prot · FW0938 · 1973-12-31 00:00:00 — kom emellertid tilloch ökar sin produktion till det tredubbla. Jag tror inte man skaU säga att detinte finns plats för det. Jag föreställer mig alt herrWirtén, i stället för att uppträda som något slags kriarättare när det gäUersocialdemokratiska näringsprogram, borde fundera på vad egentligenvUl i dessa frågor, om det över huvud taget vill något annat än att uppträdasåsom kritiker av socialdemokratin. Har ni något positivt som ni själva vill?Jag har börjat fundera på om ni egentligen har det. förklaringargav inte någon bättre bild av hur det liberala programmet ser ut. HerrLORENTZON (vpk): Jag skulle egentligen inte ha behövt begäraordet, eftersom nu inte har polemiserat mot mig. Men han sade iett sammanhang i sitt första anförande bl. a. om jag hörde rätt, att han sålångt ger mig rätt att de statliga företagen inte har något med socialism attgöra. Detta är i och för sig glädjande från en synpunkt men tråkigt från enannan. Man får gång på gång höra socialdemokrater tala om attföretag , trots att vi leveri detta kapitalistiskaSverige. När man vet hur förelagen sköts och känner arbetarnas uppfattning omdessa statliga företag, misskrediterar man socialismen om man uttalar sig pådel sättet. Därför anser jag det glädjande att uttryckte sig somhan gjorde, A andra sidan är det tråkigt att man när det gäller destatliga företagen inte kan ge någon anvisning pä kampen för och vägen tillsocialism. detfaktiskt i verkhgheten. Jag viU i detta sammanhang ta upp en enda fråga, somskulle kunna göra de statliga företagen populära bland de anstäUda, Jag tänkerdå närmast på demokratin på arbetsplatsen och i arbetslivet i övrigt.Demokratin skuUe ju ha sin givna plats i dessa företag, men när det gällerexempelvis och de 31 teserna hgger det tiU på ett annat sätt. Jag skallinte närmare uppehålla mig härvid. Kan inte de statliga företagen stäUa demokratin iförgrunden på ett helt annat sätt än som hittiUs skett? Man har ju allamöjligheter att appellera till arbetarna och deras trängtan efter demokrati ochmedbestämmanderätt. Hur många privata företag exempelvis har inte förstått attappellera till soUdariteten hos de anstäUda. Om man läser den ena företagstidningenefter den andra, får man där se att de privata företagen förstår vad dettaegentligen betyder. Man talar om vi-andan inom det och det företaget. Menarbetarna vet mycket väl att det som står skrivet i en företagstidning intestämmer med verkligheten, för på arbetsplatsen råder inte denna vi-anda. Detgår inte att skapa denna solidaritet med ett privatkapitalistiskt företag. Meni de statliga företagen finns alla möjligheter att skapa demokrati och knyta antill den solidaritetskänsla som ligger i botten hos anställda i samhällsägdaföretag. Trots detta är de statliga företagen i stort sett uppbyggda som deprivatkapitalistiska. Demokratikravet möts med kaUa handen. De statligaföretagen drivs i stort sett efter samma principer som storkapitalets företag. Jag vill endast lägga denna aspekt på frågan; behovet avdemokrati och betydelsen av arbetarnas hemkänsla i de företag som samhälletäger. HerrWIRTEN (fp): Jag skall fatta mig kort i det här inlägget. Jag vill inte alls uppträda som någon kriarättare vadbeträffar det socialdemokratiska programmet, , och jag har inteheller gjort det. Vad jag har försökt göra är att peka på en tydligpositionsförändring , men detta vill intenärmare diskutera. I de punkter där det finns en logisk fortsättning från 1968tUl 1972 har jag inte kommenterat dem. Det är trist att höra slängar om denluftiga liberalismen. Jag tycker det också är rätt häpnadsväckande att densocialdemokratiske gruppledaren inte mer har försökt att sätta sig in ifolkpartiets nya program och inte är mer villig att i konkreta termer diskuteradet programmet. När det gäller etableringen av bordeherr väl