prot · FW0948 · 1973-12-31 00:00:00 — Mot denbakgrunden kommer regeringen att höja planeringsramarna för /74.Beredningen av detta ärende är ännu inte avslutad. Biståndet till PRR har successivt ökat i omfattning.Hittills under innevarande budgetår har regeringen anslagit 13,5 miljonerkronor för delta ändamål. Beloppet var under budgetåret1971/72. Frågan om ytterligare stöd till PRR övervägs inom ramenför regeringens aktiva planering av ett ökat bistånd till återuppbyggnaden iIndokina. Som anfördes i årets statsverksproposition är regeringen beredd Utrikes-, haiidels-och valutapoUtisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , III. Om åtgärder för att Il t trycka solidaritet med detvietnamesiska folket Om en internationell återuppbyggnadsplan för Utrikes-, hundels-ocli valutapoUtisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , m. in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU åtemppbygg-nadsplan för att ställabetydande resurser till förfogande för detta ändamål. Planeringen inriktas främstpå direkt bistånd samt, i mindre utsträckning, på bidrag till enskildaorganisationers verksamhet. Frågan om ytterligare direkt stöd till PRR kommeratt kunna tas upp så snart vi vunnit någon erfarenhet av de leveranser som nuplaneras. Jagövergår slutligen till att besvara fråga. Som jag haft anledning redovisa förriksdagen har regeringen på ett tidigt stadium verkat för en bredinternationell biståndsaktion för och övriga . Vi har varit ochär även fortsättningsvis i nära kontakt med berörda internationella organisationer,främst FN och dess fackorgan i detta arbete. Vår strävan är att alla rikaländer skall bidra generöst till hjälpen åt alla dem som drabbats av kriget ochtill återuppbyggnaden. Detta skulle kunna ske inom ramen för en samordnadinternationell aktion och med utnytdande av FN:s sakkunskap pä olikafackområden. En sådan samordnad biståndsaktion måste emellertid utgåfrån ett antal förutsättningar. Det är naturligtvis helt avgörande att de olikamotlagarparterna, dvs, i DRV, PRR och Saigonregeringen, önskar se detnödvändiga biståndet förmedlat pä detla sätt. Här kommer olika bedömningar avsamordningens politiska innebörd att spela en roll. Jag återkommer till dennafråga. En annan förutsättning för att aktionen skall ge önskatresultat är att den stöds av en bred krets av givarländer, däribland naturligenstormakterna. Del sistnämnda är inte minst nödvändigt för att FN skall la påsig ansvaret för en samordning. Vidare måste - vilket vi särskilt betonat från svensk sida- stor vikt fästas vid att de biståndsresurser som ställs till förfogandefördelas rättvist och på ett sätt som bidrar till en normalisering avsituationen inom de olika områdena. 1 FN har man arbetat med enberedskapsplan för en samordnad internationell bislåndsaktion, som snabbiskulle sättas i gång om de angivna förutsättningarna uppfylldes och vissa andradelvis politiska problem undanröjdes. Vi liksom ett antal andra länder har förklaratoss beredda att på samma grunder stödja en sådan aktion. nödgas vi emellertid konstatera attförutsättningarna för en internationell bislåndsaktion i FN;s regi knappasttycks föreligga. Detta hänger framför allt samman med att de mottagandeparterna själva inte uttalat önskemål om en sådan aktion. Detta innebär ocksåatt del för dagen inle är möjligt att inom FN skapa den nödvändiga politiskaförankringen av en FN-aktion. Regeringen anser alUjämt att eflerkrigsbiständet till desvårt hädade länderna i är en internationell angelägenhet av förstaordningen. Regeringen följer därför även fortsättningsvis frågans utvecklingmed största uppmärksamhet. Vi är självfallet beredda att ta initiativ till stödför en FN-aktion syftande såväl till omedelbara humanitära insatser som tillatt underlätta mottagarnas ansträngningar att bygga upp sina samhällen i fredoch oberoende så snart de politiska förutsättningarna härför visar sigföreligga. HerrZACHRISSON (s): Jag ber alt på och mina egna vägnarfå tacka utrikesministern för svaret pä interpellationen. Den överenskommelse om vapenvila som parterna iVietnamkonflikten kommit fram till i är självfallet ett myckel viktigtsteg mot rättvisa och fred i ett ohyggligt krigsdrabbat område av världen.