prot · FW0945 · 1973-12-31 00:00:00 — Anslag till arbetsmarknad m. m. § 1 Anslag till arbetsmarknad m. m. Fortsattesöverläggningen angående inrikesutskottets betänkande nr 3. har i sin partimotion nr 1973:352föreslagit vissa förändringar i bidragsgivningen i vad gäller utbUdningen. JagskaU litet närmare beröra och kommentera motionens innebörd. Inrikesutskottetsmajoritet har icke velat villfara motionärernas önskemål, varför och jag måst reservera oss på en del punkter. Det jag skaU beröra ärpunkterna 14, 15 och 17 i inrikesutskottets hemställan i betänkande nr 3, Punkten 14 gäller värdesäkring av grundbidrag ochflyttningsbidrag, som motionärerna fortsättningsvis önskar knutna tUlbasbeloppet, som ju anses mera rättvisande beträffande penningvärdeutvecklingenän andra bedömningsgrunder. Grundbidraget vid arbetsmarknadsutbildning harhöjts successivt, t, ex, för ensamstående - - frän tillnu föreslagna . Basbeloppet har ändrats frän 5 500kronor tiU , I det förra fallet är ökningen och idet senare . Skillnaden är således inte stor , mensatte man basbeloppet som norm, behövde man icke omprövabeloppsgränserna, och vederbörande visste då bättre vad man hade att räkna medunder utbildningstiden. Sammaargumentering kan anföras när det gäller flyttningsbidragen. Så vill jag nämna något om utbildningsbidraget. Härförekommer inkomstprövning, som är avhängig av makes inkomst. Med hänsyn tiUatt vi anser sådan inkomstprövning stridande mot den modernare syn vi har påkvinnors och mäns roll inom familj och arbetsliv och som också avspeglas iexempelvis skattepolitiken föreslår vi att inkomstprövningen slopas.Grundbidrag och hyresbidrag, som ju är delar av utbildningsbidraget, reducerasmed hänsyn till makes inkomst, dock för gmndbidraget till högst hälften, medantraktamentet, barntillägg och s, k, särskilt tillägg icke minskas. har i sina petita föreslagit attgrundbidraget borde undantas från reduktionsregeln, men departementschefen haricke ansett sig kunna villfara det önskemålet. Jag förstår att det ärekonomiska överväganden som föranlett departementschefen att säga nej tillliberaliseringen, men lika fullt är det ett berättigat krav som folkpartietframstäUt i motionen och som vi är angelägna att betona bör bli tillgodosett. Vad slutligen angår studiemedelsberättigad utbildning vetvi att studiebidrag inte kan utgå annat än i särskilda fall. Anslag till arbetsmarknad m. m. nuvarandeordning olycklig och förordar att utbildningsbidrag efter arbetsmarknadsmässigprövning i det enskilda fallet bör kunna medges i alla utbildningsformer, dvs,även utbildning som är studiemedelsberättigad. Utskottet har icke ansett sigkunna tillstyrka bifall till motionen och har även i viss mån motiverat sinavslagsståndpunkt, bl, a, genom erinran om att studiefinansieringen inomvuxenutbUdningen utreds av kommittén för studiestöd åt vuxna, SVUX, HerrEriksson i och jag har icke kunnat instämma i den inställning sominrikesutskoltets majoritet intagit, varför vi anfört reservation i utskottet. Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall tillreservationerna 8, 9 och 11, vilka hänför sig tiU punkt nr 14, respektive nr 15och nr 17 i inrikesutskottets betänkande nr 3, Finansministern sade i den hållnafinansdebatten här i kammaren att den rörlighetsstimulerande politiken även ifortsättningen skaU ha hög aktualitet, I och för sig är detta ingen nyhet utanenbart en bekräftelse på att regeringen även i fortsättningen förordarflyttningspohtiken som ett viktigt inslag i en aktiv arbetsmarknadspolitik, Ivår partimotion angående arbetsmarknadspolitiken har vi från givituttryck för att ett centralt mål för det politiska arbetet måste vara attbereda människor sysselsättning i närheten av den miljö där de vill bo.Misslyckas den politiken har väsentliga värden gått förlorade, Arbetsmarknadspohtiken måste därför redan iplaneringsstadiet inriktas på att bli ett regionalpolitiskt medel. Inte minstviktigt i det här sammanhanget är arbetsmarknadsutbildningen. Enligtfinansplanen