prot · FW09149 · 1973-12-31 00:00:00 — Namnändringen hade skett innanjag besvarade den enkla frågan och genomfördes av postverket sedaninvånarna i inte hade utnyttjat möjligheten att besvära sig hos Kungl.Maj;t trots uppmaning från postverket att göra det, vilket är värt attobservera. sade alltså innan man fattade beslutet: Skall ni inteöverklaga när ni nu har den rätten? Invånarna gjorde inte det. I det lägettycker jag att en viss korrigering av vad sade här, att manicke tog hänsyn till invånarna i , ändå är på sin plats. säger i sin interpellation att namnet Pixboär och att det är väsentligt att man får ha kvar gamla hävdvunnaortnamn. På den punkten är vi som sagt helt överens, och just är ett braexempel på att ortnamn lever kvar trots att de inte alltid är postadresser.Pixbo är nämhgen som postal ortsadress ett av de nyare namnen i ochblev postadress först . hade man postadressen och . Om bibehållande av postadresser Om bibehållande av postadresser Men namnethar alltså funnits . Med detta har jag bara velat konstatera att det intealltid behöver vara så att den postala adressen från första början har följt enplats, trots att platsen i fråga är väl känd långt utanför den egnaortsgränsen. Detta är inte något försök att polemisera och få fram en annanuppfattning i själva grundfrågan. Jag vill återigen upprepa att försiktighet skalloch kommer att iakttas i fortsättningen vid namnändringar. Men jag hoppas attherr kan ge mig rätt så långt som att det kan finnas exempel, ävenframgent, där det kan vara både riktigt och rimhgt att man gör en förändring.Den skall då ske utifrån de förutsättningar och på det sätt jag har angivit imitt interpellationssvar. Det skall alltså finnas en möjlighet till insyn frånkommuninvånare, kommuner och alla intressenter -industrier och andra så attnär beslutet väl är fattat, sedan överklagande kan ha skett tUl Kungl. Maj:tosv., frågan skall vara prövad så grundligt att man skall kunna se varandra iögonen och säga att längre än så här har man inte kunnat komma, men man hargett alla möjligheter till insyn. Jag är på det klara med att det i framtidenalltid kommer att föreligga fall då man måste göra förändringar på grund av deändringar i boende och andra avseenden som alltid sker. Det som jag gärna skulle vilja efterlysa och som jag inteens har fått veta något om i statsrådets andra positiva svar är att vi kundehitta någon teknisk lösning, som via nummerkod eller på annat sätt gör detmöjligt att behålla ortnamnen i sådana fall där särskilt stark känsla uttalasför ett bibehåUande. Beträffande var det väl på det sättet att man komför sent i gång med opinionen, men sedan den vaknat har den varitmycket intensiv. Det ger mig, herr talman, anledning att fråga om man intetrots allt kan utsträcka tiden litet i sådana här fall. Just nu föreligger detändå, om jag förstått statsrådet rätt, ett överklagande. Jag skall inte fresta kammarens och herr talmannenstålamod ytterligare. Vi får väl en eller annan möjlighet att återkomma tilldetta ärende. Det är mycket som förenar statsrådets och mina synpunkter. Viskall gå försiktigt fram, vi skall ta hänsyn till kommuner och företag och tillopinioner bland allmänheten i dessa sammanhang för att på det sättet komma framtill bästa möjliga lösning. Jag kan inte ge något svar på frågan ommöjligheterna att hitta en teknisk formel eller en teknisk lösning för attbehålla hävdvunna ortnamn . Vi kanske inte ens skall krångla tillsaken på det sättet, , utan vi säger att tekniken får väl bestå iatt vi beslutar oss för att en ändring icke skall ske i de fall vi tycker så. Överläggningenvar härmed slutad. Herr statsrådet erhöllordet för att besvara fru andre vice talmannen () den 15november framstäUda interpellation, nr 154, och anförde; Fru andre vice talmannen har frågat mig dels om jag avservidtaga några åtgärder i syfte att eliminera effekterna av överflyttningen av folkpensionsavgiften för de pensionärer vilkas pensioner direkt berorav utgången av lönerörelsen, dels om