prot · FW09127 · 1973-12-31 00:00:00 — Under valrörelsen gjorde socialdemokratema en utredning iindustridepartementet. Det var en mycket ofullständig utredning, där manklumpade ihop aktiebolag och handelsbolag och drog slutsatsen att de hademycket goda vinster. Det resultatet blev korrigerat frän olika håll, och detpåvisades bl. a. att handelsbolagens vinster utgjorde företagamas löner. Det råder emellertid ingen tvekan om att det är genom enannorlunda politik gentemot de mindre och medelstora företagarna här i landetsom vi skall kunna få till stånd en ökad satsning. Och vad beror det på att manjust inom den mindre företagsamheten inte viU göra de satsningarna? Det hängernaturligtvis samman med att rrian där känner en djup pessimism och osäkerhetinför framtiden. Det är aUdeles uppenbart att den här tvekan och oron oftagrundar sig på den mycket negativa kritik som har riktats mot företagsamhetengenerellt sett. De mindre företagama är mycket känshga för den kritiken, ochdärför frågar de: Finns det någon framtid för oss här i landet, och kommer manatt tUläta att våra företag drivs med rimlig lönsamhet? Jag har mött den fråganunder många paneldiskussioner om den mmdre och medelstora företagsamhetensmöjligheter här i landet. Att man inte tror medför självfaUet att maninte viU satsa. Det visar bl. a. företagarföreningarnas utlåningsverksamhet;dessa har god tillgäng till lånemedel. kan t. o. m. bankerna överta avföretagarföreningama tidigare beviljade lån, eftersom efterfrågan på lån inteär sä stor som . Vi får genom det nya stimulanspaketet ett tUlskott på20 tiU den mindre företagsamheten. Regeringen försöker lappaöver vissa bistra problem genom stödåtgärder för de mindre företagen. Men jagtror att det framför allt är viktigt att man från regeringens sida klart sägerut att det är angeläget för oss att behälla en stor sektor av mindre ochmedelstora företag här i landet. Det skuUe betyda mera för dessa företags lustatt investera och för deras framtidstro. Det finns inte någon ekonomisk lag som obönhörligt och påalla områden leder mot större företagsenheter. Man skulle kunna tro det när manser pä den politik som förts. Det har i stort sett varit de större företagensom kunnat tillgodogöra sig de olika stimulansinsatserna, medan de mindreföretagen haft betydande svårigheter att utnyttja dessa möjligheter. Vi har från lagt fram förslag till etttiopunktsprogram när det gäller de mindre företagen. Vi säger där att denekonomiska politiken skaU stimulera företagens investeringsvilja genom ett gottföretagskhmat; lönsamheten måste hållas uppe på en rimhg nivå och soliditeten ide mindre företagen förbättras. Det är inte mer än rimUgt och riktigt att manskall få åtminstone bankränta på det insatta kapitalet. Viktigt är vårt förslagatt man i företag med mindre än 250 anställda skall ha möjhghet att avsättamaximalt av vinsten tUl särskUda trygghetsfonder. Det är ocksåviktigt att företag som bara har upp tUl 50 anställda får möjlighet att avsättaett belopp motsvarande löneskatten tiU staten i trygghetsfonder som kan tas ianspråk just i situationer då sysselsättningen inom företagen är hotad. Vi har också tagit upp problemet med den faktiskasambeskattningen. Vi har framhäUit att det är orimligt att två äkta makar somarbetar i företaget inte skall fä utnyttja särbeskattningen, som ju ärgenomförd för andra. Vi har också pekat pä att den nuvarandekapitalbeskattningen ställer familjeföretagen inför särskilt besvärhga problem.För 14 dagar sedan var jag på ett möte med , och därtog man upp just denna sak. Även vi som arbetar inom företagarföreningamaupplever den som ett av de stora problemen. Tyvärr har väl inte den sittandeskatteutredningen fått ta upp dessa problem. Detta är några av de förslag som vi frän förtfram. Vi har under alla år hårt drivit tesen att det behövs hvskraftiga ocheffektiva mindre företag. Man fär inte sätta krokben för utvecklingen inom denmindre företagssektom. Dessa företag har fått ytterligare ett problem pågrand av att aktiekapitalet