prot · FW0996 · 1973-12-31 00:00:00 — Utan att jag hängiver mig ät den konspirationsteori, sompä många håll är omhuldad, att regeringen medvetet söker ta död påsmåföretagsam-heten i landet, tror jag dock att de åtgärder som synes ha varitriktade mot småföretagande i första hand beror pä bristande insikter ismåföre-tagandets problem. Vi har fått ettkonkurrensklimat som har skärpts genom teknikens och marknadens aUt snabbareförändring. Vi har fått kraftigt stegrade löner och sociala kostnader, och dethar för egenf öre t agaren inneburit ett markant försämrat läge. En sjunkandesjälvfinansieringsgrad, ett större beroende av främmande riskvilligt kapitalhar hämmat de mindre företagen i deras expansions- och utvecklingssträvanden.Också pålagor som löneskatten drabbar de mindre företagen hårdare än de störreeftersom de mindre företagen inte har samma möjligheter att mötakostnadsökningar genom rationahseringar. vill jag ändå påstå att den pohtiska debatten om demindre och medelstora företagens kreditförsörjning kommit att inta en enligtmin mening aUtför dominerande roU. Jag vUl inte påstå att problemet med demindre företagens kreditförsörjning är oväsentligt eller att man nu skapat sågoda lånemöjligheter att några kreditproblem inte finns. Men vi har fått mångaolika kreditinstitut dels av statlig karaktär, dels i samverkan mellan statenoch enskilda banker, och detta har gjort att vi fått en rätt vildvuxen flora idet avseendet. Där skulle man vilja ha en samordning som i högsta grad ärönskvärd. Ändå har man i debatten inte tillräckligt uppmärksammatproblemet med de mindre företagens utveckhng och deras behov av stöd ochrådgivning på de tekniska och företagsekonomiska områdena och i fräga ommarknadsföringen. De satsningar som man har gjort inom den mindre industrin harju på investeringssidan ofta haft en defensiv karaktär: det har snarare gälltatt få tiU stånd rationaliseringar inom produktion och administration änsatsningar pä nya produkter och produktionshnjer. Man har väl anledning attanta att dessa problem med de mindre företagens produktutveckhng i framtidenkommer att bli deras största bekymmer. Produkternas livslängd tenderar att bhaUt kortare och konkurrentemas plagierande alltmer tiUtagande. Vi har i framfört förslag som på olika sättskulle stödja de mindre och medelstora företagen, eftersom vi har ansett attdet är en viktig näringspohtisk målsättning att bevara en stor ochutvecklings-kraftig sektor av mindre och medelstora företag. Vi har sagt attdet härför krävs att alla företag oavsett storlek och driftform bereds Nr 96 hkvärdigautvecklingsmöjligheter och arbetsmöjligheter. Vi har i motio- Onsdaeen den nenföreslagit att näringspohtiken skulle få en mera offensiv karaktär och 23 niai 1973 a.inriktas pä att öka de mindre och medelstora företagens konkur----- --- Det är enrad åtgärder som vi anser vara nödvändiga. sohditetenmäste förbättras, kapitalförsörjningen måste tryggas, produktutvecklingenmåste stödjas, nyetableringar måste stimuleras, tUlgången till företagsservicemåste förbättras och utbUdningsmöjligheterna för företagsledare och derasanställda måste förstärkas. Vi har också tidigare under flera är föreslagit attföretagarföreningarna byggs ut tiU regionala serviceorgan för de mindre ochmedelstora företagen. Vi har sagt att företagarföreningarna bör kunna bjuda utett brett register av servicetjänster och att föreningarna bör kunna medverkatUl att göra aktiva insatser beträffande företagsutbUdning, produktutveckling,marknadsbedömningar etc. Vi har tidigare mött liten förståelse för våratankegångar pä socialdemokratiskt håll, men jag vill klart tillstå att detunder den senare delen av och har framlagts förslag, sompä många punkter överensstämmer med våra förut avvisade framställningar. Vi skaU ju diskutera och ta ställning tillinrättandet av en ny myndighet, statens industriverk, som skulle bh enbasorganisation för centrala industri-, energi- och mineralfrågor. Enligtfolkpartiets mening är detta förslag att hälsa med tillfredsställelse. Vi haransett att de industripohtiska frågorna har handlagts av för mångaorgan, och det blir nu en samordning på detta område. Vi tror att dennasamordning meUan olika funktioner som varit uppdelade på ohkamyndigheter kommer att leda till en bättre handläggning. Därför förutsätter viatt de nya statliga industripohtiska insatserna kommer att ge ökadeffektivitet. Vi ansluter oss alltså från tiU huvudlinjernai förslaget tiU den industripolitiska verksorganisationen. 