prot · FW09141 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi brukar åberopa att vi ligger före många av de länder som herrMagnusson nämnde. Skall vi fortsätta vägen mot välståndsökning, kanske vi måsteta hänsyn till de här frågorna. Fru andre vice talmannen anmäldeatt i anhållit att tUl protokoUet få antecknat atthan inte ägde rätt tUl ytterligare replik. Jag skall be att något senare fä kommenteradet som senast sades här. Det stora antalet motioner i trafiksäkerhetsfrägor somriksdagen varje är har att behandla visar, såsom jag ser det, på angelägenhetenav att dessa frågor får en framskjuten plats i debatten liksom att man inte färförtröttas i informationen till allmänheten om medverkan för ett trafiksäkrareSverige. Snarare bör den informationen ytteriigare ökas. Många krafter verkarockså i den riktningen, och ett gott arbete uträttas. kanske man drabbasav pessimism när enkla åtgärder som t. ex. i ett lokalt område skulle minskarisken för trafikolyckor ändå inte genomförts. Förslag avslås på obegripligaformella grunder. Sådana oförståeliga händelser får emellertid inte avskräckafrän fortsatt engagemang för ökad trafiksäkerhet. Det jag nu har anfört har inte anknytning tillnägon av de motioner som behandlas men utgör ett viktigt inslag i dettrafiksäkerhetsarbete som t. ex. bedrivs ute i kommunerna. Jag skall därförinte vidare utveckla det , även om det skulle vara av intresse att fä vetahur man bedömer värdet av det arbete som bedrivs av de kommunalt tillsattatrafiksäkerhetskommittéerna. Jag hade först tänkt beröra ett par problem som bl. a.gäller att skydda barn i trafiken. Pä en enkel fräga, som jag i november 1972ställde till kommunikationsministern angående barncyklarnas utrustning, fickjag ett från min synpunkt positivt svar. Det gällde utrustning med bl. a.hastighetsmätare på barncyklar. Statsrådet meddelade att trafiksäkerhetsverketundersökte vilka krav som borde ställas pä cyklar bl. a. i fråga omutrustningen och att barncyklarnas utrustning därvid givetvis skulle beaktas.Vidare upplystes att NTF genomförde en kampanj Säker cykel 72 för att bl. a.stimulera skolelevemas intresse för den egna cykeln och dess utmstning. Min erfarenhet efter detta tillfälle ger mig anledning attuttala det önskemålet att en sädan kampanj dels fortsätter nu har vi nästanhunnit tUl slutet av 1973, men jag hoppas att en liknande kampanj igångsattes, dels breddas så att den når ut tiU Hem- och skola-föreningarna och tUlföräldrarna till barn i förskoleåldern och hknande. Min fråga den gängen föranleddes givetvis av en speciellhändelse, men dess bättre utan att någon olycka då inträffade. Men, fru talman,inträffade en olyckshändelse med dödlig utgång, där en pojke varsä upptagen av sin hastighetsmätare på den nya cykeln att han inteuppmärksammade en bil utan körde rätt på den. Kammarens ledamöter kan då lätt tänka sig minförskräckelse när jag för i en tidning fick läsa om en vinsttUl en femårig pojke i samband med en tävling som någon sparbank hade anordnat.Gossen fick välja ut en cykel hos en sporthandlare men önskade också enhastighetsmätare på cykeln, en begäran som, som tidningen säger, arrangörerna"inte kunde säga nej till". Den vinsten kan komma att stå den lilledyrt. Jag hoppas att så inte blir fallet. Utskottet har vid sin bedömning av motioner idetta ämne hänvisat till den utredning som överväger dessafrågor inom trafiksäkerhetsverket, vilket också-statsrådet gjorde i sitt svartill mig . Jag har velat understryka angelägenheten av attnägot sker snabbt innan sådan farlig utrastning kanhända blir standard päbarncyklarna. I trafikutskottets betänkande har man allvarligt prövatäven övriga förslag till ökad trafiksäkerhet som motionsvis har framlagts.Många av problemen har behandlats även och är föremål för prövningoch utredning, t, ex, förbud mot omkörning av skolbussar som stannat för av-och påstigning, för att ta ett enda exempel. Det är också tiUfredsställande, som jag ser det, attNordiska trafiksäkerhetsrådet prövar frägan