prot · FW0999 · 1973-12-31 00:00:00 — Tydligen är det först nu i det nya folkpartistiskaprogrammet som citerades i debatten . Vid samma tillfällepåstods också att vi frän socialdemokratiskt häll försökte ge allmänheten enfalsk bild av inställning tiU den enskilda maktkoncentrationen. Jag frestas också att citera en engelsk filosof; "Föratt kunna leva livet måste man se framåt, men för att kunna förstå livet ochsamhället måste man se bakåt." Och så se bakåt till situationen när koncentrationsutredningen,som åberopas i sä mänga sammanhang frän borgerligt häll, tillsattes. Dra er till minnes vilken instäUning ni, samtligaborgerliga ledamöter, hade när vi skiUle besluta om denna utredning ommaktkoncentration! Det var års riksdag. Det fanns ett kompaktmotstånd mot att tillsätta denna utredning. Jag har faktiskt plockat fram någracitat frän det som yttrades vid det tillfället. Jag skall inte nämna namn. Påden tiden hette det högermän nu heter det moderater. Den högerman som fördetalan mot utredningskravet sade bl. a.; "Det är inte utan att man i dettasammanhang erinras om patriarken ord; Rösten är men händerna ärEsaus. Bakom motionens allmänna talesätt om ekonomisk demokrati ett begreppsom inte preciseras skymtar man en förvirrad uppfattning om det svenskanäringslivets ledare och företagare. Motionärerna tycks förestäUa sig dessamänniskor som en klick sammansvurna, vilka, obundna av lagstiftning ochmoraliska band, maktberusade mmsterar om i samhäUet efter eget skön. Det finns,herr talman, åtminstone en rad i motionen, där jag oreserverat instämmer,nämligen följande; 'Pä den ekonomiska demokratiens område behövs myckenupplysning.' Att ägna denna stund åt pedagogisk verksamhet vore nog med tanke pä behovet alltför tidskrävande, men några fakta och synpunktermå framhållas." Den citerade högermannen fortsatte att utveckla deborgerliga synpunkterna att vi hade ett sådant utmärkt näringsliv, vi hadeingen maktkoncentration, vi skulle utnyttja de tekniska och ekonomiskabegåvningar vi hade osv. En folkpartistisk ledamot förstod inte varförsocialdemokratiska riksdagsmän skulle avge sådana motioner. Han sade: "Mensnälla vänner gå upp i kanslihuset och grät där, ty det är ju i kanslihuset somavgörandet ligger. Och gär det inte på annat sätt, sä tag med il-majdemonstrationen pä söndag ett standar med texten: Vi begär att Kungl.Maj:t tillsätter en utredning om ägandeförhållandena. Ni behöver inte ensförklara att gjort en krumelur i marginalen i sammanhanget. Detbetyder ingenting - Kungl. Maj:t är lika suverän för det." Vad har då koncentrationsutredningen åstadkommit? Jagskall bara räkna upp en rad rubriker. 1966 kom delbetänkandet Oljebranschen,och 1968 publicerades följande betänkanden: Kreditmarknadens struktur ochfunktionssätt. Industrins struktur- och konkurrensförhåUanden, Strukturutvecklingoch konkurrens nom handeln samt Ägande och inflytande inom det privatanäringslivet. 1969 utkom betänkandet Läkemedelsindustrin och 1970 det sistabetänkandet som heter Stordriftsfördelar inom industriproduktionen. Detta gällde alltså tillsättandet avkoncentrationsutredningen och vad den åstadkommit. Men bilden av utvecklingenunder slutet av och praktiskt taget bhr ejfullständig om man inte kompletterar med den analoga frontstäUningen vidbeslutet om inrättande av den allmänna tilläggspensioneringen . ArneGeijer har före middagspausen erinrat om skräckmålningen beträffande dettjugoåriga lönestopp som skuUe bli följden av ett genomförande. Det kan dockvara nödvändigt tillägga att svensk arbetarrörelse och för övrigt hela detsvenska samhället är stor tack skyldiga den dåvarande folkpartiriksdagsman somhjälpte oss med genomförandet. har vi perspektiv pä vad en enskildmänniskas ställningstagande i en minoritetsparlamentarism kan ha för betydelse. Dessa två stora politiska händelser hör intimt ihop meddagens debatt. En rak väg går alltså från dessa händelser översamarbetsutredningen med dess förslag om ett nytt informationssystem förföretagens