veta om att dåvarande ledare stöttade denlokaliseringen lika mycket som någon socialdemokrat. Slutligen viU jag, med anledning av vad sadeom att vi vill försöka få till stånd en hårdare behandling av de statligaföretagen än av de privata, säga att detta påstående är felaktigt. Vi har sagtatt det skall vara konkurrens på lika villkor. Om nu har den uppfattningen att vi skulle hanågon skum avsikt med motion och reservation, är det väl bäst att vi får tillstånd den begärda utredningen om den statliga företagssektorn, så att partiernafår redovisa sina ställningstaganden till den verksamheten. tycks som om det i vaqe faU för skulle varatill stor nytta. Jag får gratulera till att hankom på någonting som han kunde använda som polemik mot mig -jag vill gärnadiskutera med honom. Jag tyckte emeUertid att han bitvis talade om andra ting,och det var för den skull jag inte tog upp så mycket av vad han sade. Jag har påstått, sade han, att stathgt företagandeingenting har med socialism att göra. Vad jag sade var att det inte behöver hadet, och det står jag för. Vi kan ta ett typiskt exempel: bankväsendet iFrankrike är helt socialiserat och alltså helt samhällsägt, men jag tror intedet finns särskilt mycket av socialism i , talade med darr på rösten om att han villha så mycket demokrati. Jag skulle vilja vända på det och fråga vadstatskapitalism har med demokrati att göra. Socialismen kan nämligen ocksåförverkligas i form av en järnhård statskapitalism och då finns det ingen platsför demokrati. Vad jag talade för är ett samhäUssystem med ett näringsliv därde många människorna - vi alla är med och bestämmer i stäUet för att styrasav ett antal hänsynslösa privatkapitalister eUer av några få järnhårdastatskapitalister. Bägge dessa system är lika fördömliga. Den ekonomiskademokratin med medinflytande för alla är vad jag strävar efter. Det var dettaom detta, I övrigt vet jag inte om och jag har mycketmer att diskutera. Vad beträffar uttrycket "slängar om den luftigaliberalismen" vill jag säga att jag har svårt att hitta någon ekonomisksubstans i hberalismen, alldeles bortsett från näringspolitiskaprogram; men det var inte detta jag diskuterade . Det har skett en förändring, säger , i detsocialdemokratiska näringspolitiska programmet. Ja, varje program som är värtbeteckningen program utvecklas väl; inget parti står, förmodar jag, stilla isin utveckling. Om läser programmet, skaU han finna att detuttryckligen har sagts, att det utgör en vidareutveckling av det program somantogs 1968. Det har inte skett några förändringar i de grundläggandevärderingarna, men självfallet måste de år efter är byggas på. Vi kan intehålla på med samma sak när en del är verkstäUt. Och så går vi vidare med dethär programmet. Sedan tycker jag inte att vi skall ta upp någon diskussionom huruvida vill ha en hårdare behandling eller inte av de statligaföretagen. Om inte vill det, vartill skall då detta ideligamotionerande och ideliga tjatande tjäna till, detta misstänkliggörande att deti varje fall är något skumt när det gäUer socialdemokratins behandling av destatliga företagen. Om det inte är något skumt i fråga om statligt företagande,måste del vara något annat som ligger bakom. Vi har inte ett sådant behov avatt motionera om det privata företagandet i , att vi säger att detbör kontrolleras så och det bör kontrolleras så. Det ligger inte någon logik iatt säga att man inte ser speciellt kritiskt på statligt företagande, när manändå riksdag efter riksdag håller pä med att ta upp sådana här frågor.Samtidigt säger man: Det gäller inte alla 10 protokoll 1973. företagmen det gäller de statliga. Jag har svårt att förstå detta och jag har även svårt attförstå att man sedan kan gå upp och säga: Vi är lika intresserade av stathgaföretag som socialdemokraterna. Låt mig betvivla att ni verkligen är det. Detär väl vargens