om skyldighet för gångtrafikantatt bära reflexanordning eller lykta vid färd i mörker. Jag hoppas pä engemensam nordisk lagstiftning på området. Den propagandaverksamhet som bedrivitsfår inte upphöra i väntan på ett sådant förslag. Vi som arbetar med detta servissa resultat av kampanjer och liknande, men jag tror ändå att en lagstiftningkan bli nödvändig. Motionerna om obligatoriskt användande av bilbälte harvisserligen avstyrkts, men utskottets meddelande att en proposition med sådanabestämmelser är att vänta är för mig det mest positiva Trafiksäkerh eten m. m. Trafiksäkerheten m. m. svaret pä min motion. Det beslut om fastställande av fordonslängden som fattade har jag alltid ansett olyckligt. Jag har redantidigare motionsvis hemställt om en ändring. Jag har viss anledning förmoda attden översyn som har skett efteråt har haft samband med de motioner som jagvarit med om att väcka. Jag vill alltså pä den punkten instämma i vad herrLindahl yttrade. påstår att massmedia givit en felaktig bildav förhållandena och därigenom påverkat motionärerna. Men naturhgtvis är detutvecklingen mot aUt fler länga fordon på våra vägar som föranlett motionernaoch som medfört att utskottet i är har en nägot annan skrivning än föregåendeår. Jag kan förstå vilja att ge sken av att det är massmedia somhär utövat en påverkan. Men jag kan försäkra att jag absolut inte blivitpåverkad av massmedia. Mitt ställningstagande bygger på egna erfarenheter ochpå de erfarenheter som jag fått del av frän andra personer som kör bil oftareän vad jag kan göra. Bilisterna irriteras över, som iKristinehamn framhöll, de omkörningar av längre fordon som förekommer påvägarna. Och, , det är på Norrlandsvägar jag åker. Om en lagändring skulle medföra att vi fär fleral8-metersfordon, sä måste ju dessa ändå håUa ett visst avstånd, och därigenomblir omkömingssträckoma kortare. Men jag vill gärna se också den utveckling somherr berörde, nämUgen överföring av gods från väg till jämväg. Imotsats tiU de reservanter som står bakom reservationen 1 anser jag det varavärdefullt att härvidlag ger sin mening till känna, och jag anslutermig helt till utskottets hemställan pä den punkten. Jag kan för min del inteheller instämma i de synpunkter som framförts i reservationerna 2 och 3. Som jag sade i början av mitt inlägg anser jagdessa frågor vara synnerligen angelägna. Även om jag i korthet berört endastnågra av problemen förväntar jag mig, hksom jag förmodar att även utskottetgör, att den kommitté av sakkunniga som skall utreda trafiksäkerhetsfrägornaskall kunna framlägga förslag som avsevärt kommer att förbättratrafiksäkerheten i vårt land, och jag yrkar bifall till utskottets hemställanpä alla punkter. () kort genmäle: Jag finner det föga lönsamt att föra någondebatt med . Hon talade om "den ökning tUl som man nu vill ha". Det handlar faktiskt om att man vill sänkaden tillåtna längden . När den nuvarande bestämmelsen infördes för nägra är sedan fanns det inte någon bestämmelseom hur långa fordonen fick vara, och man införde då 24-meterslängden. minska den längden ytterligare. När man är så dåhgt insatt i frågan, är deticke lönsamt att fortsätta diskussionen. () kort genmäle: När vi fattade detta beslut gällde det längdenav lastfordonen. Det var det jag talade om, och jag var emot det beslutet när har jag motionerat om bestämmelser angåendefordonslängder som sammanfaller med de intemationella. Detta har också herrMagnusson i talat om . Jag anser att vi i vårtland mycket väl skulle kunna klara oss med den längden och att det var fel attvi gjorde den här ändringen den gängen. () kort genmäle: har bara fattat ett beslut i dennafråga. hade man icke nägon fastställd gräns för fordonskombinationerslängd, men fattade för nägra är sedan beslut om denna begränsningtill . Endast vid detta tUlfälle har fattat beslut i frågan. () kort genmäle: Det är riktigt som säger att mandä skulle fastställa en gräns, eftersom vi tidigare inte hade nägon. Men detvar olyckhgt att vi inte redan då bestämde