höjts tUl . Därför bör det komma tUlen annan bolagsform för mindre företag, inte minst pä grund av att många av desmå serviceföretagen har bUdat aktiebolag just för att man på ett rimhgare sättskall kunna tillgodogöra sig de skatteavdrag som löntagare och aktiebolag färgöra. Detta är några punkter i en social-liberal politik, sombäde ställer krav på företagen och vill ge dem möjhgheter att uppfylla kraven.En sådan politik är pä sikt den bästa för både företagen och de anställda. Man har en känsla av att de riksdagsgruppersom står utanför partiledningarna inte har nägon uppgift att fyUa i densvenska . Vi avskaffade tvåkammarriksdagen och fick en enkammarriksdagpå 350 ledamöter. Det skuUe emeUertid vara önskvärt att det svenska folket fickklart för sig att det tydligen räcker med att vi har partiledare och vicepartUedare i . Det talas om att man i demokratins namn vUl komma ikontakt med det svenska folket, men man beskär i stort sett representanternasmöjligheter att ta upp de frågor, som utanför de teoretiska utläggningarna ändåhar betydelse från praktisk synpunkt. Jag har deltagit i riksdagsarbetet . Närjag hörde debatten, gick jag upp på mitt rum och fick tag på en bok somheter "En domare ser tiUbaka". Den har skrivits av enhovrättspresident. Enhgt talet i kammaren skuUe jurister granskariksdagens arbete och sedan draupp riktlinjerna för detta. Med en viss förvåning läste jag att arbetet ihögsta domstolen helt grandades pä den föredragande revisionssekreterarens PM,vUken i stort sett kunde betraktas som ett domslut. Det är tydligt att man i och annorstädestUlmäter juristerna en uppgift, som dessa faktiskt inte är vuxna. I boken görförfattaren en kritisk granskning av hur små möjUgheterna att bedöma frågornatrots allt är. Man kan inte begära att en domare skall vara övermänsklig, mendet förefaUer som om vi inom och annorstädes skulle läggaövermänskhga uppgifter på dem. De är emeUertid människor som alla andra, de harpolitiska uppfattningar och tankegångar. I den situation vi befinner ossi tror jag att det är angeläget att se till att med sina 350 eUersenare kanske 349 ledamöter får en sådan ställning i svenskt samhäUsliv, attden kan påverka besluten så att vi slipper undan det politiska spelet mellanohka partier. När man nu ser tiUbaka på de gångna 33 åren, böqar man blilitet ' ängslig över den nuvarande utvecklingen. Det är ju ändå på det sättetatt lagen men jämväl demokratin spelat en avgörande roU i . Vi har förinte så länge sedan fått en ny grundlag i fred. Då hade vien revolution, den enda i , och vi avsatte en kung, den ende -vi haravsatt. Men vi fick också en fred, den lyckhgaste tiUdragelsen i svenskhistoria. Därmed kunde vi böqa bygga upp ett annorlunda samhälle. Vi fickfolkrörelser som medförde förändringar på olUca områden. Uppkomsten av defrireligiösa samfunden var naturlig, därför att kyrkan, inte minst denkatolska, hade missbrukat sin makt och ansett att yttre prakt och inte inre varväsentlig för människorna. Vidare uppstod ,folkbUdningsrörelsen, den fackliga och politiska arbetarrörelsen, och såsmåningom, , kunde besluta om den allmänna och hka rösträtten. Det är glädjande att kunna se en kvinna i riksdagenstalmansstol. När jag började i för 33 är sedan var det någonting heltuteslutet. Vi talar om likställighet och jämställdhet, men det är något som viglömmer att följa. Pä samma sätt är det med demokratin. har olika partiergivit uttryck för demokratins värde, men har man i denna demokratisktvalda församling icke varit aktsam nog, utan sagt att den eUer den tillhör dendemokratiska gruppen medan andra inte gör det. Accepterar man det demokratiskastyrelseskicket och går ut till svenska folket för att få vägledning omhandhngsprogram m. m., då är man också skyldig att respektera och följa detdemokratiska utslaget. har vi i tidningarna kunnat läsa att presidenten iChiles högsta domstol ansåg det lagligt att man efter mUitärkuppen där stjälpteden marxistiska koahtionsregeringen. Han säger sig inte heller ha något