prot · FW0988 · 1973-12-31 00:00:00 — offentUggjordes etl brevfrån ca 17 000 htauiska katoliker tUl FN:s generalsekreterare , i-vilket undertecknarna protesterar mot vad de kallar en systematiskreligionsförföljelse i strid mot den sovjetiska grandlagen. ProtesteninnehåUer en rad klagomål; bl. a. att präster fängslats eller landsförvisatsför att de förberett katolska barn för den första nattvarden, att katolikeravskedats från sina arbeten på grand av sin tro och inte kunnat få andraarbeten, att katolska barn måste studera ateism i sovjetiska skolor ocht-vingas tala, skriva och handla i strid mot sina samveten. I den skrift som den svenska sektionen av AmnestyInternational utgivit om "Judar i " berättas om ArkadijSjpUberg från , som engagerat sig för att judar skulle ges rätt altemigrera tUl . Själv hade han skrivit brev tUl och begärt all fåflytta tUl . arresterades SjpUberg, och dömdeshan till tvångsarbete och vistelse i ett fångläger. I samma skrift judarna i befinner sig i en pressad situation. Han tUlägger:"De har tillerkänts stäUning av nalionahlet. Men deras möjligheter attleva ett juridiskt nationellt liv är synnerligen begränsade. Än svårare har dejudar som vUl utöva sin religion." I de motioner som nu har att behandla lämnasockså uppgifter om diskriminering och förföljelse av ohka religiösa grupper iSovjetunionen. Rådet för släktingar till fängslade evangeliska kristna ochbaptister i har sänt ett flertal brev tUl internationellaorganisationer, t. ex. tUl FN och Kyrkornas världsråd. I dessa har manredogjort för de övergrepp som den sovjetiska regimen utsatt dessa kristna för.Ett stort antal petitioner har också inlämnats tUl myndigheterna. Etl exempelär de 1 500 mödrarnas brev och president , i vilket manbegär att få behåUa sina barn och att dessa inte, som beslutats, på grund avföräldrarnas religiösa övertygelse omhändertas och uppfostras av myndigheterna. Vi saknar aUtså inte konkreta informationer. Genom en radkanaler har rapporter kommit om förödmjukande förhör, om arresteringar ochfängelsevistelser, om splittrade hem och deporteringar. Dessa vittnesmål fränSovjetunionen är så många och så pass väl belagda att de måste fylla oss medsorg och oro. Enligt artikel 18 i FN-konvenlionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter slås varje individs rätt tUl tankefrihet, samvetsfrihetoch religionsfrihet fast. Där sägs: "Denna rätt innefattar frihet attbekänna sig till eller antaga en reUgion eller tro efler eget val och frihetatl ensam eller igemenskap med andra, offenthgl eUer enskilt, utöva sin religion eller tro genomgudstjänst, iakttagande av religiösa sedvänjor, andaktsutövningar ochundervisning." Där uttalas vidare: "Ingen må utsättas för tvång, somkan inskränka hans frihet att bekänna sig tUl eUer antaga en religion eller troefter eget vaL" Denna konvention har undertecknat. Vi reservanter anser alt klart bör uttala sinoro över den situation som råder för vissa av de religiösa grupperna iSovjetunionen och att regeringen bör söka finna lämpliga former atl aktualiseradenna fråga. När människor på grund av sin religiösa tro, pohtiska övertygelseeller etniska tUlhörighet utsätts för diskriminering eller kastas i Tängelse,måste det vara en phkt för oss att påtala sådana kränkningar av de fundamentalamänskhga rättigheterna var de än äger ram. Det må gäUa , ,, , , eller Sovjeluruonen. Det skuUevara att svika vår plikt om vi inte sade ifrån om detta. Men socialdemokraterna i utrikesutskottet delar inte dennauppfattning. 