prot · FW09158 · 1973-12-31 00:00:00 — Denna vinkling är fullkomligt orimlig.Försvarsutskottet har vid budgetbehandlingen ägnat denna fråga denuppmärksamhet som funktionen normalt kan anses ha krävt. Den djupdykning iproblemkomplexet som har gjorts är något helt annat. Under några få veckorhar försvarsutskottet gjort en Ingående granskning av försvaretsunderrättelseorganisation som, om uppdraget hade anförtrotts en utredning eUerkommission som inte hade haft någon erfarenhet att bygga på, skulle ha tagitbetydligt i anspråk. Inget undersökningsorgan i världen skulle heller ha kunnatge sig i kast ens med alla beskyllningar i boken om IB. har inte trott sig ha förmågan att klara ut allaanklagelser och insinuationer. intensiva granskning av dens. k. funktion och verksamhet har dock, enligt vad jag vågarhävda, givit anvisningar om angelägna åtgärder och fastare utgångspunkter förfortsatt översyn, där sådan erfordras. Jag ber att i likhet med föregående talare fåyrka bifall till utskottets hemsfällan. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. I detta anförande instämde herrar i (s) och (). HerrGUSTAFSSON i Stenkyrka (c); ordförande och viceordförande har presenterat betänkandet och utvecklat vissa synpunkter omkringdet. Jag skall understryka vissa saker och måhända också utveckla en del avsynpunkterna. I försvarsutskottets betänkande lämnas en kort historiköver hur den miUtära underrättelse- och säkerhetstjänsten i vårt land vuxitfram. Historiken går tillbaka fill tiden något före . Vidarelämnas en ganska ingående redogörelse för verksamhetens uppgifter, organisationoch finansiering. Den som studerar betänkandet finner att den avgjortstörsta delen av underrättelseverksamheten bedrives genom inhämtande avuppgifter från öppna källor. Men den grundfråga vi ställs inför är om vi utöverdenna öppna verksamhet behöver ett inhämtande organ av den s. k. informationsbyrånskaraktär. Svaret på den frågan är avgörande för ställningstagandena. har svarat ett entydigt ja på dennagrundfråga. Utskottet säger; "När det gäller underrättelsetjänsten behövervårt land utöver diplomatisk rapportering samt forskning, signalspaning ochsammanställning av information ur öppna källor m. m. även en särskildunderrättelseorganisation för aktiv inhämtning, av det slag som försvars- Den militära underrättelsetjänsten m. m. stabenssärskilda byrå representerar." Anledningen till detta helt kompromissiösa svar ärgivetvis bl. a. vår säkerhetspolitiks utformning och vårt totalförsvarsuppbyggnad. I korthet är säkerhetspolitikens mål att trygga en nationellhandlingsfrihet, och har beslutat att denna politik skall bygga påalliansfrihet i fred och syfta till neutralitet i krig. Men neutraliteten harsitt pris. Det räcker inte med i och för sig klara deklarationer angående dennapolitiks utformning. Tilltron till neutraUtetspoUtiken kräver också bl. a. ettstarkt totalförsvar, vars främsta uppgift givetvis skall vara fredsbevarande.Totalförsvarefs utformning syftar till en helsvensk modell och skall tryggavårt oberoende, så långt detta nu är möjligt i en värld där ohka länder när detgäller ekonomi, handel m. m. blir allt mer beroende av varandra. En huvudtankeär att det militära försvaret skaU bygga på en i fredstid i stort setthemförlovad värnphktsarmé. försvarsbeslut innebär bl. - jag tycker detkan vara skäl att ta upp detta här - att vår operativa styrka på kort siktnågot nedgår för att vi på skall kunna behålla en visshandlingsfrihet i olika avseenden. Det står klart att kravet därmed skärps påen noggrann uppföljning av den säkerhetspolitiska situationens utveckling ochpå en allsidig underrättelsetiänst för att vi skall kunna erhålla förvarning itid vid en eventuellt skärpt situation. Detta krav understryks ytterligare avde erfarenheter vi gjort i samband med krisen iMellersta Östern. Vi har kunnat konstatera hur snabbt - praktiskt taget över ennatt - det militärpolitiska läget kan skärpas även i , vilket vinumera mer eller mindre får räkna till vårt närområde. Jag syftar på den"situation som uppstod då amerikanska styrkor gick i ställning mot gränsentiU . Vidare står det klart aft den ökande rörligheten rent tekniskti de militära dispositionerna ytterligare understryker vårt behov av att varavälinformerade. Utskottet svarar alltså ja på frågan om vi behöver enmilitär underrättelsetjänst av informafionsbyråns karaktär. I den aktuella debattenhar, som sagts, i stort sett alla varit eniga på den punkten. Men harman sagt A får man också säga B. 1 pressdebaffen kan man här och där finna enbrist på konsekvens som i varie fall har förvånat mig. Å den ena sidan sägerman att verksamheten behövs, å den andra sidan säger man; "Häv allahemligstämplar! Här skall vara full offentlig insyn." Eftertanken sägeratt skall en aktivt inhämtande underrättelsetjänst av informationsbyrånskaraktär kunna verka effektivt och motsvara sina kostnader så kan intesekretesskravet eftersättas. Det är viktigt för ett demokratiskt land somvårt med en öppen debatt i olika frågor. Tryckfriheten är något av demokratinslivsluft. Men klart är att om underrättelsetjänsten skall kunna fylla sinuppgift, måste vissa förhållanden och uppgifter omgärdas med stor sekretess.Friheten får infe bh frihetens fiende. Man kommer här m på det problem, som mycket diskuterats,nämligen vilket eller vilka organ som lämpligen skall granska de frågor somgenom den senaste tidens händelser har aktualiserats. Här har nämnts olikaalternativ, bl. a. har föreslagits en juristkommission, en fempartikommissioneller en allmän medborgarkommission. anser jagatt frågan om vem som skall granska har överdimensionerats. VUket organ som änkommer att slutligt granska verksamheten i fråga kommer nämhgen att finna attvid en viss punkt kommer sekretesskravet att omöjliggöra aft de grunder påvilka ställningstagandena fotas offentliggörs. Detta naturligtvis förutsatt även i fortsättningen vill behålla handlingsmöjligheterna för verksamheten.Till sist bUr det frågan om ett allmänt förtroende för den eller de somgranskar verksamhetens utövning. En ingående granskning pågår nu genom de rättsvårdandeinstanserna. JO och JK kommer aft göra sin del av arbetet. Försvarsutskottetsförehggande betänkande är en del av granskningen, som emellertid helt naturligthar avgränsats av kompetenskraven. kommer säkerligen attseriöst utföra sin del av granskningen. Om någon bit sedan blir kvar är det minmening att vi med förtroende kan överlåta till regeringen att avgöra hur dengranskningen skall ske. har i förehggande betänkande angivitvissa punkter på vilka utskottet anser en översyn särskUt önskvärd. I det påinitiativrätten grundade betänkandet, som överlämnats till , finnsangivet vissa krav som utskottet anser bör ställas på den del av underrättelsetjänstensom vi här behandlar. Denna kravlista är, enhgt min mening, av vikt. Kan dessakrav uppfyllas kommer också därmed verksamhetens uppgifter att kunna fullgöraspä ett sätt som väl smälter in i bilden av ett öppet samhälle som vårt. Med tillfredsställelse kan konstateras att utskottetsbetänkande är enhälUgt. Jag ber att få yrka bifall till detsamma. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. I detta anförande instämde i ,fröken samt herrar och (samtliga c). HerrENSKOG (fp); Den mUitära underrättelsetiänsten måste avnaturliga skäl till större delen vara okänd för de flesta, eftersom det somhandläggs inom den verksamheten oftast är av hemlig natur. Att det finns enunderrättelsetjänst torde dock inte ha varit okänt för gemene man. Det ärdärför med viss förvåning man följt debatten i en del av massmedia angående dens. i Bild/Kulturfront i maj i årbehandlade den militära hemhga underrättelsetjänsten speciellt den del som harbedrivits av försvarsstabens särskilda byrå och som i tidskriften betecknadesmed IB, blev flera av oss ledamöter i försvarsutskottet intervjuade avrepresentanter för massmedia. Alla fick vi frågan om vi kände till IB. Såvittjag vet svarade vi alla att beteckningen IB kände vi inte