attinvända mot upplösandet av kongressen, förbudet mot marxistiska partier ochandra pohtiska partier eUer införandet av censur m. m. Han säger att han heltlitar på mUitärjuntans goda vilja att förnya de nationella institutionerna. Demokrati är ett ord som det är väldigt lättatt tala om. Men man skall inte bortse från att vi lever farligt i dagenssituation om vi leker med orden, leker med tron att ideologier, inriktningaroch arbete skall vara en teoretisk förkunnelse utan känsla. enmänniskas mål är en handhng, ej en tanke, vore den aldrig sä ädel. Vi harkommit in i en pohtisk situation där vi låter tankarna om det politiskaskeendet leka en ordlek, med känsla för ordens olika valörer, utan att krävaatt det vi ger uttryck för också skaU praktiskt genomföras. Oavsett partier komjag att tänka på det som en gång sade till påven, att man iFörenta staterna hade en högsta domstol som gav lag och ordning åt Nordamerikamen de färgade ät . Han säger att prästerna var väldigt villiga attge de fattiga hka mycket av det osynhga, men att man alltid gav de rika det somvar synligt och tiU för dem allena. Han frågar även i det sammanhanget tiU vaden religion gagnar som står förlamad och tvivlande gentemot de mestbetydelsefulla spörsmål, en religion som, hur mycket den än lovar i dentiUkommande världen, intet förmår uträtta gentemot orättvisorna i denna. Ärade kammarledamöter, när jag stod och lyssnade påinläggen fick jag en känsla av att man lovade mycket av det osynhga men att manglömde bort att det människoma behöver är praktiska resultat. De viU sede goda idéerna och de goda tankarna, som man lätt kastar ur sig, omsatta ipraktisk verksamhet. Därför tycker jag att vi har upplevt väldigt mycket, ochhkt en författare kunde vi säga att det pågår ett krig ute i världen och attkriget är dåligt därför att det skapar fler onda människor än det slår ihjäl.Men är, det frågade sig även Brändes, den fria pressen, som man frän år 1848varit så glad över, en tribun eUer en butik? När vi antog den nyagrundlagen, prövning en så lång prövotid har aldrig någonsinförekommit i världen i övrigt lade vi fram ett resultat av kompromisser somicke ger uttryck åt att grundlagen skall följas. Gmndlagen skaU inte lUcsomciviUagen för sin tiUämpning vara beroende av en eller flera personerstolkning, utan det skaU av den framgå vad som är lag och rätt och vUkarättigheter vi har som medborgare i vårt land. Frågan om tryckfriheten, som är så väsentlig förmedborgarna och som vi har diskuterat, gäUer möjUgheterna för människornaatt kunna säga sin mening utan att riskera sådana följdverkningar som man i dagfår bevittna i andra länder. I en sådan fråga skaU det inte läggas framkompromissförslag som utan hänsyn tiU medborgarnas rätt tillgodoser intressen somde politiska partierna menar sig ha. Jag vUl också i detta sammanhang framhåUa att vivisserligen kan se tiUbaka på fredsslut bäde efter ochefter , men jag tror att det som sades gäUer även idessa två fall: Vi har slutit en fred, men vi har icke fått freden. När vi införde demokratin i värt land var avsikten att viskuUe fostra människorna tiU att känna demokratiskt ansvar i samhäUet och ävenatt försöka omsätta det i praktisk handhng. Vi har diskuterat olika möjligheteratt skapa människovärdiga förhållanden för vårt folk, och det är gott och väl.Vi trodde att vi genom införandet av den politiska demokratin 1918 skuUe kunnanå alla våra mål, men det väsentliga och grundläggande problemet för ett landoch ett folk är att skapa en ekonomisk demokrati. Vi har insett att utanekonomisk demokrati är den pohtiska demokratin en produkt, som icke kanfungera i det Man har i denna debatt riktat beskyUningar mot varandra iolika avseenden. Jag har varit med i ohka delar av föreningslivet. JagviU beträffande det senaste valutslaget som politiker säga att det var sorghgtatt det parti som jag företräder och vars ideér jag anammar inte fick entiUfredsställande anslutning. Jag har dock varit med både i 1928 och 1932 årsvalrörelser Uksom även i