prot · FW0927 · 1973-12-31 00:00:00 — Att gå med på detta är väl attsträcka sig längre än vad som är rimligt i det här sammanhanget, eftersom detonekligen kan förekomma fall och detta medges också i reservationen då detär alldeles uppenbart att offentligt biträde ej behövs. Men när man i sammaandedrag säger att det praktiskt taget inte kommer att förekomma några andrafall än där vederbörande löper risk att förlora sin frihet eller redan ärberövad friheten, och att man under sådana förhållande icke skall nekaförordnande av biträde, betyder det i realiteten att man vill ha rätt utanundantag, om part så begär, att få offentligt biträde. Det där låter mycket sympatiskt, men vi bör också hålla iminnet att vi ännu inte vet vilka anspråk den nya reformen kommer att ställa,inte bara på våra ekonomiska resurser, utan också på de personella resurser vihar att ställa kvalificerat biträde till förfogande. Om man då lämnaroinskränkt sådan rätt åt många människor som egentligen inte skulle behövadenna hjälp att få den, kan därmed andra människor, som bättre skulle behövahjälpen, berövas möjligheten att få den. De som har talat för reservationen Ihar här citerat propositionen om att man visserligen skall ta hänsyn till denenskildes egen bedömning men att detta i allmänhet inte får vara avgörande,utan man skall basera beslutet på en objektiv bedömning av behovet. Jagföreställer mig då att i denna objektiva bedömning måste ingå en avvägning avvederbörandes psykologiska skäl för att vilja ha ett biträde vid sin sida.Detta skäl är kanske inte alltid så rationellt, men man skall naturligtvis tahänsyn till om den sinnesstämning, den upprördhet eller den misstro som finnsgentemot den administrativa myndighet vederbörande betraktar som sin motpart ärså befogad, att det kan finnas skäl att inge honom eller henne den trygghet somdet innebär att få ett biträde vid sin sida. Om man tolkar propositionensuttalande på det sättet, har man i väsentlig mån tillgodosett de önskemål somfinns bakom reservationen 1 utan att därmed ge sig in på en formulering som kanföra oss längre än vi har avsett. Jag vill sålunda med hänsyn till vad vi har anfört iutskottets betänkande yrka bifall till utskottets förslag, vilket innebäravslag på reservationen 1. I reservationen 2 har herrar och tagit uppfrågan om den beslutande myndigheten. Man yrkar där att den myndighet som haratt handlägga ärendet också skall ha rätt att förordna om biträde i de fall dådet är fråga om frihetsberövande. Om man skulle följa denna reservation,betyder det att man skulle få en uppspaltning av de myndigheter som skulle harätten att förordna biträde, och det skulle få vissa besvärliga konsekvenserför en enhetlig rättstillämpning och kanske Ändring i rättshjälpslagen m. m. Ändring i rättshjälpslagen m. m. också förvåra möjligheter att på ett rationellt sätt utnyttja den kader av kunnigabiträden som vi har till förfogande. Även om man givetvis, som det sagts i propositionen, kananföra skäl för både den lösning som reservanterna förordar och den lösning somdepartementschefen har stannat för, har utskottet funnit att man bör följapropositionens förslag med hänsyn till de stora fördelar som därmed följer.Därför har vi yrkat avslag på de motioner som framfört yrkanden i denna del.Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen 2, I reservationen 3 har m. fl, tagit uppbehörighetskraven för offentligt biträde. I reservationen yrkar man med stödav motionen 1917 av , som han även nu har kommenterat, att 44 § iförslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen skall få den lydelse somåterfinns i reservationen. Här föreligger alltså ett förslag till lagtext,vilket inte är fallet rörande de övriga reservationerna, där man förväntar sigatt Kungl. Maj:t skall knäcka frågan om att formulera en lagtext enligtreservanternas inte alltid så kristallklara intentioner. Jag skulle vilja understryka, att vi redan i förra åretsbeslut om allmän rättshjälp godtog principen om att i vissa fall biträde irättshjälp inte alltid måste vara jurist men att huvudregeln dock skulle varaätt till offentligt biträde skulle förordnas advokat eller biträdande jurist påadvokatbyrå. När det gäller offentligt biträde i administrativa måldelar utskottsmajoriteten departementschefens uppfattning att det här oftarekan förekomma fall, då allsidig erfarenhet inom det speciella område sakengäller kan vara betydelsefullare än formell juridisk kompetens. Vi har såledesingenting att invända