1 majoritetsyttrandet uttrycker man nämhgen icke någon som helståsikt om vad som sker inom . Man är inte beredd alt uttala någonoro eller kritik över de övergrepp och den diskriminering av minoriletsgrappersom här påvisats. Detta ståndpunklslagande är inle bara förvånande, utan detstrider mot de principer som socialdemokraterna i andra sammanhang bekant siglUl. Vänskapliga förbindelser utesluter inte uppriktighet när åsikterna gårisär, sade statsminister i ett uppmärksammat tal i för några årsedan. sade utrikesminister här i att det ärför en överväldigande majoritet självklart att regeringen redovisar sinståndpunkt i de stora internationella frågorna, särskUt när de berörsmåstaternas krav och respekten för grundläggande mänskliga rättigheter. Hanbetonade vidare, atl våra meningsyttringar i olika skeden enbart styrs av våraegna värderingar. Och under den senaste liden har utrikesministern gått ett stegvidare och förklarat att lystnad i viktiga internationeUa frågor kan betraktassom ett svek mot våra egna värderingar och även skapa misstanken om att vilåter vår politik bestämmas utifrån. Ändå vUl inte socialdemokraterna alt uttalar sinoro i detta fall. En hänvisning tUl arbetet inom FN på atl åstadkommabestämmelser om skydd av religionsfriheten får räcka. Inte heUer viU man uttalaall den i lämpUga former bör aktualisera den diskrimineringsom sker av rehgiösa grapper i precis som man bör aktualiseraliknande brott mot de mänskliga rättigheterna i andra delar av världen. Jag finner denna attityd svårförklarlig. SkaUvi inte reagera från svensk sida mot diskriminering och brott mot mänskliga rättigheteroavsett var de äger rum? Eller skall vi mäta med olika mått? Skall vi avståfrån kritik av därför atl man inle vill störa de godagrannskapsförbindelserna? Del är angeläget att socialdemokraterna klargörorsaken lUl sin tystnad på denna punkt, som så uppenbart strider mot det löftepartiet gjorde om solidaritet "med de krafter Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. som kämparför frigörelse från fattigdom och förtryck". Det är inga överord vi har begärt vårt kravinnebär alt på ett värdigt och mältfuUl sätt framför sin oro. FörSovjetunionen saknar säkert inle opinionsyttringar både i grannstaterna och ivärlden som helhet betydelse. Man förstår säkert att även behandlingen av dessafrågor har betydelse för den avspänning som också är såintresserad av. Ty med avspänningen följer ju över huvud laget en mera öppenatmosfär och en möjlighet UU dialog över gränserna också i känsliga frågor. Låt mig tUlägga för att undvika aUa missförstånd: Del äretl viktigt intresse för att ha goda relationer till . Viönskar en fortsatt avspänning. Från vår sida, som framgått av tidigare debatterhär i kammaren, förordar vi att man på aUl sätt lar lill vara möjligheterna altbygga ut det vetenskapliga och kulturella utbytet. Vi lägger också en specieUvUcl vid att våra handelsförbindelser med och andra östländer ökar. Mendella kan inte och får inle innebära att vi avstår från atl framföra kritik närvi anser det berättigat. Jag är övertygad om att en sådan kritik, framförd ivärdiga former, enbart kan hjälpa dem del berör och bidra lUl all skapa respektför vår självständighet och för den konsekvens med vUken vi försvarar respektenför grandläggande mänskliga rättigheter. Jag yrkarbifaU lUl reservationen. I delta anförande instämde herrar , , ,, och , , , fröken , herrarRydén, , , , och , fröken , herrPetersson i , samt herrar , , KarlBengtsson i , Källstad, i , , , iKil, , , i , , i , Larssoni och ÖhvaU (samtliga fp). HerrSTÅLHAMMAR (fp): I en hemUg instruktion för de lokalakommittéer som har till uppgift all övervaka den religiösa aklivilelen inomsina respektive distrikt i kan man läsa föhande: Kommitténs storlek skall faslstäUas dels efter det behovatt övervaka religiösa gruppers verksamhet som finns inom ell område, delsefler behovet att avslöja och undertrycka aktiviteten hos icke registreradereligiösa grapper. I en punklmed beteckningen 4 heter det: Kommitténs uppgifter är att systematiskt studera och följaden religiösa situationen inom del område man ansvarar för, vilket innebäruppföljning av hur många som går tUl kyrkorna och deltar i religiösa ritualeroch noggrann kontroU av graden av påverkan av allmänheten som de religiösagrappema och deras präster kan utöva, speciellt när del gäller att attraheraunga människor och barn för religion och religiösa ritualer. Dessutom skaU kommittén granska församlingens statislikför atl konstatera att alla religiösa