prot · FW0968 · 1973-12-31 00:00:00 — Som han själv säger behövs isamtliga fall pengar för att ordna register, och dä måste pröva anslagsfrågan.Jag anser därför att del innehåll som finns i reservationen 1 väl täcker enrimlig ordning i det avseendet. () kort genmäle: De argument som herrJohansson i framförde mot en dataombudsman hade, såvitt jagförstår, kunnat anföras mot varje ombudsman av motsvarande typ som vi har ilandet. Men jag lar fasta på att i säger atl vissaargument kan anföras även för dessa förslag, och vi får återkomma när vi ser ivad mån de behöver genomföras. Atl del kommer alt behövas etl ställe där densakkunskap samlas som krävs för övervakning av datateknikens utveckling här ilandet är absolut säkert. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle: Herr talman! När det gäUer fruKristenssons motion råder del väl inget tvivel om att i de delar den rörriksdagens beslutanderätt har ett Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. enhälligtutskott funnit det av konslitutioneUa skäl inte vara möjligt alt biträdamotionen. Vad sedan gäller frågan om regeringens stäUning kommer viinle ifrån att regeringen under aUa förhåUanden är den myndighet hos vilken manbesvärar sig. Del ler sig väldigt egendomligt att denna myndighet då inle skallkunna, om del behövs, besluta all inrätta ett dataregister, ulan all eninstitution över vars beslut man kan besvära sig hos regeringen skall kunnasäga sitt nej i del stycket. När det sedan gäller sakkunskapen på det här området utgårjag ifrån atl den i första hand måste representeras av datainspektionen. Jagvill gärna säga atl det är av väsentlig betydelse all den får resurser-personeUa och ekonomiska så atl den kan fullgöra sin verksamhet. Sedan tänkas atl del är av ett visst värde att personer som inle är hka inrUctadepå denna specialitet ulan har en aUmän översikt över samhället bättre kan utövaen inspektionsrnyndighel över dalainspektionen. skaU vi ju se hur detlyckas när denna inspektionsmöjlighet finns för justitieombudsmannen ochjustitiekanslern får sin uppgift. Att han är kronjurisl, som iMalmö uttryckte det, förfärar inte mig. HerrHUGOSSON (s): har i etl flertalländer förts en intensiv debatt i samband med den ökade användningen avautomatisk databehandling, och farhågor har uttalals för atl den nya teknikenskulle leda till intrång i enskildas privatliv eller vad man kallar denpersonliga integriteten. De beslut som om kommer alt fatta omförändringar i tryckfrihetsförordningen och om en datalag är unika i delavseendet atl därmed blir det första land i världen som skapar enskyddslagstiftning för den personhga integriteten som en föhd av datateknikensanvändning och upprättandet av s. k. dalabanker. Ty trots den debatt som förtsi andra länder finns inte något exempel på någon nationell lagstiftning på dethär området. I ett par delstater i har man visserligen en begränsadlagstiftning, men denna går inte alls så långt som den vi nu har alt laställning till. Ä andra sidan är det naturiigt atl behovet av en lagstiftningpå detta område är väsentligt större i etl land som vårt där vi tiUämpar offentlighetsprincipen.Den svenska offentligheiisprincipen kan med rätta' betecknas som unik, då motsvarandeoffentlighet när det gäller myndigheternas handlande och tUlgänglighelen avmyndigheternas handhngar inte föreligger någon annanslans. Den svenska datadebalten blommade ul ivärt land i samband nred folk- och bostadsräkning. Den debatt som dåfördes hade föga anknytning lill folkräkningen, utan den var mera ett allmäntuttryck för den oro man kände inför den vidgade användningen av ADB-tekniken,Debatten följdes upp i genom interpellationer och enkla frågor.Förra året ledde oron lill alt avvisade etl förslag tUl centraltpersonregister, CPR. Detta register skulle, om det hade inrättats, ha inneburiten väsentlig rationaliseringsvinst ur samhällets synpunkt.Jag tror dessutom att delta riksdagsbeslut mera var betingat av känsloskäl änav saklig övertygelse. Ett centralt personregister