prot · FW09155 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation(forts.) Fortsattes överläggningen angående socialutskottetsbetänkande nr 30. Talarlistans och debattens längd vittnar om det storaintresse denna fråga omfattas med. Trots vissa meningsskiljaktigheter idetaljfrågor synes det enligt betänkandet vara så att enighet råder om attvarie barn bör få möjlighet att gå i förskola före sin skolstart. Jagser det som en åtgärd svarande mot ett verkhgt behov. Vi har olika typer av förskolor, de flesta i kommunalregi, ett mindre antal dels privata, dels av ideella organisationer,frikyrkosamfund eller bedrivna. Jag anser det vara mycketpositivt att föräldrar, där det finns olika förskolor och där dessa i fråga omlärare, lokaler osv. fyller normala krav, har möjlighet att välja för sinabarn. Jag vUl betona vikten av att alla kristna förskolor ges möjlighet attfortsätta sin verksamhet men kommer särskUt att uppehåUa mig vid de av bedrivna förskolorna av den anledningen att jag bäst känner till dem ochdärför att det stundom skymtat fram att församhngsstyrelselagen skulle kunnabli ett hinder för fortsatt verksamhet med kyrklig förskola efter ett beslut omaUmän förskola. Om talarlistans längd är ett bevis för hur angelägen helafrågan är, sä är de listor fyllda med namn på svenska medborgare som vUl värnaom kristna förskolor, som många av oss fått motta, ett bevis för hur angelägetdet är att också den möjligheten står kvar i fortsättningen. Själv har jag frånLinköpings stift listor med över 10 000 namn. Dessutom är det ungefär 600 namnfrån församlingar inom , som bett migöverlämna. Jag ber att efter anförandet här få överlämna samtliga namnlistor tillstatsrådet , om hon då finns i kammaren. Det är möjligt att man från kyrkligt håll sett litetonödigt pessimistiskt på detta, men man kommer svårligen ifrån att det ipropositionen inte klart kan läsas ut att statsrådet tänker sig kristnaförskolor som fullvärdiga alternativ till de kommunala förskolorna. Underhösten har också statsrådet bl, a, i en intervju i tidningen , som juär ganska spridd i kyrkliga kretsar, givit beskedet: "Bland barn somomfattas av allmän förskola bör inte församlingen bedriva verksamhet samtidigtmed den borgerliga kommunen. Men i åldrarna kan man göradet," Jag skulle vara glad om det från tidningens sida vore enmissuppfattning av statsrådets svar, men det verkar faktiskt inte vara så. Kyrkans förskola är en verksamhet som inte bara delvispåminner om den kommunala förskolan. I anvisningar för kyrkans småbarnsskolaheter Försko leverksam-hetens utbyggnad och organisation Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation det:"Verksamheten avser att främja hela personlighetsutvecklingen, i socialt,emotionellt, intellektueUt och motoriskt avseende i enlighet med den modernaförskolepedagogikens helhetssyn på barnet." Man använder förskolanspedagogiska metoder. Verksamheten skall ledas av examinerad förskollärare medför denna verksamhet kompletterande utbUdning i religionspedagogik. När det gäller lokaler och utrustning följer man nogasocialstyrelsens råd och anvisningar. Antalet veckotimmar är detsamma som ikommunal förskola. Den kyrkliga förskolan är ett gott alternativ. Den kanomöjligt ses som enbart kompletterande verksamhet. Den har också den speciellainriktning som församlingsstyrelselagen kräver. barnverksamhet, som längre tUlbaka egentligen barabedrevs i form av söndagsskola, har mer och mer kommit att omfatta ävenverksamhet under vardagar. Församhngens ansvar för de döpta barnen kan de för församUngslivetansvariga icke avhända sig, enligt församhngsstyrelselagen. När det gälleransvaret för barnens kristna fostran som åvilar föräldrar, faddrar om sådanafinns och församhng, har det kanske blivit en viss förskjutning från hem tUlförsamling av delvis den anledningen att fler föräldrar anser sig behöva störrehjälp och stöd . I barnverksamheten görs barnen förtrogna med det bibliskabudskapet, kristna normer och värderingar på ett för deras mognadsstadiumanpassat sätt. Här gäUer inte minst svar på aUa frågor som ställs under någratimmars daglig samvaro. De föräldrar som haft möjlighet att välja en kristenförskola för sina barn vet att barnen där får svar på sina frågor av en ledaresom är väl förtrogen med tro. Det har sin betydelse inte minst när detgäller frågor om liv och död som faktiskt är ganska vanliga bland barn. Vi har tyvärr inte på långt när kristna förskolor i allaförsamhngar. Det är ungefär 2 700 barn den färskaste siffra som jag harkunnat få tag i i 155 grupper med 107 examinerade förskollärare inom . Det är dessa och andra kristna förskolor samt deras framtidamöjligheter som jag och många andra ledamöter tillsammans med dem som skrivitsina namn på namnlistorna vUl värna om. Att räkna med att barn som går i förskola skallorka med också en kompletterande verksamhet i församlingens regi kan inte vararealistiskt. Jag har inga expertutlåtanden utan grundar min uppfattning helt påegna erfarenheter av vad ett vanligt barn orkar med - egna barn, barnbarn