1 vissa avseendenförordar vi emellertid andra lösningar än vad som föreslås i propositionen.Förslaget till industriverk bygger i huvudsak på betänkandet Näringspolitiken ny verksorganisation (SOU 1971:69). Huvudtanken bakom detta förslag var attolika uppgifter med anknytning till näringspolitiken skulle föras tiU ett verk.När det gäller det finansiella företagsstödet förordade utredningen attkommerskollegiums och uppgifter skuUe föras samman idet nya verket. Statsrådet avvisar i propositionen tanken på en sådansamordning av lokaliseringspoUtiken och näringspolitiken i övrigt. Vi tycker emellertid att det från samordningssynpunktfinns starka skäl för kommerskoUegieutredningens förslag. Det finns förnärvarande ett mycket stort antal stödformer och specieUa kreditinstitut, somstår till de minre företagens förfogande. Vi har berört dessa frågor i motionen518. Detta förhållande innebär otvivelaktigt olägenheter. Vi menar att på samma sätt som när företagaren måstekartlägga och dokumentera sina kapitalbehov för en lång rad olika institutioner för att få ett projekt genomfört beror avgörandet här på ställningstaganden av olika organ. Därför anser vi att en samordning av det statliga och 25 Nr 96 halvstatliga finansiellaföretagsstödet är nödvändig. I en sådan samord- Onsdaeen den '''8 " lokahseringsstödet sin givna plats. Vi anser frånfolkpartiet att 23 maj1973 meUan lokaliseringspolitik ochnäringspohtik finns ett nära samband, och -,------ ------- -- mot denna bakgrund vore det naturligt att det nyaindustriverket blev huvudman även förlokaliseringsstödet. Vi utgår från att inom verket kommer attfinnas den sakkunskap och den kompetens som fordras för att manskall kunna bedöma de här frågorna. Vi tror emeUertid att ett samspel meUan näringspolitikenoch lokaliseringspolitiken skulle vinna pä att denna inordnades i verket, säatt man kunde få en mera offensiv prägel på de olika insatserna. Det finnsalltså starka skäl som talar för att lokaliseringsstödet handhas avindustriverket. Vi vill i det här sammanhanget inte föreslå någon ändradmyndighetsorganisation, men vi menar att frågan om lämplig myndighet förlokahseringsstödet bör bh föremål för fortsatt utredning. I reservationen 14till näringsutskottets betänkande nr 54 har vi därför yrkat bifall tiU vårtförslag om fortsatt utredning. skall vi genom det nya industriverket få en form avföretagsservice som pä ett bättre sätt skall kunna nå ut till de mindre ochmedelstora företagen med sitt serviceutbud. De flesta remissinstanserna harockså gått på förslaget och pekat på behovet av regionala insatser. Enligt våruppfattning i är det de mindre företagen som har det störstabehovet av att pä regional och lokal basis erhålla, olika typer av externatjänster. Vi har också anfört att de här mindre företagens serviceutnyttjandehämmas av en rad faktorer, t. ex. bristande information tiU företagarna om detutbud som finns. Till årets vårriksdag har vi därför i en motion framförtförslag om skapande av någon lämplig form av information i detta avseende. Detvore verkligt angeläget att den kunde komma tUl stånd. Med tanke på avmotioner som utskottet har behandlat har vi emellertid vikit undan för att föraupp motionskravet i en reservation. Vi förutsätter att det skaU bli en bättresamordning av utbudet av information. Vi anser att företagarföreningarna är en lämpligfältorganisation för att klara av den här servicen till den mindreföretagsamheten. I propositionen föresläs också en förstärkning pä 2,5miljoner kronor för