till, men densärskilda verksamheten hade vi fått information om. Vad kom då fram tillallmänheten av dessa intervjuer? Jo, i de organ som har största spridningensades eller skrevs det att ingen i försvarsutskottet kände till IB. I entidningsintervju blev jag dock rätt refererad, men det var ett undantag. Det är alltså riktigt att vi inte kände till beteckningenIB som namn på den särskilda byrån. Beteckningen är på intet sätt officiell.Det var alltså Den militära underrättelsetjänsten m. m. inte helasanningen som refererades som jag redan nämnt. Jag har hört flera uttydningarom vad IB skulle betyda, en att det skulle betyda Inhämtning efterförnamnet på chefen för byrån och en annan Inhämfningsbyrån. Denna detaljgjordes det sedan stort nummer av. Det är beklaghgt att journalister på dettasätt vinklar informationer till allmänheten. När höstriksdagen började begärde vi från iutskottet att den s. k. IB-affären på nytt skuhe tas upp till behandling iförsvarsutskottet. Vi hade under vårriksdagen fått extra information i dettaärende av såväl försvarsministern som överbefälhavaren då de hördes avutskottet . Sedan ytterligare nummer av FiB/Kulturfront utkommit ochPeter Bratts bok utgivits i slutet avseptember, ansåg vi att det var angeläget att utskottet trängde djupare in iden militära underrättelsetjänsten. Det rådde enighet i utskottet omnödvändigheten av att företa en ingående granskning av de faktiskaförhållandena inom speciellt den underrättelseverksamhet som bedrivits och sombedrivs av försvarsstabens särskilda byrå. Eftersom denna verksamhet ingår idet mUitära försvaret, är det naturligt att i första hand försvarsutskottetgranskar verksamheten. Vi har inom utskottet inte tagit ställning till sådantsom det ankommer på domstol att behandla, och inte heller har vi behandlatfrågan om huruvida ledamot av regeringen handlat felaktigt, eftersom dettaankommer på att i efterhand ta ställning till. Trots att de anförda begränsningarna medfört att densektor av detta ärende som utskottet behandlat är relativt smal har utskottetsbetänkande blivit förhållandevis omfattande. De sekretessynpunkter somutskottet måste ta hänsyn till gör att en del av det stora material som mycketöppenhjärtligf framlagts för oss inte har kunnat redovisas, men det hargivetvis legat till grund för de reflexioner och de förslag som utskottet gör ibetänkandet. Behandlingen av ett ärende av sekret natur kräver aft de som inteäger ta del av det måste lita på de samhällsorgan som är satta att granskafrågor av detta slag. Att vissa grupper inte har förtroende för vare sigförsvarsutskottet, domstolar eller är beklagligt. Låt mig innan jag går m på en del av utskottsbetänkandetspåpekanden och förslag slå fast att det är ett enhälligt utskott som läggerfram betänkandet. Den krumelur i form av ett särskilt yttrande sommoderatledamöterna gjorde i samband med justeringen av betänkandet ändrar på intetsätt det faktum att alla ledamöterna står bakom utskottsskrivningen. Vi är överens i utskottet om att vi i vårt land utöverdiplomatisk rapportering, forskning, signalspaning, sammanställning avinformation ur öppna käUor behöver en särskild underrättelseorganisation förinhämtning av speciella uppgifter. Vi har infe råd aft ta de risker och dekostnader som det skulle kunna medföra om vi avstod från sådan verksamhet. Ifyra punkter anger utskottet de krav som måste ställas på den särskildaunderrättelseorganisationen. I dessa fyra punkter sägs bl. a. att verksamhetenskall avse underrättelse av betydelse för rikets yttre säkerhet. Verksamheteninom landet får inte stå i strid med vårt lands lagar ochfår infe vara inriktad på uppgifter som ankommer på polisen. Verksamheten skallstå under löpande kontroll av statsmakterna. Av den utredning som gjorts framgår att det fram fill 1970ankommit på den särskilda byrån aft inhämta upplysningar också om sådant somgällde rikets inre säkerhet och att man vid övervakning av personer som kundemisstänkas vara opålitliga från säkerhetssynpunkt