oss för . Det är denna gräns jag har kämpat för under alla dessa är. Trafiksäkerheten m. m. HerrGUSTAVSSON i (s): I trafikutskottets betänkande nr 23 behandlasen hel rad motioner med anknytning till trafiksäkerheten. Med den ansvällningsom trafiken på våra vägar numera har fått står det också helt klart att dessafrågor måste ägnas allt större uppmärksamhet. Trafikolyckorna är mänga, ochvarje är omkommer ett stort antal människor och andra blir invahdiserade,kanske för hela hvet. Allt som kan göras för att nedbringa antalettrafikolyckor bör därför göras, ju förr desto hellre. En mycket starkt bidragande orsak till det stora antalolyckor som sker är säkerligen den tunga godstrafiken. EnUgt uppgifter som jagsåg är lastbilar inblandade i av alla dödsolyckorpä våra vägar, trots att lastbUarna utgör av bUbeståndet. Delånga fordonstågen på våra vägar försvårar ofta omkörningar och innebärbetydande risker i trafiken. Det kan man inte komma ifrån. I motionen 477 har motionärerna också framhållit att enförsta nödvändig åtgärd borde vara att skära ned fordonslängden från 24till . Det skulle enligt vår mening innebära ett viktigt steg mot ensäkrare trafik. Jag kan heller inte finna det rimligt att vi här i vårt landskall avvika från aUa övriga europeiska länder, där man har som maximal längd. Vårt land är det mest generösa när det gällerfordonslängden, och det finns inte någon anledning att fortsätta därmed, utandet borde vara angelägnare att skära ned till en rimhgare längd, som bättre kananpassas till våra vägar och till rådande trafikförhållanden. Vid sinbehandling av motionen har utskottet ställt sig positivt och funnit att starkaskäl talar för att en sådan minskning kommer till stånd. Utskottet finner detockså önskvärt att det pågående utredningsarbetet påskyndas så att resultatetsnarast kan redovisas. Medanledning av detta positiva stäUningstagande från utskottsmajori- Trafiksäkerheten m. m. tetenssida finner jag inget skäl att utveckla debatten vidare utan ber, fru talman,att få yrka bifall till utskottets hemställan på denna punkt. Mitt anförande kommer att begränsas till fräganom den maximala längden för fordon här i landet. En del av vad jag kommer attsäga är redan sagt, men då jag har en hel del sakuppgifter att komma med, berjag att få framföra det jag tänkt. Ar infördes i värt land en begränsning av den tiUåtnalängden för fordonskombinationer . Diskussionen stod då . Främst med hänsyn tiU konsekvenser inom skogsbruket valdes som gräns. Med anledning av motioner åtminstone - uppdrog är1970 åt Kungl. Maj;t att insamla erforderhgt material för en förnyad bedömningav frågan med hänsyn både tiU trafiksäkerhetsriskerna och till de ekonomiskakonsekvenserna. Frågan har alltsedan dess genom väckta motioner varit enföljetong i rUcsdagens arbete. Vad motionärerna framhållit är de tänkbaratrafiksäkerhetsriskerna med 24-meterslängden. Den för kontinenten gällande18-meterslängden anses också utgöra ett starkt motiv för att samma begränsningskall gälla i värt land. Det framgick ju klart av anförandeliksom av i : båda vill sätta likhetstecken mellanförhållandena i utlandet och i värt eget land. Det är en självklarhet att allaåtgärder som man med säkerhet vet medför ökad trafiksäkerhet bör vidtas. Menännu har dock ingenting framkommit som bevisar att ett ensidigt beslut omkortning av fordonslängden ger utslag i ökad trafiksäkerhet, och man har heller inte utrett vilka andra effekter som blir följden av ettsådant beslut. TiU att börja med vill jag påstå att en regel som gällerpä den trafikintensiva kontinenten givetvis inte behöver vara lag för den inomstora områden annorlunda trafikstrukturen i värt eget land. Vi har lägretrafikintensitet relati-vt sett, och dessutom större avstånd mellan landetsolika delar. upprepade bestämmelserna i ett antal länder, mendet kan i sig inte tas som bevis för att vi måste ha samma fordonslängd i vårteget land. Här instämmer jag med . Enhetslasttrafikens utveckhngkan också komma att påverka fordonslängden. är