intresse för lammet. (vpk); Jag har icke - vilket framgår av protokoUet -talat om någon järnhård statskapitahsm i , Inte alls. Vad jag talade omi mitt anförande var arbetarnas medbestämmanderätt i de statliga företagen ochom demokratin på arbetsplatserna. När kan få detta till järnhårdstatskapitalism, måste han vara litet underlig i hjämkontoret. Men jag förstår att jag trampade på enmycket öm tå. Ni har hållit på med dessa företag och använt sammametoder som privatkapitalismen, ja ännu värre. Jag vet ingetprivatkapitalistiskt företag i det här landet som använder de 31 teserna. Det är det som ligger i botten och det är detta som oroarså kolossalt, . Jag menade inle alls att vi skulle komma i polemikmed varandra. Det var inte fråga om det. Jag tycker alt har sköttsig alldeles utmärkt när han talat om de borgerliga partiernas uppfattning. Jagförde arbetarnas talan, nämligen att också dessa skulle få någonting att sägatill om för att kunna känna solidaritet med och hemkänsla för de företag som juskall vara folkets. Jag tror inte att delta är den lämpligaplatsen att diskutera LKABs företagspolitik, dess sätt att uppträda mot deanställda osv. Jag tror att har sugit på denkaramell som hette . Sluta med detta nu! Om vi skaU diskutera frågan om de anstäUdas trivsel ochinflytande i näringslivet, är jag beredd att göra det. Vi skall verka för attdessa viktiga faktorer skall öka över hela linjen. Men det skall inte baragälla de statliga företagen utan även de privata. Det skall ske med hjälp avlagstiftning och de fackliga organisationernas arbete. Ätt uppnå ett störremedinflytande, en större trivsel, en större hänsyn till de anställda ärsocialdemokratins mål i sammanhanget. Ordet socialism kan användas imånga former, . Den form av socialism som de flesta tänker på närde använder ordet är just en järnhård statskapitalism. Men jag frågar då: Varfinns demokratin? Socialism i form av samhällsägande finns i . Jaganser inte att det där finns någon socialism i den mening vi menar. Det ärprivatkapitalismen som regerar där. HerrLORENTZON (vpk): menar att man också skall talaom det privata företagandet när man talar om demokrati och medbestämmanderätt.Ja, det är självklart! Men vad jag här har talat om ar att Statsföretag ABskall gå före med gott exempel. Det är statsföretagen vi nu diskuterar och ickede privata storkoncernerna, inte heller de multinationella företagen. Dem kanvi ta upp i ett annat sammanhang. Så lätt kommer man inte undan frågan somgenom att bara hänvisa till de privata stora företagen. Men det är självklart,att vi även därvidlag skall kämpa. Här är det dock fråga om att de statligaföretagen skaU gå före med gott exempel. Det är så jag har ställt frågan, herrSvanberg, och svaret på den har vi ännu inte fått. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl,, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 9 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Regnéll begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; Utskottels hemställan biföUs, Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av m. fl,, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 9 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av m, fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Vidgad rätt till återlän från allmänna pensionsfonden, m.m. Utskottets hemställan bifölls. § 3 Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden,m, m. Föredrogs näringsutskottets betänkandenr 13 i anledning av motioner om vidgad rätt till återlån från allmännapensionsfonden, m, m, I detta betänkande behandlades motionerna 1973:821 av herrar i (c) ochAndersson i (fp) vari hemställts att hos Kungl, Maj:t skulleanhålla om förslag till sådan ändring av reglementet för aUmänna pensionsfondensförvaltning, 1, attarbetsgivare med mindre än 500 anställda fick möjlighet att för återlånutnyttja de ATP-avgifter, som inbetalats under loppet av de fem senastförflutna åren, 2, att återlån förarbetsgivare med mindre än 500 anställda fick ske av inbetaldaavgifter samt 1973:945 av m, fl,(m) vari hemställts att hos Kungl, Maj:t begärde förslag syftandetill ökad tillgång till lånemedel från allmänna pensionsfonden speciellt för desmå och medelstora företagen. 