ofta anlitade fackligaförtroendemän på den misstänktes arbetsplats. fattades emellertidbeslut om att den särskilda byråns inrikes verksamhet skulle upphöra.Säkerhetspolisen skulle i fortsättningen ensam svara försäkerhetsunderrättelsetjänsten i den mån denna inte direkt berörde det militäraförsvaret och därför ankom på försvarsstabens säkerhetsavdelning. Denna gränsdragning synes med ett enda undantag GunnarEkberg ha upprätthållits. Eftersom fallet är det som blivit mestuppmärksammat har utskottet fått en redogörelse för och sedan begärt och fåtten lista från rikspolischefen omfattande 38 exempel som vi bifogar betänkandet.Totalt har ett 60-tal exempel redovisats för utskottet av vilka drygt hälftenaUtså redovisats öppet sedan namnuppgifter och tidsangivelser tagits bort. En annan sak som ingående diskuteras är de s. k.åsiktsregisfren vid och försvarsstabens säkerhetsavdelningoch särskilda byrå. Utskottet har liksom tidigare JO kunnat konstatera vidpersonliga besök av några utskottsledamöfer att något åsiktsregister inteförekommer. Utskottet har också kunnat konstatera att såvitt vi kunnatutröna'om tiden det saknas verklighetsunderlag för påståendet om aftregeringen eller närstående organ har styrt verksamheten inom försvarsstabenssärskilda byrå i parfipoUfiskt syfte. När det gäller tiden därefter finner viaft det under granskningen infe har kommit fram någonting som ger belägg föreller ens tyder på att särskilda byråns verksamhet har utnyttjats ipartipolitiskt syfte. I betänkandet säger utskottet att man vill fästariksdagens uppmärksamhet på att det finns ett visst behov av åtgärder i olikaavseenden. Vi lämnar synpunkter på inriktning av den hemhgaunderrättelsetjänsten, sekretessfrågor och personalfrågor. a. föreslås öppet skall redovisa att det bedrivs och måste bedrivas en underrättelseverksamhetliksom att man öppet också redovisar chefens namn för den hemhgaunderrättelsetjänsten. Frågan om kontroll och insyn är mycket betydelsefull. Viförutsätter att kommande riksdagars försvarsutskott följer verksamheten istort. Det förutsattes också att regeringen ägnar denna fråga betydande uppmärksamhet.Vi anser det möjligt att en eventuell lekmannsfyrelse förförsvarsstaben också skulle få till uppgift att ta ställning till principiellafrågor rörande den särskilda verksamheten. ansåg ianledning av en motion att lekmannainflytandef inom krigsmaktens centralastaber bör prövas i samband med att stabsorganisationen ses över. Utskottetsäger också att man kan tänka sig andra former för insyn och kontroll. Vi anserinom utskottet att man i fortsättningen bör ägna särskild Den militära underrättelsetjänsten m. m. 2 protokoU 1973. Den militära underrättelsetjänsten m. m. uppmärksamhetåt frågor som gäller rekrytering och anställningskontroll, utbildning förunderrättelseverksamheten och det inte minst viktiga vidareutbildning för annanverksamhet efter avslutad anställning. Verksamhetens speciella karaktär gördet också angeläget aft överväga frågor rörande den till särskilda byrån fastknutna personalens anställningsförhållanden, tystnadsplikt - det är inte detminst viktiga - och en del andra saker. Utskottet anser vidare att verksamheten vid Öst EkonomiskaByrån den har till uppgift att bedriva utrednings- och informationsverksamhetrörande företrädesvis ekonomi och relationer till väst - infe iförsta hand är ett försvarsinfresse. Den bör därför inte ges statligt stöd påsådant sätt att den får organisatorisk anknytning till försvaret. Beträffande den pågående interna översynen av verksamhetenvid försvarsstabens särskilda byrå den är framtvingad av händelserna i år-bör den översynen kompletteras med fördjupat studium av t. ex. frågan omresurserna för underrättelsetjänsterna är fördelade på bästa sätt och om enökad användning av tekniska hjälpmedel kan medföra fördelar. Formerna för detta studium och de överväganden som utskottetföreslår bör beslutas av regeringen. Jag yrkar med dessa ord bifall tillutskottets betänkande. I detta