i det hänseendet opraktiskt. Jag häller det inte för osannolikt att man ute påkontinenten kommer att ompröva 18-meterslängden. De flesta fjärrtrafikbilar i yrkestrafik håller sig inom18-meterslängden. De längre ekipagen förekommer framför allt förspecialtransporter mellan orter där järnväg inte kan anUtas, Främst gäller detinom skogsbruket. Dessa bilar passerar oftast inte ens den egna länsgränsen. Den bästa trafiksäkerhetsbefrämjande åtgärden är att hållaen vägstan-dard som svarar mot nyttotrafikens behov. Jag finner det egendomUgt att utskottet, efter att haåberopat de utredningar som gjorts i sammanhanget hos statenstrafiksäkerhetsverk och statens väg- och trafikinstitut, kan skriva att starkaskäl talar för en minskning av högsta fordonslängden. gen intenägot som styrker utskottsmajoritetens påstående. Jag viU citera ur väg- ochtrafikinstitutets rapport beträffande fordonslängden: "Som omnämnts iavsnitt 6 'Tunga fordonskombmationers förekomst i trafiken' saknas förnärvarande aktuella uppgifter om fordonskombinationers längdfördelning i denvanhga trafiken. Samband mellan längd, olycksrisk och faktisk olycksinblandningkan därför ej erhåUas," Det är aUt, I utredningen påpekas också att de största andelarnakombinationer finns i grupperna och , EnUgt uppgifter jag har inhämtat finns det i landet 8 000-10 000 fordonskombinationer bland totalt 65 000 lastbUar med en totalvikt över . Förekomsten av de till synes förhathga 24-metersfordonenär alltså betydligt mindre än vad man synes vilja göra gäUande, När man talarom långa fordon, verkar det som om samtliga lastbilar som går någon sträcka ärminst ! Jag finner det mycket angeläget att Kungl, Maj;t mte genomytterhgare riksdagsbeslut tvingas att forcera utredningsarbetet, så att mannödgas avvika från de riktlinjer enades om 1970, Konsekvenserna blireljest sannohkt helt andra än vad motionärerna avsett. Låt mig peka pä några följder av ett bifaU tiUmotionärernas krav, som i förlängningen hgger i majoritetens yttrande. Först och främst ökar, som tidigare angivits, antalet bUarpå våra vägar. Det kommer man inte ifrån. nämnde att tvä bUarutbyts mot tre, en ökning alltså . Man kan vara försiktigare ochsäga att tre 24-meterskombinationer svarar mot fyra l8-metersfordon. Detstämmer med tidigare uppgifter jag har fått om en 30-procentig ökning av denhär gruppen fordon. Transportkostnaderna ökar med mellan förskogs-och gruvindustrin. är inte i aUa sammanhang alls det alternativför sådana här transporter som motionärerna tror sig finna. Både svävar i viss okunnighet om vilken omfattning en överföringtill järnväg kan få. Medeltransportsträckan är nämhgen för rundvirke det är mget normalt järnvägstransportavstånd Och av rundvirketfraktas längre sträckor än . Den beräknade ökningen av transportkostnaderna förnäringslivet i stort vid en övergång tiU 18 meters total fordonslängd är per är, varav ca 100 mUjoner kronor faUer påskogsnäringen. Det här är aUtså en precisering av vad tidigareanförde. Vilka av mina riksdagskolleger inom stödområdet anser att en sädanpålaga är regionalpolitiskt vettig? För per är tillförbättring av trafikmUjön kan man fä betydUgt effektivare insatser för ökadtrafiksäkerhet. Genom de ökade transportkostnaderna minskas också möjligheternaatt utnyttja de knappa skogstillgångar som finns i norra , Den s. k,nollzonen flyttas ytterligare söder- och österut med kraftigt minskadearbetstillfällen som följd. Äter en fråga för mina kolleger inom stödområdetatt ta ställning tiU. Gör manjämförelser med utlandet bör man också hålla i minnet att i Trafiksäkerheten m. m. 9 protokoU 1973. Trafiksäkerheten m. m. dessaländer finns inte nägon motsvarighet till vår 106 § i vägtrafikförordningen,som försökte belysa. Ändrade förhållanden meUan axeltryck ochavstånd meUan axlar och boggin skulle heller inte gagna transporter av gods somhar låg volymvikt. Dit hör bl, a, randvirke. Även om vi skulle förstärka broarsom har låg bärighet och höja aUa viadukter är det inte urtrafiksäkerhetssynpunkt