1, att riksdagenskulle avslå motionen 1973:821, 2, att riksdagenskulle avslå motionen 1973:945, 1, av herrar Bödesson i Glömminge (c), i (fp), i (c), () och () som ansett attutskottet bort hemställa, 1, att med bifall till motionen 1973:821 hosKungl. Maj;t skulle anhålla om förslag till ändring i reglementet angående allmänna pensionsfondens förvaltning i enlighet med vad reservanterna anfört, 2. attriksdagen skulle avslå motionen 1973:945, 2. av () som ansett att utskottet borthemställa, 1. attriksdagen skulle avslå motionen 1973:821, 2, att med bifall till motionen 1973:945 hosKungl, Maj:t skulle anhålla om förslag syftande till att särskUt de mindre och medelstora företagen skulle få ökad tillgång till lånemedel ur allmänna pensionsfonden. i (fp): De mindre och medelstora företagensfinansieringsproblem har givetvis uppmärksammats i mänga sammanhang. Särskiltgäller detta tillgången på riskvilligt kapital och problem i samband medkreditrestriktioner. Av undersökningar som har gjorts visar det sig att dennaföretagargrupp ser finansieringsproblemen som de viktigaste. Även om grundprincipenför företagsfinansiering är att företagets ägare själv i första hand skall ståden ekonomiska risken av verksamheten genom att satsa av det egna kapitalet enviss del i förhållande till kapitalanvändningen i företaget, så måste han juvid sidan av det egna kapitalet anskaffa sådant utifrån. finns det jusjälvklart ett flertal läneformer för de mindre och medelstora företagen, mendet har ju klart visats vid olika utredningar att just den här företagargruppenhar betydande svårigheter att i vissa sammanhang på ett tUlfredsställande sättkunna tUlgodose sitt kapitalbehov. Att gå ut på aktiemarknaden kan endast destörsta företagen göra. För de mindre företagen utgör inte heller den härformen någon realistisk finansieringsmöjlighet med tanke på de krav som manskall uppfyUa för att ett företag skall kunna bli börsintroducerat. De ofta förekommande svårigheterna med kapitaltillförselnför de mindre företagen kunde underlättas om mera generösa återlånereglergällde för allmänna pensionsfonden. När allmänna pensionsfonden inrättadesställde man ju stora förhoppningar på att just den här företagargruppen skullefå en del av sina kapitalbehov tillgodosedda. visar det sig att dessaförväntningar inte infriats. Det är ju alldeles klart att den tredjefondstyrelsens medel, dit avgifterna kommer från enskilda arbetsgivare medmindre än 20 anställda samt arbetsgivarnas egenavgifter, inte utnyttjas i någonstörre utsträckning när det gäller återlån. Denna fond förvaltar ju förnärvarande 10,7 mUjarder, Av senaste årets redovisning visar det sig ju attendast återiånats. Vi har tagit upp det här i en motion som vibehandlat i näringsutskottets betänkande. i ochjag har föreslagit att man skall få till stånd en ändring av reglementet förallmänna pensionsfondens förvaltning. Vi anser att arbetsgivare med mindre än500 anställda bör få möjlighet att för återlån utnyttja AP-avgifter sominbetalts under de senaste fem förflutna åren. Vi menar alltså att man skallkunna ackumulera denna summa, att man skall kunna få låna tUlbaka avdessa inbetalda avgifter. Det vore ett realistiskt sätt att lösa en del av demindre företagens kapitalbehov. Det här är ju ingen ny fråga. Vi har ju diskuterat denunder , och utskottet har i är, liksom tidigare, hänvisat tillkapitalmarknadsutredningen. Men eftersom kapitalmarknadsutredningen sedan 1968har suttit och grunnat på problemet hur slantarna i AP-fonderna skall fördelas,tycker man att den fram tUl 1973 rimligtvis borde ha kunnat lägga fram ettförslag. Utskottet hänvisar till utredningen och avstyrker som tidigaremotionerna. Vi som står för reservationen anser att man kan gå förbikapitalmarknadsutredningen och fatta ett beslut om mera generösaåterlånemöjlighe-ter. Trots allt visar statistiken frän AP-fonden att de mindreföretagen inte haft och inte har reahstiska möjligheter att i något större måttåterlåna de inbetalda pensionsavgifterna. får man låna av inbetalda avgifter. Detta blir ingen större summa. Viär alldeles säkra på att man det framgår av den tidigare debatten - pä olikahåll ställer förhoppningar på att AP-fonden 11 protokoll 1973. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. Vidgadrätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m. m. skall fårätt stor betydelse för näringslivet, och jag vill ganska starkt understrykaatt detta är möjligt, bara man ger näringslivet och framför aUt de mindreföretagen realistiska möjligheter tUl återlån. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUl reservationen 1 av i Glömminge m, fl. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrNORDGREN (m): framhöll departementschefen ipropositionen 100 att en betydande del av AP-fondens medel borde återlånas tUldem som erlagt avgifterna. Utvecklingen har emellertid visat att departementschefensambitioner i det avseendet hittUls inte kunnat fuUföljas. Totalsiffran föråterlånen, av fondens totala placeringar, kan näppeligen ansesmotsvara "en betydande del". Än mer otillfredsställande är det attde minsta företagen, de som sysselsätter 20 personer eller färre, har så småmöjligheter tUl återlån att deras återlåneandel är av detotala fondplaceringarna. Att möjligheterna till återlän är så pass begränsade,vUket närmast gäller de mindre företagen, har sin grund i gällande regler. FrånSveriges hantverks- och industriorganisation. näringsorganisationer har detta upprepade gånger påpekats. Gäng efterannan har det i motioner från moderata samlingspartiet, ochcenterpartiet framförts förslag till andra regler respektive möjligheter attkanalisera ut medel ur AP-fonden tUl mindre och medelstora företag. Dessaförslag har avslagits med hänvisning till kapitalmarknadsutredningen.Emellertid tUlsattes denna , och den förefaller arbeta på mycket långsikt. Den avgav visserligen ett betänkande , men där fanns ingenlösning på det i motionen ånyo aktualiserade problemet. Man måste fråga sig, varför regeringspartiet sånonchalerar egna löften tUl och förslag från den här sektorn de mindreföretagen inom svenskt näringsliv, som ändå sysselsätter en betydande del avden svenska arbetskraften. Med dagens bekymmersamma läge pä arbetsmarknadensynes det mig alldeles särskilt allvarligt och betänkligt. Regeringen har jumer än en gång betonat att en av förutsättningarna för en snabb återhämtninginom vår ekonomi är, att investeringarna inom näringslivet ökar. FrånregeringshåU har uttalats, att företagen bör investera , när det finns gottom lånemedel. Emellertid är situationen sådan, att tillgången på långfristigalån för de mindre och medelstora företagen inte är god. De mindre och medelstora företagens viktigaste källa förbundna långa krediter är de av staten och affärsbankerna gemensamt förvaltadeinstituten AB Företagskredit och AB Industrikredit, vilkas verksamhet ärinriktad just på dessa företagsgrupper, förses såväl Industrikredit somFöretagskredit huvudsakligen med medel från AP-fonden, Behovet av lånemedelöverstiger emellertid avsevärt vad AP-fonden anser sig kunnaställa till institutens förfogande, finns en balans av färdigbehandladeoch beviljade kreditansökningar hos Industrikredit och Företagskredit på 250miljoner kronor. Detta är krediter som inte kan lyftas på grundav en akut kapitalbrist inom