beräknas för nästa budgetår ca 130 000 människor genomgåarbetsmarknadsutbildning. Risken är därför mycket stor att vi får uppleva huren alltför stor del av de 130 000 som beräknas genomgå arbetsmarknadsutbUdningefter utbildningstidens slut får flytta från hemorten i brist på arbete, SpecieUt skogslänen är mest illa ute. Jag måste fåunderstryka hur viktigt det är från just skogslänens och utflyttningslänenssynpunkt att arbetsmarknadsutbildningen ses som en integrerad del avregionalpolitiken. Arbetsmarknadsutbildningen måste i största möjligautsträckning samordnas med strävandena att skaffa nya jobb till sysselsättningssvagaområden. Jag lyssnade på debatten och märkte attherr vice ordföranden i utskottet inte tyckte om att vi reservanter hadefastnat för den partimotion som är väckt från med innebörden att man imöjligaste utsträckning bör ge jobb efter avslutad arbetsmarknadsutbildning pårespektive hemorter. Jag har svårt att fatta denna inställning från herr viceordföranden. Det får väl inte bli som det för det mesta varit att såfort man kommer in i en arbetsmarknadsutbildning så väntar efterutbildningstidens slut en biljett söder ut, speciellt för dem som bor i denorra delarna i landet. Vi måste försöka ändra på denna inriktning. Jag harmycket svårt att förstå de motiv som låg bakom de slutsatser som herr viceordföranden drog av den reservation som vi har lämnat. Vi måste få en bättresamordning meUan arbetsmarknadspolitiken och regionalpolitiken. I reservationen 6 har vi reservanter yrkat på attarbetsmarknadsutbildningens funktion som regionalpolitiskt medel prövas av deni reservationen 1 föreslagna sysselsättningsutredningen. Ett nära samband med det vi reservanter fört fram ireservationen 6 har frågan om flyttningsbidragens nuvarande konstruktion. Jagfinner det självklart alt människor även i fortsättningen kommer alt flytta.Den uppfattningen har också delats i arbetsmarknadsmotion, I dengodtar man en höjning av startbidraget. Men jag vill i detta sammanhang ha sagtatt flyltningsbidraget inte får bidra till att stimulera skapandet av nyaarbetsplatser i de överkoncentrerade områdena, gör samhället ingenskillnad mellan företag som befinner sig inom eller utom storstadsområdena närdet gäller att subventionera förelagens rekryteringskostnader. Följden av den här konstruktionen av flyttningsbidragenkan bara bli en: företagen i de "befolkningshettade" områdena tvekargivetvis inte i valet mellan att antingen överväga en flyttning avarbetsplatsen till områden med undersysselsättning och arbetslöshet eller attstanna kvar. Man stannar kvar av naturliga skäl. Man vet alt med samhälletsmedverkan går det kostnadsfritt att rekrytera arbetskraft. Den enskilde arbetstagaren skall givetvis inte komma ikläm. Han skall alltid hållas skadeslös, I reservationen 12 har vicenterledamöter begärt att denna fråga skall prövas av utredningen omregionalpolitiska styrmedel. kan visserligen någon i kammaren säga att eftersom jagsjälv sitter med i utredningen kan jag påverka den här frågan. Men så enkelt ärdet inte, 1 direktiven till utredningen uppräknar inrikesministern olikaalternativ till nya styrmedel vilka bör övervägas. Flyttningsbidragen är inteomnämnda. Det är därför som vi reservanter menat att det vore naturligt attäven flyttningsbidragens nuvarande konstruktion prövas i utredningen. Jag vill också understryka de synpunkter som framförts icenterns partimotion beträffande företagsutbildningen. Den har varit omnämndhär i debatten . Vi har utvecklat vår syn på företagsutbildningeni reservationen 5, Vi reservanter menar, i likhet medarbetsmarknadsstyrelsen, att försöksverksamhet med utbildning inom företagenkunde ske. Jag tycker att tiden nu är inne att vidga användningsområdet förföretagsutbildningen. Slutligen några ord om motionen 95 3. I den har herrJohansson i Holmgården och jag tagit upp frågan om vidgade möjligheter attanlita yngre arbetskraft vid industriella beredskapsarbeten i ,och . Som motionär tycker jag utskottet på ett mycket förståendesätt behandlat motionen. Jag förväntar mig därför att vi får en praktisktillämpning av utskottets enhälliga skrivning om att det är motiverat att ävenyngre yrkesutbildad arbetskraft bör anställas vid de tre storarbetsplatserna iöstra . Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna 1, 5, 6, 12 och 16. 1 övrigt ber jag att få yrka bifall tillutskottets betänkande. Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Om det här är förklaring tillvad man menar med arbetsmarknadsutbildning som ett medel i regionalpolitiken,nämligen att försöka att i möjligaste mån ge människorna ett jobb i hembygden,då är det ju inte längre en utbUdningsfråga utan en fråga om att skapaindustrier. Det har ju inte med arbetsmarknadsutbildning att göra. () kort genmäle: Det är klart att omman som ser utbildningen som en isolerad del i samhället och bortserfrån omgivningen, kan man resonera som , Men vi menar ireservationen att om man ger arbetsmarknadsutbildning åt folk, specieUt iområden som har arbetslöshet, så bör man också se till att dessamänniskor får jobb i hemorten. Det är väl i så fall en vällovlig ambition. HerrWINBERG (m): När i för nu ganskamånga timmar sedan inledde dagens debatt om arbetsmarknadspolitiken,konstaterade han att arbetslösheten i vårt land varitrekordhög. Han har fått instämmanden av flera talare i detta i och för sigmycket beklagliga konstaterande. Detta är inte så underligt, eftersom detuttrycker en riktig beskrivning av verkligheten. Arbetslösheten var den högsta underefterkrigstiden. Vi får också för hela det år som vi nu är inne i räkna medstor arbetslöshet, även om vi är på väg mot en uppgång i konjunkturerna. Dethär gäller inte minst i Norrlandslänen eller skogslänen över huvud taget,eftersom i varje fall i tider av konjunkturuppgång sysselsättningsutvecklingendär i regel långsammare följer förändringarna än landet i övrigt. En analys av sysselsättningsproblemen visar i alla fallall de inte endast kan sägas ha en geografisk markering, utan de har under desenaste åren också fått en ökad sektorell markering, I motionen 1973:241, moderata samlingspartiets i fleraavseenden tunga partimotion, påpekas att vid generellt låg sysselsättning ärdet vissa grupper som drabbas särskUt hårt. Det kan gäUa vissa äldre, en storgrupp ungdomar och många kvinnor. har också betydandesvårigheter uppstått för tjänstemän och för nyutexaminerade akademiker. har antalet arbetslösa tjänstemänökat i betydande omfattning. Inte minst många äldre dänsteman har avsevärdasvårigheter att behålla anställning och inkomst. Det här har ju för en stundsedan blivit belyst i interpellationsdebatten mellan inrikesministern och herrGustafson i , varvid det av interpellationssvaret bl, a, framgick attantalet arbetslösa tjänstemän uppgick till i genomsnitt ca 26 000,Det är ju också så att en tjänsteman som förlorar sitt arbete ofta blir utan sysselsättning. Det här ger anledning att resa krav påbättre vägledning, effektivare rådgivning, mer fortlöpande verksamhet frånarbetsförmedhngarnas sida. Att dethar blivit svårare för nyutexaminerade att få en anställning av den art,att de kan tillföra den anställningen just vad de har lärt sig i sinutbildning, är också väl känt. På våra universitetsorter finns det ettstort antal arbetslösa ungdomar. Många av dem tillhör just de långtidsutbildade.Det är nyutexaminerade som inte får jobb. Det är också en grupp som fortsätterakademisk vidareutbildning endast av det skäl som situationen päarbetsmarknaden utgör. De uppskjuter med andra ord sitt inträde där. Vi hävdar från moderata samlingspartiet att den ökade ochökande arbetslösheten bland tjänstemän och akademiker, som ju är klartkonstaterbar, motiverar större insatser inom arbetsmarknadspolitiken. Detbehövs en ökning av beredskap och en förstärkning avarbetsförmedlingarna, så att de så effektivt som möjligt kan hjälpa till att gede arbetslösa inom bl, a, de här grupperna nya sysselsättningar i skildaformer. har utskottsmajoriteten inte velat vara med på dessakrav, och den säger sig inte dela moderata samlingspartiets uppfattning attarbetsmarknadsstyrelsens beredskap för tjänstemän och akademiker inte harvarit tillräckhg. Man menar tydligen att det är bra som det är. och jag anser inte det, och det är, herrtalman, bakgrunden till reservationen 4, som innebär en begäran att arbetsförmedlingarnaskall bli föremål för översyn, särskilt i syfte att kunna förbättra insatsernaför att förmedla sysselsättning åt tjänstemän och akademiker. Utvecklingenvisar enligt vår mening behov av en sådan förbättring. Jag berdärmed, herr talman, att få yrka bifall till reservationen 4, Anslag till arbetsmarknad m. m. FruMARKLUND (vpk): 1 reservationen 10 vid utskottets betänkande berörs fråganom inkomstprövning av utbildningsbidrag, 1 likhet med , som har refererat här, har vpk-gruppen i motion 1525 anfört synpunkten attdetta bidrag inte bör reduceras av makes inkomst. Den nu gällande ordningen förmed sig att gifta kvinnor ofta får bara halva grundbidragen förutomförekommande andra bidrag, därför att reducering sker i förhållande till makensinkomst. Den tillämpade regeln är lika för män och kvinnor, vUket beklagligtvisinte framkommer i motiveringen till vårt motionsyrkande. Jag menar dock att denfeltolkning vi gjort är förklarlig, eftersom det ju ändå otvivelaktigt är såatt just kvinnorna drabbas hårdast. Och detta förhållande är orimligt, inteminst med tanke på den inriktning på att göra det lättare för kvinnor att taförvärvsarbete, som det i så många sammanhang talas vackert om. har exempelvis i fjolåretsprogrampetita betonat att nu utgående bidrag inte har tillräckligstimulanseffekt och att detta är helt avgörande för kvinnorna närdet gäller att välja en längre yrkesutbildning. Att utbildningsbidraget är beroende av makes inkomst ärorimUgt också ur den synpunkten att nu gällande skattebestämmelser betraktaralla som ekonomiskt självständiga individer. Som ytteriigare ett led isträvandena mot en ökad jämställdhet mellan kvinnor och män menar vi Anslag till arbetsmarknad m. m. därför,att inkomstprövningen av utbildningsbidragen med hänsyn till makes inkomst börslopas. Det skall alltså enligt vår mening vara inriktningen. Menvi har funnit det motiverat alt gå in för en översyn av bidragsbestämmelsernamed tanke på att utbildningsbidraget består av olika delar och att alternativalösningar därför kan behöva övervägas liksom det kan vara motiverat alt belysade budgetmässiga konsekvenserna. Vi förordar således en översyn, men jag vill gärna betonaatt just frågan om strävandena till jämställdhet har vägt tungt, när viövervägt betydelsen av en sådan reform som det här skulle vara fråga om iförhållande till de kostnader som ändringarna av bidragsbestämmelserna skulledra med sig. Självfallet är detta krav en detalj i dessa strävanden tilljämställdhet. Ändra, och säkert i det sammanhanget mera avgörande delar, skallvi från vpk-håll återkomma till när andra yrkanden i vår motion behandlas. Utskottets formulering att reformer till den kostnad somdet här är fråga om självfallet måste vägas mot andra reformbehov är en gammalbekant. Det är naturligtvis alltid fråga om sådana avvägningar. har jukostnadsberäkningar av detta slag många komponenter. Ett sådant slopande avinkomstprövningen som vi förespråkar skulle kanske, för att ta ett exempel,innebära minskade kostnader för socialhjälp till människor i arbetsmarknadsutbildning. Även sådana effekter skulle kunna prövas, om en översyn avbidragsbestämmelserna med en sådan inriktning som angivits i reservationen 10vid punkten 15 skulle komma till stånd. Jag vill därför, herr talman, yrkabifall till den. HerrJOHANSSON i (s): Den centrala ställning somarbetsmarknadspolitiken intar framgår bl, a, av den debatt som vi haft idenna fråga. Det är av avgörande betydelse för såväl samhället som den enskildehur arbetsmarknadspolitiken utformas. De ständiga förändringar som samhälletgenomgår ställer ökade krav på en aktiv