Överenskommelsen är, som flera har sagt, en framgång för det vietnamesiskafolket men också en framgång för en fredlig och vaksam världsopinion, somförenat människor över hela världen i en fördömelse av den amerikanskaaggressionen och givit stöd åt vietnamesernas befrielsekamp. Men även om en överenskommelse alltså har nåtts, tror jagatt de flesta av oss upplever att hoppet om fred i är osäkert. Ettegentligt fredsavtal föreligger inte. Det är först om avtalet fullföljs av allaparter som fred kan uppnås. Därför är det så viktigt att världsopinionen nogaföljer utvecklingen i , särskilt i , där framför alltThieu-regimen enligt mera objektiva källor på väsentliga punkter intefullföljer avtalet. För övrigt bär vi med oss minnet av hurfredshoppet har dykt upp vid horisonten men sedan mycket snabbt visat sig varaen hägring. Bittrast är naturligtvis del grymma minnet av de brutalajulbombningarna . En av frågorna i interpellationen gäller vilka åtgärderman kan vidta för att förstärka del folkrätlsliga skyddet mot omänskliga ochmiljö-hotande krigföringsmetoder av den lerrorlyp som amerikanerna använt iVietnam. Det skulle i och för sig vara intressant att ge kammaren enredogörelse för hur denna förstörelse ser ut, men jag skall inte la tid ianspråk för en sådan ganska omfattande redogörelse som det skulle kunna bli avde fruktansvärda resultaten av dessa bombningar. Vid det här laget är allmänt känt hur bostadsområden,uthus och skolor systematiskt förstörts i medvetet syfte att sprida skräck ochlidande. Resultaten förskräcker och visar alt de nuvarande folkrättsligareglerna inte räcker. Därför måste den tillsammans med andraländers regeringar envist driva frågan om att förstärka skyddet i framtiden.Jag är glad för de uppgifter som ges i regeringsdeklarationen om vad som sker iFN och . Men denna fråga är för de små staterna av livsväsenlligbetydelse, och därför är del viktigt att den drivs med mycket stor kraft. Den överenskommelse som nätts skulle i princip kunnatnås . Den överenskommelse man har träffat bygger nämligen i alltväsentligt på Genéveöverenskommelsen. har alltså också och regimen iSaigon undertecknat principen om ett fritt, självbestämmande och återförenatVietnam. Det är en framgång. Men för alt nå fram till det återförenade Vietnamkrävs all alla parter respekterar arbetet för fred och återuppbyggnad. De svåraste avvikelserna från avtalet är vägran frånregimen i att frige fångar, både krigsfångar och politiska fångar, ochatt tillåta full rörelsefrihet och yttrandefrihet i hela landet.Terrorverksamhetpågår fortfarande i mot de politiska fångarna. Utrikes-, haiidels-och valutapoUtisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för Utrikes-, haiidels-och valutapoUtisk debatt Ang. händelseut-veckUngen i , m. in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet ined det vietnamesiskafolket Om en internationell återuppbyggnadsplan för säga attdet på ett sätt är oriktigt alt kalla dem politiska fångar. Man har topphuggitledarskiktet ute i byarna och kommunerna. Det är människor som egentligen inteär politiskt verksamma i den mening som vi normalt lägger in i begreppet, utande fungerar som något slags sockenledare, som är den vanliga typen av kommunallledarskap i . Det är de som alltså i hundratusental har satts i deprovisoriska fängelser som har upprättats över hela . Det är viktigt alt delta dokumenteras. Det har skettnyligen i dokument som har publicerats av kommittén för frigivning av politiskafångar i och av . Jag tycker att också staternai olika sammanhang, inte minst i internationella organ, bör bidra till alldenna dokumentation blir analyserad och grundligt prövad. Det är viktigt altdet är fakta som ges men också alt dessa fakta, när de blivit kända, verkligenblir spridda genom de internationella organen. Vi har alla sett i TV hur de amerikanska piloterna eftermånga års fångenskap har kunnat återvända hem i relativt god fysisk kondition.Samtidigt har vi sett hur ENL och frän Saigonfängelserna har fåtttillbaka sina söner, märkta av tortyr och misshandel. I del hänseendet kannaturiigtvis inte sista ordet ännu vara sagt. Det är nödvändigt att följa uppundersökningarna om de amerikanska och sydvielnamesiska krigsförbrytelserna iIndokina genom att undersöka