rådhgt att tillåta höga laster. Som ytterhgare skäl för att man inte bör göra ettpolitiskt hastverk vid bedömningen av största tillåtna fordonslängd på våravägar vill jag erinra om att en ökning av antalet bUar för sammatransportarbete också ökar energiförbrukningen en åtgärd som i dagenssituation inte kan te sig särdeles välbetänkt. Bränsleförbrukningen beräknasnämligen öka . Med det här inlägget har jag velat betona nödvändighetenav att Kungl. Maj:t ges det rådrum som erfordras för att få en allsidigbedömning beträffande fordonens maximilängd. Den skrivning som utskottsmajoritetengjort har ute i landet uppfattats som en klar bestäUning på ett förslag om 18 meters längd och att man i det kravet uteslutande lagt trafiksäkerhetsaspekter, vilket också bekräftatsi debatten här . Detta har väckt berättigad oro, och det är därförangeläget att det betonas att utredningen, som vi beställde , skall tahänsyn tUl såväl trafiksäkerhetsriskerna som de ekonomiska konsekvenserna. Med detber jag, fru talman, att få yrka bifall tUl reservationen 1. HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: Jag sade här i mitt första anförande attstarka ekonomiska intressen läg bakom införandet av en högsta längd av för landsvägsfordon och att det är på det hållet som man är påtagligt oroad av dendiskussion som förs om att den högsta tillåtna längden skulle minskas . Jag vill inte göra tiU talesman för dessa intressen, men jag vill påpeka attdet naturligtvis är nödvändigt att vi fär en diskussion i denna fräga som intei första hand tar hänsyn tUl de ekonomiska intressena. Den bör i första hand tahänsyn tiU de rent trafiksäkerhetspolitiska aspekterna. gjorde gällande att de största långtradarnafrämst förekommer i , där man har stor nytta av möjligheten attutnyttja den högsta tillåtna längden, och att övriga kanske inte sämycket berörs av dessa långa fordon. Med anledning härav skulle jag trotsanmärkningen mot massmedias roll i detta sammanhang - vilja citera följande somstod i en kvällstidning ; "Det måste göras något åt långtradarnas hemska kompiskörning.Sex 24-metersbjässar i rad norr ut pä E 4 genom är ingen ovanlig syn. Ännu värre är det på på torsdagskvällarna. Minrekordnotering lyder på 11 (elva) långtradare nästan kopplade som ett godståg.De körde norr ut mot den gångna hösten. Enbart lastbUarna var tillsammans . Med 10 meters lucka meUan bilarna är vi uppe i bortåt 400 m. Alltså ett 400 m längt godståg med kanske 1200 tons last på allmän väg. Tänkefter, och ni tycker som jag: Det är inte klokt! HerrKOMSTEDT (m) kort genmäle: Det föreligger inga skUlnader meUan herrSellgrens och min uppfattning när det gäller ökningen av antalet lastbilar. Närherr SeUgren säger att tre långa fordon motsvaras av fyra korta räknar han medutgång från de viktuppgifter jag angav på TV-skärmen. Min uppgift att tre kortafordon ersätter två länga bygger på lastvolymen för de flaklängder som jagåberopade. i uttalande att lastbUar ärinblandade i av aUa trafikolyckor är väl riktigt, men det föreliggeringen statistik över hur stor del av dessa olyckor som är förorsakade avlastbilar. Man kan inte gärna kritisera det förhäUandet att det finns lastbilarute på vägarna. Detkan vara personbilstrafiken som är upphov till dessaolyckor. När man handskas med statistik och siffror skall man vara litetförsiktig. Man kanske kan säga att de knappa väganslagen gjort att vi inteförmått bygga ut vårt vägnät i den utsträckning som borde ha skett, vilketmedfört att det blivit trångt på vägarna. Den yrkesmässiga trafiken får nu bärahundhuvudet för detta, eftersom ingen vågar hävda att det är för mänga personbUarpå våra vägar och att detta kunde vara orsaken tUl olyckorna. Att skylla pålastbUarna är ett behagligt sätt att komma ifrån detta problem. Med anledning av i Kristinehamnframhållande av trafiksäkerhetsargumentet vill jag säga att vi pä vårt hållinte är negativt inställda tUl att, om det kommer fram klara belägg för atttrafiksäkerheten skulle tjäna på det, överväga åtgärder