kulthandlingar har blivit officieUtregistrerade. Dit räknas då bröllop, begravningar etc. Kommittén skallvidare studera ivUken utsträckning religiösa helgdagar firas och -vilka negativa effekter dellafirande har på arbetsprocesser och arbetsdisciplin. Åtgärder måste vidtagas föratt komma tUl rätta med dessa negativa fenomen. Sammansättningen av kyrkornasverkstäUande organ och församhngsled-rungar skaU vidare kontroUeras av dennakommitté och de mest aktiva medlemmarna avslöjas. När en överenskommelse har träffats meUan en församlingoch den lokala kommittén om alt en lokal för församhngens gudstjänster skaUställas till förfogande, skaU församUngen välja ordförande och femstyrelseledamöter. 1 inslraktionen för kommitténs agerande kan man då läsa: Detär önskvärt alt ni deltar i valet av ledamöler i det verkställande organet ochutser sådana personer som följer upp era intentioner. I den engelskaöversättning som jag har studerat slår del ordagrant "people who carry outyour line". Del som jag nu sagt gäller således förhåUandena för deofficiellt registrerade, och således de enligt lagen legitima kristna gruppernai . För dem som av olika skäl vall all ställa sig utanför dennaregistrering eUer förvägrats den och således enhgt lagens bokstav bedriver sinverksamhet illegalt är situationen naturligt-vis än svårare. Många av dessamänniskor som endast har krävt rätten att i frihet få utöva sin religion harkastats i fängelse, torterats och dödats. FamUjer har splittrats och barn hartagits från sina föräldrar. Vi vet mycket om det här genom det råd som bUdades 1964 avrepresentanter för de oregislrerade kristna samfunden. Rådet för släktingartUl fängslade evangehekristna och baptister i . Sedan detta år haren ständig ström av dokument nått oss i väst genom rådets försorg. Deras syftehar varit att både ge en utförlig beskrivning av hur de troende behandlas ochförmedla en riktig information om den lagstiftning som reglerar den rehgiösaaktiviteten. När man läser dessa dokument måste man konstatera att de aldrignågon gång blir vare sig patetiska eller bittra, trols att de tUl sin natur ärotroligt tragiska och dramatiska. Men faktamaterialet i sig självt är helttUlräckligt för att göra intryck. När rådet märkte att petitionerna och skrivelserna tUl deegna myndigheterna hade föga framgång vände man sig till väst. 1967 fick FN:sgeneralsekreterare sitt första brev, där man skrev; "har vibeslutat att vända oss till Er som världens högsta auktoritet." 1970 skrevrådet lill presidenten för baptisternas världsallians och till, som man sade ietl öppet brev, aUa kristna i världen och bad om hjälp med föhande ord:"Om Ni är lysta, kommer säkert befrielsen och rätten altpredika evengeliel ändå men låt inte detta hända ulan att vi alla tar aktivdel i det." Del är mot den bakgrunden som vi har väckt vårmotion nr 630. Vi kan inle acceptera alt ingenting sägs från svensk sida om detförtryck och den diskriminering dessa kristna grupper är utsatta för. Vi ärhelt medvetna om all våra möjligheter att göra någonting är ytterst begränsade.Men jusl därför måste vi ju använda de metoder som möjligen kan ha någoneffekt. Vi vet också atl förföljelser mot minoriteter och mot personer på grundav ras, hudfärg och religion eller politisk övertygelse förekommer på mångahåll i världen. Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. Åtgärder mot religionsförtryck i m. rn. svenskaregeringen i så många andra fall har demonstrerat mol del man anser vara orätt,har vi ytterst svårt att förstå den enögdhet som kännetecknar handlandet inomdelta område. Vi tror faktiskt atl ett beslut i den svenska om all geregeringen i uppdrag alt på olika sätt aktualisera frågan om de religiösagruppernas situation i skuUe få en positiv effekt för dem. Ochom -vi inle trodde att protester skuUe ha någon betydelse, varför skuhe -vi dåprotestera i så många andra faU? 1 sitt tal vid den 11 oktober1972 sade utrikesmmister bl. a. följande; "I har svårabakslag förekommit i kampen för mänskliga rättigheter. Dettagäller särskUt utvecklingen i och . Den grekiskaregeringen har trots upprepade försäkringar underlåtit atl anträda vägenUllbaka tUl demokratiska förhållanden. årsidéer utsatts för ökat tryck.