att föreningarna skall bygga upp sin verksamhet av merautåtriktad art. Man kan väl tänka sig att 2,5 miljoner är en tämligen blygsamsumma, om det över huvud taget skaU bh någon effekt av den här insatsen. Baranär det gäller lönekostnader och skrivhjälp rör sig väl en ny tjänst om 75 000kronor. Sedan kommer en massa lönebikostnader, resor, traktamenten och övrigaförvaltningskostnader, sä det blir väl fråga om . lyssnade jag på statsrådet i enpaneldebatt uppe i stora partilokalen. Där ställde man en direkt fråga, huruvida varje förening skulle fä en ny tjänst. Det var väl inte sä alldeles klart att det skulle bh så. Kravet är ju att föreningarna skaU kunna förete ett programförslag som är godtagbart. Men ändå vill jag påstå att anslaget på 2,5 miljoner är alltför blygsamt, och vi har också från värt häll begärt en uppräkning med , vilket följs upp i reservationen, 26 Vi har också i folkpartimotionenföreslagit i likhet med delegationen för mindreoch medelstora företag, att man i ett par län skall få i gäng en Nr 96försöksverksamhet med statligt bidrag till vissa konsult- och utbildnings- Onsdaeen den msatser. Syftet med denna konsultverksamhet är framför aUt att 23 jjiaj 1973 stimulerade mindre företagen att utnyttja kvalificerade konsulter genom -------- att täcka de kontakt- och tröskelkostnader som ingår i varje nytt Näringspolitik konsultuppdrag. Det finns enligt vår mening starka skäl för skaU '- pröva den vägen. Vi har också följt upp detta förslag ireservationen 5, Företagarföreningarna har varit de mindreföretagens fältorganisation och har gjort betydande insatser för den mindreföretagsamheten. Man har ansett att deras verksamhet har varit av alltfördefensiv karaktär, att de bör fä en mera offensiv prägel och att man frånstatsmakternas sida måste tUlförsäkra dem resurser för mera uppsökande ochförebyggande verksamhet bland företagen. Utan landstingens stöd skuUe det varasvårt att upprätthäUa den verksamhet som bedrivs. Självfallet harlandstingen också här ett intresse; det gäUer ju i mycket hög grad de egnalänens sysselsättningsmöjligheter. Men man lägger på företagarföreningarna en hel del nyauppgifter som de tidigare inte har haft. Senast fickföretagarföreningarna ta på sig en ny uppgift som gäller den statligaupphandlingen. Enligt den skrivning som presenterats om den statligaupphandhngen har en uppgörelse träffats mellan ochinrikesdepartementet om att företagarföreningarna skaU dels genom annonser,dels genom sammankomster informera företagarna om vilka möjligheter de har attkomma in med anbud. Det är klart att detta kostar både tid och pengar. Men manavsätter inga pengar tUl företagarföreningarna för denna verksamhet. Underfjolåret fick man uppgiften att yttra sig över trafiktillstånd. Den enauppgiften efter den andra kommer, men föreningarna får inte någon form avkompensation, även om - det vill jag tillstå - administationsbidraget till vissdel har ökat . Den rådgivning som föreningarna skall bedriva enligtpropositionen skall i första hand ta sikte på översiktliga analyser rörandebehov av olika kompletterande insatser av mera specialiserad karaktär. Detgäller utbildningsprogram eller konsulttjänster som kan förbättra företagensproduktionsförmåga. Föreningarna skaU, sägs det i propositionen, bedriva enaktiv uppsökande verksamhet. Dessa tjänster är ju kostnadsfria i ganska storomfattning. De uppdrag som föreningarna får ersättning för är jämförelsevis få.1 många fall mäste utredningar göras pä grund av speciella behov, företrädesvisnär det gäller akuta ekonomiska problem. har föreningarnafått göra många brandkårsutryckningar som de inte har kunnat få någonersättning för. Självfallet hälsar vi med tiUfredsställelse den ökadesatsningen på företagarföreningarna, men vi anser alltså att anslaget somgäller administrationsbidragen är alltför blygsamt. Jag skall , herr talman, gä över till att beröra . När vi i utskottet diskuterat propositionen och alla motionerna har vi i stora drag varit rätt överens om de här åtgärderna. Det är på några fä punkter vi inte har varit överens; det gäller - SIFU - och statens utvecklingsfond, 1 27 propositionenkonstaterar departementschefen att SIFU har svårigheter att nä ut tiU de mindreoch medelstora företagen med sina tjänster, och jag vUl påstå att det ärriktigt. Men jag tror inte att det löses genom att SIFU förs in i det nyaindustriverket. Statsrådet säger att den väsentliga uppgiften för SIFU ärutbildningsfrågorna, och det är riktigt. Men varför har institutet intelyckats fånga in den målgrupp som institutet egentligen skaU sköta utbildningenför? har jag tagit upp dessa frågor här i . Det helt avgörande är naturligtvis kursutbudet,förläggningen och kostnaderna. Det tidigare döptes juom till . Jag anser faktiskt att detgamla namnet har bättre klang hos de mindre företagen jag skuUe gärna se attdet kom tillbaka. hade på nägot sätt mera respons hos osssmåföretagare; det var på något sätt historiskt betingat. Men vad beträffaravgifterna inom SlFU;s kursverksamhet är det ju helt orimligt att en litenföretagare eUer hans anställda skall betala i genomsnitt per dag föratt gå på en kurs och skall avstå sin arbetsinkomst. Följden harblivit att - såvitt jag vet två tredjedelar av kursdeltagarna kommer frånkommuner, landsting och större företag, medan den målgrupp som man speciellthar att inrikta sig på inte har råd att gä pä kurserna. Detta har ju också dokumenterats. Jag vet inte hurvetenskaplig den utredning är som man har gjort vid , där mantillfrågat 450 företagare om deras utbildning. Men det framgår i alla fall avutredningen att det är i stort sett riktigt som jag tidigare hävdat att de härsmåföretagarna ofta bara har sexårig folkskola, och de behöver så väl den härpåbyggnaden. Det visar sig också att i företag med mellan 10 och 50 anställdahar chefen bara folkskola eller realskola, medan i företag med minst 50anställda gymnasieutbildning eller akademisk examen dominerar hosföretagsledarna. Utredaren drar slutsatsen att de företagsledare som kanske hardet största behovet av utbildning och av att gå på kurser deltar mera säUan ellerinte aUs på grund av att de inte anser sig ha råd att vara borta fränproduktionen. Mot denna bakgrund menar vi att de krav på en sä här högsjälvfinansieringsgrad när det gäller SlFU:s verksamhet som departementet harborde rimligtvis ändras. På något sätt är det ju orimligt att man skaU kunna fådelta i all akademisk utbildning utan några kursavgifter och att man - för attta ett annat exempel - exempelvis skaU få lära sig näverslöjd gratis, medan densom vill bli bättre svarvare eller svetsare eller den som viU lära sig skötaelektroniska maskiner skall betala . Det finns nog skäl att göra en översyn. Men jag tror ocksåatt den regionala kursverksamhet som kommer i gång genom de konsulenter somfinns i fem olika län skall ge visst underlag för en bedömning. Vidare tror jagatt man skall så att säga lägga ut mera av kursverksamheten på de olika länen man behöver inte ha alla kurser i osv. Vi har följt upp de här synpunkterna i reservationen 8 vidnäringsutskottets betänkande nr 54. Jag skallsluthgen, herr talman, gå över till statens utvecklingsfond. Vi har från sida framhållitatt behovet av Nr 96 åtgärder för att stimulera teknisk forskning ochindustrieU utveckling är den uppenbart, och vi har sagt att detkanske största problemet för de 93 .- 29-73 mindre ochmedelstora företagen är just produktutvecklingen som måste Vi har föreslagit en rad åtgärder som har aringspo i iavvisats av . a. har vi från föreslagit ett bättre'" skydd för enskilda innovatörer och mindre företag när det gäller attutveckla en idé till färdig produkt, alltså att särskilda produktutvecklingslånskall kunna utgå tiU mindre och medelstora företag. Syftet med den särskildautveckhngsfond som föreslås i propositionen är ju snarhkt tanken bakom vårtförslag om utvecklingslån, och vi delar därför intentionerna bakom förslaget omutvecklingsfond. Däremot kan vi inte ansluta oss till den föreslagnafondkonstruktionen. Som