behandlingen av såväl krigsfångar som civila . k. politiska fångar. Samstämmiga och myckel väl bekräftade uppgifter visaratt över 200 000 civila sitter i fängelse och hindras från ett naturligtpolitiskt arbete, och det finns gott om vittnesbörd om tortyr och svårmisshandel. Överträdelser av avtalet när det gäller alt hindramänniskor från att återgå lill sina byar och hälla dem fångna i s. k.strategiska byar är ett annat allvarligt hinder för att uppnå verklig fred. Detborde vara självklart att var och en hade rätt att återvända till sin hemby ochsina släktingar. Detta brott mot grundläggande mänskliga rättigheter måstebeivras genom etl energiskt fördömande från världsopinionen. Rätten attåtervända till sin hemby är särskilt betydelsefull för de människor som för sinförsörjning är beroende av vad de kan få ut av jordbruk och boskapsskötsel. Vivet ju att det i denna del av världen finns stora hungerproblem, och i destrategiska byarna, där människor nu är sammanfösta, är de ofta egendomslösaoch för övrigt också arbetslösa, medan risfälten ligger i trade i derashembyar. Det vore därför angeläget att de finge komma hem för att bruka fältenoch pä det viset bidra till sin egen och andras försörjning. Det kanske mest allvarliga i det här angreppet påmänniskors rätt att röra sig fritt i är egentligen att det så djuptingriper i det gemenskapsliv som är det normala i del vietnamesiska samhället.Jag tror det är ganska svårt för en västerlänning att föreställa sig vilkenroll familjen, släkten och bygemenskapen spelar där. Att hindras från attåtervända lill den gemenskapen i det vietnamesiska samhället är inle bara ettallmänt polisiärt hinder, utan det är ett hinder mol själva grundvalen fördessa människors livsföring och samhörighet i samhället. Därför är det sågrymt. Men detkanske allvarligaste hotet mot friheten i är ändå den ökning avden halvmilitära personalen i Saigonkontrollerat område som har tillåtitsig sedan fredsavtalet trädde i kraft. Officiellt återvände ju den militärapersonalen hem till eller lill andra amerikanska baser i ,men del är lika uppenbart att den civila amerikanska närvaron i under paramilitära former, så att säga är i stark tillväxt. Somligamilitärer byter bara kläder. Men man kan också se, som tidningen islutet av februari påvisade i en artikel, att det pågår annonskampanjer i USAefter välutbildade tekniker, som kan fara till för att överta deuppgifter som tidigare sköttes av militär personal, utökar vidare kraftigtsin diplomatiska representation i genom nya konsulat. Det är av utomordentligt stor betydelse för att verkligfred skall kunna uppnås i att också denna halvmililära personal drasbort därifrån och att denna s. k. civil rådgivning, som gäller på både polis-och fångområdet, på transportområdet och på andra områden, blir genomlystordentligt. Men jag är övertygad om all alla länder skulle välkomnaöverenskommelser om bistånd från till samtliga vietnamesiska parter efteren öppen och gemensam förhandling baserad på Parisöverenskommelsen. Däremot ärett ensidigt stöd och erkännande av regimen i ett hot mot freden iVietnam. Stormakternas och andra staters regeringar har ett stort ansvar föralt garantera överenskommelsen och en fredlig utveckling av den. Men det är också av vikt att folkrörelser, fackföreningsrörelser,politiska, religiösa och kulturella organisationer, ungdomsorganisationer ochkvinnoorganisationer breddar sina aktiviteter för ett materiellt och politisktstöd åt befolkningen i . Inle minst är delta viktigt när nu gårin i ett återuppbyggnadsskede. Det gäller då att slå kvar vid ansvaret ochsamhörigheten med folket i . Det vore bra, om regeringen på olika sättville uppmuntra sådana direkta kontakter mellan och folk. I överensstämmelse med den information som getts avregeringarna i DRV och PRR behövs återuppbyggnadsinsatser framför allt pä fyraområden. Jag skall inte gå in på dem närmare för de är väl kända. Men jag villgärna påpeka all det för det första gäller sjukhusen ochhälsovårds-utrustningen; den senaste bombningen i slog ju ut en mycketstor del av de större lasaretten. Också här skulle jag kunna ge en ganskaintensiv skildring av den grymhet, med vilken man har prickbombat åtskilliga avsjukhusen. Men situationen är lika