anförande instämde herrar Öhvall (fp) och Henmark(fp). Det är glädjande att försvarsutskottet hunnitslutföra sin del av granskningen i IB-affären redan under den här riksdagen.Denna affär har aktuaUserat flera frågor av vital betydelse i ett öppet ochdemokratiskt samhälle. Det är därför angeläget aft en noggrann utredning kommertill stånd och att redovisningen sker så öppet som möjligt. I debatten harkritik framförts bl. a. mot att myndigheterna inte handlat med tillräckligskyndsamhet i vissa fall. Så mycket mera tillfredsställande är det då att någonsådan kritik inte kan riktas mot och försvarsutskottet. Utskottet förtjänar också erkännande för den omsorg somman har lagt ned på granskningen och på att åstadkomma en klar ochlättillgänglig presentation av resultaten. Det är ett omfattande material somutskottet har tagit del av. Redovisningen präglas av en klar insikt om viktenav att ge en fyllig information. Jag har noterat utskottets uttalande attbetänkandet innehåller uppgifter som har varit av hemhg natur. Av mycket stort värde är också att granskningen kvmnatbedrivas i politisk enighet. Inga reservationer har knutits till betänkandet. har gjort bedömningen att vi behöverbåde en underrättelsetiänst och en säkerhetstiänst så länge vi villupprätthålla ett meningsfullt försvar. Jag har för egen del redan tidigare gettuttryck för samma mening. Då vi valt aft bygga vårt försvar på den allmännavärnpliktens grund blir vi också beroende av ett gott underrättelseläge. På denhär punkten kan jag alltså nöja mig med aft helt kort instämma i vad utskottetskriver. En av de allra mest väsentliga frågor som ställts isamband med IB-affären gäller om underrättelsetjänsten pä något sätt bedrivitsi strid med vår utrikespolitiska linje eller eljest skadat vår utrikespoUtiskatrovärdighet. Allmän uppslutning har länge deklarerats kring politiken"alhansfrihet i fred för att säkerställa neutralitet i krig". understryker blir denna politik trovärdig och realisfisk föromvärlden endast om den genomförs med stabil politisk inriktning och har stödav ett totalförsvar, som kan ge vårt land en betydande motståndskraft införtänkbara påfrestningar. Om underrättelsetiänsten på något sätt skadat tilltrontill vår utrikespohfik, vore det en mycket allvarlig sak. Jag finner det därför mycket tillfredsställande attförsvarsutskottet enhälligt slagit fast, att underrättelsetjänsten infebedrivits på ett sätt som strider mot vår deklarerade utrikespolitiska linje.Det är enhgt min mening den kanske viktigaste punkten i det här betänkandet. Utskottet har också tagit upp frågan omunderrättelsetiänsten bedrivit någon otillbörlig verksamhet inom landet, omriksdagen hållits i okunnighet, om det funnits en hemlig budget osv. Betänkandetger infe underlag för att framställa någon kritik i dessa avseenden. Jagbesitter inga informationer, som ger något underlag för att ifrågasättautskottets slutsatser. En viktig del av betänkandet är också den som avserprinciperna för underrättelsetjänstens bedrivande . Utskottet haruppställt fyra aUmänna krav på organisationen. Den militära verksamheten skallbara avse underrättelser av betydelse för rikets yttre säkerhet. Dessinriktning skall stå under löpande kontroll av statsmakterna. Den får intestrida mot landefs lagar eller vara inriktad på uppgifter som ankommer påpolisen. Verksamheten skall också vara effektiv och bedrivas under omdömesgillledning med beaktande av självklara sekretessynpunkter. Mot dessa allmänna kravkan det knappast finnas fog för någon invändning. Utskottet har emellertid också funnit behov av åtgärder ivissa avseenden. Viktigast synes mig vara önskemålen om en fastare inriktningav verksamheten och om förbättrad insyn och kontroll. Utskottet anser att defrågor om den hemUga underrättelsetjänsten som berörts ibetänkandet bör bli föremål för ett fördjupat studium, i former som beaktas ochbestäms av regeringen. I den omfattande debatt som förekommit kring IB-affärenhar formerna för den nödvändiga granskningen