med den skyddslagstiftningsorn nu föresläs genom ändring i tryckfrihetsförordningen och genom dalalagentorde ur integrilelssynpunkt vara bättre än ett flertal register medpersonuppgifter. Jag förmodar därför alt denna fråga ånyo kan aktualiseras, dåde förutsättningar som oppositionen krävde nu kommer att föreligga. Debatten om datateknik och personlig integritet blev somsagt intensiv i samband med folk- och bostadsräkningen 1970. Men redan föredenna lidpunkt hade frågan aktualiserats i utan att väcka någonstörre uppmärksamhet. hade jag en interpellationsdebatt i dessafrågor med dåvarande justirieminislern Kling. Då visade ingen från oppositionennågol intresse. 1969 väckte i första kammaren och jag i andrakammaren en motion, i vilken vi krävde att en utredning skulle lillsällas föratt utarbeta lagstiftningsregler på dala- och inlegriletsområdet. Inte hellervid delta tillfälle kunde man från oppositionen förmärka något intresse fördessa frågor. Det var därför med stor tillfredsslällelse vi socialdemokrater,som hade intresserat oss för dessa frågor i , noterade att regeringen1969 tUlsatle offentlighets- och sekretesslagstiftnings-kommittén, vars förslagsom presenterades ligger till grund för den proposition som vinu behandlar. Del lagsliflningsförslag vi har atl la slällninglill är nästan till identiskt med det förslag vi i offentlighets-och sekretesslag-stiflningskommittén presenterade. Det är därför medtillfredsställelse vi noterar remissinstansernas positiva syn på vårt förslag,och de justeringar i propositionen i förhållande lill kommitténs förslag somförekommit är, som jag ser det, närmast av formell karaktär. Jag säger deltatrots den reservation som fogats tUl betänkandet i anledning av att man ipropositionen gäll ifrån kommitténs enhälliga förslag när det gällertillståndstvånget för vissa statliga register. Vi var visseriigen eniga i , när vi föreslog dennaordning. Men jag tror inte att jag avslöjar några hemligheter, om jag säger altvi i kommittén, när vi förde dessa diskussioner, var på det klara med allstarka skäl kunde anföras mot att datainspektionen skulle ge tillstånd tUlstatliga register som beslutals av regering och riksdag. Åtskilliga remissinstanserhar också anfört såväl konstitutionella som administrativa betänkligheter motkommitténs förslag på denna punkt. Del är också -del medger jag gärna egendomligt om en och regeringen underställd myndighet kan hindragenomförandet av fattade beslut. 1 propositionen har man föreslagit en ordning, som enligtmitt förmenande ger tillfredsställande skydd för den personliga integritetengenom dalainspektionens medverkan även i dessa fall. Det är därför man medlätta kan säga alt propositionens förslag på denna punkt närmast är en formelländring av vad vi föreslog i offentlighets- ochsekretesslagslift-ningskommillén. Såsom redan i påpekade sägs idatalagförslaget för det första att beslut om inrättande av ell dataregistericke får fattas av vare sig regering eller riksdag ulan alldalainspektionen har Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. Andringar i tryckfrihetsförord-tu ngen m.m. beretlstillfälle all yttra sig. Man kan då, herr talman, utgå från atldalainspekti.onen i sitt yttrande just lar upp de synpunkter och deskyddsaspekter på den personliga integriteten som man har atl föreskriva isamband rned etl normall tiUständsärende. Jag har svårt atl tänka mig all varesig regering eller riksdag kan negligera de synpunkter som datainspektionen somexpertorgan för fram. Offentlighetsprincipen är här grunder för handläggningen,som i sade, och man kan utgå ifrån alt debatten imotsats till vad som hiltUls kanske varit fallet grundas på saklighet. För det andra får datainspektionen även i fråga omregister som beslutas av regering och riksdag möjlighet all komma med förslaglill de föreskrifter som erfordras för att skydda den personliga integriteten. För det tredje gäller den inspeklionsrält som tillkommerdatainspektionen även för de på delta sätt inrättade registren. För det fjärde har de människor som finns i registrenprecis samma insyn i denna typ av register som i de register för vilkadatainspektionen har givit tillstånd. Och för del femte slutligen torde de statliga register sommåste föras upp lill regering och riksdag vara av ganska stor omfattning ochdärför bli föremål för en allmän diskussion och på intet sätt kunna inrättas idet fördolda. AUa de statliga register som olika myndigheter kan inrätta ulanbeslut av regering och riksdag skall givetvis vara underkastadetillstånds-tvång. Del är ju inte så, som någon tidning för några veckor sedangjorde gällande, att alla statliga register är undantagna tillståndstvånget.Del gäller endast register som inrättas efler beslut av regeringen ellerriksdagen. Intressant att notera är ju atl oppositionen accepteratatt inle skall vara underkastad lillståndstvång från den underställdamyndigheten, medan man däremot anser alt regeringen skall vara det. Sammakonstitutionella synpunkter som man har lagt på i detta sammanhangmåste ju i konsekvensens namn läggas även på regeringsbeslut. Låt mig lill sist någol kommentera del särskilda yttrandesom fogat lill utskottets betänkande och som i högsta grad förvånarmig. Fm kommenterade yttrandet i sitt inlägg. Inte minst fra har ju ide debatter som vi fört tidigare i kammaren gjort gällande atl utlämnandet avmagnetband från myndigheternas register skulle vara en fara urintegrilelssynpunkt, och folkräknings-debatt var del ju risken föratt uppgifterna fritt skulle kunna databehandlas som dominerade. Frånallmänhetens sida har också adress-utlämning och selektering av olika data fråndataregistren väckt irritation, inle minst när uppgifterna kommit lillanvändning i selektiv reklam. sägs i detta särskilda yttrande, och det här i deballen, att stadgandet i tryckfrihetsförordningens 2kap. 8 § om att myndigheten ej skall vara skyldig alt lämna ul upptagning för automatiskdatabehandling skulle stå i strid med andan i offentlighetsprincipen. Jagförstår inle hur man kan ge uttryck för en dylik uppfattning. Det kan väl intestå i strid med andan i offentlighetsprincipen om man får ta del avinformationen. Detta är ju det väsentligaste, och såväl kommittén som Kungl.Maj:t har ju ansett att allmänheten skall ha tUlgång till datalagradinformation i samma utsträckning som myndigheten. Då har väl i fridens namnandan i offentliglielsprincipen blivit tillgodosedd. 1 konsekvens med vad som gäller i fråga om avskrift avhandling i tradilioneU mening måste väl offentlighetsprincipens anda blitillgodosedd, om man får avskrift av innehållet i ett datamedium. Om manskulle ha en oa-wislig rätt till att få del av magnetband eller dalamedier,skulle ju den skyddslagstiftning, som jag trodde vi var överens om, heltomintetgöras. Jag tar detta särskilda yttrande som uttryck för den kluvenhetsom alltid tycks vara dilemma. Man gör sig till tolk för alt manönskar ell skydd för den personliga integriteten, men vill man genomell särskilt yttrande i utskottets betänkande ändå hålla en dörr öppen, som geruttryck för den uppfattningen atl del skall vara fritt fram för privataintressen atl få tUlgång lill av samhället upprättade dalamedier. Jag kan inleuppfatta denna motion och del särskilda yttrande, som är fogat lUlkonstitutionsutskottets belänkande nr 19, på annat sätt. Låt mig slutligen någol kommentera intressantasynpunkter om dalaskugga. sade inledningsvis i sitt anförande att dethär med datateknik ändå är nyttigt, positivt och bra. Men i slutet av sittanförande tar upp frågan om avpersonifieringen och talar omdataskuggan. Men blandar inte ihop teknikens kodifierings-system medkodernas betydelse? tror väl inte att tekniken ersätter skolsköterskaneller läkaren. Om man har den uppfattningen atl datatekniken är ett brahjälpmedel, skall man väl inte förhindra att man på medicinens eller skolansområde utnyttjar denna teknik. Jag skaU gärna medge atl del underlag som vi harför att upprätta datamedier är sterUl, all det är avpersonifierat. Men det ärju bara ell ullryck för tekniken. Del är inte de avpersonifierade blanketternasom ligger lill grund för läkarens diagnostisering, men om del är så alttekniken gör det möjligt för läkaren eller för skolsköterskan all för sitthandlande få fram ell bättre underiag för all därigenom ställa en bättrediagnos, skall vi väl inte förhindra att den här tekniken kommer tillanvändning, även om den, som sagt, kan verka avpersonifierande. Därmed har jagdock icke tagit slällning till de uppgifter man databehandlat. Jag vill sluta mitt anförande med attuttrycka min tUlfredsställelse över den proposition vi har att laställning till samt konstatera att den svenska offentlighetsprincipen trolsföreslagna förändringar i tryckfrihetsförordningen icke naggats i kanten. Jagber alt få yrka bifall lill konstilulionsulskotlels hemställan i dessbetänkande nr 19. den , 12aprU 1973 Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. () kort genmäle: Det framgår mycket tydligt både av min motion1636 och av vad jag sade här all kravet på att man skall kunna få uldalabanden med offentliga uppgifter inle kan bevihas utan skada för denpersonliga integriteten förrän vi fått fram en teknik för att avkoda och därmed"avgifta" personnumren såsom har föreslagit.Denna teknik eller någon liknande måste användas. Ändringar i tryckfrihetsförordningen rn. Anledningen till att det inle är samma sak om man kan fåul enskUda uppgifter i tryckt form eller etl helt band och att det har medtryckfriheten och offentlighetsprincipen att göra är all del här inte är frågaom iitt enskilde skall få några uppgifter om enskUde (3chinte heller om att enskUde och hans företag skall kunna få någrapersonliga identifierbara adressuppgifter och en stor mängd människor altskicka reklam till, utan det är fråga orn atl man skall kunna övervaka vad myndighelernahar för sig när det gäller stadsplanering eller omorganisation av ell statligtföretag eller någonting sådant. Skall då en liten, fattig organisation ha denminsta möjlighet atl verkligen konlroller-a vad myndigheterna gör, måste den hamöjlighet att göra det via databand, annars är det fullständigt meningslöst. Vad sedan beträffar detta med dataskuggan och faran attdalatekniken inte är så rysligt oskyldig, nöjer jag mig, herr talman, med attläsa upp etl enhälligt uttalande från och Herrängs socialdemokratiskaföreningar, som står i tidningen , där de klagar på dessa hälsokort 0(;hsäger: "1 ett modernt och fritt demokratiskt samhälle kan del ej varamyndigheternas uppgift atl samla malerial om individen som kan användas motindividen." De anser det oroväckande att det inom läggsförslag av delta slag. Man uppmanar SÖ och andra skolmyndigheter att ta avståndfrån dessa s. k. hälsokort. Det är ju inte den enda opinionsyttringen av det slagetsom har kommit . () kort genmäle: Jag vill i motsats lill mena altdatateknikens utveckling gjort del möjligt för enskilda att iökad utsträckning kunna ta del av den information som finns i stora register,inle minst genom alt man kan få möjlighet atl ta del av dessa uppgifter viaterminaler. Det vi diskuterar här, och jag, är huruvida manskall få möjlighet lill information utan personidentifikation när man tar utuppgifter ifrån dalaregistren. Det torde inte vara svårt atl få detta om manför vetenskapliga ändamål eller, som det står i det särskUda yttrandet, fördebattändamål önskar ta del av dessa register. Det jag försökt ge uttryck förhär är att del måste vara den myndighet som vi är överens orn alt skapa,nämligen datainspektionen, som i varie enskilt fall skall kunna ta ställningtill om man skall lämna ut datamedierna eller inte. Vad man i detta särskilda yttrande ger uttryck åt är är bekymrad över atl del inle ständigt skall finnas en oavvislig rätt attfä ut dessa datamedier. Jag tycker det är egendomligt att man från folkpartietfört fram dessa tankegångar. Den lagstiftning som vi sannolikt kommer alt fatta beslutom inom några minuhr gör det möjligt för dalainspektionen alt i varje enskiltfall pröva om man skall lämna ut magnetbanden eller om man skall lämna ut enavskrift av traditionell typ. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrPOLSTÄM (c): Jag har redan instämt i vad har sagti denna fråga, och jag vill anmäla all jag också i huvudsak instämmer i vadherr framfört här, och som främst gäller balanseringen mellanoffentlighetsprincipen och sekretessen. Båda dessa principer är ju likanödvändiga för alt skydda enskilda människor. Jag vill mycket kort beröra en enda detalj som inte harberörts i kammardebatten . Det gäller de praktiska och ekonomiska fördelarsom beträffande en del register på den offentliga sidan kan vinnas genom attinte alltid upprätta bara centrala register. Om man i stället delar upp vissaregister regionvis - det kan gälla folkbokföring, det kan gällafastighetsregister för alt la etl par exempel - skapar man också bättre skyddför den personliga integriteten. 1 motionen 1637 har vi från tagit upp dessasynpunkter. Vi förutsätter att också datainspektionen vid sin prövning avintegritetsfrågorna uppmärksammar dessa synpunkter och så långt det är möjligttar hänsyn till dem. Slutligen, herr talman, vill jag också som ledamot av OSKuttrycka min stora tillfredsställelse över att denna proposition kommit, liksomöver atl det har rått så stor enighet inom utskottet när det gäller att skapaden här datalagen. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. HerrHAGBERG (vpk): När vi diskuterar en lag om hur datatekniken inteskall drabba människor i onödan så är det en diskussion som ärmånga år för sen.Det har redan uppstått stora ölägenheter på gmnd av den ohejdade utveckling ochanvändning som datatekniken har genomgått. Liksom all teknik har datatekniken vuxit fram i ettkonkret ekonomiskt och politiskt sammanhang. Tekniken har finansierats ochformals av dem som har makten i företagen. Och datorernas användning iorganisationer, i företag och i den statliga förvaltningen har bestämls av demsom för lillfällel har ledningen. För dem som har ledningen, för den storaindustrin och för bankkapitalet, har del varit viktigt atl aUmänl framställaden tekniska utvecklingen, speciellt datautvecklingen, som någol som saknaralternativ. Del har ständigt hävdats all tekniken kan funger'a på ett och endastett sätt. Alla experiment som genomförts med nya databaseradeinformationssystem har lagts inom ramen för vad bolagsledningar eller statligabyråkrater önskat sig. Den tekniska utvecklingen inom området automatiskdatabehandling har gått mycket snabbt. För bara ett par årtionden sedan börjadedatorer användas i större skala. tillhörde då de länder i världen somförst böriade använda den nya tekniken och vidareutveckla den för olikasamhällsändamål. Den svenska staten spelade på etl tidigt stadium en viktigroll som initiativtagare och pionjär, men efter hand har datateknikensutveckling i i det stora hela blivit en fråga för de stora företagenoch särskilt för de USA-ägda "multinationella" bolagen som förnärvarande helt dominerar datormarknaden i världen. Denna utveckling mot ökatutländskt inflytande också över den svenska datormarknaden kom somdatatekniken böriade bli ell viktigt administra- Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. tivt ochorganisatoriskt hjälpmedel. När den svenska staten tagit initiativ för att använda dennya dalatekniken och förändra den för sina speciella behov, har mönstret käntsigen från andra kapitalistiska länder. har det i huvudsak varitmUilärer och statliga byråkrater som fått njuta av den nya teknikens frakter.Det har inte varit tal om all ställa den nya tekniken i folkets tjänst. Tvättomhar kontrollen över de enskilda medborgarna och grupper av medborgare skärptsgenom dalatekniken. Den helt dominerande typen av datamaskinsutnyttjandefungerar enligt principen kontroU uppifrån. Tekniken har stärkt redanetablerade maktcentra. Utvecklingen på det privata området har i detta avseendevarit likartad. Verkställande direktörer kan hårdare styra sina bolag påsamma sätt som myndigheterna har fått ökad information om och kontroll avmedborgarna. Datateknikens användande har inom de flestasamhällsområden stärkt redan etablerade maktcentra. Del är en beskrivning somgäller också för övriga högl ulvecklade kapitalistiska länder. Det är främststatsförvaltningen och de privata storföretagens ledare som på ett avgörandesätt tagit datatekniken, sedd som administrativt hjälpmedel, i sin tjänst.Därmed skaffar de sig ökad och förbättrad information om och kontroll överunderställda personer. Det finns ell flertal exempel på hur samhället användertekniken för att kontrollera människor. Denna kontroll kan användas underbeteckningen "att del skall vara rationellt". Ta t. ex. socialvårdensom skall vara på dala. Bara detta uflämnar ju många människor införmyndigheterna. Och vi inle heller har några egenfliga garantier mot all ohkadata kan sammankopplas .så blir detta än värre. Senaste exemplet jag hörde om var alt studenterna vidflera av våra universitet blir utsatta för datateknikens obehag. Derasmisslyckanden och framgångar kan en arbetsköpare få reda pä genom data, genomall dessa utlämnas till denne. Detta sker ju utan atl man ser till vad t. ex.misslyckanden har för bakgrund. Hur företagen använder datatekniken mot arbetarna finnsdet ju otaliga exempel på. Det mest hänsynslösa är ju alla de processlyrdaarbetsmoment som en arbetsköpare kan förverkliga genom alt ha tillgång lUltekniken. Här slår ju verkligen arbetarna och den lokala fackföreningen sigslätt. Ett annat sätt pä vilket datatekniken har kommit att tjäna den som harmakten är svartlistningen av arbetare som arbelsköparna anser som obehagliga.Genom del allra minsta samarbete är detta ett effektivt salt att förhindraprogressiva arbetare atl få anställning. Det går väl inle utan atl manhör någon som har t. ex. blivit nekad avbetalning på sin bandspelare, e. d.Det har då visat sig, när en säljare kontrollerat med sin bank, atl personen ifråga inte klarat av en tidigare skuld. Det kan bara vara fråga omstruntsummor, ändå är han stängd. Han bedöms för gamla försyndelser, han bedömsinte efter dagens förhållande. Inte heller finns det något i bedömningen närhan blir avstängd från t. ex. ett avbetalningsköp om vad som låg bakom dennaförsyndelse. Del här riktar sig inle mot dem som är välsiluerade i samhälleteller dem som har makten utan mot den arbetande befolkningen. Men de möjligheter som datatekniken erbjuder skullegivelvis kunna användas på ell annat sätt - för en styrning från folkels sidaöver myndigheterna, från de anställdas sida över förelagen etc. Delta kräveremellertid en radikalt ändrad statlig politik på datateknikens område, enpolitik som är förankrad i arbetarklassens krav och behov. Vad som erfordras är atl datatekniken och dessanvändningsformer över hela linjen ses i ett maktpolitiskt perspektiv. Statenmåste gripa in och bryta den makt som kapitalet nu har på delta område. De bådautredningar som vid sidan av offentlighels- ochsekrelesslagstiftningskom-mittén sysslar med hithörande frågor -datasamordningskommittén och utredningen rörande näringspolitiska åtgärder pådel datatekniska området kommer enligt sina direktiv och hittillspublicerade delbetänkanden inte att ge underlag för sådana åtgärder. De här nämnda utredningarna måste kompletteras med en meravittsyftande utredning om en ny målsättning för datateknikens utnyttjande.Utgångspunkten måste härvid vara atl del gäller alt skapa ett väsentligt ökatmedborgerligt inflytande och att bryta den dominans som privatkapitalet nu haröver bl. a. forskning och utbildning på dataområdet. Basverksamheten inomelektronikindustrin bör överläs av staten och drivas enligt de angivnaprinciperna. Likaså bör SIBOL-projeklel helt las om hand av staten ochunderordnas dess allmänna inriktning av datatekniken. Som jag tidigare sade, är det myckel anmärkningsvärt attett lagförslag som innebär vissa regleringar av den omfattande och motbjudandehandeln med personuppgifter hämtade från de ADB-baserade registren framläggsförst .