instituten. Det beräknas att behovet av lånemedelför Industrikredits och Företagskredits vidkommande kommer att uppgåtill ca . Däremot har kapitalmarknadsutredningen föreslagit attAP-fonden skall teckna aktier i vissa företag. Detta förslag innebär inte någonförbättring av kapitalförsörjningen för de mindre och medelstora företagen. Fördem kan det t, o, m. innebära en försämring, eftersom de större företagen genomförslaget skulle fä ytterligare en kanal för AP-medel, som inte står de mindreföretagen till buds. Vi anser det mot denna bakgrund angeläget att underlättade mindre och medelstora företagens kapitalförsöjrning genom t, ex, följandeåtgärder; 1, att ABIndustrikredit och AB Företagskredit från AP-fonden tilldelas medel såatt balansen av beviljade men ej utbetalade län kan elimineras, 2, att ABIndustrikredit och AB Företagskredit för ges erforderligkapitalförsörjningsram, 3, att nya kanalerför de mindre företagens försörjning med medel från AP-fonden skapas,exempelvis genom ökade möjligheter för bankerna tUl lån i fonden för ändamåletsamt 4, att det nyakreditaktiebolaget bereds möjlighet upptaga lån hospensionsfonden, så att medel från fonden även denna väg kan investeras i demindre och medelstora företagen. Om inte den i motionen 945 och i reservation 2aktualiserade och här framförda problematiken kan behandlas med förtur avkapitalmarknadsutredningen för att få en acceptabel lösning inom en snarframtid, bör enligt vår mening en i särskild ordning skyndsamt tUlsattutredning ta sig an frågan. Jag ber med detta att få yrka bifall tUlreservation nr 2 av . Vidgad rätt till återlån frän allmännapensionsfonden, m.m. HerrSJÖNELL (c); Som sä har påtalats och visats idebatter här i kammaren är kapitalbehovet det kanske besvärligaste och mestintrikata problemet för våra mindre företag. De arbetar med ett mycket liteteget kapital, och det är kanske av naturliga skäl som de gör det de har småmöjligheter att formera det kapital som arbetar inom företagen och på detsättet öka det egna kapitalet. De här förhållandena behöver jag kanske intenärmare analysera utan bara notera och konstatera att det är på del sättet. Desmå företagen arbetar med ett litet, förmodligen alldeles för litet egetkapital. Kapitalförsörjningen får därför i stor och kanske alltför stor utsträckningske genom tUlsats av främmande kapital. På den här punkten uppkommer tyvärr en diskriminering avde mindre företagen som blir alltmer accentuerad ju mera tiden går och ju meramöjligheterna tUl långa krediter försvinner i fjärran för dessa små företag. Dekorta krediterna, som de små företagen i huvudsak är hänvisade till, är dyraoch riskabla och vid många tillfällen svåråtkomliga krediter. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. sistaavser jag de kreditrestiktioner som gång efter annan sätts in och som i förstahand och hårdast träffar de mindre företagen. Dessa korta krediter ärutomordentligt riskabla, och det är i huvudsak dem som de små företagen kandisponera. Av naturliga skäl kan ju inte småföretag t, ex, gå ut påobligationsmarknaden och skaffa sig långa krediter genom att lägga uppobligationslån. När AP-fonden kom till sågs denna fondbildning av demindre företagen som en ljusning i läget, och man knöt väsentliga förhoppningartUl att orättvisan och den kontinuerliga diskrimineringen av småföretag skullebli mindre, kanske t, o, m. upphöra, genom att denna fond kunde ge tillgäng tUllånga krediter även för de små företagen. Utvecklingen har emellertid, lindrigttalat, blivit en stor besvikelse. Siffrorna beträffande återlånen och fördelningen på störreoch mindre företag är närmast skrämmande. i har kortberört och kanske mera utförhgt redogjort för hur det ligger tillmed den saken. Jag skall bara helt kort repetera att från den andra fonden förföretag med mer än 20 anställda har återlånen uppgått till .