aUa de valrörelser som därefter förekommit, och jagminns hur man sade att vi inte skuUe ha några möjligheter att klaraproblemen . Jag har också läst om att man 1913 1 samband medgenomförandet av folkpensionen beräknade att denna skuUe komma att kosta38 mUjoner kronor. Det kunde inget land klara, utan vi måste gå tillbaka. Nuger vi ut ungefär 14 000 mUjoner kronor. Man sade att vi inte hade möjlighet att ge folkupplysningoch utbildning åt människorna. Är 1932 tror jag att staten gav ut 152 mUjonerkronor på utbUdning. ger vi ut meUan 10 000 och 11 000 mUjoner kronor. Man sade att vi icke kunde klara arbetslösheten och andrasociala besvärligheter. Om vi slår samman allt vi ger ut på olikatrygghetsåtgärder, tror jag att det går löst pä ca . Det diskuterades mycket när vi skulle genomföra- ATP. Därhar den svenska arbetarrörelsen ändå varit med om att skapa ett kapital på ca61 mUjarder kronor som har stäUts tUl det svenska samhäUets förfogande iohka avseenden. När man nu vet att det svenska samhäUet aUtid har gett utbetydande medel tiU industri och företag för att de skall kunna fungera, så ärdet ju orimligt när olika grupper ger uttryck åt meningen att arbetslöshetenoch andra svårigheter i samhäUet skulle bero på en felaktig politiskinstäUning. har vi ändå kunnat avdela så storasummor att svensk företagsamhet aldrig någonsin har fått så mycket stöd ochvarit så effektiv som . Men även om man kan fä ut dessa resurser inom ettprivatkapitalistiskt system utesluter det inte att man gemensamt måste byggavidare i solidaritetens namn, om man över huvud taget skall kunna komma tillrätta med aUa problem som dagens samhälle erbjuder. Kritiken under valrörelsen var för mig osmaklig.Egentligen var den en kritik mot den företagsamhet som vi har. Det var denföretagsamheten som skulle skapa arbetstiUfällen, det var den som skulle setUl, att vi inte hade arbetslöshet m. m. Genom att vi hållit kvar ettsamhällstänkande som är orimhgt skapar vi aUtså nu och allvarligaproblem. Det sägs att den svenska själv skall bestämma omskatterna. Är det så? Jag läste i tidningen om en ung pojke som köpteen fastighet och efter sålde den och tjänade en. halv miljon.Samtidigt hände det att en annan pojke gick in i en bank och tog några tusenkronor - han stäUde kanske krav pä att få en halv mUjon eUer mer. Den pojke somtog en halv mUjon kronor för högst en veckas arbete, han blev omtalad itidningarna. Jag såg däremot inte att polisen ingrep eUer att dessarättstolkare, som kräver mer rätt inom det svenska samhället, sade; "Dettaär orimhgt, detta är stöld." Denna stöld drabbade fattiga människorsom skulle tvingas att bo i dessa bostäder tiU upptrissade kostnader. Vi mästevara pä det klara med att vi inom samhället inte kan fortsätta att ha sä mångamänniskor som kan skaffa sig arbetsfri inkomst och vid sidan av staten beskattadet svenska folket. Dessa "skatteuttaga-re" träffar ju specieUt desmå och försvarslösa människorna i samhäUet. Det talas så mycket om jämlikhet. Jag läste i tidningenatt vi riksdagsmän skulle fä 25 procents löneförhöjning. Och i stäUet för attåka på svenska folkets jämväg som vi ju vill att man skaU göra - skaU vihålla oss i luften, och det skaU vara gratis resor hit och dit. Visst är detjämhkhet! som vi skuUe få fria resor höjer vi biljettpriserna för demänniskor som tvingas att åka med de vanhga kommunikationsmedlen. Det låter vackert med demokrati och jämhkhet, men efterförra valet kom kommunalmännen och sade att i årslön varför htet. De vUle ha , "det var rimligt". De hade såmycket arbete att det ansågs omöjligt att klara med det lägre arvodet. Och närvi försökte få ner detta litet grand blev det ett oherrans liv. Det var riktigtatt till de förtroendevalda i kommuner och landsting ge 5060 procentsförhöjning av arvodena, men sade vi att vi inte hade råd att gesjukvårdspersonalen . Visst är det jämlikhet! Det är farligt om aUmänheten får den uppfattningen att vi ger synhgaförbättringar åt oss själva medan de många människorna får teorier och