ochbarn i min närhet. i en grupp på kanske 20 barn skall barnethämtas hem, äta och sedan vandra vidare till en ny grupp på kanske 1520 barnför ytterligare ett par timmars verksamhet. Jag är mamma och som sådanbetecknar jag det varken som barnvänligt eller föräldravänligt och inte hellernödvändigt där finns. Det borde finnas goda utsikter att man på det kommunalaplanet ser på den kristna förskolan som ett fullvärdigt alternativ och icke somen konkurrerande verksamhet och vice versa. Det framgår av utskottsbetänkandet att skyldigheten förkommunerna att bereda alla sexåringar plats i förskola inte medför någonbegränsning förförsamlingar att inom ramen för sin kompetens driva förskoleverksamhet, inteheller för andra trossamfund vare sig när det gäller den tidsmässigaförläggningen eller i annat avseende. Detta är betydligt klarare besked än mankan utläsa av propositionen. Ytterligare är detta förtydligat i reservationen 3, tillvUken jag ber att få yrka bifall. I detta anförande instämde herrSellgren, fröken samt herrar , och i (samtligafp). Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation FrökenLJUNGBERG (m); Jag har ett behov av att allra först be herrtalmannen om ursäkt för att jag går upp i debatten efter att tidigare hastrukit mitt namn från talarlistan. ber jag att få uttrycka mintacksamhet för att herr talmannen alltid är tålmodig med oss. Jag vill instämma i vad sade , nämligen attdebatten i kammaren om utbyggnad av förskolan, även om den har varit långvarig,präglats av en vUctig erughet en enighet om själva grunden för det förslagsom lagts fram med propositionen 136. Den bygger i det mesta på 1968 årsbarnstugeutredningsförslag. Det är inte så märkvärdigt i och för sig om det råderdelade meningar om delar av förslaget sådant som rör utbyggnadens utformning,tidsplaner i viss mån, innehållet i det kommunala ansvaret, ekonomiska ochmateriella resursers tillgänglighet, huvudmannaskapet, benämningsfrågor m. m.Jag tänker inte, herr talman, uppehålla mig vid de frågorna, utan jag vill barata upp några spridda synpunkter. Det finns väl inte någon samhällsverksamhet som kommer tUlför sin egen skull åtminstone är min förhoppning att det är på det sättet utan den kommer till för deras skull som behöver den. Statsrådet sina direktiv till barnstugeutrednmgen med ett par meningar somjag gärna vUl citera. Den första lyder: "Ansvaret för barnens fostran,tillsyn och vård vUar i första hand på hemmet." Det står som inledning tiU direktiven. Jag tror att detefter debatten finns anledning att erinra om det. Den andra mening som jag vUl citera ur direktiven ärföljande: "Ändringar i famUjestruktur och levnadsförhållanden harmedverkat till en kraftigt ökad efterfrågan på insatser från samhällets sidaför att hjälpa föräldrarna med barntillsynen." För mig som haft förmånen att få vara med ibarnstugeutredningen vilket jag verkligen är tacksam för förefaller det somom bara dessa två meningar har varit ganska hållbara utgångspunkter förutredningsarbetet. Det som anfördes om föräldraansvaret och hemmens betydelseföranledde ett ganska omfattande planläggande och diskuterande i utredningenom hur man skulle få tUl stånd det livsviktiga sammarbetet mellan föräldrar ochförskola och även om hur man skall kunna hjälpa föräldrarna att helt och fulltta det föräldraansvar som ligger på dem. Vi hade i utredningen ett ganska detaljrikt ochgenomarbetat förslag till föräldrautbUdning också. Jag instämmer helt iuppfattningen hos de motionärer som starkt har understrukitföräldrautbildningens betydelse. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Det ärlitet tråkigt att propositionen inte tog upp vårt förslag i den delen, för dethade varit väsentligt. Vi måste fram ganska snabbt på det här området omförskolan skall uppfylla sitt syfte och om man verkligen skall få till stånddet eftersträvade samarbetet mellan förskolan och föräldrarna. Jag är glad åtsocialutskottets mycket kraftiga understrykande av att föräldrautbUdnmgen utandröjsmål skall bli föremål för en övergripande utredning. Man kan fråga sigvarför det skulle behövas så mycket utbildning för att vara förälder. Jag sominte har lyckan av att vara förälder har verkligen förstått att det behövsutbildning på det området! Vad jag också litet mera allmänt skulle vilja framhållahär är att just de ändringar i famUjestruktur och levnadsförhållanden, som statsrådetkonstaterade i inledningen tUl sina direktiv, inte bara har ökat behovet avsamhällsinsatser för tillsynen av barnen utan också i mycket hög grad ökatbehovet av medverkan Uran samhällets sida i de fostrande uppgifterna. Jag vetatt det här ordet fostran nästan har blivit ett fult ord. Men om jag i detordet lägger in just vad barnstugeutredningen kallar för det övergripande måletkanske jag kan bli förstådd. Med det övergripande målet menas aUtså attförskolan skall sträva efter att i samarbete med föräldrarna ge varie barnbästa möjliga betingelser att rikt och mångsidigt utveckla sina tanke- ochkänslomässiga tUlgångar. Det är vad jag kallar