jag anser att statspensionärerna bör ha rätt tiUfull dyrtidskompensation och till samma pensionsutveckling som tillkommer andrapensionärer i motsvarande läge, dels omjag är beredd stödja förslag till sådana förändringar i pensionärernasbeskattning, att reduceringen av de inkomstprövade folkpensionsförmånerna ochavtrappningen av det extra avdraget mildras. Såvitt jag förstår tar inte baraden andra utan också den första frågan sikte på de statsanställdaspensionsvillkor. Dessa kan bli föremål för avtal, men som bekant har någotpensionsavtal inte träffats . I avvaktan på ett sådant avtal gällerfortfarande statens allmänna tjänstepensionsreglemente. Enligt vad där stadgasskall beviljade pensioner ändras i den mån Kungl. Maj:t och beslutarom detta. Det är dock förutsatt att ett sådant beslut skall föregås avöverläggningar med personalorganisationerna. Sådana överläggningar harregelmässigt ägt rum i samband med de ordinarie löneförhandlingarna. De ingårockså som en delfråga i de redan påbörjade förhandlingarna mellan avtalsverketoch organisationerna om de statsanställdas förmåner fr. o. m. nästa år.Resultatet av dessa förhandlingar kommer i sinom tid att föreläggas riksdagenslönedelegation för godkännande. Mot den bakgrund, för vilken jag här redogjort, blir mittsvar pä de två första frågorna att jag inte är beredd att nu vidta åtgärdereller göra uttalanden som kan påverka förhandlingarna mellan avtalsverket ochpersonalorganisationerna. Beträffande den tredje frågan vill jag påpeka att 1972 årsskatteutredning - där är ledamot - och den 12oktober 1973 fått tilläggsdirektiv att särskilt beakta folkpensionärernas ochövriga låginkomsttagares skatteförhållanden. När utredningen har redovisatresultatet av sitt arbete kommer regeringen att ta ställning till vilkaförbättringar som bör genomföras i detta hänseende. Fru andrevice talmannen (); Jag ber att få tacka statsrådet försvaret pä min interpellation. Dess värre ger svaret knappast någon allsidig belysning avde frågeställningar jag har aktualiserat. Det förefaller mig som om statsrådetLöfberg har ansett att problemen bör avfärdas med att det rör sig omavtalsfrågor. Låt mig då säga att det är mig helt främmande att här i riksdagenaktualisera förhandlingsfrågor, och detta av två skäl. jag denmycket bestämda principiella uppfattningen att det hgger ett stort värde i enfri förhandlingsrätt då menar jag också en rätt att vidta fullständigafackliga åtgärder och dels har vi mycket skickliga förhandlare ochansvarsfulla organisationer som kan sköta de frågorna. Men just pensionärernahar ännu inte någon förhandlingsrätt. I interpellationen talas det ocksåbetecknande nog om överläggningar. En motion av folkpartisten i m.fl. ledde till att då hemställde om en utredning. Ännu 61/därefter saknar pensionärerna förhandlingsrätt, och det är enligt minmening en alltför långsam behandling från regeringens sida. Den visar intemycket intresse för pensionärernas fackliga rättigheter. Dessutom vill jag till statsrådet säga att defrågor som jag har tagit upp rör helt andra och vidare ting än vad som kominerupp till behandling vid överläggningar. Jag har aktualiserat frågan för att fåen samlad belysning av det som finns med i de fackliga överläggningarna, avbehandlingen i skattehänseende och i socialt hänseende samt inte minst enbelysning av de förändringar i pensionärernas situation som blir en följd avatt man, som regeringen har gjort , fryser en del av förhandlingsutrymmet genomatt över huvudet på både fackföreningsmedlemmar och folkvalda träffatoppuppgörelser som ger lättnader på skattsedeln för de aktiva men lämnarpensionärerna i sticket. Jag tycker det kan vara av intresse att se på hurinkomstutvecklingen har varit för pensionärerna. Samordningen mellanstatspension och folkpension kan jag inte underlåta att nämna. Den är en nageli ögat på många statspensionärer och får alltmer förödande betydelse för derasdel. Vidare har inflationsutvecklingen naturligtvis drabbat statspensionärerna,liksom den har drabbat hela vårt samhälle. Hårda marginalskatter ochavtrappningen av de kommunala bostadstilläggen har tillsammans lett till attdet praktiskt taget inte blir någonting kvar för många av dem. Jag kan säga för att här ta ett exempel att har konsumentprisindex ökat medungefär . Ingen statspensionär har varit kompenserad för dyrtiden.Inte ens i de lägre inkomstgrupperna har krontalen räckt till för det. Mångahar t. o. m. haft en utveckling på bara . Jag vill också nämna att det finns livräntebelopp som harstått helt stilla och där vederbörande inte har varit kompenserad på minstasätt. För dem som har pensioner från SPP, Kooperationens pensionsanstalt, frånATP-systemet eller från större arbetsgivare med eget pensionssystem hardyrtidskompensationen varit en helt annan än för statstjänarna. Vad skatterna beträffar säger statsrådet mycketriktigt att den frågan ligger skatteutredning. Där hållervi på med den frågan, och jag är glad över att den äntligen har kommit upp tillallvarlig prövning. Men det är alldeles för optimistiskt att fördenskull varasäker på att det kommer att bli ett positivt resultat för de berördas del. Attregeringen kommer att ta ställning till utredningens betänkande är tacknämhgt,men det är ju inte någon garanti. Regeringen har tidigare tagit ställning tillbetänkanden från oUka utredningar eller lagt handlingarna i byrålådan utan attta ställning till dem. Regeringen har också gått emot utredningar som harpresenterat sina betänkanden, och regeringen harvidtagit åtgärder - det har skett helt vid sidan om de tankegångar somfinns företrädda i utredningarna. Regeringen har struntat i mycket enhälligautredningsresultat. som sådan var regeringen helt emot.Dessutom var regeringen emot att man i skatteutredningen, när den äntligentillkom, tog upp frågan om pensionärernas beskattning. Det var först efterkrav och omröstningar här i som regeringen tvingades skriva nyadirektiv på den punkten. Jag har under inånga år tagit upp just pensionärernasbeskattning. , den tidigare folkpartiledaren, var en av deenträgnaste när det gällde att driva dessa krav. När jag sedanbörjade ta upp dessa frågor var faktiskt marginalbelastningen ungefär 150procent för stora grupper av pensionärerna. Det betydde att det blev ett rentminus på för varje ny krona som många pensionärer tjänade. är den"bara" för stora grupper. Men det är faktiskt allvarligtnog. Mycket stora grupper bland dem som har sidoinkomster på mellan 4 000 och13 får en marginalbelastning på mellan , om man tarhänsyn till både bostadstilläggen och skatten. Det är icke tillfredsställande.Det är enligt mm mening allvarligt att detta har fått fortgå så länge som dethar. En god arbetsgivare har sörjt för sinatidigare anställda. Om därför staten tillnärmelsevis skall leva upp till dengamla rollen som mönsterarbetsgivare har den ett ansvar också för sinapensionärer. Och det ansvaret finns alldeles oavsett vilka ämnen som är föremålför förhandlingar eller överläggningar. Alldeles särskilt gäller detta när sammaarbetsgivare också har ansvaret på skattesidan och på den sociala sidan, alltsånär det gäller bostadstilläggen, och när det gäller att träffa sådanatoppuppgörelser som jag förut har berört. Just toppuppgörelsen ledde till att de som var i aktivtjänst fick mindre på skattsedeln. Men i stället blir det mindreför dem i löneförhandlingarna. Enhgt regeringens bestämda förutsättningar blevdetta klart utsagt vid uppgörelsen. Därmed bhr det också en mindre ökning förpensionärerna. Nog finns det, herr talman, mot denna bakgrund anledning att förpensionärernas del utveckla några framtidsperspektiv, där man serstatspensionärernas framtida situation i belysning av samtliga dessa olikaområden och där man inte tar upp varje fråga för sig. I verkligheten hänger deihop. Jag vill, herr talman, stryka under att jag inte ämnargöra någonting som påverkar de direkta överläggningarna. Men här gäller dethelhetsbilden för pensionärernas del. Jag kan försäkra statsrådet attdet i statspensionärernas led finns en stor oro för vart de är på väg. Jagtycket att det skulle vara av värde om statsrådet något ville stilladen oron genom att tala om hur han som ansvarig företrädare för regeringen pådetta område har tänkt se till att deras situation bevakas på ett bättre siittän . För pensionärernas villkor ömmar vi väl allahär i , och alla är vi väl besjälade av en vilja och en ambition attgöra det så bra som över huvud taget är möjligt för våra pensionärer. uttalandeinkluderar givetvis också statspensionärerna. På den punkten tror jag att fruNettelbrandt och jag är helt överens, om det nu var ett sådant uttalande fruNettelbrandt efterlyste. Så långt sträcker sig enigheten, men tydligen inte längre.Fru Nettelbrandt,säger att hon är helt främmande för att ta upp och behandlaavtalsfrågor här i plena. Jag tar gärna fasta på det uttalandet, menmot den bakgrunden förvånar det mig att hon ändå tar upp frågor här som defacto är förhandlingsbara, även om man formellt ännu inte träffat något avtal. bör med sin fackhga bakgrund veta att defackliga organisationerna är ytterst känsliga för inblandning i vad debetraktar som förhandlingsfrågor. Därför brukar vi här i hålla enganska strikt linje när det gäller förhandhngsfrågor dem tar vi inte upp här.Sedan vi fick förhandlingsrättsreformen har vi hållit ganska strikt på denståndpunkten, och jag tycker det är en god princip. Det har skett ett och annatövertramp eller vad man skall kalla det men har i stort sett istor enighet tillbakavisat försök från enskilda motionärers sida att fåriksdagen in pleno att uttala sig i förhandlingsfrågor. Senast skedde det faktisktför . Några av partivänner hade tagitupp just statspensionärernas villkor i motioner. Dessa motionskravtillbakavisades av ett enhälligt inrikesutskott. Även i inrikesutskottet stödde således uppfattningen att det här var attbetrakta som förhandlingsfrågor och skulle behandlas i den ordning som vi harlagt fast för förhandlingsfrågornas behandling. Det förvånar mig mycket att fruNettelbrandt, trots att hon tydligen delar denna min principiella uppfattning,tar upp statspensionärernas villkor på det sätt som hon här har gjort. var inne på en annan fråga, som förövrigt också behandlade med de motioner jag hänvisadetill, nämligen frågan om pensionärernas förhandlingsrätt. När man i det härsammanhanget talar om pensionärernas förhandlingsrätt avser man inte attpensionärerna hksom skall företrädas av huvudorganisationerna utanatt pensionärerna skall få en särskild förhandlingsrätt. Den frågan har varitföremål för många långa diskussioner, och en utredning har grubblat på den. Densakkunnige har inte funnit anledning att föreslå förhandlingsrätt för renapensionärsorganisationer, och det betänkande som hgger i inrikesdepartementetför behandling kommer att tas upp i samband med resultatet avarbetsrättskommitténs arbete. Detta meddelades i i anslutning tilldebatten om de tidigare nämnda motionerna - och jag kan härvidlag hänvisa tillutskottsbetänkandet men jag har trots det velat upprepa vad som då anfördes. Det finns inte någon ambition att förhala lösningen av denhär frågan, utan det är besvärligt rent konstitutionellt att avgöra ompensionärsorganisationen skall få förhandlingsrätt. Men frågan kommer alltså atttas upp i samband med resultatet av arbetsrättskommitténs arbete. efterlyste en samlad syn påpensionärernas situation just . Tydligen tror hon mte atthuvudorganisationerna i sina förhandlingar kommer att driva pensionärernasvillkor och pensionärer- nas saktillräckligt hårt. Jag tror inte att vi här i skall på det Nr 149 visetsätta oss på organisationerna eller överta deras roll. Nettelbrandtom att inför årets förhandlingar har, såsom jag nämner i mitt interpellationssvar, organisationerna framlagt bestämda krav på-------- förbättringav statspensionärernas villkor. Det för att pensionärer- "S-statspensiona nas sak i dessa förhandlingar inte kommer att bli bortglömd. Jag har här i min hand tidningen , somredogör för kraven veckling från SF och TCO-S inför den igångsattaavtalsrörelsen. 1 det sammanhanget anför tidningen just det jaghär försöker säga, att pensionärerna inte är bortglömda i det avtalsförslag somorganisationerna har lagt, utan man framhåller i ett antal punkter attpensionerna i princip skall baseras på alla slags löneförmåner som är bestämdai anställningsavtal, att utgående pensioner ökas med samma ramvärde somförbättringar av löner och anställningsvillkor för de aktiva, att insatsernaför de aktiva skall vara styrande då det gäller tilläggets konstruktion i procent,kronor etc. samt att medel utöver ramvärdet ställs till förfogande försärskilda insatser, bl. a. för äldre pensionärer och pensionärer som harsärskild eftersläpning. , det är som jag sade väl sörjt för attstatspensionärernas sak inte skall bli bortglömd i den förhandling som nyligeninletts. Fru andre vice talmannen (): Jag har sett det där uttalandet, så jag ärinte okunnig om det, men är . Vad jag villebetona var att man inte visat ett alltför aktivt engagemang i de frågorna. Statsrådet säger att vi väl alla ömmar förpensionärernas villkor. Gäller det också regeringen, anser jag att det i såfall tyder på oförmåga, och det hade jag inte tänkt beskylla regeringen för.Eller tycker statsrådet att behandlingen av deras inkomster medavseende på skatte- och bostadstilläggen vittnar om något aktivt intresse förpensionärernas situation, då de fått 150 procents minskning eller, som förnärvarande, upp till 93 procents minskning i ett stort antal fall? Jag tyckerdet är helt oacceptabelt att detta fortgår är utan att man tar itu meddet och t. o. m. i det längsta vägrar att ta upp de här frågorna när det begärsutredning. Sedan talar statsrådet om att han håller hårt ochstrikt på att det skall vara en fri förhandlingsrätt. Det var tur att han ladetill att det har skett ett och annat övertramp. Någonting sådant hörde jagverkligen inte , när regeringen så rejält klampade in på förhandlingsområdet! Jag tror verkhgen, herr talman, att de fackligaorganisationerna har både intresse och förmåga att hårt driva pensionärernas sak. Jag har redan inledningsvis sagt detta, och jag tänker inte upprepa det. Jag vet att där, förutom den skicklighet som jag talade om, också finns ett intresse att i lojalitetens namn ta sig an de här frågorna. Jag är inte tveksam på den punkten, men det här med skatterna och bostadstilläggen är väl ändå, statsrådet , inte någon förhandlingsfråga? Om vi i skall ha en Inkomstpolitik av det slag som vi har påbörjat under detta år genom regeringens toppuppgörelse, det är inte heller någon förhandlingsfråga. 8 protokoll 1973. Visserligenvar på ett mycket ytligt topplån organisationerna inblandade, men det är välingen som har velat göra gällande att det var en förhandling i vanlig mening.Det är ur många synvinklar en betydelsefull fråga. Jag tänker inte på dettaenbart ur allmändemokratisk synvinkel, jag tänker inte bara på de enskildamänniskornas möjligheter att både fackligt och politiskt göra sin röst hörd föratt påverka resultatet av sådana uppgörelser, utan jag tänker på vilka direktaeffekter detta får för den enskilde pensionären. Herr talmannen är inte glad åt upprepningar vid den härtidpunkten, när vi redan i kammaren är så pressade, men jag vill än en gångsäga att herr statsrådet ändå måste se på den samlade situationen förstatspensionärerna. Jag vill fråga statsrådet: statsrådet, när man tardessa frågor tillsammans, att den utveckling som vi har haft under de senasteåren för statspensionärernas del är tillfredsställande ur arbetsgivarsyn-punkt? tycks nu lämna positionernanär det gäller statspensionärerna. Hon tror på att organisationerna har viljaoch kraft att driva dessa frågor i förhandlingar. Det är bra, då kan vi föraundan denna stora fråga ur debatten. Det var ju dessa två stora frågor fruNettelbrandt tog upp. Är vi nu överens om att mte skall levereranågra pekpinnar till förhandlarna och att jag inte skall göra uttalanden sombinder förhandlarna, då