vackraord. Jag läste rätt mycket i min ungdom, både och annanhtteratur, och visst reagerade jag mot skrymtarna. De som förkunnade Bibelnsord hade dyra, fina kläder och tillhåll i vackra kyrkor. De talade väldigtvackert om att detta är sanningen ur . Men de gjorde som WUson när hanefter med stora bokstäver talade om freden, människan,friheten, jämhkheten, och hela folket jublade och applåderade. Då vände hansig om och snöt sig i fanan med de 14 punkterna. Brändes har sedan tolkat WUsonjust i det sammanhanget. upplever vi efter det senaste världskriget sammaförödelse och det är än mer hemskt och än mer människofientligt än någonsintillförne. Jag skulle vUja uttala den förhoppningen att man bordeförsöka komma bort från dessa teoretiska utläggningar om livssyn,konservatism, liberahsm, socialism eUer vad det nu månde vara, och försöka attfinna en form sä att den pohtiska verksamheten kunde ge människorna nägot av demöjligheter som finns. Det är farligt med demokratin. Vi trodde väl en gäng attför demokratin var miUtären och rättsväsendet ett väsentligt skydd. VUka stater var en gång fria? Och vad hjälpte det vilkendemokratisk vUja som än fanns bland folket? För kanonerna och våldsmedlen harman fått böja sig, och man har slagits sönder. Under dessa förhållanden är det angeläget att vi somfolkvalda representanter har kontakt med människorna rant om i vårt land samtförsöker samla upp kunskap och försöker ge människorna både upplysning ochmöjligheter tiU ett rikare liv. Men skaU vi ha i minnet att högaförtroendemän, höga jurister, ämbetsverk m. m. kan göra rätten ochrättsväsendet tiU en handelsvara, så att bedömningen blir sådan att man har enrätt för den rike och mäktige och en annan för den fattige. Denna utvecklingtycker jag är ruskig. Om handelsministern varit här skuUe jag ha frågat honomvad han skall göra med de butiksanstäUda och öppethåUandet, som vidgasoupphörligt - det blir öppethåUande praktiskt taget dygnet runt hela veckan.Jag är aUdeles säker pä att man inom talar om jämhkhet.Men vi går hem och vi kommer tUlbaka . Detkan inte de göra som skaU jobba pä och vara skilda frånfamUjen. Handelsministern tiUhör ju det ledande skiktet. Men hör nu- vi förde debatten om det ledande skiktet . Vi får akta osssä att inte de förtroendevalda uppfattar sig som ett ledande skikt och ettstyrande skikt utan hänsyn tiU medmänniskorna. Jag hoppas verkligen att debatten skaU följas aveftertanke, att vi skall kunna fä ett mera demokratiskt sinnelag och att vi läross uppfatta att aUa som är valda till den svenska har valts enligtnormer som vi anser vara demokratiska. Men det bör jämväl vara så, att säger videtta skaU vi också försöka handla därefter. Jag talade inledningsvis om grundlagen. Vi har fått engrundlag som eventuellt skall slutgiltigt antas . Jag sUpper åtmmstonevara med om det. Jag har aldrig tyckt om ritueUa beteenden kring någonting sominte ens är värt trycksvärtan. Vi skaU komma ihåg att vi hade behövt klara linjer ide frågor som är aktuella i . Vad har vi dä? Jo, vi har t. ex.tryckfriheten de mänskliga fri- och rättigheterna som är mycket viktig förvårt folk. Det har varit en väsenthg sak att vi har kunnat tala ganska fritt -men givetvis under ansvar. Om vi nu skaU göra ingrepp i den friheten, så måstedet sägas att de och de rättigheterna har vi men vi måste också ta deoch de hänsynen. Grundlagen är något som vi skaU ha som rättesnöre. Den fårinte vara en civUlag som vi kan ändra på helt godtyckligt. Jag var ju med under år och vet därförvad grundlagen då betydde för , när påtryckningarna kom. Då var det turatt vi hade Per . Han hade respekt för grundlagen och en starkvilja att hindra förbuden att breda ut sig, som en del människor hysterisktförespråkade. Men kommer vi att leva minst hka farligt. Vi har jualdrig lyckats att skapa varaktig fred. Därför viU jag uttala den förhoppningenatt , de vanliga ledamöterna här, försöker hävda sig bättre än nu ochatt partUedare och andra inser att även de måste förstå sin begränsning, intebara