skjutits i förgrunden. Jag hörtill dem som har hävdat, att vi i första hand måste sätta vår littill de ordinarie granskningsorganen och ge dem möjlighet att arbeta, innan vigår ut med uttalanden eller med krav på extraordinära åtgärder. Framför allthar jag varit angelägen om att slå vakt om de rättsvårdande myndigheternasintegritet och om egna organ. Med denna inställning kan jag heltansluta mig till försvarsutskottets uttalande i inledningen till det framlagdabetänkandet, att det är en styrka för vårt land att det finns reguljärasamhällsorgan, som kan behandla frågor av detta slag, och aft man måsterespektera gränserna för de behöriga organens kompetens. Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. Då emellertid försvarsutskottet nu har avslutat singranskning och själv föreslagit ytterligare och fördjupade överväganden i vissadelar, finns det enligt min mening all anledning att fa fasta på detta. Sådanaöverväganden som utskottet åsyftar bör komma till stånd skyndsamt. Den _lämpligaste formen är med våra traditioner en utredningskommitté. Jag har ingenanledning att gå närmare in på sammansättningen av denna. Jag förutsätter attden får en god både parlamentarisk och allmänt medborgerlig förankring samterforderlig sakkunskap av juridisk och annan art. Liksom försvarsutskottet vill jag också understrykabetydelsen av granskning av statsrådens ämbetsutövning.Konstitutionsutskottet har grundlagsenUg skyldighet att utföra en sådangranskning. Det måste föreligga alldeles speciella skäl för att man skall gå inpå utskottets kompetensområde med särskilda organ och kommissioner. Någrasådana speciella skäl kan jag inte se i det här faUet. Jag vill erinra om attutskottet kan bedriva sin granskning utan någon begränsning bakåt i tiden.Förut gällde i princip att granskningen borde ske , men som t. ex.Wennerströmaffären 1964 visade kunde den principen inte upprätthåUas i praxis;granskningen den gången sträckte sig ända . har vifått nya grundlagsregler, som helt eliminerat den gamla ettårsprincipen. Givetvis kan konsfitutionsufskoftet Ukaväl somförsvarsutskottet anlita särskild juridisk sakkunskap, om det anses påkallat.Mot denna bakgrund tar jag avstånd från den tanke på en särskildjuristkommission i IB-affären som förts fram i ett särskilt yttrande tillförsvarsutskottets betänkande. Jag kan inte finna något sakligt fog för ettsådant initiativ. Det är svårt aft hävda att en juristkommission skulle varabättre än att utföra den politiska granskningen.För en rent juridisk granskning, som infe avser regeringen, står ju JO tUlbuds, och jag kan inte föreställa mig att de ledamöter som står bakom detsärskilda yttrandet tänkt sig något intrång på JO:s område. Oberoende, av den granskning som sker inom ochde överväganden om den framtida organisationen som må komma fill stånd genom ensärskild kommitté, fortskrider de rättsvårdande myndigheternas prövning avIB-affärens olika aspekter. Det är åtskilliga organ som blivit inkopplade.Det är allmän åklagare, och JO. Det lär bli både tryckfrihetsprocess ochvanlig broftmålsprocess. Som jag framhålUt förut och som försvarsutskottetunderstrukit i sitt betänkande, måste rätts-maskineriet ha sin gång utan aftregering och riksdag lägger sig i det. Det enda som det finns anledning aftsäga i den delen är, att det naturligtvis är bättre ju förr vi får saken utreddoch avgjord. Därefter blir det en sak för regering och riksdag aft pröva, omnågra brister påvisats i lagstiftningen som bör rättas till. Flera oklara ochkänsliga frågor har aktualiserats som kanske motiverar lagändringar. a. innebörden i begreppet spioneri, anonymitetsskydd och skyddet för denpersonliga integriteten i samband med husrannsakan. Det är värdefullt attregeringen utlovat erforderliga initiativ. Avslutningsvis vill jag upprepa att det är glädjande attden första etappen av granskningsarbefet i IB-affären genomförts på etttillfredsstäl- Det är viktigt för att dess organ kan utföra ett effektivtarbete även i frågor av den här typen.