- En vaken internationell opinionutgör ett viktigt bidrag tUl skyddet av de mänskliga rättigheterna." Detär helt riktigt. Men varför är man då från svensk socialdemokratis sida sårädd för all delta i opinionsskapandet mot religionsförlrycket i ?Hur kan man med gott samvete bara slå sig tUl ro med den lakoniska formuleringsom utskottsmajoritelen har i sin skrivning när man säger: "Syftet medmotionerna torde sålunda i huvudsak vara tUlgodosett"? Delta skrevsungefär en månad efler det av vi haft besök av ministerpresidentKosygin. Diskuterades frågan om förtryck mot och diskriminering avminoritetsgrupper i bUateralt vid de överläggningarna? Om intedet skedde, kan man väl ändå inte säga atl aUt som kan göras redan har gjorts. Har utrikesministern i FN konkret påtalat juslförhåUandena i ? Ändå anser man att syftet med motionen ärtUlgodosett. Har representanter för den i sina mångapolitiska anföranden nägon gäng tagil upp frågan om dessa brott mot demänskliga rättigheterna i ? Ändå anser man atl ytterligareåtgärder inle behöver vidtas. Har frågan aktualiserats -vid demonstrationer ochprotestmöten, vid de mänskliga rälUghelernas dag, från regeringens sida? Nej,man tiger. Har regeringen tagit initiativ till sammanträffande medrepresentanter för Kyrkornas världsråd, för Baplisernas världsallians eher förden katolska kyrkan för all få ytterUgare information om förhåUandena ochkanske förslag om vad som kan göras? Men syftet med motionen anses ändåvara tillgodosett. Vi som har undertecknat den här motionen tror att enprotest inte bara är en akt av solidaritet med förföljda människor ulan att denockså kan påverka deras reella livssituation. Vi vet ju ätt en kritisk ochaktiv världsopinion kan påverka regeringars handlande. Det är därför vi kritiserar den svenska regeringenför passivitet inför religionsförtrycket i . Vår motions syfte varatt ge regeringen uppdraget alt aktuaUsera också dessa brott mol de mänskligarällighetema i de former som man kunde finna pas,sande och vid skildatUlfällen. Men den socialdemokratiska ulskottsmajoriteten har sagt nej. SkaU viaUlså få uppleva den situationen vid omröstningen här om , att desvenska socialdemokraterna, inklusive broderskapsrö- relsensrepresentanter, eventueUt med stöd av kommunisterna, kommer alt rösta emot denreservation som kräver ett uttalande atl frågan om de religiösa grappernasstäUning i måste aktualiseras? Det praktiska handlande vi hitlUls har sett frånutskottsmajoritetens sida i della faU har lyvärr inte haft mycket gemensamt meddet som jag tycker vikliga och riktiga uttalande som utrikesminister i årets ulrikespohtiska debatt, då han sade: "Det är för enöverväldigande majoritet självklart att regeringen redovisar sin ståndpunkt ide stora internationeUa frågorna, särskUt när dessa berör småstaternasberättigade krav och respekten för grandläggande mänskliga rättigheter." Med detta, fra talman, ber jag att få yrka bifaU tillreservationen vid ulrikesutskollets betänkande nr 6. Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. HerrAHLMARK (fp): Många politiska ledare i världen talar om"frihet", alt de kämpar för frihet men att deras motståndare inte gördet. Nästan oavsett ideologisk färg på regimen så söker man granda sinapolitiska anspråk på alt man skyddar frUieten. Vi kan lyssna på lan ochTito, på och , på och - till frihetenåterkommer de gärna i sina ord och hälsningar. Men detta det vet -vi - är en falsk seger för frihetensidé. De demokratiska honnörsorden har blivit sä populära atl de måste nyttjasockså av demokratins fiender. Ord som folkstyre, demokrati och frihet har ensådan värdeladdning att inte ens diktatorerna kan undvara dem. Och så ser vihur språket vanhedras av dem som bara nyttjar orden som redskap för propagandaoch hkriklning. Ty den sanna friheten är alltid frihet för dem som tyckerannorlunde. Alt regimernas ödmjuka tjänare har sin frihet att hyUa härskarna,det vet vi. Avgörande iir i stället om regimerna låter sina kritiker komma tilltals. Där ligger gränshnjen meUan demokrati och icke-demokrati.Frihet är alltid frihet för dem som tycker annorlunda. .Den övertygelsen får-vi aldrig släppa och aldrig kompromissa bort. För bara om vi i vårt eget landlåter dem komma tUl tals som tycker annorlunda än vi själva har vi moraliskrätt att kräva en motsvarande frihet av andra stater. Kommunister av ohka slaghar fuU frihet att propagera sina läror i . Ingen hindrar dem all ställaupp i de allmänna valen. Vi skall bekämpa dem med fakta och argument men intemed munkorgar och ingrepp i yttranderätten. Frihet är alltid frihet för dem somtycker annorlunda. Det finns de som inte anser så. De tyr sig i stället tUlen flerhundraårig missuppfattning om friheten. Den är att medborgerliga fri-och rättigheter mest är formahteler, viktiga ibland och för ett fåtal men inteavgörande för den stora massan av människor. Det centrala är, säger man, den ekonomiskautvecklingen eUer graden av förstatligande i näringslivet eller utjämningenmeUan olika grapper inom folket. Men friheten är inle central det är i vemsintresse man nyttjar friheten som bestämmer vår syn på den. Detresonemanget är försåtligt och del är falskt och det är farligt. Det är försåtligt därför att det stäUer den politiskafriheten och den religiösa friheten i konflikt med en del mål av ekonomisk ochsocial Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. natur.Friheten skuUe, menar vissa, försvåra ekonomiska reformer som lättare kangenomföras i samhäUen med auktoritära styrelseskick. Den sällan uttaladeförutsättningen är då att de förändringar man önskar inle tål den fria debattenoch de fria valen. Den pohtik man giUar är inte majoritetens. Vill man ändågenomföra den måste del ske i strid med majoritetens åsikter, och det kanaldrig förverkligas med obeskuren frihet. Tanken alt friheten är en oviktig formalitet är därför enfilosofi för minoriteter som vägrar godta atl de inte har folket bakom sig. Dekräver atl ändå få sätta sin stämpel på samhäUet också om det måste ske tiUpriset av poUtisk terror och tusentals politiska fångar. Och när de bekämparsina motståndare mera med polis än med polemik så gör de det aUlid i folketsnamn, låtsas alltid att de företräder nationens "verkliga" vilja,förhäver sig ständigt tUl tron atl framlidens krav ger dem en historisk rällatt nonchalera andras meningar. Sä är det i . Fria val är otänkbara, därföratt då skuUe regimen i Kreml troligen röstas bort. Och regimen i Kreml är engaranti för en marxistisk-leninistisk politik, och den är viktigare änformaliteter som demokratins frihetsbegrepp. Då får motståndarna finna sig iall bli tystade och trakasserade. I folkets namn fängslar man dem som inget merbegär än alt i fri debatt få vända sig tUl folkel. Men tesen om friheten som en formalitet är också/a/.y'.Det är ju just med friheten och demokratin som vapen som så många reformer kanbli verklighet. Del är när man kan vädja tUl etl lands medborgare, när man kansöka stöd i ett fritt val för de krav man för fram, som den storasamhäUsomdaningen äger ram. Ty den stora samhällsomdaningen sker i regel inlemot folkel utan med folket. Det är när man kan övertyga en majoritet av väljareom det rimliga i ett reformprogram som reformerna sen kan bäras upp avansvarskännande medborgare. Del är när man först måste vinna människorna för enidé som man får den enda garantin som politiken erbjuder att den idén är lillgagn för folkets flertal. 1 finns ingen sådan garanti, inget krav påhärskarna alt övertyga en majoritet av medborgarna om sin politik, ingenmöjlighet för människorna att bestämma sin framtid genom alt rösta på andrapolitiker. De får finna sig i de begränsningar av konsumtionen som bestäms iKreml, i de folkomflyttningar som ledningen driver fram i och andraområden, i den förtryckspolilik i som ansernödvändig, i de trakasserier och förföljelser mot kristna grapper som BertSlålhammars m. fl. Del ryska folkel vet att friheten inte ärnågon liten formfråga i marginalen. Bristen på frihet i deras eget land för demlill en politik som på en rad områden strider mot deras intressen ochvärderingan Påståendet om friheten som en formalitet är slutligenfarligt. 1 samma ögonblick som man nervärderar den politiska friheten,religionsfriheten, yttrandefriheten, tryckfriheten och friheten all organiserasig, öppnar man ell fönster åt terror och tortyr, åt rättslöshet och politiskarättegångar, ål arbetsläger och systematisk diskriminering av oliklänkande.För om friheten inte är sä viktig är det inle heUer så viktigt när man gör våldpå den. Om folkvUjan inle får höras och prövas kan man gott spärra indem som vädjar tUl den. Ty godtar man inte friheten måste man Nr 88 också förtrycka dem som kräver frihet. Så har delgått i nästan aUa länder där man börjat säga all frihet är en ig :1073 Det har startat med blygsamma begränsningar av ------ yttrandefriheten,del har fortsall med trakasserier av opponenter, del har tgaraer motfullföljts i diktatur och det har ofta slutat i polisstat och tusentals religionsförtryck arresteringar. Så har det gått med mUitärregimer ochklerikala fåvälden, ' med korramperade enpartistater ochfascistliknande juntor. De har börjat ''- '"" med att proklamerahöga ideal, de har slutat med att förnedra samma ideal. De har startat sinagitation med att kräva rättvisa åt folket. De har tUl slut inte känt sig säkraförrän en del av folket satts bakom galler och resten skrämts UU lydnad. Ty sågår det nästan alllid när man inle vUl förstå att frUiet aUtid är frihet fördem som tycker annorlunda. Så är det i . Lyssna tUl de judar som inlefår lämna , som plågas av anlisemUiska fördomar, som rensas ul urförvaltningen på grand av sin tro och sin bakgrand. Se på de kristna som kastasi fängelse för brottet atl håUa gudstjänst; har gi-vit ossbilder av deras liv och vUlkor. Hör på de författare som gisslat förtrycket ochsatts i läger eUer på mentalsjukhus. Beundra det oändliga model hos dem somöppet arbetar för en liberalisering av den kommunistiska supermakten. HosAlexander Solzjenitsyn möter vi dem, deras tro och kärlek tiU , derasfångvaktare och deras hopp om atl någonstans, , på någol sätt, ärändå friheten på väg till dem. Ingenting av detta vUl utrikesutskottets majoritet ensantyda när man behandlar ett par motioner om rehgionsförföljelsen iSovjetunionen. Deras försiktighet är så extrem att utskottels socialdemokraterinle ens nämner annat än när man refererar ett uttalande av förreutrikesministern. Utskottet talar allmänt om och demedborgerliga rättigheterna. De självklara och nödvändiga ord om alt Sovjetinte respekterar dessa rättigheter utan i stället trakasserar bl. a. kristnagrapper har utskottet avvisat. De återfinns i stället i reservationen, somtagil motionen på aUvar. Det är en försiktighet som blivit flathet. Våra protestermot ofrihet i världen kan inte vara så urvattnade alt vi vägrar ge exempel påförtryck och terror. När en motion om behandlas bör utskottet säga någolom diktaturen i . När en motion om tas upp bör utskottet säganågol om del förnedrande i apartheid. Motioner skall inte behandlas genom flyr de problem som där tas upp ulan genom alt man söker ha en åsikt omdem; jag kan i allt instämma med . Då räcker det inte atl allmänthänvisa liU resolutioner i FN. har än en gång försökt vara merdiplomatiskt än diplomaterna själva, och resultatet har blivit ell betänkandesom talar genom sin generande tystnad. Naturligtvis bör vi också på ett vidare plan ta uppbristen på mänskliga fri- och rättigheter i världen, men det får aldrig bli en ursäkt för att man hukar i de konkreta faUen. När vi protesterar mot ofriheten i är det på samma gång en protest mol förtrycket överallt i världen där förtryck finns. Vi i och andra demokratier är en privUegierad 109 Åtgärder mot religionsförtryck i m. m. minoritet.Den stora majoriteten av människor i världen lever i något slag av totalitärasamhäUen.