för ett fostrans program imycket vid mening, och här krävs det sannerligen samverkan. Jag har hört att det under debatten klagats på inte har fått ta ställning tUl innehållet i den utbyggda förskola somföreslagits utan bara till själva ramen. Jag tror att barnstugeutredningen isin redovisning av pedagogUcen i förskolan väldigt klart har sagt hurförskollärarna i den successiva omvärldsorienteringen skall kunna gestalta detinnehåll som ger själva medlen för att utveckla barnet-individen känslo- ochtankemässigt. Det är bra att det så starkt har betonats betydelsenav vad jag kanske skulle vUja kalla inrevärldsorienteringen, om jag inte blirmissförstådd. Det är självklart och nödvändigt för barnet, som är statt i enutveckling snabbare än vad människan upplever under någon annan ålder i sittliv, att också inrevärldsorienteringen i hög grad måste komma med under de härförsta åren om resultatet inte skall bli en krympt människa. Det har självklartföräldrar rätt att begära. Vare sig de är kristna, muslimer eller ateister ärdet en fråga om det som man på ett religiöst språk kanske skullekalla för en människas inre tUlväxt. Det är, tycker jag, ett märkligt intresse som i debatten har knutits till den frågan. Och det är värdefullt att det har skett.Livsåskådningsfrågor liksom barnets ofta konkreta upplevelser av liv och död somfru talade om - frågor om hur ser ut och sådant - måste bemötasöppet och positivt av de människor som barnet möter i förskolan. Barnetförstår, kanske bättre än den vuxne tror, att det kommer med frågor som ärbesvärliga att besvara. Man får inte bara försöka komma undan frågorna. Detta är naturligtvis en väldigt viktig del av allt detsom rör barnet. Vi har uppfattat den här uppgiften så att detta är någontingsom i hög grad skall beaktas i samband med reformerandet av personalutbUdningenför förskolan.Utskottet har i sin skrivning varit inne på detta, och jag tror också attutskottet alldeles riktigt har beskrivit hur det arbetet måste gå tiU. Om det förtroende skaU kunna finnas mellan förskola ochföräldrar som är förutsättningen för att förskolan blir vad den är tänkt attbli är frågan om föräldrarnas möjligheter att håUa kontakten väldigt viktig.Det är väl något som vi alla har anledning att fundera över i samband med olikaarbetsuppgifter som vi sysslar med, inte minst i det här huset. Det rör sigofta om frågor på andra områden det gäUer ekonomiska frågor, det gäUer kanskearbetstidsfrågor där problemen måste lösas på ett annat sätt än vi hittUls hargjort, om dessa förutsättningar skall kunna ges föräldrarna. Bland det viktigaste i den proposition som vi skaU taställning tUl är någonting alldeles nytt, nämUgen att vi skall få en lag omförskoleverksamhet. Det har vi inte haft förut. Skollagar har vi haft meningen lag om förskoleverksamhet. Det är egentligen ingen som har strukitunder detta, och därför vill jag gärna göra det. Jag tycker det är väsentUgtatt den lagen kommer till. Den är viktig. Den spikar bl. a. kommunernasskyldighet att tillhandahåUa förskoleplatser för alla sexåringar och attplanera för och kanske steg för steg kunna förverkliga utbyggnaden så attförskoleverksamheten kan omfatta även yngre barn. Det är litet beklagligt att barnstugeutredningensutformning av detta lagförslag inte bara formellt utan också i vissa hänseendeninnehållsmässigt har stuvats om i propositionen. Låt mig ge ett par exempel - ett par saker som givitanlednmg till debatt här . De tre orden "så långt möjligt" somstår i 5 och 8 §§ i lag om förskoleverksamhet och som har kritiserats i ett parreservationer finns inte med i barnstugeutredningens förslag tUl lag omförskoleverksamhet. De har kommit tUl i propositionen. Jag kan förstå om manfrån Kungl. Maj;ts sida har känt sig nödsakad att föra in den här lillareservationen. Det är en reservation som naturligtvis vUl gardera både statenoch, inte minst, kommunerna. Det är svårt att säga att vi skall , närvi vet att kanske framför allt de personella resurserna icke finns. De ekonomiskaär väl inte helt lättUlgängliga heller, föreställer jag mig. Det är enresursfråga. Jag har tolkat det på det sättet. Det är ett annat uttryck som också har förändrats. Det harman kanske inte heller lagt märke till, men det är inte helt betydelselöst. I barnstugeutrednmgensförslag talade vi förutom om det vi kallade för förskola, dit vi räknadeheltidsförskolan och deltidsförskolan, också om "övrigförskoleverksamhet" och räknade dit familjedaghemmen, förskoleverksamhetinom institution osv. Men vi räknade också med att på "lUcnande sätt som ifråga om den obligatoriska skolan skall privat mstitution kunna betraktas somförskola om den fyller de krav som uppställs på de samhällehga förskolornasåsom de uttrycks i förskollagen och i tillsynsmyndighetens råd ochanvisningar". Här är kanske den väsentligaste förändringen. Man har juockså märkt att just det att detta togs bort kanske har blivit huvudinnehålleti debatten . Propositionentalar i stället om kompletterande förskoleverksamhet Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation och drarbetydligt snävare gränser och är, som jag ser det, betydligt mindre tolerant ifråga om vad som får räknas dit. Eftersom propositionen har följtbarnstugeutredningens förslag tUl benämningen allmän förskola och inteobligatorisk, så borde den på ett helt annat sätt än som har skett kunnatacceptera också enskUd förskola på naturligtvis -bestämda vUlkor. Jag tror att man därmed skulle ha kunnat undvika denbeskyllning för ett fÖTskolemonopol som man har sett rätt mycket av på senaretid i den allmänna debatten. Förskolemonopolet är väl något som man, kanske medall rätt, speciellt kritiserat - det har vi hört mycket av -just frånkyrkliga församlingars, andra trossamfunds och ideella organisationers sida.Det är möjligt att det skulle kunna gå att komma fram på en annan väg. Sistaordet behöver väl inte nödvändigtvis vara sagt i den här frågan. Över huvudtaget är utbyggnaden av förskoleverksamheten en sådan väsentlig sak i dagenssamhälle att vi är tvungna att räkna med att förändringar i utbyggnadens formmåste kunna successivt företas. Det är värdefullt att både proposition, motioner ochutskottsbetänkande ger uttryck för ett starkt kvaUtetskrav. De harkvalitetskravet som riktmärke för förskolans utbyggnad. Det är klart att dethade varit bra om man redan från början hade kunnat få grupper med ett mindreantal barn att arbeta med eUer att man hade kunnat sätta in mer personal dethade haft samma effekt. Jag tycker att det förslag som föreligger äracceptabelt i utbyggnadsskedet. Jag har återigen, när jag läst det, bedömtbarngruppernas storlek som en resursfråga och inte på något sätt som entrosfråga. Om man nu faller för det som i och för sig är rUctigt,nämligen att det inte bör vara så många barn i gruppen när de måste varatUlsammans med nya vuxna ideligen, har man kanske glömt att den härkostnadsfrågan blir rätt betydelsefuU för kommunerna. Slår man vakt om dekommunala möjligheterna får man vara litet försiktig i sina krav när detgäller barngruppernas storlek. Det hade väl också på andra sätt kunnat vara bra,föreställer jag mig, om man hade kunnat ta litet snabbare steg framåt. Men,herr talman, ett steg måste ju, som jag förstår, detta representera. Jag vUlbara för min del uttrycka den förhoppningen att vare sig vi haft den ena ellerden andra uppfattningen om det här förslagets livsdughghet, så skall detuppfattas som ett steg, och ett steg måste ju följas av flera, herr talman, omdet till slut skaU bli en rörelse framåt. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU I :o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr 1 av herrar Hyltander och samt 3;o)reservationen nr 2 av , och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. begärdevotering, upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återståendepropositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertaletsmening för sig. Sedan fm begärt votering även beträffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående socialutskottets hemställan i betänkandet nr 30punkten 2 antar reservationen nr I av herrar Hyltander och röstar ja,den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren till kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr2 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfm begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; 1 enUghet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vih att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av herrar Hyltander Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Hyltander begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av m. fl. Förskoleverksa777-hetens utbyggnad och organisation Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 4 av herrar Carlshamre och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Carlshamre begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 av herrar Carlshamre Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Carlshamre begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 5 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan,dels reservationen nr 6 av herrar Carlshamre och , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 6 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 6 av herrar Carlshamre Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Carishamre begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Punkterna 7 och 8 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 8 av i Öskevik m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 9 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen nr 8 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation 9 protokoU 1973. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 13 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandetnr 30 punkten 13 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen nr 13 av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 14 av herrar Hyltander och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 15 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: