prot · FW09104 · 1973-12-31 00:00:00 — Exempel på sådana forskningsintensiva industrierär flygteknik, elektronik och kemisk industri speciellt däläkemedelsindustrin. Det stathga forskningsstödet som hittUls utgått har främstnått just dessa forskningsintensiva branscher. Industriforskningen är också koncentrerad till ett fåtalstora företag. pågick, enligt SCB, av industriforskningeninom företag med minst I 000 anstäUda. Fem stora privata industrikoncerner häri landet, nämligen ASEA, LM , , SKF och , svarade ibörjan av för av den samlade industriforskningen.Dessa här namngivna företag, som tillhör samma ägargrupp, får redan nu genomdirekta statsbidrag eller genom statliga beställningar ungefär en tredjedelav sin forskning finansierad med medel från de svenska skattebetalarna. Dessaföretag är lönsamma och har haft goda utdelningar. Det förefaUer nästan som omden avsedda arbetsfördelningen skuUe vara den, att staten skaU svara förforskningskostnaderna och aktieägarna ta hand om de vinster som kan komma utav denna forskning. Redan det nu anförda torde vara tUlräcklig grund för attyrka avslag på den form av stöd tiU industriforskning som föreslagits ipropositionen, men ytterligare några skäl skall anföras. Motionärernahävdar, som jag strax skaU komma fram tiU, en helt SärskiU forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin SärskiU forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin annaninriktning av statens engagemang på detta område. Men även om man skuUe varatUl freds med rådande system, kan allvarliga anmärkningar riktas motförslaget. Formen av skatteavdrag är direkt olämplig, eftersom den kommer attgynna stora väletablerade företag och knappast alls ge mindre företag någramöjligheter. Formen av styrda bidrag skulle vara klart bättre. Utskottet medger också detta i sin skrivning överst på s.8 i förevarande betänkande. Man medger att samhället skulle få större inflytandeoch bättre kontroU med ett bidragssystem. Det nu föreslagna avdragssystemet gerinte heUer samma möjligheter tUl beräkning av de kostnader som kan åsamkasskattebetalarna. som forskningsavdraget avser kan det kommaatt förorsaka ett skattebortfaU på 1,5 mUjarder för 1 O-procentsavdraget ochkanske ytterligare 0,6 mUjarder för det 20-procentiga ökningsavdraget. kommunisterna anser att det med nuvarandeökningstakt i industriforskningen och med nästan självfinansieringsaknas motiv för en generell skattesubvention tiU industriforskningen. En sådansubvention skuUe endast gynna storbolagen, och statens begränsadekontroU över forskning och produktutveckhng skulle ytterligare beskäras. Jag vill i detta sammanhang erinra om att dessa härutvecklade tankegångar kring industriforskningen och den industriellaförnyelsen inte är några påfund som emanerar enbart kommunisterna.Så sent som uttalade sig det socialdemokratiska partietskongress i samma riktning som -vi nu gör. Man sade bl. a.: "Vär slutsatsär att andra vägar än skatterabatter bör användas för att stimulera dentekniska förnyelsen." Också LO har uttalat sig emot regeringsförslagetoch särskUt då dess form av generellt skatteavdrag. I TCO;s rapport. Forskningoch utveckling , som har behandlats av TCO;s kongress, a-wisades hkaledesmycket bestämt skattesubventioner av industrins forskningskostnader. Regeringen tycks i detta sammanhang ha lyssnat på heltandra grupper än löntagama då den beslutade sig för att framlägga dennaproposition. Vpk menar att den tekniska utveckhngen måste inordnas i endemokratiskt förankrad planering av produktionen. De industriella storbolagenskaU inte själva få styra och kontrollera en så väsentlig samhäUsangelägenhet.Ett exempel på hur det kan gå, om dessa uppgifter helt lämnas tUl enskUdabolag, har vi i utveckhngen inom . Forskningspohtiken här ilandet kan inte vara en skattefråga; den är i högsta grad en fråga omnäringspolitik. Någon verklig styrning av industriforskningen kan inte uppnås iden av privatkapitalister ägda industrin. Statiiga insatser inomindustriforskning och produktutveckling måste därför inriktas dels på de redanbefinthga statliga industrierna, dels på skapandet av en modern teknologi somkan ligga tiU grund för nyetablerande av statliga basindustrier. Jag yrkar bifaU tUl motionen 1986. i (c): Den snabba tekniska utvecklingen och denalltmer hårdnande konkurrensen såväl inom som utom landet har tvingat fram en ökadsatsning från företagens sida på forskningsverksamhet av ohka slag. Utanomfattande åtgärder på det här området kommer svensk industri, åtminstone pålängre sikt, inte att kunna hävda sig i den internationeUa konkurrensen.Forskningsarbetet är viktigt inte bara för de enskilda företagen. Också frånsamhällsekonomisk synpunkt är det bra att vi ligger väl framme i dettaavseende, framför aUt för att vi skaU kunna upprätthålla en sä godsysselsättning som möjligt. I propositionen 126 föreslås ett särskUt forskningsavdragsom skall medges för industriföretagens forsknings- och utveckUngskostnaderunder . Dessutom föreslås införandet av ett extra exportkreditstödför att främja exporten av kapitalvaror. Från centerhåU anser vi dock att den undre gränsen förerhåUande av exportkreditstödet, dvs. 2 mUjoner kronor, är för hög, specieUt omman vUl underlätta för de små och medelstora företagen. Det kan finnas en riskatt dessa kommer i ett sämre konkurrensläge pä exportmarknaden änstorföretagen. För att de stora företagen inte skaU gynnas pä de små företagensbekostnad borde gränsen sänkas tiU 1 mUjon kronor. Beträffande forskningsstödet anser vi att det även bordekunna användas av de mindre företagen. Vi tycker därför att man tiU bör komplettera förslaget med ett forskningsstöd som kan utnyttjas avde små företagen, vilka i regel inte kan redovisa en beskattningsbar vinst. Vidare borde undersökas i vad mån det förekommerforsknings- och utvecklingsarbete utanför industriledet på jord- ochskogsbrukssektorn. Jag vUlmed detta, herr talman, yrka bifall tUl reservationerna I och 2. Särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin HerrBRANDT (s): För att man skaU förstå skatteutskottetsstälhiingstagan-de skall jag nämna något om motiveringen tUl förslaget ipropositionen. Det är angeläget att vi får en fortsatt snabb ekonomisktiUväxt. Förslaget fär ses i belysning av det önskemålet. Det utgör ett viktigtled i näringspolitiken för att främja teknisk utveckhng och överföring av nyteknik tUl praktisk tUlämpning en teknik som leder fram till nya produkteroch processer som kan hävda sig i den internationella konkurrensen. Den snabbatekniska utvecklingen och den hårdnande konkurrensen inom och utom landettvingar fram en ökad satsning från företagens sida på forskningsverksamhet avoUka- slag, säger departementschefen. Men även samhäUsekonomin i stort ärberoende av att vårt land ligger väl framme i detta avseende. Kritik har riktats mot förslaget från bl. a. LO, som menaratt andra vägar bör användas än skatterabatter. LO anser att ett bidrag vorebättre. Det skulle medge samhäUeligt inflytande över forskningens inriktningoch utnyttjande, varvid man kunde undvika att missgynna nya företag,säger bl. Även i motionen av i m. fl. ärman kritisk mot forskningsstöd i denna form. En av näringslivet finansieradfond för teknisk utveckling och forsknmg bör i stäUet inrättas, menarmotionärerna. De godtar propositionens förslag som ett provisorium men villatt det SkaU utformas som ett ökningsavdrag. Som bekant innehåller förslaget SärskiU forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin både ettbasavdrag och ett ökningsavdrag. Kommunisterna anser, som -vi hörde av , i StäUet bör inrikta industriforskningen på statliga industrier. I borgerliga motioner är man som vanligt missbelåten ätandra häUet. Man vUl ha mer än propositionen medger. Sålunda yrkar man på lägregräns än de 2 mUjoner som föreslås i propositionen beträffande exportstödet,och man säger att såväl detta stöd som forskningsavdraget missgynnar de mindreföretagen. Det hörde vi också i framhåUa i sitt anförande. Bäde bevillningsutskottet och skatteutskottet har vidåtskilliga tiUfällen hävdat att i och för sig angelägna ändamål egentligen börstödjas genom direkta bidrag i stället för genom lättnader vid beskattningen.Jag har pläderat här i kammaren och även i den gamla rUcsdagenjust för detsamma. Motiveringen för denna principieUa ståndpunkt sammanfaUermed det uttalande som jag citerade av . Vidare är detså att stödåtgärder i form av skattelättnader jämfört med bidragssystem får ojämnaverkningar och i vissa faU inte aUs kan utnyttjas. Man behöver alltså inte varaförvånad över att skatteutskottet har viss förståelse för den kritik som harframförts mot propositionens förslag i detta avseende. Man kunde tro attutskottet skulle ha yrkat avslag på propositionen och ansett att det borde varabidrag i stäUet. Men trots denna principiella inställning instämmer utskottet idepartementschefens uppfattning att det i det aktuella fallet och att det medhänvisning tUl den motivering som jag inledde mitt anförande med finns skäl attgöra undantag frän principen hellre bidrag än skatteavdrag. Att man väljerskatteavdrag är också motiverat av att här finns den administrativa apparatenfärdig - det är lätt att sätta i gång ögonbhckligen, medan man finge vidtaandra åtgärder om man valde bidrag. Propositionens förslag innebär nämligen ett fullföljandeav åtgärder som i propositionen angående vissa konjunkturstimulerande åtgärderm. m. antogs av 1972 i syfte att mer långsiktigt stödja den svenskaindustrins utvecklingsförmåga och förnyelse. Det är angeläget med en generellstimulans tiU ökade forskningsinsatser, som jag inledningsvis framhöU. DärförtUlstyrker skatteutskottet i princip propositio- Utskottet anser att inte nu bör ta stäUning tiUyrkandena om en forskningsfond och om inrUctningen av insatserna på statligaindustrier samt om forskningsstöd tUl de mindre företagen. Med anledning av vadsom anförts i motionerna beträffande de två sistnämnda yrkandena framhäUerutskottet att Kungl. Maj:t givetvis liksom bör följa utveckhngen pädetta område. Utskottet utgår ifrån att verkningarna av den nya stödformenkommer att uppmärksammas särskUt, så att otUlfredsstäUande effekter imöjligaste mån kan undvikas, och att Kungl. Maj:t efter erfarenhet av det nyasystemet förelägger de förslag som förhållandena kan föranleda. beslöt inrätta statensutvecklingsfond, som kommer att bli av betydelse inte minst för de mindre ochmedelstora företagen och bli ett komplement tUl det samhäUsstöd på detta område som förnärvarande utgår via styrelsen för teknisk utveckling och Sverigesinvesteringsbank. Stimulansavdraget tar sUcte på den del av forsknings-ochutvecklmgskostnaderna som är nödvändigt för att svensk industri skall bibehåUasin internationeUa konkurrensförmåga. På jordbrukets och skogsbrukets områdebedrivs verksamhet av detta slag huvudsakligen i industriledet och omfattas dåav avdragsrätten. Vidare förekommer en inte obetydlig koUektiv forskninginom stathga högskolor och institutioner. Mot den bakgrunden hardepartementschefen inte ansett sig kunna biträda krav på en utvidgning avtiUämpnings-området att omfatta jämväl jordfastighet. Utskottet har sammamening som departementschefen. Utan att redogöra för vad exportstödet innebär jagförmodar att man gjort det tidigare - vill jag säga nägra ord om reservanternas yrkande om I mUjon kronor i stäUet för 2 miljoner och att forskningsstödet skall kunna utnyttjas av de mindre företagen. Anled ningen tUl propositionen är att exportstöd är ett aUtmer utnyttjat konkurrensmedel i handeln mellan och många . Det är klart att i denna konkurrens får svårt att hävda sig. I en rad länder har man nämligen vidtagit ohka slag av åtgärder, som gör det möjligt för företag och banker i dessa länder att ställa exportkrediter pä vUlkor som är förmånligare än vad som är normalt i respektive länder. Det är mot den bakgrunden man får se propositionen om svenskt exportstöd. Vad motionärer och även industruntressenter anmärkt på ärföreskriften att stöd endast skall utgå på affärer med ett kreditbelopp påminst 2 mUjoner kronor. Därmed säger man - det har man understrukit tidigare missgynnarman direkt de mindre exportföretagen. Får jag tUlåta mig att säga att detta medexportkreditstöd, dvs. statliga subventioner vid utrikeshandel, är någontingfuUkomhgt främmande för vårt land. Det bör motverkas i möjligaste mån. Detunderstryker vi också i utskottets betänkande. Enligt utskottet är detangeläget att när det nu tUlgripes det begränsas tiU faU, där det fränsamhäUsekonomisk och arbetsmarknadspolltisk synpunkt är angeläget att densvenska industrin inte blir diskriminerad frän kreditsynpunkt. Men för min delhoppas jag att när tidsutgången passerats man dä skall finna andra möjhgheteratt lösa dessa problem, att det kanske kan bli en internationeU lösning där maninte tillgriper detta, som är en viss sorts införande av tuUar ellerdiskrimineringar av de ohka ländernas handel. Men någon uppmjukning avpropositionens förslag är utskottet inte berett att medverka tiU i detta läge,och för att tillgodose ändamålet med stödet är det nödvändigt att exporten haren viss storlek. Det är naturligtvis inte uteslutet, som också säges ipropositionen, att små och medelstora företag kan slå sig samman och komma övergränsen om 2 mUjoner i en kreditaffär och därmed komma i åtnjutande avavdraget. Men inom utskottet är vi väl medvetna om att det i praktiken kanuppstå fall, då stöd kanske borde ha utgått. Det vet man ännu ingenting om, menutskottet förutsätter att Kungl. Maj:t med uppmärksamhet följer de praktiskakonsekvenserna av de nya stödformerna och lägger fram förslag som med hänsyntUl erfarenheterna kan anses motiverade. Vad utskottet framhäUit i detavseendet beträffande forskningsstödet som jag nämnde om tidigare gäller givetvis även i fräga om exportkreditstödet, och SärskUt forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin Särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin därmedmenar vi att motionärerna i detta avseende är tUlgodosedda. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifaU tUlutskottets hemställan. i (fp) kort genmäle; säger att man i möjligaste mänskall söka motverka exportkreditstödet. Jag tror att vi är ense på den punkten,men det förutsattes naturligtvis att detta gäUer inte bara utan ävensådana länder som vär industri måste konkurrera med. Jag tror att aUa skuUehälsa med tUlfredsstäUelse om sådana internationeUa uppgörelser skulle kunnaträffas som hindrar kapplöpningen med subventioner. Däremot förvånar mig htet när han säger attbegränsningar skuUe ske genom att man håUer på . Utan tvivelutestänger man en hel del företag. Detta att slå sig tillsammans om enexportaffär kan naturligt-vis hända, men i regel är det väl en omöjlig sak. Jagskulle tro att det även blir svårt att kliva över tröskeln I miljon. Jag trordet vore lyckligt att vi gick htet försiktigare fram och se hur det utvecklas.Sätter man en gräns på 2 miljoner, har man plockat ut ett par stora företag häri landet, och det var väl inte meningen att enbart de skulle gynnas. har också nämnt bevillningsutskottets principatt man inte skaU ge skattelättnader, utan bidrag. Ja, , det är nogriktigt att utskottsmajoriteten bäde i bevillningsutskottet och skatteutskottethåUit på den principen, men i oUka ärenden har vi från oppositionspartiemahävdat att man också borde kunna använda skatten som stimulans, och det vUl viha noterat. Sedan är att lägga märke tiU att i det läget har finansministerntydligen haft en annan uppfattning än . i (s): Som framgått tidigare är vi någrasocialdemokratiska motionärer som är kritiska tUl propositionen 126 och denmetod som föreslås för att stödja teknisk forskning och utveckhngsarbete genomskatteavdrag. Vi menar, lUcsom bl. a. LO och TCO, att forskning och utvecklingsarbetebör stödjas pä ett sådant sätt att det medger ett samhäUehgt inflytande överforskningens inriktning och utnyttjande och därvid ökar möjligheten att sättain stödet tUl tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete i ettforskningspohtiskt sammanhang. Om man lägger -vikten för mycket päskatteavdrag, kan man knappast tala om forskningspolitik. I vår motion framhäUer vi att man i stäUet måste användaandra medel än skatteavdrag om man vUl driva forskningspolitik, dvs. hainflytande över inriktning och utnyttjande. Det bättre stöd tUl forskning och utvecklingsarbete som vimotionärer också önskar, menar vi bör ske dels genom ökade satsningar påstyrelsen för teknisk utveckling och investeringsbank, dels genom enfond för teknisk utveckling hos STU, som tUlförs medel genom avgifter frånföretagen. Jag skallav tidsskäl inte närmare utveckla motiven. gjort deti motionen. Jag kan vidare hänvisa tUl den väl kända rapport från SAPLO;snäringspolitiska arbetsgrupp som godkändes av den socialdemokratiskapartikongressen . När vi i motionen ändå nu delvis accepterar propositionensåtgärder, är det uttryckligen under den förutsättningen att det hela blir ettkorttidspro-visorium. Därest så inte skulle bh fallet finns det skäl attåterkomma i frågan. Jag noterar därför med tUlfredsstäUelse vad utskottetskriver på s. 8 i första stycket, som de borgerliga naturligtvis vill utesluta,nämligen att angelägna ändamål bör stödjas med bidrag i stället för medskattelättnader av det skälet att samhäUet då får större inflytande överutvecklingen. Att utskottet sedan ändå inte ansett sig kunna tUlstyrka våramotionsyrkanden, inte ens yrkandet om att forskningsavdragen måtte utgå endastsom ökningsavdrag, beklagar jag. Det ger måhända anledning att återkomma iannat sammanhang. Med den skrivning utskottet har på s. 8 i första styckethoppas jag det kommer en tidpunkt när utskottets övertygelse om angelägenhetenav genereUa stimulanser inte är lika fast rotad som den nu av allt att döma är.Jag hoppas den tidpunkten kommer relativt snart, och jag hoppas att man dålämnar htet av den fasta tron på att de generella stimulanserna är riktiga ochgår på andra åtgärder, som vi har föreslagit. Jag har,herr talman, inget yrkande. I detta anförande instämde () och herrHellström (s). (vpk); Jag skall inte förlänga debatten särskiltmycket. Jag viU bara tUlägga några ord och kan instämma i mycket av vad herrGustafsson i sade. Jag anser det utomordentligt viktigt att det härområdet tillgodoses, men vi har av ideologiska skäl en helt annan syn pä hurdet skaU gå tUl. Redan med den ordning vi har anser vi att om man skall gå insä skaU det vara med ett bidragssystem så att också mindre företag kan få delav det och sä att man inte koncentrerar sig på ett fåtal stora företag. Vi anser också att det skall bedrivas en forskningspolitikhär i landet med långsiktiga mål en forskningspohtik som verkligen kan skapanya sysselsättningar. Inte bara 100 000 nya jobb utan flera hundra tusen nyajobb kommer att bli nödvändiga. Vi mäste också bedriva en sädan politik att inteföretagandet i kommer att i större utsträckning tas överav multinationeUa företag. Får vi en sådan situation är det ganska troligt attforskningen inte kommer att ske i . Det sägs t. ex. i propositionen attden helt övervägande delen av forskningen nu sker inom . Det sägs köper för en viss summa utifrån och att man säljer för ungefär lUca mycketpå detta område. Men skuUe multinationella företag ta över mycket större andelav svensk industri, skulle forskningen säkerhgen inte komma att ske här utan t.ex. i , och det är en utveckling som vi inte anser vara riktig. Jag tror också att regeringens stäUningstagande vidframläggandet av propositionen på ett sätt är en fråga om det klimat "somregeringen har Särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin Särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd förindustrin att levauti", för att använda finansministerns terminologi. Det kanske hängersamman med att regeringen i nuvarande läge inför vissa företagskretsar villframstå som företagsvänlig. Jag viU instämma i vad som sades, att detta inte börbh långvarigt utan bör tas upp till ny prövning. Det sägs också iutskottets skrivning att man noga skaU följa vad som händer på