prot · FW099 · 1973-12-31 00:00:00 — Om marknadsunder SÖ kn ingår för skidproduktionen Här föreligger en situation som innebär atten privatföretagare i landet är intresserad av att bygga upp en skidfabrik. Hanhar gjort en mycket grundlig undersökning av förutsättningarna på marknaden,och inte minst har han gjort en grundlig undersökning av möjligheterna förexport. Han har kunnat studera den amerikanska och den kanadensiska marknaden.I och konsumeras ungefär 500 000 par skidor sammanlagt.Man räknar med att konsumtionen kommer att växa ungefär på samma sätt som iSverige. På ett par är den uppe i 1 miljon par skidor. Det finns ingen tillverkning i dessa länder avlängdlöpningsskidor. Vederbörande är alltså instäUd på att konkurrera medfinska, norska och naturligtvis även svenska intressenter men framför allt attkonkurrera på en exportmarknad. Vi kan inte se att vi bör lägga några hindergenom att ingripa i en fri och öppen konkurrens. Om vederbörande är beredd attsatsa arbete och kapital på en möjlighet tih expansion av en verksamhet, som isin tur erbjuder sysselsättning uppe i , i och ,tycker vi att vederbörande är ute i ett mycket vällovligt syfte, herr talman! Jag kan inte se att det finns någon anledning för oss attgöra en ytterligare undersökning av marknadsförutsättningarna för en exklusivartikel som skidor. Det är den enkla utgångspunkt vi haft för vår bedömning. Jag vihinte i detta sammanhang agera som företrädare för den som nu Om marknadsundersökningar för skidp roduktionen eventuellt är beredd att starta en ny fabrik eller förnågon redan befintlig fabrik. Må de konkurrera och ta till vara det utrymme somföreligger framför allt på exportmarknaden! Det finns utomlands ett växande intresse förlängdåkning, och det innebär en ny marknad men också en härdare konkurrens. Viskall vara medvetna om att , och nu övergår fråntillverkning av alpinskidor till längdåkningsskidor pä grund av dåligasäsonger. Därigenom kommer det att bh en ökande konkurrens. Också harhaft överkapacitet, och vi har redan nu en hård konkurrens med pä densvenska och på den utländska marknaden. Det föreligger alltså redan päexportmarknaden en härd konkurrens, som tiUsammans med de snöfattiga vintrarnahar medfört nedskärning av personal i ett län inom stödområdet med mycket högaarbetslöshetssiffror. Vid ytterligare hårdnande konkurrens kommerfristähningar att ske av ytterligare 45 man i ett län med hög arbetslöshet inomstödområdet. ViU industriministern ta på sitt ansvar att det skallfinnas företag med stor outnyttjad kapacitet och att det skah görasfriställningar i ett län som detta? Är det på det sättet vi skah nå denregionala balansen? Vi har ju i en mycket hög arbetslöshet.Under 1971 och 1972 var detta län bland dem som hade den högsta ökningen avantalet arbetslösa, och prognoserna för i är är också mycketnedslående, med en fortsatt hög arbetslöshet för länet. Jag vhl göra uppmärksam på att detinte är jag som bygger skidfabriker. Det är en enskUd företagare som ansermöjhgheter föreligga i detta avseende, och han har i vanhg ordning söktlokaliseringsstöd. Men det är hans ansvar. Det är sitt eget kapital som hanriskerar i en verksamhet som han tror pä på basis av de undersökningar ommarknadens förutsättningar, inte minst utanför vårt lands gränser, som hangjort. Jag vill vända på saken och säga, att jag inte är bereddatt förhindra en sådan verksamhets uppväxt. Jag hoppas att de befintligaföretagen, hksom det nya, skall ha framgång i sin verksamhet och också skallkunna tUlgodose sysselsättningen både för de redan befintliga anställda och fördem som kommer att nyrekryteras. Industriministern måste väl ändå ta ansvarför att våra gemensamma statliga resurser utnyttjas på bästa möjliga sätt. Dethar vi aUa här ett ansvar för, inte minst industriministern. Vad det är fråga om är om vi skah utnyttja redanbefintliga skidfabrikers fuUa kapacitet, eller om vi genom statliga åtgärderskah åstadkomma en hårdare konkurrens och därmed medverka tiU att företag inomstödområdet får köra för halv maskin och människor friställas i ett län jagupprepar det med en redan förut hög arbetslöshet. Överläggningen var härmed slutad. § 12 Om åtgärder för att bättre säkerställa tillgången påreservelkraft Nr 9 Herr industriministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoh för den16 januari intagna fråga, nr 28, till herr civilministern, och anförde: har frågat civilministern omhan avser vidta åtgärder i syfte att uppnå samordning mehan mihtära och civilaresurser för reservkraft i syfte att bättre än säkerställaahmän-hetens tillgång på elkraft. Enhgt fastställd ärendefördelning ankommerdet pä mig att besvara frågan. Det moderna samhällets starka beroende av en ostördelförsörjning blev senast uppenbarat vid det elavbrott som drabbadeabonnenterna i . Normalt är det landsbygdsområden som brukar drabbashårdast och oftast, eftersom de förses med elkraft över långa luftledningarsom är utsatta för stormar, snöskador och åsknedslag. I tätorter har mankabhfierade elnät som är mera skyddade. Dessutom finns i tätorterna i regelflera matningsvägar, varför långvariga elavbrott lyckhgt-vis är sähsynta. Mennär de inträffar blh de desto kännbarare genom det stora antal abonnenter somsamtidigt berörs. Även om vi i har en vid internationeUa jämförelsermycket driftsäker elförsörjning sä är det angeläget att vi med olika medelförsöker ytterhgare höja driftsäkerheten. Detta kan ske på i princip tre sätt:genom att bygga ut elnäten sä att det i större utsträckning finns alternativaförsörjningsvägar, genom att ha en sådan störningsberedskap att de fel somtrots aUt inträffar kan repareras snabbt och genom att anskaffa lokalareservproduktionsanläggningar för el. De sistnämnda, som oftast utgörs avdieselaggregat, har i stor utsträckning redan anskaffats för sädana faU däräven korta elavbrott kan bh katastrofala, t. ex. vid sjukhus. Staten övervakar via kommerskollegiets elektriska byrå attkraftproducenterna och eldistributörerna har en tillfredsställande beredskapmot störningar. I detta sammanhang vill jag peka pä att i direktiven tiU densittande elutredningen anges att man måste skärpa kraven på eldistributörerna,och dit hör bl. a. att de måste ha förutsättningar att hålla en kompetentberedskapsorganisation för driftstörningar. Utöver detta anser jag att någotingripande frän min sida inte erfordras. Vad gäher samarbetet mehan mihtära och civUa instanser säsker en planläggning av detta för krigsförhållanden inom ramen för kraftföretagensberedskapsorganisation. Det är självklart att de planer som där utarbetasutnyttjas även för störningar under fredstid. De militära reservkraftaggregatenhar i de här aktueha sammanhangen ingen större betydelse. Viktigare är att mihtärpersonal ofta kan göra en aktiv insats om den sätts in för att hjälpa till medpatrullering av ledningar, röjningsarbeten etc. Enhgt vad jag inhämtatutnyttjas redan sädana möjligheter i största möjhga utsträckning. Vi fär dockinte glömma att aht arbete med elektriska anläggningar kan vara farhgt ochmåste utföras av behörig personal eller ske under direkt ledning av sådanpersonal. Om åtgärder för att bättre säkerställa tillgängen påreservelkraft Om åtgärder för att bättre säkerställa tillgången päreservelkraft HerrLORENTZON (vpk); Herr industriministern har hittat rätt, då han förstår atthändelserna i har inspirerat till min enkla fråga. Där förorsakade juen explosion i en transformatoranläggning vid ett ställverk mörkläggning av istort sett hela staden. Vad som där hände ställer i fokus den för människor ochsamhälle ytterst svåra situation som kan inträda, när beredskapen inte ärtillräckligt effektiv eher där någon beredskap över huvud taget inte existerar,som fallet tydligen var i . I vid det inträffade giftutsläppetförklarade myndigheterna att det var en verkUg "tur" att olyckaninte inträffade under en varmare årstid. Dä skulle den nämligen ha kunnat fäkatastrofala följder, möjligen med dödhg utgång för många människor. IHärnösand däremot ansåg myndigheterna det vara "tur" att det råddeett för årstiden milt klimat. Hade det varit , vilket förårstiden skulle kunna betecknas som normalt, kunde elolyckan ha fåttkatastrofala följder och en helt annan omfattning än vad som blev fahet. Att leva i och sköta ett samhälle med "turen"som en faktor blir ett spel med mycket ahvarliga frågor. har inte variti krig pä , och vi har inte de erfarenheter som många andra länderhar, men man borde ändå ha kunnat lära någonting av vad som hänt i de länderna. Av lokalpressen bibringas människorna nu uppfattningen attmyndigheterna är mycket nonchalanta när det gäller den här viktiga beredskapen.Det är inte första gängen som en olycka inträffar av samma karaktär som iHärnösandsfallet, och det måste ha funnits erfarenheter. Det är ingen kritikmot de lokala myndigheterna i och för sig, men beredskapen i fah som detta ärtydhgen inte särskilt stor i vårt land. De gång på gäng inträffadestormfällningarna av skog med strömavbrott som följd visar vilka svårighetersom kan uppstå. Ändå har vi en lag där det stadgas om beredskap den återfinns i SFS 1964:63. Här fastställs det att kommuner efterlänsstyrelsens förordnande och mot statsbidrag skah skaffa sig reservanordningarför gas-, vatten- och elektricitetsförsörjningen. I den situationen var mantydligen inte i . När jag ställde frågan om samarbete mellan militären ochstadens myndigheter gjorde jag det frän den utgångspunkten att det enligtlokala uppgifter fanns gott om reservaggregat. Man fick emeUertid aldrig någramöjhgheter att utnyttja dem därför att beredskapen inte heller i det falletfungerade. Självfallet beklagar vi vad som har inträffati och vi beklagar varje sådan här olyckshändelse. studerar kommerskollegium vad som inträffade iHärnösand och om det var brister i beredskapen. Av den undersökningen fär mansedan dra slutsatser, och man får kanske också vidta åtgärder som täcker in debrister som eventueUt konstaterats. Därför kanske jag i mitt svar borde hariUagt "", dvs. att jag anser att något ingripande fränmin sida inte erfordras. Skulle det visa sig att här fannspåtagliga brister, dä måste vi se till att de bhr justerade. (vpk); Med det tillägg som industriministern gjorde i sittsenaste debattinlägg blir svaret htet mera hoppingivande, det måste jagerkänna. Men vi offrar ju här i landet långt på denmihtära apparaten det må gäUa flygplan, kanoner, flotta eUerlandstridskrafter. Det hlla landet leker stormakt i ett fall som detta,under det att den civila beredskapen fär bara en spottstyver. Det civhaförsvaret innefattar givetvis beredskap i situationer som den i , mendä står myndigheterna handfallna. Därför verkar industriministerns svar päfrågan kanske aUtför hoppfullt. Det offras pä mhitär forskning,men vad fär forskningen när det gäller beredskapen för vårt civha samhälle? Jaghar sökt men kan inte hitta det någonstans. Möjligen kan det vara någonspottstyver, om det över huvud taget finns någon forskning alls pä dettaområde. Jag vih inte anklaga de kommunala myndigheterna iHärnösand för någon handfahenhet. De har fått påskrivet tillräckligt i denlokala pressen. Jag anser att ansvaret bör och skah ligga hos högremyndigheter. Överläggningen var härmed slutad. Ang. sysselsättningsfrågorna i Vindelådalen Herr inrikesministern ordet för att besvara i (c) i kammarens protokohför intagna fråga, nr 33, och anförde: i har frågat om deninterdepartementala arbetsgruppen för lösande av sysselsättningsfrågor m. m. iVindelådalen kommer att avlämna rapport i sä god tid att regeringen kanförelägga vårriksdagen förslag i enhghet med beslut. i (c): Jag ber att fä tacka för det till synesmycket beslutsamma och i varje fah mycket korta svaret. Det går inte attmissförstå och jag är mycket tillfredsstäUd över det. Men jag ochVindelådalsborna skulle ha varit mycket mera tihfredsställda om en beslutsamhetinom regeringen hade kommit tih synes efter det att regeringenfattade beslutet att inte bygga ut . Jag måste tillstå att jag kände stor glädje över attriksdagen biföll min motion må vara med en rösts majoritet, men detvar ett riksdagsbeslut som regeringen enhgt detta svar nu har tagit pä allvar.Det är med stort intresse jag motser det förslag som regeringen kommer attframlägga under vårens lopp. Jag villupprepa något som jag har sagt tidigare i detta riksdagshus och Om åtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. av gifter även i detgamla; Samhället har minst hka stort ansvar för att ersätta förlusterna avarbetstillfällen när det gäller beslutet att inte bygga ut som närdet gähde beslutet att skrinlägga planerna på gruvbrytning i Stekenjokk. Jaghoppas att regeringen nu känner på samma sätt och att det skall ge resultat. Jag vih upprepa vad jag också har sagt;Vindelådalen har faktiskt inte råd att avstå från att älven byggs ut. Sverigehar säkerligen råd med det men bör då också ta sitt ansvar. Jag tror att detahtjämt finns en mycket stor opinion som är beredd att stå bakom åtgärder sominnebär att Vindelädalens befolkning inte själv behöver bära de förluster sombeslutet att inte bygga ut älven för med sig. Överläggningen var härmed slutad. §14 Om åtgärder mot riskema vid förvaring m. m. av gifter Herr statsrådet erhöh ordet för att i ettsammanhang besvara dels i (c) och (vpk) ikammarens protokoll för intagna frågor, nr 24 till herrjordbruksministern, respektive 32 till herr socialministern, dels herrarHugossons (s) och Åbergs (fp) i kammarens protokoll för intagnafrågor, nr 34 respektive 36, båda frågorna framställda tih herrjordbruksministern, och anförde; iGöteborg har frågat jordbruksministern, om han har för avsikt att genomlagstiftningsåtgärder skapa regler för förvaring av gifter och kemikaher ochdärigenom förebygga att de släpps ut i naturen och våUar skada. har frågat socialministern vilka omedelbaraåtgärder han avser att vidta i syfte att hindra förgiftningsolyckor på grund avutsläpp av giftiga kemikaher. Denna fråga har överlämnats tilljordbruksministern för besvarande. har frågat jordbruksministern, om han avseratt lägga fram förslag till lagstiftning som reglerar lagring och transport avmiljöfarliga gifter så att man fär garantier mot katastroftillbudav det slag som inträffat i . har frågat jordbruksministern, om han avser attvidta åtgärder för att ehminera riskerna vid transport, omlastning och förvaringav olika gifter i syfte att hindra deras utsläppande i vattendrag eller annannatur där stor skada kan vållas. Jag ber nu att få besvara frågorna i egenskap av tf. chefför . Eftersom frågorna behandlar samma ämnesområde,anhåher jag att få besvara dem i ett sammanhang. Föreskrifter om gifter och andra hälsofarhga varor finnsför närvarande i giftförordningen. Den är med vissa undantag tillämplig päsådant ämne eller sådan beredning som med hänsyn till sina egenskaper och sinanvändning kan befaras förorsaka död, sjukdom eller kroppsskada hos m'änniskor.Hit hör bl. a. fenol. Enhgt giftförordningen skall hälsofarliga varor handhasoch förvaras så att de risker som är förenade med varorna begränsasi möjligaste män. Transport skall ske under förhållanden som kan anses fuhtbetryggande med hänsyn till varans beskaffenhet. Dessa bestämmelser ärstraffsanktionerade. Arbetarskyddslagstiftningen innehåller särskilda bestämmelserom åtgärder till förebyggande av ohälsa och olycksfall hos arbetstagare, somhar hand om hälsofarhga ämnen, och ger också arbetarskyddsmyndigheternamöjligheter att genomdriva sådana åtgärder. Enhgt byggnadsstadgan skall i samband med byggnadslov förcistern tillses att den inte medför risk för olycksfall. Också inom andra lagstiftningsområden finns redan nubestämmelser för att förebygga risker som är förenade med hantering avhälsofarliga varor. Regeringen har emeherrid för avsikt att redan i februarilägga fram förslag till en ny ahmän lag om hälso- och miljöfarliga varor förriksdagen. Förslaget bygger på ett betänkande av mUjökontrollutred-ningen (SOU1972:31). Jag kan inte nu gä in på detaljerna i förslaget. Det innebäremehertid en väsentligt vidgad och skärpt lagstiftning thl skydd mot bl. a.sädana varor som med hänsyn till sina kemiska eller liknande egenskaper ochhantering kan befaras medföra skada pä människor eller i mUjön. Förslaget gerökade möjligheter till kontroh och tillsyn över bl. a. lagring och annanhantering av giftiga kemhcaher. Frågan om transport av farligt gods har behandlats av enannan utredning. Avsikten är att under vår- eher höstsessionen lägga framsärskilt förslag till i detta ämne. Om åtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. avgifter HerrBENGTSSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Den kemiska industrin befinner sig i en snabb utveckling.1 samma takt borde åtgärder frän samhällets sida vidtas i form av att lagarstiftades och föreskrifter utfärdades som klart reglerade hur dessa farligagifter skah hanteras och förvaras. Den senaste händelsen i , då storamängder fenol strömmade ut ur en cistern, är enhgt uppgift den störstakatastrofen i sitt slag i världen. Denna katastrof gav väl klart besked omvilka faror som kan drabba människor och miljö. är dessa anläggningarbelägna i närheten av städer och tätorter. Det måste vara olämpligt att hacisterner med fenol eller andra farliga gifter placerade strax intihtätbefolkade områden. Att skapa absolut säkerhet i vad gäller förvaring av dessagifter är sannolikt omöjligt, men de händelser som inträffatbör ha visat behovet av att snabbt fä fram förslag om åtgärder i förebyggandesyfte. a. är en hög beredskap självfallet absolut nödvändig på alla platserdär sädana varor förvaras. Här får exempelvis, enligt min mening, ekonomiskafaktorer varken pä kortare eller pä motverka att åtgärder snarastsätts in. Vidare bör bäde anställda och allmänhet bibringaskunskaper om dessa ämnens verkningar och vilka personhga skyddsåtgärder som mani första hand bör vidtaga, om olyckor av detta slag skulle inträffa iframtiden. En utredning bör tillsättas som fär till uppgiftatt framlägga förslag om åtgärder i vad gäller förvarande av dessa farligakemiska Omåtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. avgifter preparat;det gäller självfallet även transportsidan. Det är också enligt min meningviktigt att en omedelbar översyn göres av de nuvarande förvaringsplatserna förspecieht giftiga och miljöfarhga produkter. (vpk); Jag vill tacka för svaret på min enkla fråga,som givetvis också gällde fenololyckan i . Enhgt vad som harframkommit vid undersökningar av explosionen tycks inte något fel ha begåttsnågonstans. Ingenting tyder på att man har brutit mot någrasäkerhetsföreskrifter. Men då ett sådant farligt olyckstihbud ändock sker måstedet vara helt otilhäckliga säkerhetsbestämmelser som gäller, för med tiUräckhgasäkerhetsbestämmelser, som verkligen följs, uppstår inte sådanakatastroftillbud som det i . Alla frågar sig också: Hur kunde olyckanske? Den förstörda cisternen uppges ha varit inspekterad ochunderhällen sä sent som . Här måste väl också någonting ha varit otillräckligt,eftersom den sprängdes vid olyckan. Vad som har framkommit efter katastroftihbudet är attberedskapen emot sådana här giftkatastrofer, när de nu sker, är verkligt usel.Lagring av gifter omges inte ens av samma restriktivitet som lagring av oljor.Staten har underlåtit att gå in på detta område med mer rigorösaföreskrifter. Giftförordningen, som nämns i svaret, talar om att t. ex. fenolskaU läsas in och inte förvaras ihop med livsmedel osv. När nu detta farhga gift har runnit ut, vad sker dä? om hur man skall hantera det finns tydligen inte ahs. I Göteborghar man lagt upp detta gift i gamla, utrangerade pråmar, som man har placerat inärheten av både arbetsplatser och bostäder. Sedan påstår myndigheterna iGöteborg, när t. ex. hamnarbetama vägrar att jobba i närheten av dessa pråmar,att "det inte finns skymten av någon som helst fara". Man tror sig hafått de här utrangerade gamla pråmarna i gott skick, säger man, genom att läggalera i bottnen för att inte läckage skuUe uppstå. vet inteens om, att dessa pråmar skaU besiktigas av denna instans, utan tror att det ärsjöfartsinspektionen som skaU ha det på sin lott, och sä sker ingen inspektionalls. Det är faktiskt upprörande och skandalösa förhållanden somhar blottats i samband med denna farliga olycka. Med katastrofen i förnågot år sedan i gott minne borde väl myndigheterna för länge sedan ha insettriskerna. sägs det i svaret att det kommer lagstiftning i är, ochdet är bra. Vi fär bara hoppas att den lagstiftningen blir tillräcklig och attdet inte inträffar andra, ohyggliga katastrofer innan vi har fått tillräckhgtrigorösa bestämmelser. Vi måste se allvarligt på det här problemet. Det kunde hablivit en fasansfull katastrof i , och sådant hot skall vi inte behövaleva med vidare. (): Herr talman! Först vill jag tacka statsrådet försvaret pä frågan. Även min fråga var naturhgtvis föranledd av detkatastroftillbud som olyckshändelsen i innebar. Svaret är utomordentligt positivt och glädjande, eftersomvi i svaret får veta att vi kommer att fä pä bordett förslag tih ny allmän lag om hälso- och miljöfarliga varor samt att viockså under vårriksdagen får ett lagförslag om reglering när det gällertransport pä våra vägar av farhgt gods. har intresset ökat för hur man skah handhadet här farhga godset och det är inte underligt Det är en följd av den ökadeanvändningen inom industrin av miljöfarliga gifter. Det har sagts att olyckshändelsen i var världensstörsta fenolutsläpp, men man kan inte påstå att den var världens störstakatastrof pä området. Det blev nämhgen ingen katastrof pä grund av en relativtgod beredskap. Enligt uppgift är det 20-30 torskar som har dött. Menolyckshändelsen som sådan tyder ju pä att det finns anledning att få fram bättrelagstiftning, bättre regler för hur man hanterar sädana här varor. När detgäller det förslag som vi har att vänta om transport av miljöfarligt gods harjag haft möjlighet att ta del av utredningen, och jag förmodar att lagförslagetkommer att bygga på den utredningen. I fråga om förvaring av dessa gifter önskar man att detblir ordenthga bestämmelser som innebär att tankar och cisterner, där gifter,gaser och farliga vätskor förvaras, fär en sådan konstruktion att olyckstihbudi hkhet med det som inträffade i inte kan upprepas . Men jag vill något reagera när det sägs att det inte fannsnågon katastrofberedskap. Jag skulle vilja säga att det var tur att den härolyckshändelsen ändå inträffade inom ett område där man har en katastrofberedskap.På grund av att det fanns en katastrofberedskap var brandmyndigheterna ochandra myndigheter på platsen efter det att olyckan hadeinträffat. Genom ett utomordentligt arbete av brandpersonal och annan personallyckades man undvika en katastrof. Det kunde ha bhvit en katastrof, men genomatt man snabbt kom till städes blev det ingen katastrof. Det är emellertid glädjande att vi får förslag tilllagstiftning mycket snart. Om åtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. av gifter Också jag ber att få tacka för svaret. Min fråga har,hksom de övriga frågorna i detta sammanhang, som bakgrund det olyckstihbud sominträffade i genom fenolutsläppet. De rent allmänna aspekterna pä detta fenolutsläpp, somgivetvis inrymde och fortfarande inrymmer kolossala risker, skall jag intenärmare beröra, eftersom de övriga frågestäharna har gjort det. Jag vill barapeka på en av de biverkningar som tyvärr alltid tycks följa med olyckor därgifter eller kemikaher är inblandade genom att fisken kommer in i bilden. sade att vad som hände i det här fallet varatt 20-30 torskar dog. Det tycks vara tilhäckhgt för att massmedia skall kunnavidarebefordra nyheten till allmänheten på ett sådant sätt att folk reagerarnegativt mot allt vad fisk heter. Den ena gängen efter den andra har vi fåttuppleva detta. Vi som representerar fiskerinäringen är naturligtvis hkaangelägna som andra att det sker en begränsning av möjligheterna till olyckor istil med Om åtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. av gifter vad somhände i . måste man begära att det blir någon balans inyhetsförmedUngen när sådant här händer.