syssla med ideologier och teorier utan besinna att det viktiga ändå ärhandlingen. Människan skall känna att samhället ger värden. Vi skall också komma ihåg, att om inte de människor somhar det bättre ställt kan lära att dela med sig till dem som har det besvärligthär i landet, så kan också råka in i en kris. Runt om vårt land finnsnämhgen allvarliga tendenser som gör det nödvändigt att vi förbereder osspå ett andhgt försvar. Det som man förr trodde skulle skydda land och folk harnämligen i allvarliga tider, när påfrestningarna kommer, visat sig vara minstlika farligt för landet som de starka krafter Här har sagts att vi skall satsa på vetenskap och forskning.Ja, jag har läst litet biologi, och ju mer man läser det ämnet desto mer kommerman underfund med att om de krafter vi nu har kännedom om släpps lösa gårvärlden under mycket hastigt. Därför skall vi vara på det klara med att vivisserligen skaU ge vetenskap och forskning stora möjligheter, men människorna,samhället och demokratierna mäste förbinda sig att inte släppa loss krafter somföröder hela vär natur. Jag började en gäng mitt arbete i med attförsöka hejda vattenförstörelsen och skydda svensk flora och fauna. De svenskagrusåsarna vUle jag också slå vakt om. Det gick inte då. Men har vi förstörttillräckligt mycket för att vara tvungna att kasta ut miljoner och mUjarder päatt reparera det hela. Vi mäste också se till att den demokrati som vi har haftunder nägra årtionden inte raseras på samma sätt. Vi får inte bara utnyttjademokratin tUl namnet och glömma bort att den skaU fungera i det praktiskalivet, ange en inriktning för samhället. Det här var nägra reflexioner. Under de år jagsuttit i och haft kontakt med folkrörelserna har de varit en oerhördtillgång för mig. Jag är rädd för att man skall börja rasera själva grunden fördem. Det krävs inte bara pengar och makt. Man måste också ha idealism och ensamhällssyn som är positiv både när det gäUer människorna och när det gällersamhället och som kan ge värden av olika slag. Jag skulle först vilja beklaga kammaren, somefter den inte längre får lyssna tiU hedersmannen , tUlhans rika kunskaper i historia, som vi fått höra sä ofta här, och tiU hanssjälvständiga, djupsinniga, idealistiska och intressanta tankar, som han oftastframför på ett mycket charmfuUt och fritt sätt. Jag skall, fru talman, säga några ord om modernäringarna,om jordbruket, skogen och fisket. I de givna direktiven tUljordbruksutredningen heter det bl. a. att utredningen bör överväga om det medhänsyn till de förändringar som skett i fräga omproduktionsinriktning och produktionsteknik eller av andra skäl finns anledningatt ompröva produktionsmälsättningen. Jordbruksministern avser häruppenbarligen den s. k. Vidare sägs det att det är angeläget attöverskottsproduktion av jordbraksprodukter undvUcs. Utredningen bör därförundersöka vUka metoder som kan användas för att undvika permanenta överskott. När det gäller frågan om ohka prislinjer framhäUs attutredningen bör pröva möjligheterna att övergå till den s. k. lågprislinjen.Vissa fördelar med en sådan övergång diskuteras i direktiven. En fullständig övergång tUl lågprislinje skulle dock -menar jordbruksministern med nuvarande jordbmksproduktion belastastatsbudgeten med inemot 3 mUjarder kronor. De vanUgtvis kraftiga variationernaav världsmarknadspriserna skulle vidare vid en lågprislinje medföra större svängningarav konsumentpriserna än som sker vid en tUlämpning av den s. k. högprislinjen. Därför bör, heter det, utredningen inte bara undersökamöjligheterna av en övergång tiU en renodlad lågprislinje och effekten av ensådan övergång, utan också tiU ytterligare modifiering av högprisUnjen. Jordbruksmmistern utvecklar sma synpunkter beträffandeöverskottsproduktionen pä så sätt att han hävdar att det för såväljordbrukarna som konsumenterna eller skattebetalarna är av intresse att denjordbruksproduktion som av ohka skäl anses behövlig i möjligaste mänkonsumeras inom landet och inte behöver exporteras med stora förluster.