lägesbedömningar och framtidsplaner till kommunala och regionalaorgan och samhällsorganens planer tillbaka tiU företagen. Vi har fåttoffentliga styrelserepresentanter i ett 30-tal aktiebolag och stiftelser ochstyrelserepresentation för anstäUda. Som bekant fortsätter diskussionen omlöntagarrevisorer. Inrättandet av Investeringsbanken, det nya industripolitiskaverket osv. hör också till bilden av en närings- och arbetsmarknadspolitik,siktande till ökat samhäUsinflytande. Sä till det jag började med, nämligen maktkoncentrationenoch det borgerliga motståndet mot tUlsättandet av koncentrationsutredningen ochinrättandet av allmänna tilläggspensionen. Min fräga blir dä främst tUlfolkpartiet, vars företrädare även här sä frejdigt talat om en radåtgärder för att motverka maktkoncentrationen: Varför detta sena uppvaknandeoch varför en sä fruktansvärd rädsla för speciellt AP-fonden Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. den 24 rnaj 1973 Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. rn. ochspeciellt, tycks det, den föreslagna fjärde fondstyrelsen? Har de nu verksammaledamöterna i de olika fondstyrelserna ingen kontakt alls med de organisationerav vUka de blivit valda? EUer är det beskrivningen över hur fonderna förvaltassom skrämmer? Det står så här i beskrivningen över dessa fonder:"Första fondstyrelsen förvaltar avgifterna från stat och kommun ochliknande samfälllgheter och från sådana bolag, föreningar och stiftelser, därstaten, kommuner eller liknande äger ett bestämmande inflytande." Uppmärksamma orden "bestämmande inflytande"! "TUl andrafondstyrelsen gär pengarna från enskilda arbetsgivare med minst 20 anställda.Tredje fondstyrelsen förvaltar avgifterna frän enskilda arbetsgivare med mindreän 20 anställda och egenavgifterna frän självständiga yrkesutövare. Varjefondstyrelse består av nio ledamöter med var sin suppleant. Ordföranden i variestyrelse utses av Kungl. Maj:t hksom två av första fondstyrelsens ledamöter.Formellt utser Kungl. Maj:t också övriga styrelseledamöter. I praktikentUlsätts de dock av en rad större intresseorganisationer på arbetslagar- ocharbetsgivarsidan. 1 den tredje fondstyrelsen finns bl. a. några personer somjag funderar över: Har de ingen kontakt med sina organisationer, eftersom mandär är så fantastiskt rädd för dessa fondstyrelser? Är exempelvisoptikermästare helt skUd från folkrörelserna ochintresseorganisationerna? Han tUlhör ju tredje fondstyrelsen. Lantbrukare SiggeOscarsson är inte heller okänd för kammarens ledamöter. Folkrörelser ochintresseorganisationer mäste väl kunna ha kontakt med sina representanter. Harstyrelseledamöterna ingen kontakt med den organisation som valt dem? Mina konkreta frågor tUl moderater och folkpartietsledamöter blir följande: Anser ni denna s. k. maktkoncentration, somni talar om när det gäUer fondbildningen, vara frän edra ideologiskautgångspunkter mindre acceptabel eller oacceptabel i förhällande till denprivata maktkoncentration som vi fått bevis på finns inom det privatdomineradesvenska näringshvet och som tUl väsentUga delar styrs från ett fätalbeslutscentra? Skulle det exempelvis inte vara möjligt att användaAP-medel för aktieköp och därmed begränsa den privata maktkoncentrationen, somni nu säger att ni bekämpar? Blandningen i vår s. k. biandekonomi skall välinte vara nägot en gäng för alla givet. Jag har naturhgtvis mina aningar om de eventuella svarenmed tanke på era tidigare ställningstaganden, som jag redogjort för. Jagavvaktar dock med spänning ett (eventuellt svar, om inte i kväU sä kanske någongång . HerrHÖRBERG (fp): höll ett anförande med stortpatos. Jag har hört honom tidigare tala i dessa frågor lika engagerat, och jaguppskattar honom mycket som kollega här i kammaren. Han nämnde bl. a. det motstånd som visar motmaktkoncentration, oavsett om den är statlig eller enskild. Om han är vänlignog att stanna kvar och lyssna på det anförande som jag begärt ordet för nu, skalljag redogöra htet för vår inställning. Innan jag gär in på mitt egentliga anförande vUl jagemellertid ställa ett par frågor till . Är det inte så att vi haren mycket stor enskild maktkoncentration i vårt land, trots att har suttit vid makten ? nämnde något om koncentrationsutredningen.Vad har socialdemokratin gjort som följd av koncentrationsutredningensintressanta rapporter? Har ni försökt att rätta tUl missförhållandet med enskild maktkoncentration? Sedan hade jag tänkt ta mig friheten att något bemöta vadstatsministern sade i slutet av sitt anförande. Tyvärr har han nu lämnatkammaren, och en enskild riksdagsman kan ju inte göra anspråk på attstatsministern skall sitta här och lyssna pä hela debatten. menadeatt socialdemokratin hade kommit med det ena förslaget efter det andra isamverkan med fackföreningsrörelsen. Det kan ligga mycket i det; htet med detta. Jag vUl gärna ta upp tre saker som jag hastigt harerinrat mig och som gäller i motsvarande situation. När det för det första gäller arbetsdemokratiprogrammensutveckling inom TCO kan jag utan tvekan säga att vi har varit engagerade där.De arbetsdemokratiska programmen för och har i länga styckenutvecklats parallellt. För det andra är det intressant att få erinra om attLandsorganisationen vid sin kongress antog ett mycketförnämligt arbetsdemokratiskt program, som jag är mycket begeistrad i. Flerapunkter i det programmet var desamma som hade i sin riksdagsmotioni januari . För det tredje vet jag att på den presskonferens, där TCOnyligen presenterade sitt arbetslöshetsprogram, sin önskan om en allmän sysselsättningsförsäkring,blev TCO:s ordförande anklagad av en redaktör frän tidningenFackföreningsrörelsen för att han skrivit av folkpartietssysselsättningsförsäkringsprogram, vUket faktiskt stämmer ganska väl. Det är kanske htet anmärkningsvärt att så finthar kunnat ligga något före eller i varje faU i jämnhöjd medlöntagarorganisationerna, när det gäller utvecklingen avarbetsdemokratiprogrammen. Det måste tyda på att vi är ett verkligt löntagarpartimed gott ömsesidigt gehör oss emellan. Jag tillåter mig sedan, herr talman, att gä över till detanförande jag frän början skrivit. Varken lagstiftning eller fackliga förhandlingar harhittiUs rubbat det egendomliga förhållandet att den kapitaltillväxt som skerinom företagen helt tUlfaller kapitalägarna. Förutsättning för produktion är judock bäde kapitalinsats och arbetsinsats. Men den som gör kapitalinsatsen färhela kapitaltUlväxten, den som gör arbetsinsatsen får ingen del därav. Sä ärlagstiftningen i . Förhällandet har skapat en enorm förmögenhetskoncentrationi värt land, vilket påpekade. En procent av aktieägarna av aktiekapitalet. Jag viU faktiskt upprepa dessa siffror; Enprocent av aktieägarna i vårt land äger av aktiekapitalet. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Värt samhälle består dels av en hten grupp medborgare sominnehar kapital och som avgör var det skaU satsas, dels av en annan oerhörtstor grupp som saknar andel i kapitalet eller har en mindre del därav men ingeteller ringa inflytande. Den senare gruppen mäste för sin försörjning sökaarbete i de företag som den lilla kapitalägargruppen äger och driver. Detta ären nägot drastisk bild av dagens . Men det kan inte vara rimligt ur fördelningssynpunkt attfortsätta med olika stimulans- och stödåtgärder åt ett enskUt näringsliv utanatt tillse att de anställda fär sin berättigade del avförmögenhetstUlväxten inom företagen. framhåller detta i sina motioner, nr 1470väckt och nr 1942 väckt nu i anslutning tUl propositionenom AP-aktieköpen. Vi upprepar vårt tidigare krav pä ett system "därlöntagarna pä individuell basis får andel i företagens förmögenhetstillväxt".Det är pä det viset vi skall sprida kapitaltillväxten i landet till den storamängden medborgare att disponeras efter vars och ens omdöme. Detta radikala folkpartikrav, som har somupphovsman, fordrar en grundlig teknisk och ekonomisk utredning för att fåbästa möjliga lösning. Det är därför, herr talman, som jag varmt viU yrka bifaUtill reservationen 18 som avgivits gemensamt av , ochmoderaterna och som kräver just en sådan utredning. 