allvarlig i PRR-området. Det glömmer vi lättdärför att informationen därifrån är så begränsad. Sjukvårdssitualionen ärmycket prekär, och det är därför nödvändigt alt man också i PRR-området fårsnabb hjälp. Jag är tacksam för den markering som detta ges iinterpellationssvaret. Det är i varje fall viktigt att man får ensjukvårdsorganisation, som kan klara de allra svåraste fallen. För del andra är det fråga om utrustning till skolor ochuniversitet. Det gäller särskilt laboratorieutrustning, visuella hjälpmedel ochannan undervisningsmateriel. För det tredje gäller det stöd till bostadsproduktioni storstäder och i de tusentals sönderbombade byarna och . Viskall komma ihåg, all hjälp behövs inle bara i och Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , m. m. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en Internationell återuppbyggnadsplan för Haiphongsom tidningarna mest har skrivit om. Det finns åtskilliga städer med 100 000invånare, alltså av nästan och Malmös storlek, ute på den vietnamesiskalandsbygden som har blivit totalt utplånade. Där är naturligtvis förhållandenaockså utomordentligt allvarliga och hjälpbehovet enormt stort, framför allt påbostadssidan. Det skulle också vara mycket att säga om det behov avråvaror på olika områden som man har i , men jag skall nu inte ta upptiden med detta. Vi kommer längre fram, antar jag, att föra en biståndsdebatt. De bägge vietnamesiska regeringarna i DRV och PRR haruttryckt intresse av bilaterala överläggningar med en rad länder för alt fålill stånd gemensamma insatser för återuppbyggnaden. har tagitupp viklen av att få i gång internationella aktioner, och jag delar gärna deninställning som också kommit till uttryck i svaret att del är väsentligt altsådana aktioner genomförs. Men de är långsiktiga och de tar tid. Det är viktigtalt man snabbt kan ta upp överläggningar direkt mellan en rad länder och devietnamesiska myndigheterna för att få i gång återuppbyggnaden. Men jag villupprepa att också där är kulturutbytet mellan länderna av stor betydelse.Fackföreningsrörelser, ungdomsorganisationer och andra grupper skulle aktivtkunna möta motsvarande grupper i . Det väsentligaste är attåteruppbyggnadsarbetet får ske i enlighet med de prioriteringar somvietnameserna själva har angivit. På förslag av fru andre vicetalmannen beslöts att den fortsatta överläggningen samt behandlingen av påföredragningshstan upptagna två gånger bordlagda utskottsbetänkanden skulleuppskjutas till . §3 Interpellation nr 61 om åtgärder för att förbättra sysselsättningsläget vidASSI:s industri i Karlsborg,m.m. Ordetlämnades på begäran till HerrLÖVENBORG (vpk), som yttrade: Statens skogsindustrier spelar en viktig rollför sysselsättningen i , och i dagens läge är många lusen människori detla län direkt eller indirekt beroende av ASSLs verksamhet. Det är därförockså naturligt att planer på driftsinskränkningar, permitteringar ochbristande långtidsplanering väcker oro hos de arbetande. Man har ännu i färsktminne nedläggningen i , det som hände i Törefors, för att nu intetala om händelser längre tillbaka i liden. När del gäller ASSLs industri i har man underden kunnat notera en växande osäkerhet bland anställda och andra.Man har noterat ASSI-ledningens ovilja att salsa på en utbyggnad av hamnen. Dethar av många arbetare uppfatlats som en strävan att strypa åt ASSLs verksamheti och som en inriktning mol en centralisering av verksamheten ividare bemärkelse. De permitteringsvarsel som mötte arbetarna vidKarlsborgs såg har inte gjort saken bättre. 150-talet man fick som bekantbesked om alt permitteringar måste företas på grund av limmerbrisl.Förelagsledningen anför som förklaring bristande leveranser från skogsbolagen,vilka i sin tur skullebero på ogynnsamma vintervägsförhållanden i skogarna. Skogsbolagen uppger sigemellertid ha uppfyllt sina leveransätaganden. På arbetarhåll har man svårt att godkänna företagsledningensresonemang utan anser i stället alt del handlar om bristande planering.