detta område ochatt man skaU ändra pä det hela om det uppstår negativa effekter. Jagförutsätter att så kommer att ske. TUl det aUra sista inlägget vUl jag bara sägaatt om ett svenskt företag engagerar sig i ett gemensamt forskningsprojekt medandra nationer utomlands, sä betyder det inte fritt fram för de speciellaavdragen, utan då prövas fallet av Kungl. Jag har emellertid, sedan jag suttit och lyssnat pådebatten, ett behov av att säga några ord, eftersom jag har signerat den härpropositionen. En och annan av kammarens ledamöter har väl i likhet medmig läst en bok som kom och är skriven av entjeckisk författare. Den har den talande titeln sjunga med änglarna menvi tvingades tjuta med ulvarna. Det är något av detta som är motivet för denspecieUa exportsubvention som här föreslås. I och för sig är frågan inte så alldeles ny. De äldre avkammarens ledamöter minns säkerligen att den har diskuterats många gångertidigare i det gamla . Dä gällde det närmast krav på att manskulle via direkta subventioner ge den svenska varvsindustrin en bättrekonkurrenskraft. Det gäUde då i första hand kontra de japanskavarvsproducentema. Regeringen vägrade detta. Vi gick så långt att vi ställdestatlig garanti för de lån soih de svenska varven tog upp på utlandsmarknaden.Det är möjligt att detta på sina håll innebar en något billigare upplåning, mennägra direkta subventioner har vi aldrig haft, de har awisats. Å andra sidan tog vi upp en diskussion inom , ochdebattarbetet i organisationer pågick i tio är med som en av dedrivande kraftema. lyckades vi komma fram till en överenskommelsesom gjorde diskussionen om att subventionera varven överflödig. Att vi lyckasmed det var väl i allt väsentligt beroende pä att vi så smånmgom fick enkonjunkturbild för varven som gjorde att det inte längre var samma hårda stridpå kniven med biUiga krediter för att få bestäUningama. I övrigt är ju detta enfräga, som i större sammanhang har varit föremål för internationeUadiskussioner, i hu-vudsak i i . Man har emellertid i vaqe fall harjag fått det intrycket resignerat på när det gäller att kommafram tiU nägot slags internationell överenskommelse över hela hnjen, som skuUeinnebära att man låter bh att konkurrera med billiga krediter. Det är i denna situation som vi har intagit denståndpunkten att vi, för att inte bli alldeles överseglade, är tvingade att geoss in i detta och, dramatiskt uttryckt, tjuta med ulvama. Vi har emellertidomgärdat våra förslag med stor restriktivitet. Avsikten är attexportkreditsubventione-ringen via en bUligare ränta skall aktualiseras endasti undantagsfaU. uttryckför detta är bl. a. att tiU skUlnad från det finska systemet - även om vårtsystem har vissa hkheter med det som finnarna tiUämpar -företagen inte harnågon genereU rätt att få en subventionerad ränta i sin exportkreditgivning. IstäUet skaU varje sådant ärende prövas av en ganska stor församling; det ärinte mindre än fem av departementen involverade i den prövning som skall ske idet enskilda kreditåtagandet med subventionerad ränta. Bara detta är ettuttryck för att det är fråga om undantagsfall. Här öppnas inga dörrar för någongenerell exportkreditsubvention. Från dessa utgångspunkter har ju också gränsen satts -vid2 . Man kan inte begära att denna prövning, som skall ske i detindividueUa faUet, skaU omfatta relativt små och blygsamma kreditåtaganden.Dessutom är det i praktiken på det sättet att det i regel bhr stora objekt somkommer att aktualiseras. kan naturligtvis även små och medelstora företagförena sig tiU en organiserad koUektiv bestäUning och härigenom komma upp på ensådan nivå att projektet kan prövas inom ramen för minimigränsen 2 miljonerkronor. pågår det en diskussion om en stor affärmellan och ett statshandelsland. Affären rör sig om åtskilligahundratal mUjoner kronor. Den kan inte av ett företag utan åtta ä tioföretag i är inkopplade. Det är dock ett enda av företagen som förförhandlingen och gör upp affären. det för det stora bör det rimligtvisockså vara möjligt för de små.