arbetsmarknadspolitik. Den satsning somgörs på detta område skall med tillfredsställelse noteras. Jag vill, herrtalman, helt ansluta mig till det inlägg som hargjort. Jag har begärt ordet för att något kommentera en del av dereservationer som är fogade vid utskottets betänkande, I reservationen 2framförs förslag om lokala nämnder vid arbelsförmedlingskontoren. Reservanternamenar att man härigenom skulle få en ökad tyngd att initiera behövliga åtgärderoch skapa bredare kontaktytor, I reservationen föreslås alt dessa referensgrupper iprincip skulle ha samma sammansättning som länsarbetsnämnderna. Verksamhetenvid arbetsförmedlingarna sorlerar under länsarbetsnämnderna, och i instruktionenför verksamheten finns bestämmelser som täcker in formerna för den samverkansom erfordras för att verksamheten skall fungera. Det sker också en ständiganpassning till förändringar och behov som uppstår på arbetsmarknaden och tUlbehovet av samverkan. Arbetsmarknadspolitikens förutsättningar ocharbetsmarknadsverkets organisation bygger på Jag har, herr talman, svårt att föreställa mig hurreservanternas förslag skulle fungera i praktiken. Som jag ser det, skulle detleda till att vi får ett slags kommunala arbetsmarknader, som i sinintresseinriktning skulle ställa kommunerna mot varandra. Handläggningen avärenden som rör arbetsmarknaden i hela dess vidd måste alltid bU föremål för enregional och central bedömning för att få den bästa effekten. Detta sker ocksåi samverkan med lokala instanser, I arbetsförmedlingarnas arbetsrutin ingår bl, a, att tilllänsarbetsnämnderna kontinuerligt lämna redogörelser för den aktuellasysselsättnings-situationen och den väntade utvecklingen på arbetsmarknadeninom arbetsförmedlingens verksamhetsområde. Härvid skapas tillfälle tiU ömsesidiginformation mellan kommun, företag och arbetsmarknadsmyndigheter, år upprättar kommunerna förslag till plan förberedskapsarbeten. Dessa planer lämnas till länsarbetsnämnden som har att göraen bedömning och en samordning pä grundval av sysselsättningsläget och de medelsom står till förfogande. Föreskrifter om handläggningen av detta finns i AMS:skungörelse. Det finns anledning att fråga sig vilken ställning enlokal nämnd av det slag som reservanterna föreslår skulle få i delta sammanhang.Det är ju ändå kommunen och dess ledning som författningsmässigt ansvarar förplaneringen och de ekonomiska konsekvenserna i fråga om beredskapsarbeten ochliknande. När det gäller åtgärder inom näringslivet i övrigt kan jag inle finnaatt sådana nämnder kommer att uträtta något verkningsfullt. Och det finns ocksåanledning att fråga vilken författningsmässig status dessa nämnder skulle hasom reservanterna föreslår. Vi iutskottsmajoriteten yrkar avslag på den reservationen. Reservation nr 3 utmynnar i en hemställan om obligatoriskanmälan om lediga platser. Denna fråga behandlades av , ochförslaget lämnades då utan bifaU, Önskemål om obligatorisk anmälan av ledigaplatser har framförts av bl. a. TCO i remissvar. Övriga löntagarorganisationerhar också tillstyrkt detta. Även AMS har, om än med vissa förbehåU och tvekan,tillstyrkt förslaget. Däremot har SAF avstyrkt det. Vi i utskottsmajoriteten kan i och för sig hålla med omalt det finns skäl att införa en sådan ordning, men i likhet meddepartementschefen finner vi att del skulle medföra ett betydandeadministrativt merarbete utan att man fördenskull får garantier för en ökadrekrytering via arbetsförmedlingen. I reservationen har föreslagits den begränsningen attåtgärden inte skulle omfatta mindre företag. Detta skulle leda till att ettstort antal skulle bli ställda utanför. Åtgärden blir begränsad, om den inteomfattar alla kategorier. Den socialdemokratiska motionen, som också finns med här,går längre. Den föreslår en obligatorisk anmälan, och det är ju alldelessjälvklart att det blir mera verkningsfullt och effektivt. Men det finnsanledning förvänta bl, a, att ADB-lekniken skall utvecklas och gemöjlighet att förverkliga vad motionärerna åsyftar. Mot