i den riktning hananger. Men det finns beträffande den tyngre landsvägstrafiken ingetdokumenterat belägg för att de långa fordonen skulle orsaka flera olyckor än dekortare. Man kan notera att det är en motion frånvänsterpartiet kommunisterna som vunnit gehör hos den socialdemokratiskautskottsmajoriteten. Trafiksäkerheten m. m. () kort genmäle: Herrar Komstedt ochSeUgren representerar med all önskvärd tydlighet företagsamheten i dennadebatt, och det har de naturligtvis all rätt att göra. För mig har emeUertidhela tiden trafiksäkerheten stått i centrum för denna debatt. Förtransportmarknaden framstår det självfallet som ett önskemål att utnyttialånga fordonståg för rationellare transporter. Jag kan i och för sig förstå detargumentet. Oaktat detta måste det frän trafiksäkerhetssynpunkt vara ettnaturligt krav att begränsa längden på fordon som används i vägtrafik. Ävtrafiksäkerhetsskäl och även för att underlätta samtrafik med andra europeiskaländer bör längden pä fordon som används i trafik på svensk vägbestämmas tUl högst . Detta är min uppfattning, som jag bygger i förstahand på de trafiksäkerhetspohtiska skäl som vi har diskuterat itrafikutskottet. HerrSELLGREN (fp) kort genmäle: När man inte har tillräckligt starka skäl göra segregationer och placera in folk i ohka fållor. Det gjorde herrMagnusson i och det gjorde . Det är en felaktigattityd i en Trafiksäkerheten m. m. seriösdebatt, tycker jag. Det ligger starka ekonomiska intressen i bakgrunden, sägerherr . Hert SeUgren representerar företagsamheten, säger står inte här som talesman för företagsamheten eller för några ekonomiskaintressen. Jag talar för en sak som är angelägen, och jag har betonat att manmåste göra både en bedömning ur trafiksäkerhets-synpunkt och en ekonomisk avvägning. Har inte samhäUet, i ,ekonomiska intressen? I en totahtär stat, där lönsamheten inte räknas, spelardet väl ingen roU, men även i vissa sådana länder börjar man räkna med vinst.Vad som ekonomiskt sett är nyttigt för ett företag är oftast nyttigt församhället. Jag har inte velat göra avkall pä trafiksäkerheten, menjag har med siffror velat bevisa de ekonomiska följderna av en förkortning avfordonslängden för näringslivet och för oss själva. Jaghar också betonat att man skall ta hänsyn tUl trafiksäkerhetsriskerna. Men herrLindahl bara tycker. Han har inte bemött mig med ett enda sakskäl. Han sägerbara att det finns starka sakskäl. Men det finns inte ett enda statistisktbevis, utan det är bara ett tyckande om självklarheter hit och dit. Om jag färtycka någonting, sä är det att man bör komma med bevis också frän det hållet.Jag skaU inte alls hesitera inför att gå med på en ändring av fordonslängdennär man har lett i bevis att det är nödvändigt och fått en riktig avvägning iden här frågan. Trafiksäkerheten är hka angelägen för mig som för . Det är klart, i , att man enlördagskväU kan stå vid E 4;an i , utanför eUer utanförStockholm och räkna långtradare, men det är mte det saken gäller. 24-meterslängtradare motsvaras vid 18 meters längd av . Kompiskörning är en undervisningsfråga och berör inte fordonslängden. i (vpk) kort genmäle: Jag sade att det var starka ekonomiska mtressen inblandadei denna fräga, men jag tillade att jag inte tror att vUl görasig tiU tolk för dem. Vadbeträffar ekonomiska intressen som sådana ärjag anhängare av att samhällsekonomiskasynpunkter skall få göra sig gäUande i denna fråga Uksom iandra frågor. () kort genmäle: Det beriktigande somherr i gjorde kan jag helt instämma i. HerrÅKERLIND (m): Reservationen 2 angående rekommenderade farterhar tidigare talat för, men jag vill läsa upp nägra rader ur den: "Det torde vara allmänt omvittnat att de generellahastighetsbegränsningarna i stor utsträckning ej respekteras av bUisterna.Detta kan bl. a. bero pä att dessa begränsningar med hänsyn till växlingen itrafikintensiteten framstår som mer eller mindre obefogade.Trafikan- terna äremeUertid oavsett fartbegränsningsskyltar skyldiga att anpassa farten tiUrådande förhållanden.