Åtskilligt talar för att så är fallet. Industrin måste självklart hamöjligheter att gardera sig med en bättre lageruppbyggnad. Det kan inle vararimligt att man i så hög utsträckning, som här tycks vara fallet, är beroendeav leveranser direkt från stubben till industrin. Då måste det vara fel pålångtidsplaneringen. Talet om virkesbrist i är svårt att få greppom, eftersom man även på experlhåll har skilda meningar därom. Men resonemangetoch inträffade händelser aktualiserar åter frågan om den industriellainriktningen. Det handlar också om samordningen mellan den statligaträindustrin och domänverket. är , som inte förfogar över egna skogar,beroende dels av domänverket, dels i hög grad av privata skogsbolag. Detrimliga vore en samordning mellan och domänverket, så all domänverketsvarar för den helt dominerande delen av ASSLs råvarube-hov. Ämnet har mångagånger tidigare diskuterats, men allt talar nu för att samordningen på ettavgörande sätt måste förbättras. När det gäller råvarutillgångarna måste man också berörafrågan om ett bättre nyttiggörande av lövskogsbeslåndet, som i vissa delar avlänet uppgår till av skogstillgångarna. Efterfrågan på björk somhusbehovsbränsle har undan för undan minskat. Det är ett förhållande sombetyder värdereducering för skogsägarna men också att arbetstillfällenaminskar. Det som sker i är inte alt man försöker nyttiggöra sigbjörk och annat klenvirke. I stället lägger man ner stora pengar för att påolika sätt minska björkbeståndet utan industriellt nyttiggörande. Undersökningar har visat att den totala kvantitetenlövskog är mycket stor, och mot bakgrund av det nuvarande talet om virkesbrislfinns det all anledning att aktualisera frågan om lövvedsmassaframställning vidKarls-borgsindustrin. Massan från en halvkemisk fabrik torde främst kunnaanvändas för framställning av finpapper och tidningspapper. Ett bättreutnyttjande av björktillgångarna skapar inte bara sysselsättning vid dendirekta fabrikationen utan får även stor betydelse förskogsarbelarsyssel-sättningen. Det står vidare klart alt man för att tryggaKarlsborgsin-dustrins framtid och ge möjlighet till expansion jnåste gå in fören ökande förädlingsgrad. Inom ramen för ASSLs verksamhet är det nödvändigt attstaten söker utveckla hell nya linjer inom skogsproduktförädlingen. Denensidiga utvecklingen inom ASSLs industrier, som är markant bl. a. i ,måste brytas med hänsyn lill behovet av ökad sysselsättning, deninternationella konkurrensen samt den nuvarande produktionslypens väldigaråvarubehov. Det är en rad frågeställningar som tränger sig på, ochoron bland de arbetande i Kalixbygden är helt befogad. De harrätt att få klart besked om orsaken lill den nuvarande situationen, hurregeringen ser på industrins framlid och om man är beredd att lägga fram en långtidsplan som skapar trygghet inle bara för ulan även för Nr 48 framtiden. Onsdnpenden '-' bakgrund av det anfördaanhåller jag om kammarens tillstånd att 21 mirs1973 ''" '' '"dustriministernfå ställa följande frågor; några åtgärder i syfte att förbättra sysselsätt ningsläget vid ASSLs industri i , såväl i fråga om förbättrad produktionsplanering på kort sikt som inriktning mot ökad vidareföräd ling i syfte att trygga den framtida utvecklingen av denna industri? 2, Föreliggerplaner på ett bättre tillvaratagande av regionens löweds-tillgångar, exempelvisgenom anläggandet av en björkvedsmassafabrik i anslutning till ASSLs industri iKarisborg? 3, Hur serstatsrådet på frågan om behovet av en förbättrad samordning mellan ochdomänverket? Denna anhållan bordlades, § 4 Anmäldes och bordlades Kungl.Maj;ts propositioner: Nr 53 angående bidrag till viss busstrafik, m. m. Nr 67angående stödåtgärder på fiskets område, m. m. § 5 Utsträckt motionstid Ordet lämnades på begäran till (), som anförde: Jag tillåter mig hemställa att kammaren villebesluta att tiden för avgivande av motioner i anledning av Kungl. Maj:tsproposition 1973:45 med förslag om allmän tandvårdsförsäkring, m. m. och Kungl.Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiskastödverksamheten m. m. måtte med hänsyn lill ärendenas omfattning utsträckastill första plenum efter . Jag tillåter mig dessutom hemställa att kammaren villebesluta att tiden för avgivande av motioner i anledning av Kungl. Maj:tsproposition 1973:46 angående utformningen av beskattad sjukpenning, m. m. måttemed hänsyn lill ärendets omfattning utsträckas till första plenum efterlördagen den 3 . Denna hemställan bifölls. § 6Kammaren åtskildes .