är det bra. Det är den vinst vi har fått ut av den härdebatten. hänger kvar vid den utvecklingsom pensionärerna i allmänhet har råkat ut för enligt hennes förmenande ochfrågar om jag tycker att det vittnar om intresse för pensionärernas villkor attvi har fått denna utveckling, där enligt år har gåttutan att några åtgärder har vidtagits. är det inte riktigt. Regeringen åtskilliga tillfällen lagt fram förslag i som har avsevärtförbättrat pensionärernas villkor och också ständigt uppmärksammat frågan ommarginaleffekterna och sidoinkomsterna, som är vad nu tillsist har kvar i sitt bagage. Jag håller gärna med om att fråganom skatterna, bostadstilläggen och marginaleffekterna inte är någonförhandlingsfråga. Det har jag aldrig gjort gällande, utan i det styckethänvisar jag till den utredning, som själv är ledamot av ochdär hon har alla möjligheter att påverka de förslag som kominer påbordet och som vi då får diskutera. Det vore helt oriktigt av mig att i detläget göra några bestämda uttalanden om hur vi skall agera i den frågan. Detfår vi väl ändå, , vänta med tills materialet ligger på bordet.Finansministern har ju också påskyndat utredningen, så vi skall väl inte behövavänta så länge på resultatet. Fru andrevice talmannen (): Herr statsrådet säger att regeringen vidåtskilliga tillfällen har förbättrat pensionärernas situation. Det har alltsuttit hårt inne! Jag vet inte om herr statsrådet ens var med ikammaren när första gången beslöt att beställa en utredning om dessafrågor. Men finansmmistern och regeringen behagade inte efterkomma dettabeslut. Man väntade tills hade gått, och ytterligare ett beslut hadefattats i samma fråga innan något hände. Något aktivt engagemang i dessa frågorhar inte funnits från regeringens sida, utan regeringen har fåttdrivas på. Det är därför jag också anser att statsrådet stöd på alladessa punkter är i hög grad önskvärt, om vi skall vara säkra på att nå enpositiv lösning för pensionärernas del. Sedan vill jag, herr talman, bara konstatera attstatsrådet inte på något sätt har talat om huruvida han anser att detär tillfredsställande att pensionärerna har den samlade situation som jag harbeskrivit - med otillräcklig kompensation för dyrtiden och dessutom det dåligaframtidsperspektiv som inte minst den senaste uppgörelsen innebar. På denpunkten har statsrådet inte sagt något. Om statsrådet fortfarande tror att jag skulle vilja gå ini förhandlingarna, ber jag honom att i protokollet läsa mitt första inlägg. Herr talman Vid denna sena timme skall jag bara mycketkort göra ytterligare några påpekanden i anslutning till inlägg. Vi kommer väl aldrig överens om vilken som varit mestaktiv och engagerad när det gäller pensionärernas villkor. Det är ett ganskafruktlöst sätt att föra en debatt att peka på vad det ena partiet gjort i olikasammanhang då kom med det initiativet och sedan drev folkpartietregeringen till det och det. Jag tycker att vi i denna sena timme kan avståfrån en sådan ganska fruktlös debatt. Regeringen har aktivt varit engagerad förpensionärernas villkor. Det slår jag än en gång fast och det ger jag inteavkall på. Sedan säger attjag ändå inte levererat något uttalande om huruvida jag är nöjd med denutveckling som ägt rum beträffande pensionärernas villkor. Såvitt jag kanförstå syftar hon på den totala utvecklingen, således inte bara påstatspensionärernas situation utan också på utvecklingen vad gällerbostadstillägg, marginalskatter och sådant. Jag vill inte göra något bestämtuttalande på den punkten just därför att en så stor bit av detta ligger inomförhandlingsområdet. Det vore lika orimligt av mig att här i uttala,att jag tycker att en viss grupp på vårt stora område haft en oförmånliglöneutveckling, som att göra ett uttalande av de slag som villatt jag skall göra. Det är frågor jag understryker det än en gång - som ärföremål för förhandlingar och där jag inte i vill göra någrauttalanden som skulle uppfattas som pekpinnar eller som skulle bindaförhandlarna. Fru andrevice talmannen ():