jag tidigare framhäUit står ett stort antal stödfonderoch speciella kreditinstitut tiU de mindre företagens förfogande, och vi harbegärt en bättre samordning i det avseendet. Därför framstår förslaget omstatens utvecklingsfond, lagd under industriverket, som ett steg i motsattriktning. Man tillskapar dä ytterligare en fond för finansiellt företagsstöd,låt vara med särskUd inriktning. Med den föreslagna fonden kommer det attfinnas tre organ pä den statliga sidan med uppgift att stödja olika skeden iutvecklingen frän idé tiU färdig produkt. I reservationen 2 anför vi en del synpunkter på fonden ochföreslår att den administrativt skall knytas till styrelsen för tekniskutveckUng. Det har också inletts ett mycket väsentligt och betydelsefiUltsamarbete mellan STU och företagarföreningar när det gäller förmedling avkontakter i konkreta projekt samt rådgivning i patent- ochprodukt-utvecklingsfrågor, och vi anser att det arbete som där nedlagts svararmot de krav som man i propositionen ställer på den myndighet som fonden skallvara anknuten till. STU har också genom kontaktsekreterarverksam-heten viduniversiteten medverkat till att de sekreterarna har varit ute iföretagarföreningarna. TiU näringsutskottets förevarande betänkandenär fogade ett flertal reservationer, som tar upp de mindre och medelstoraföretagens problem och föreslår åtgärder för att förbättra situationen för deföretagen, och jag yrkar bifall till de reservationer som vi folkpartister harundertecknat. Enligt statsrådet kommer det nya industriverket attägna särskilt intresse ät de mindre och medelstora företagens problem, och detär glädjande att man tänker göra en sådan satsning som föreslås. Frånfolkpartiet har vi hävdat att de mindre och medelstora företagenhar en fundamental betydelse för och inverkan pä samhällsekonomin och denenskUdes levnadsstandard. betänkande nr 54 behandlarrege ringens förslag om tUlskapandet av ett industriverk, och likaså behandlar det motioner som sammanhänger med hela näringspolitiken. Det är välmotiverat att de frågorna behandlas i ett sammanhang, eftersom det är uppenbart att tillskapandet av ett nytt ämbetsverk med uppgifter att 29 m. m. handhabetydelsefulla delar av den statliga näringspolitiken inte kan ses främst somen administrativ fräga. Som framgår av vår partimotion 1804 och av dereservationer som fogats till betänkandet är vi från moderata samlingspartietssida mycket tveksamma om huruvida den föreslagna organisationen skulle medföranågra administrativa besparingar. Vi tror tvärtom att förslagen, om degenomförs, kan komma att medföra betydande nackdelar från effektivitetssynpunkt.Några enligt vår mening tungt vägande rationahseringsskäl för den föreslagnaändringen har inte kunnat anföras, KommerskoUegium har skött sina ähgganden pädetta område pä ett enligt vår mening synnerUgen förtjänstfullt sätt. Men dettaär ändå en hten fråga jämfört med de effekter för hela vår ekonomi, förframstegstakt och sysselsättning, som kan bh följden av en missriktad statlignäringspolitik. Man behöver inte ha följt de senaste årensnäringspolitiska debatt så särskilt ingående för att kunna konstatera attskapandet av ett industriverk måste ses som ett försök att manifestera en viljaatt omforma vårt ekonomiska system i sociahstisk riktning. Planerna pä ettindustriverk behandlades också följdriktigt av den socialdemokratiskapartikongressen . Enligt vår uppfattning skapas här en grund förvidareutveckling av statlig styrning av vårt lands näringsliv. Den grunden ärinte särskilt fast den består av ett hopplock av tidigare befintliga organ,som man nu försöker samla under en hatt. Men redan frän starten utökasbyråkratin med 41 nya tjänster, enligt uppgift, och vi kan utgå från att dettabara är början på en utveckling om vilken vi inte vet vart den bär hän. kommer också att ta ställning tUl omAP-fonden skaU ges rätt att köpa aktier. Det betyder, såvitt jag kan förstå, enökad statlig styrning och kontroll över näringsliv och ekonomi. På område efterområde ökar aUtså staten sitt inflytande över ekonomin. Den saken är klar.Resultatet har inte varit särskUt uppmuntrande speciellt inte päområdet statlig företagsamhet. framlades Statsföretags bokslut förår 1972. Det talades där om förbättrat resultat, och det är glädjande, tyckervi. Men faktum kvarstår att förlusterna i den statliga företagargruppenfortfarande uppgår till sä mycket som . Det är visserligenen nedgång frän året innan, dä förlusterna uppgick till drygt 200 miljonerkronor, men är att märka att 12 av 29 statliga företag gär medförlust. Eftersom erfarenheterna av statliga företag även har fåttregeringspartiets företrädare, åtminstone en del av dem, ganska betänksamma viUman nu övergå tiU att i ökad grad styra de privata företagen. Man gör det i denanda som vår värderade finansminister - gav uttryck för redan1969, då han sade att "steg för steg skall man socialisera i detta samhäUe.Men man skall inte basunera ut det på gator och torg där det sä lätt kanmisstolkas." Frän moderata samlingspartiets sida delar viinte och socialdemokraternas uppfattning på denna punkt. Vi är avmotsatt uppfattning. Här i landet skall det inte socialiseras. Försöker mangöra det steg för steg skaU vi basunera ut det gator och torg, sä attmänniskorna fär en chans att säga ifrån, ekonomi bör, anser vi, även ifortsättningen bygga pä enskilt ägande, på en fri prisbUdning och konkurrens,och man bör i möjligaste män undvika att bruka sådana selektiva medel med vilkaman riskerar att få vad som i den allmänna debatten numera ofta kaUas förmygelekonomi. Har man ett industriverk, befolkat av ambitiösa tjänstemän medplanhushållarambitioner, riskerar man att av s, k, selektiva ingreppytterligare kommer att öka. Det är mot denna bakgrund, herr talman, som vi frånmoderata samlingspartiets sida avstyrker skapandet av ett industriverk. Som jag tidigare nämnt är vi i många avseenden starktkritiska mot det effektiva i flera av de sammanslagningar som föreslagits. Vadavser SIFU:s inordning i det nya verket och SlFU:s framtida verksamhet vill visärskilt understryka att SIFU bör fä behäUa stäUningen som ett friståendeinstitut med uppgift att ge service ät främst mindre och medelstora företaginom hantverk och industri. Företagen inom dessa viktiga delar av näringslivetär mest betjänta av ett serviceorgan, som kan arbeta smidigt och effektivt ochi nära och fortlöpande kontakt med näringslivets huvudorganisationer ochbranschförbund. Detta bhr svårt att uppnå om SIFU inlemmas i ett stortämbetsverk. Det synes därför angeläget att SIFU;s verksamhet i sin helhet blirföremål för en skyndsam översyn. Både institutets ställning och dessverksamhetsinriktning bör övervägas. Vid översynen bör man också undersöka hurSIFU skaU kunna ges en mera markerad profU och utvecklas tiU ett teknologisktinstitut med uppgift att pröva ny teknik, omsätta den i nya arbetsformer ochatt genom konsult- och utbildningsverksamhet håUa företagen informerade om denmycket snabba tekniska utveckhng som vår tid innebär. Forskningen utgör utan tvivel en av framåtskridandetsstarkaste krafter. Vi hävdar bestämt att om vår industri skaU kunnaframgångsrikt konkurrera på världsmarknaden under villkor som ger utrymme förstigande löner och ökat välstånd i det här landet är en av förutsättningarnaatt de svenska produkterna är av en hög teknisk kvalitet. Därför anser vi, attstatens ansvar för forskningen är betydande. Jag vill här erinra om betydelsensåväl av att den forskning som bedrivs vid bl. a. universitet och högskolor färtillräckliga resurser som av att företagens lönsamhets- ochfinansieringssituation är sådan att forskning och utveckhng kan bedrivas itUlräcklig omfattning. Rätt utformat kan ett statligt stöd av den typ somförutses i den nu föreslagna utvecklingsfonden visa sig betydelsfuUt i mångafall. Statens medverkan härvidlag - det hävdar vi också bestämt bör i princip endast ske när förutsättningar saknas att på vanligt sätt genomkrediter eller aktieteckning finansiera ett projekt.