1 vUken form skall dä denna de anstäUdas andel ikapitaltUlväxten inom företagen utgå? Flera metoder kan tänkas, men enligtmotionen 820 av en grupp folkpartister förordas att de anstäUda skall få sinandel av kapitaltillväxten i samma form som aktieägarna får sin,nämligen i form av fondemitterade aktier eller s. k. gratisaktier. De anställdablir pä så vis aktieägare i det företag där de arbetar, vilket innebär enutvidgning av deras inflytande utöver det som arbetsdemokratin ger dem, vilkensenare vi är överens om här i . Då är jag faktiskt angelägen attupprepa vad i sagt och i vilket han fickinstämmande av statsministern, nämUgen att de anställda skall hamedbestämmanderätt på alla nivåer i företagen i sin egenskap av anställda. Meningen kan förneka att ett aktieinnehav för de anställda skulle verka iekonomiskt demokratiserande riktning. De anställda kommer på ett nytt sätt medi investeringstänkande och långsiktsplanering vid det egna företaget genom egetaktieinnehav. En utredning bör lösa problemet hur kapitaltiUväxten skallfördelas mellan kapitalägare och löntagare. Fördelningen bör stå i relationtill värdet av den ärliga insats som kapitalägaren gör och som löntagaren gör.På så vis växer löntagarnas aktieandel i företaget snabbare i arbetskraftsintensivaföretag och kapitalägarnas i kapitalintensiva företag. Löntagarna kommer efterhand att överta aktiemajoriteten i arbetskraftsintensiva företag ochkapitalägarna behålla den i kapitalintensiva företag. Båda dessa resultat ärönskvärda och rättvisa. Det är förvånande att socialdemokraterna inäringsutskottet kan vara tUl freds med nuvarande förhållande att allkapitaltillväxt tillfaller kapitalägarna ensamma och de anstäUda blir utan. Sämäste man tolka deras vägran att godta ett förutsättningslöst utredningskrav. Lagfästrätt tUl styrelserepresentation för de anställda krävde folk- partietflera är före socialdemokraterna. Lagfäst rätt tUl andel i kapitaltUlväxtenkräver vi , sannolikt innan socialdemokraterna kommer medmotsvarande krav. Härmed ber jag att ytterligare en gång fåyrka bifall tUl reservationen 18 som också hänvisar tUl den av mig och en gruppfolkpartister väckta motionen 820. Jag hörde en debatt meUan ,folkpartist i näringsutskottet, och utskottets ordförande . Dendebatten var i många stycken förvånande åtminstone för mig. Jag fick nästan intrycket att näringsutskottets ordförandeinte hade läst vare sig partimotioner eller min motion 820 eUerens reservationen 18 i näringsutskottets betänkande. Jag skall därför be atthelt kort få citera ur folkpartimotionen 1470, s. 30; "Åtgärder som ökarlönsamheten måste således förenas med insatser som innebär att förmögenhetstUlväxtenoch dess avkastning inte förbehålls en begränsad krets kapitalägare. Både desom tiUskjuter kapital och de som tUlskjuter arbetskraft bör få andel i denförmögenhetstUlväxt inom företagen som utgör resultatet av de gemensammainsatserna." Ungefär samma formulering har i sittpartiprogram. Jag tycker att det korta citatet visar att har ettradikalt grepp i riktning mot ökad ekonomisk demokratisering. Detta med löntagaraktier är ju ingen nyhet. Statsministernsade i en intervju i : "Jag har ingenprincipieU invändning mot löntagaraktier om de fyller två funktioner. De skallfördela vinsterna och medföra ökat inflytande. Något system som fyller dekraven har jag ännu inte sett." är det så att socialdemokratiska vänner inäringsutskottet hindrar honom från att få se ett sådant utarbetat system. Dehar 1971, 1972 och 1973 avstyrkt utredningsförslag frän sida. i debatten , som jag faktisktmed stort intresse åhörde, har det sagts att flera små aktieägare, enligtfolkpartiets förslag, skulle komma att domineras av få stora. Av en annandebattör sades att ett sådant system som förordar kommer aldrig attge de anställda något reellt inflytande. Men då bortser man uppenbarligen från den möjlighet somfinns och utnyttjas, att små aktieägare bUdar aktieägarföreningaroch pä så sätt genom samlade insatser på bolagsstämmor kan fä störreinflytande. Det finns företag som leds av sådana grupper. Entalare erinrade om att även en minoritetsgrupp kan utöva ett stortinflytande. Det sades också att det är förskräckligtlångt till ett inflytande enligt den väg vi förordar. Nä, det kan vara ohka. Omlagstiftningen fastställer relationen vid fondemissioner så att den blir hkamed relationen mellan kapitalägarnas årliga insats och löntagarnas ärligainsats, alltså lönesummans storlek, kan en förändring av maktförhållandena gåganska fort i arbetskraftsintensiva företag. Takten accelererar ju eftersom deanstäUda, som blir nya kapitalägare, skall få fondaktier även för sina tidigareerhållna aktier. skulle man kunna finna en märkbar förändring i maktförhållandena inom Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. 11 protokoll 1973. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Jag är emellertid angelägen om att upprepa att för oss ärdenna fråga om fördelningen av kapitaltillväxten primärt ett fördelningsproblemoch icke ett maktproblem, därför att de anställda som jag sade skallha medbestämmanderätt redan i sin egenskap av anställda. Det är märkligt om socialdemokraterna i näringsutskottetkan anse det vara tiUfredsstäUande att kapitaltUlväxten i sin helhet inomföretagen skall fortsätta att tillfaUa kapitalägarna ensamma. Kan ni verkligenförsvara att jobbaren på verkstaden eller pä kontoret vid inte skall fäandel i de många fondemissioner som tid efter annan gör? Det rör sig iett så framgångsrikt företag faktiskt om minst tiodubbhng av förmögenheten fördem som var aktieägare vid slut. Vore det inte rimligareatt vi tillsammans i en utredning konstraerade en regel som fördeladekapitaltillväxten på ett rättvist sätt mellan kapitalägare och anställda? Jagtycker att reservationen 18 tUl detta betänkande är en stimulerandemanifestation från de tre borgerliga partierna, där de visar upp ett klartgemensamt intresse för en sådan spridning av landets förmögenheter somsocialdemokraterna icke har lyckats åstadkomma och tydligen inteheller nu viU medverka tiU. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandhngar. HerrMAGNUSSON i (m); Det skulle vara intressant att ta upp endebatt om den stora principfråga som diskuteras, men med hänsyn tUl dentidsbrist som kammaren har skall jag inte göra det utan uteslutande koncentreramig på en mindre fråga. Men innan jag gör det kan jag inte underlåta att sägaatt det är beklämmande att höra landets statsminister stå här och tala om attdet läggs ytterligare ett led tUl en av de allra störstademokratiseringsprocesserna i vårt land, som man får konstatera attmindre demokrati inte kan tänkas än den här i kammaren så som statsrådenanvänder den knappa tid som står tUl riksdagsledamöternas förfogande. Tillät mig bara först konstatera att nysparandet i vårtland framför allt har koncentrerats till det aUmänna, vUketinneburit att denna möjlighet varit så mycket mindre för de enskilda människorna.Bara till ATP-fonderna har det sparats ihop inte mindre än ca 60 miljarderkronor, en helt fantastisk kapitalkoncentration. Det är ingen liten summa somställts under samhällets kontroll och därmed ökat den politiska makten ilandet. Det har under denna debatt flerfaldiga gånger sagts att ensådan utveckling strider mot ideologiska uppfattning. Vi menar attde enskUda människorna i större utsträckning bör få möjlighet att skapa sig ettägande. Det är enligt vär uppfattning av största vikt att det sparande som kanske i frarntiden sprides till så många som möjligt. Det är till detta som våraskatteförslag och sparstimulerande åtgärder syftar. När det nu anses att det finns ATP-medel i så riklig gradatt man anser att det kan avsättas en del pengar för aktiespekulationer, såmenar jag att manrimligen också borde kunna återlåna till den enskUda människan av de medel sominbetalts för vederbörandes pensionering. Vi har ju redan ett äterlänesystemdär företagen kan återlåna av inbetalda belopp. Visserligen fungerar dettamycket dåhgt när det gäller de mindre företagen, men det beror ju helt på denegendomhga konstruktionen av återlånesystemet. Men nog är det möjhgt att äventUlåta en viss äterlånerätt för den enskUda människan att användas för inköp avett eget hem eller en bostadsrätt eller för aktiespekulation. Äterlånen skullekunna administreras genom bankväsendet. Man kan genom ett försäkringssystemskapa garantier för att fondmedlen icke försvinner. Sådana försäkringssystemfinns redan på andra områden. Utskottet synes emellertid icke alls vara intresserat avatt de enskilda människorna fär möjlighet att öka sitt sparkapital. Man tyckertydligen särskilt illa om att vederbörande skulle köpa aktier. Man säger attdet skuUe vara förenat med alltför stora risker. Det ligger i sakens natur attdet finns risker med aktieköp. Men hur kan det vara förenligt med aktsamhet ommänniskornas pensionsfonder att låta ett litet antal herrar, som , sköta den saken? Om de pampar som fär plats i fjärde fondstyrelsen görett fel blir det ju stora katastrofer, eftersom det rör sig om sä höga belopp.Om en enskUd människa råkar göra ett fel med sitt hlla sparkapital, händer ingastörre olyckor ur det stora helas synpunkt. Riskerna kan då med ettförsäkringsgarantisystem. Varför skall man förvägra de enskUda människorna attfä använda viss del av sitt pensionsunderlag för aktieköp, när man ändå avseratt använda pengarna tUl spekulation? SkUlnaden är bara den att om den enskildefår göra det, så blir det ingen socialisering men det är tydligen det som äravsikten. Enskilt ägande passar inte in i ett socialistiskt samhälle. Jag har föreslagit att det skall göras en utredning föratt klargöra hur man skulle kunna komma tUl rätta med dessa problem och få framett system för äterlån till de enskUda människorna, för att därmed kunna spridaett ökat sparande tUl de många människorna. Jag instämmer i det av stäUda yrkandet om bifall tUl reservationen 17, i vUken det hemställsom bifall tUl min motion nr 1944. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. HerrANNERÄS (fp): Att vid denna sena timme efter ungefär tolvtimmars debatt, exklusive middagspaus, ta upp nya aspekter på detta ärende ärnaturligtvis oerhört svårt, men jag vill i aUa fall ta upp en delfrågeställningar, som berör speciellt de mindre och medelstora företagen. Dethar ju tidigare redovisats vad propositionen innehåller, och jag avstår därförfrån att beröra den. Det är svårt att se vart regeringen vill komma med sittförslag att utnyttja AP-fonderna för aktieköp. Naturligtvis är det fullt möjligtatt med dessa ofantliga fonder skaffa staten ett avgörande inflytande över enrad företag, om man så skulle önska. Även med den begränsade insats som avses med föreliggandeförslag blir aktiefonden en betydande maktfaktor på aktiemarknaden, särskilt somdet i propositionen sägs att sedan erfarenheter vunnits av den föreslagnaplaceringsverksamheten skaU Kungl. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. avstyrelsen för den nya fonden kunna besluta om en ökning av det belopp som skaUavdelas för aktieköp. Man kan fräga sig om regeringen leker med tanken att köpasä stora aktieposter i vissa företag att dessa sä småningom kan kontrolleras avett investmentbolag, som föreslagits av LO. Vi skulle med andra ord fåytterligare en statlig sektor av näringslivet vid sidan av , ochdess agerande har ju inte i allo varit lyckat. 1 och för sig är det inte överraskande att det kommerförslag av denna innebörd beträffande AP-fondernas användning. Det var strängttaget vad man kunde vänta. Visserligen bedyrades det när fonderna inrättadesatt de inte skulle användas för en direkt inblandning i näringslivets verksamhet,men man har för länge sedan lärt sig vad sädana löften är värda. Det är i och för sig fullt riktigt att AP-fonderna behöverpå ett mera aktivt sätt än hittUls komma näringslivet tUl godo, helt enkeltdärför att tidigare kreditkällor kommer att spela en allt mindre roll.