mot den i propositionen föreslagna formuleringen. HerrLidgard säger ju själv, att han är förvissad om att vi kommer attfå ett större antal jurister med erforderlig erfarenhet inom de speciellaområden det här gäller. Därmed har han väl också erkänt att vi kanskeinte har det, vilket är ett ytterligare skäl till att man skall lämna möjlighettill ett mera vidsträckt personval för att man i det här fallet skall fä framrätte mannen att hjälpa dem som behöver hjälp. Vi är ense om att alla skall hatillgång till bästa möjliga hjälp i sin speciella situation. Reservationen 4 av m. fl. tar upp fråganom rättshjälp åt näringsidkare. sade att den här fråganegentligen inte hör hit. Men han anser den vara så principiellt viktig att hantar upp den igen, trots att fattade ett beslut som innebaravslag på de tankegångar som ventileras i denna reservation. Reservanterna lät sig inte övertygas , och det ärkanske naturiigt att de återkommer . Jag har en känsla av att de gör detmera av principiella skäl än av verklig övertygelse om att de skall fåriksdagen att ändra ett principbeslut. Mot bakgrunden speciellt av vadutskottet uttalade , att man får se vad erfarenheten av den nya lagenger oss, får vi väl ta upp frågan till förnyat övervägande i sinom tid, omanledning därtill finns. har den allmänna rättshjälpslagen ännu inte trätt ikraft, och vi har alltså ingen erfarenhet att stödja oss på. Under sådanaförhållanden finns det inget skäl för att nu göra avsteg från ettbeslut som man fattade . Vi tycker nog det är klokast att vänta och se,och jag yrkar därför bifall till utskottets förslag även på den här punkten. Därigenom tror jag att jag har gått igenom de punkter somdet har funnits anledning att kommentera. Det innebär alltså att jag till alladelar yrkar bifall till utskottets förslag, innebärande avslag på de motionersom har behandlats. Ändring i rättshjälpslagen m. m. Vi har varit litet oroliga över de uttalandensom gjorts i förarbetena till lagen om möjligheten att få ett biträde förordnatför den som så behöver. Efter att ha lyssnat till utskottets talesman frökenBergegren har inte min oro blivit stillad. Hon säger att om man anser attmisstron hos den det gäller är befogad skall man på grundval därav bedöma om vederbörandeskall få hjälp i sina rättsliga krav. Jag tror att det kommer att utnyttjas påett sätt som knappast är avsett. säger både utskottet och statsrådet att vi skallavvakta erfarenheterna . Jag hoppas att man skall göra en objektivbedömning så att de farhågor som vi reservanter har framfört inte skall bestånågon . Beträffande frågan omnäringsidkares rätt till rättshjälp över huvud taget tror jag att vi ganskasnart kommer att få kraven illustrerade. Man kommer då att upptäcka att detinte finns någon jämlikhet. Jag vill understryka att det är viktigt att skapajämlikhet på detta område. FrökenBERGEGREN (s): Även om det ofta är så att de människor, ,som blir föremål för administrativa frihetsberövanden betraktar denadministrativa myndigheten som sin motpart och inte är vUliga att erkänna attmyndigheten både har motiv för och skyldighet att tillgodose deras intressen,så har i alla fall vi som politiker anledning att betona att vi anser detsjälvklart att myndigheterna skall beakta dessa synpunkter. När jag menar skall ta skälig hänsyn tUl vederbörandes psykologiska motivering för attvilja ha ett biträde är det just därför att jag förutsätter och tror attmyndigheterna har en ganska klar insikt om att även om man vet med sig att manhandlar i vederbörandes eget intresse man också skall förstå dennes situationoch inse värdet av att han har ett biträde vid sin sida.Jag tror att vi med tUlförsikt skall se tiden an och avvakta erfarenheterna avden här lagen, innan vi kommer till några bestämdare slutsatser på denna punkt.Jag tycker också det skall bli intressant att se hur lagen verkarnär det gäller de enskUda företagarna. Vidare vore det kanske rätt intressantatt få klarhet i vilka kategorier som reservanterna verkligen avser när mantydligen inte alltid varit till freds med de deklarationer som hargjorts om de fall där det är alldeles uppenbart att även en enskild näringsidkareskall ha rätt tUl allmän rättshjälp. Jag glömde, herr talman, när jag var uppe sist attkommentera vad sade om ersättning för kostnader förutomprocessuell tolkning. 5 protokoll 1973. Ändring i rättshjälpslagen m. m. är herrHugosson och jag i sak rörande eniga om behovet av att frågan löses, men renttekniskt är det på det sättet att när vi har en förklaring från departementetom att man kommer att lägga fram ett förslag om en frågas lösning, så brukar viinte göra några uttalanden om i vUken riktning eller på vad sätt den fråganskah lösas. Vi har emellertid i utskottet mycket klart sagt ifrån att det ärangeläget att denna fråga får en lösning. Vi väntar alltså på att få se detförslag som Kungl, Maj:t kommer att lägga. Om vi sedan finner att det inte ärtUlfredsställande, har ju både och jag rätt att motionera omsaken. Det är vad jag kan säga för dagen. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen nr 3 av m. fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren betänkandet nr 1 punkten C röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren m. fl. bifaller justitieutskottets hemställan i ar ja, bifallit reservationen nr 3 av Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-proppsitionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Ändring i rättshjälpslagen m. m. () anmälde att han avsett att rösta nej menav misstag nedtryckt ja-knappen. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 4 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten E röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 10 Föredrogs justitieutskottets betänkanden: Nr 2 i anledning av propositionen 1973:2 angående utgifterpå tilläggsstat till riksstaten för /73 i vad avser visstanslag inom verksamhetsområde Nr 3 i anledning av propositionen 1972:146 med förslagtill lag om ändring i m. m. (avräkning av häktningstid m. Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. Vidgad rätt till änkepension m. m. § 11Vidgad rätt till änkepension m, m. betänkande nr 3 i anledning av motioner om vidgad rätttill änkepension m, m. Jag skall be att få säga några ord medanledning av motionen 11 63 som jag väckt här i . En änka kan erhålla folkpension i form av änkepension omhon uppnått vid mannens död och varit gift med honom i minst 5 åreller har vårdnaden om och stadigvarande bor tUlsammans med barn under 16 årsom vid mannens död stadigvarande vistades i makarnas hem eller hos änkan. Föratt en kvinna skall ha rätt tUl tUläggspension enligt lagen om allmänförsäkring 14 kap. 2 § krävs att legalt äktenskap har förelegat. Denna fråga behandlades 1964 av andralagutskottet. Utskottet sade då att frågan bör beaktas och utredas, men ännuhar ingenting skett. Det är därför och på grund av ett enskilt fall som jag harmotionerat. Jag anser att detta är en angelägen fråga som bör lösas . Det enskilda fall som jag åberopat berör en kvinna, somjag medvetet kallar änka trots att hon inte varit legalt gift, och förklaringentUl det är följande: Hon har sammanbott med mannen ; de har en pojketillsammans och han var vid faderns död . På grund av att mannenoch kvinnan inte varit gifta kunde kvinnan inte erhålla tilläggspension, ochhär åberopades lagen om allmän försäkring som jag tidigare omnämnt. Endast avden anledningen att de inte gift sig får hon inte tilläggspension. Det är detta som jag vänder mig emot, och jag menar attsamma förhållande borde gälla som för änkas rätt tUl folkpension i form avänkepension. Utskottet åberopar pensionsförsäkringskommitténsbetänkande och säger: "Syftet med folkpensionen är att skapa engrundtrygghet för människor i situationer där man av erfarenhet vet atthjälpbehovet genomsnittligt är störst, medan änkepensionen inom tUläggspensione-ringentUlkommit i syfte att låta änkan få behålla en del av den levnadsstandard honhade före makens bortgång." De som levt tillsammans som gifta borde ävenur rättvisesynpunkt ha rätt att ställa samma krav, men som lagen nu är utformadhar de inte denna rätt. Kommittén säger vidare att i den nuvarandefamiljerättsliga lagstiftningens regler om giftorätt och arv jämställs intesamboende kvinna med hustru, och motsvarande regler gäller inom den statligaoch kommunala tjänstepensioneringen. Jag anser inte att detta riktigt hör ihop med den frågasom jag har avsett med min motion. Den fråga som jag har tagit upp borde kunnalösas separat. Jag vill åberopa ett annat sammanhang där en man och enkvinna som lever tUlsammans utan att vara gifta med varandra blir behandladesom om de vore äkta makar, nämligen i skattehänseende. Jag har inget yrkande, eftersom en utredning behandlarproblemet, men jag hoppas verkligen att den här frågan, som jag anser ärviktig, löses med det snaraste. Om jag kan tyda utskottets skrivning riktigthar väl utskottet samma mening: när man arbetat med dessa problem sedan 1964borde man väl kunna komma tUl något resultat! Därför är alltså min innersta önskanatt det hela måtte ordnas med det snaraste. Vidgad rätt till änkepension m. m. 1 motionen 640 , som väckts av herrarAndersson i och i och mig och som behandlas isocialförsäkringsutskottets betänkande nr 3, har vi ånyo aktualiserat attsammanboende kvinna skall erhålla änkepension inom tUläggspensione-ringen.Denna fråga var, som sagts, föremål för prövning redan1964, då motioner i samma syfte föranledde en riksdagsskrivelse. Det har alltid funnits människor som av olika anledningarvalt annan form än äktenskapet för sin samlevnad. Detta har inte inneburit såstora skillnader beträffande kvinnans ekonomiska ställning under mannenslivstid. Hade hon i ett äktenskap varit försörjningsberoende av mannen så harhon i samma utsträckning blivit det som sammanboende. Vid mannens frånfälle harhon dock av flera anledningar inte fått samma ekonomiska skydd som den giftakvinnan. Jag skulle kunna ge många exempel på hur människor på detta sättkommit i kläm men avstår, då jag förutsätter att problemen är väl kända förkammarens ledamöter. Här är dock på sin plats att nämna att särskildasvårigheter drabbar kvinnor som bor där det allmänt är svårt att få arbete.Även om en vuxen människa för sin försörjning ej bör vara ekonomiskt beroendeav en annans arbetsinsats och vi på lång sikt bör komma därhän att ingen ärberoende, måste ändå hänsyn tas tUl de faktiska förhållandena . anser socialförsäkringsutskottet - i likhet med andralagutskottet "att skäl talar för att överensstämmelser bör rådamellan folkpensioneringens och tilläggspensioneringens regler föränkepension" men att familjelagssakkunnigas förslag beträffandeäktenskapets ekonomiska rättsverkningar bör inväntas, innan slutlig ställningtas i dessa frågor. Jag förstår utskottets ställningstagande och har ingetyrkande. Men, herr talman, den fråga som tagits upp i motionen 640 är så angelägenoch har beretts så länge att jag vUl fråga utskottets talesman: När förväntasatt förslag om sammanboendes änkepension inom tilläggspensioneringen kanföreligga? I detta anförande instämde samt herrarAndersson i och i (samtliga s). FruHÅVIK(s): har genom flera citat ur lag omallmän försäkring klart skUdrat vad som gäller i denna fråga. Jag skall inte pånågot sätt bemöta hans inlägg, för det fanns inga felaktigheter i det. Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet har också aktualiserat den här frågan genom enmotion. Hon har pekat på att andra lagutskottet var välvUligt inställt,att det gick en skrivelse till Kungl. Maj:t och att ingenting har hänt. Ja, men följande har väl hänt. Samlevnadsformerna harändrats i vårt land. Allt fler människor lever nu tillsammans utan att ingåäktenskap. Just därför har vi tillsatt en utredning som skall se över frågorna.Man kan hoppas att den kommer att lägga fram förslag i den riktning som fruNormark förespråkar. Utredningen påbörjar just den del av sitt arbetesom berör de ekonomiska frågorna mellan makar eller sammanboende. Det skulledärför vara felaktigt av mig att gä närmare in på detta än vad utskottet hargjort när det i betänkandet förklarar att man vill avvakta utredningen innanställning tas till frågan. Jag är övertygad om att både och fruNormark inser att det är den vägen frågan kan bringas till en slutgUtiglösning. Bara en liten marginalanteckning. I sådana fall då denefterlevande kvinnan inte är berättigad tUl änkepension utgör barnpensionen 40procent av den avlidnes tUläggspension. Skulle kvinnan ha fått tUläggspensionhade barnet haft rätt till av faderns pension. Jag vill bara nämnadetta som en icke så obetydlig sak - det är en mycket betydande ekonomiskförstärkning som de familjerna får jämfört med enbart ersättning frånfolkpensioneringen. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Jag är överens med om attutredningens förslag bör avvaktas, och det sade jag också i mitt förraanförande. Men vad jag är angelägen om att framhålla är att det inte får dröjaytterligare innan frågan löses. Den bör lösas även om den måstelösas separat. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls, § 12 Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 4 ianledning av propositionen 1973:2 angående utgifter pä tilläggsstat tillriksstaten för /73 i vad avser anslag inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde. Punkterna 1 och 2 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Bidragtill ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Kungl, Maj:t hade i propositionen 1973:2 bilaga 4() under punkten 3 föreslagit att tillBidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet på tilläggsstat tillriksstaten för /73 anvisa ett reservationsanslag av 3 700 000kronor. 1 dettasammanhang hade behandlats motionerna 1973:449 av (vpk) och i (vpk) vari hemställts att beslutade att till Bidrag tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet på tilläggsstat till riksstatenför /73 anvisa ett reservationsanslag av , 1973:686 av iGunnarskog (c) vari hemställts att beslutade att inte utfärda någradirektiv när det gällde att fördela medel å tilläggsstat avseende bidrag tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet för /72 samt Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet 1973:1246 av herrar () ochOlsson i () vari hemställts att beslutade 1, att pätillägsstat för /73 under anslaget Bidrag tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet anvisa utöver vadKungl, Maj:t föreslagit, 2, att degenerella reglerna vid fördelningen av tilläggsanslaget 1971/72 borde gälla. 1, att riksdagenmed bifall till Kungl, Maj:ts förslag och med avslag å motionerna 1973:449 och1973:1246, sistnämnda motion i denna del, till Bidrag tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet på tilläggsstat till riksstatenför /73 anvisade ett reservationsanslag av , 2, att riksdagenskulle avslå motionerna 1973:686 och 1973:1246, sistnämnda motion i vad avsågfördelningen av de för /72 beräknade anslagsmedlen. 1, beträffande anslagsbeloppets storlek a, av (), () och (), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att i anledning av Kungl, Maj:ts förslag ochmotionen 1973:449 samt med bifall till motionen 1973:1246 i denna del tillBidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet på tilläggsstat tillriksstaten för /73 anvisade ett reservationsanslag av 7 700 000kronor, b, av (vpk), som ansettatt utskottet under 1 bort hemställa, att i anledning av Kungl,Maj:ts förslag och motionen 1972:1246 i denna del samt med bifall till motionen1972:449 till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet påtilläggsstat till riksstaten för /73 anvisade ettreservationsanslag av , 2, beträffande fördelningen av de för /72 beräknade anslagsmedlen av (), fruFraenkel (fp), fru Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet (vpk) samt herrar i () och Nisser (m), som ansett att utskottetunder 2 bort hemställa, att i anledning av motionerna 1973:686 och1973:1246, sistnämnda motion i denna del, som sin mening gav Kungl, Maj:t tillkänna vad reservanterna anfört. i KU (fp): Våra ungdomsrörelser, fristående eller knutnatill etablerade folkrörelser, har utgjort plantskolor för demokratiskskolning och fostran. Genom att ge sysselsättning åt, skapa kontakter mellan,skänka gemenskap, omväxling och avkoppling åt sina medlemmar harungdomsrörelserna utgjort en kraft i samhället, vars positiva effekter ingetmätinstrument kan registrera men som varit mycket värdefullt för både individoch samhälle. Ungdomsrörelserna har förtjänat samhällets stöd ett stödsom självklart måste ges utan inblandning i organisationernas verksamhetsformeroch på lika vUlkor för de olika ungdomsrörelserna, I tider av för många förlamande arbetslöshet och enutbredd rotlöshet bland ungdomen med narkotika- och alkoholproblem är det ensärskilt angelägen samhällsuppgift att satsa på verksamhet som kan aktiveraungdomen och hjälpa de unga tUl en meningsfull användning av fritiden. Den rörelse som med sin breda verksamhet bäst lyckatsfånga upp de stora ungdomskullarna i sin verksamhet är idrottsrörelsen. Härhandlar det inte om elitidrott även om den syns mest utan här rör det sigom en verkligt bred verksamhet, bedriven av 1,5 miljoner ungdomar i mer än 10000 stora och små föreningar under ledning av hundratusentals oavlönade ledare. Denna ledarkår gör en ovärderlig social insats isamhället. Många av dessa ledare frågar sig : Varför värderarstatsmakterna våra insatser så mycket lägre än andra ungdomsledares insatser iandra organisationer? Varför skall idrottsklubben få så mycket mindre bidrag änt. ex. den kristna eller den politiska ungdomsklubben för kanske samma verksamhet?Hyran är ju inte bUligare för idrottsklubben. Materielen är lika dyr. Frågornaär sannerligen berättigade. Orsaken tUl denna bristande jämlikhet är den olyckligakonstruktion som det lokala aktivitetsstödet fick när det genomdrevs iriksdagen av socialdemokraterna för snart tvä år sedan.