den bakgrunden och vad som i övrigt anförs av departementschefen finner vi i Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. utskottsmajoriteteninte skäl att tillstyrka de framförda kraven. Det finns anledning förmoda attfrågan återkommer. Reservationen 4 och motionen 841 aktualiserar frågan om enförbättrad förmedling för dänsteman och akademiker. Den uttrycker också denmeningen att AMS inte haft en tillfredsställande beredskap när det gällerdänsteman och akademiker, och har också närmare utvecklatsynpunkterna härpå. Jag kan, herr talman, med hänvisning till den interpeUationsdebattsom förts och till utskottsbetänkandet inskränka mig till att geuttryck för utskottsmajori-telens uppfattning genom att yrka avslag påreservationen 4. skall jag beröra reservationen 16, som bygger påmotionen 354. Den tar upp frågan om näringshjälp till jordbrukare.Näringslijälpen har främst till syfte att hjälpa handikappade att försörja siggenom att starta eget företag. I undantagsfall - om del finns synnerliga skäl,som det uttrycks i arbetsmarknadskungörelsen kan det ges till handikappad föråtgärder som skall säkra fortsatt drift med god lönsamhet. Kungl, Maj:t har föreskrivit att denna undantagsvisamöjlighet till näringshjälp fr, o, m, innevarande budgetår inte skall gällajordbmkare. Det är mot detta motionären och reservanterna vänder sig. Avmotionen får man den uppfattningen att 25 000 jordbrukare, som är handikappade,fråntas möjligheten att få näringshjälp. Så är inte fallet. Det gäller att hälla isär begreppen när det gäller dessahjälpformer. Det kan för en företagare - jordbrukare eller annan varaönskvärt att göra investeringar för att nå bättre lönsamhet eller i varje fallupprätthålla hittillsvarande lönsamhet. På jordbruksområdet har under åren 1971och 1972 införts särskilda stödformer, det s, k, B-stödet i och vissadelar av och det s, k, mjölkstödet i övriga delar av landet. När statsmakterna lagt fast en jordbrukspolitiskmålsättning och dragit upp riktlinjerna för samhällets stöd för att förverkligadenna målsättning anser vi inom utskottsmajoriteten att man inte bör blandaihop stödformerna med varandra, särskilt som de olika stödformerna ursprungligenkommit till för att man skall kunna lämna hjälp på områden där annan hjälp intestår att få, Näringshjälp kan efter särskild prövning utgå till sökande för attetablera kiosk, verkstadsrörelse och liknande. Det kan väl inte vara reservanternas mening att AMS skullege näringshjälp till fortsatt drift av jordbruk som lantbruksnämnden från sinautgångspunkter inle kan bevilja B-stöd? När det gäller investeringsstöd detkan vara fråga om inköp av ytterligare åkerareal eller ombyggnad av enekonomibyggnad menar reservanterna att B-stödet och mjölkstödet i vissa fallär sämre än näringshjälp. Det kan vara fallet om investeringen är mycket liten. En annan sak är att en jordbrukare lika väl som en annanföretagare av medicinska skäl kan behöva hjälp för att anskaffaarbetsunderlättande anordningar på arbetsplatsen. Här har fr, o, m, innevarandebudgetår öppnats möjligheter för företagare, liksom varit fallet föranställda, att få bidrag för det ändamålet. Detta bidrag är t, o, m. större ännäringshjälpen det är i stället för . Detförutsattes, när det gäller jordbrukare, alt stöd inle kan beviljas avlantbruksnämnd. Del är i och för sig naturligt, eftersom det skulle vara svårt attdra bestämda gränser mellan rena investeringar för att öka företagets lönsamhetoch arbetsunderlättande anordningar. Vi i utskottsmajoriteten har uppfattningen att dessafrågor löses i konstruktivt samarbete mellan lantbruksnämnder ocharbetsmarknadsmyndigheter. Jag viU erinra om att det förekommer ett etableratsamarbete mellan dessa myndigheter och att ärendena därigenom får enhandläggning som kan anses fullt tUlfredsställande från såväl social ochföretagsmässig som samhäUelig synpunkt. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltUl inrikesutskottets betänkande nr 3 på samtliga punkter. () kort genmäle: