prot · FW09141 · 1973-12-31 00:00:00 — är ju själv företrädare fördomarkåren, och när jag lyssnade tUl hans mycket detaljerade uppräkning avargumenten både för och emot den här lagen samt de risker som kunde föreliggaoch de fördelar som kunde finnas, så gjorde jag reflexionen att den tiUtro viinom utskottsmajoriteten visat domarkårens möjligheter att handha den härmycket grannlaga uppgiften på ett riktigt sätt säkerhgen inte kommer pä skam.Det gör att jag känner mig mer styrkt i min uppfattning . HerrERNULF (fp): Dä har nog fröken helt missförståttmig. Jag påvisade vissa faror med lagstiftningen men uttryckte denförhoppningen att våra domstolar skuUe kunna utforma förfarandet på etttiUfredsställande sätt. Och det gläder mig naturligtvis om fröken tror att så kommer att bli fallet. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 36 punkten A röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 1 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemstäUt. Propositioner gavs pä bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUerjustitieutskottets hemstäUan i betänkandetnr 36 punkten E röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av Rättegängen i tvistemål om mindre värden, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Vissa särskolefrågor m. m. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt, § 13 Föredrogs betänkanden Nr 32 i anledning av motioner om översyn av lagstiftningenom stiftelser Nr 34 i anledning av Kungl. Maj;ts proposition 1973:152med förslag till lag om ändring i lagen (1970:995) om införande av nyajordabalken Nr 37 i anledning av Kungl. Maj;ts proposition 1973:151angående godkännande av överenskommelse om ändring av den nordiska konventionenden innehåUande intemationeUt privaträttshga bestämmelser omäktenskap, adoption och förmynderskap Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 14 Vissasärskolefrågor m.m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 26 i anledning av motioner om vissa särskole frågor m. m. Trots att det förehggande betänkandet socialutskottets betänkande nr 26 - är enhälligt tar jag mig friheten att göranägra kommentarer tiU det. Betänkandet behandlar bl. a. motionerna 165 och 665, somberör särskolan. Utskottet har i sitt betänkande verkligen lyckats ge enrealistisk beskrivning både av omsorgslagen och av hur särskolan fungerar, eUerrättare sagt borde fungera, om man på alla platser levde upp tiU omsorgslagensambitioner. Omsorgslagen för de psykiskt utvecklingsstörda är säregen de psykiskt utvecklingsstörda är den enda grupp handikappade som har en lagbakom sig som hävdar deras mänskhga rättighet till en normalisering isamhället. Det är nu snart omsorgslagen antogs,och som lagen varit i kraft har rent otroliga sakerskett när det gällt att förbättra de psykiskt utvecklingsstördas situation.Under den tid lagen varit gällande har emellertid inte samhällets utvecklingstått stUla. Reformarbetet har gått snabbt inom skolan, socialvården och inteminst pä arbetsmarknaden. Men tyvärr tvingas man konstatera att inga störrereformer vidtagits för de psykiskt utvecklingsstörda . Manfår en känsla av att omsorgslagen fått tjäna som anhalt i reformarbetet för depsykiskt utvecklingsstörda. Inte minst framgår detta av svaren från deremissinstanser som utskottet remitterat motionerna till. Praktiskt tagetsamtliga kryper bakom lagen och tar den tUl intäkt för att inga förnyelser fårgöras för att bygga vidare pä omsorgslagens vackra grundidé att göra livet meradrägligt för de psykiskt utvecklingsstörda. Vid föregående ärs riksdag väckte jag tillsammans mednågra medmotionärer en motion med begäran om en utredning angående huvudmanna- Vi möttes då av samma negativa hållning mot de psykisktutvecklingsstörda. Frågan gäUde då som närhetsprincipen, som omsorgslagenbygger på. Jag tror, herr talman, att vi snart mäste ta ställning tUl om viverkligen är beredda att genomföra närhetsprincipen. Eller skall det barastanna vid tomma och intetsägande uttalanden om en god vilja? I motionen 165 har vi tagit upp frägan om enomorganisation av studie- och yrkesorienteringen för grundsärskolan. Vi kaninte frigöra oss från tanken att de elever som gär i särskolan har lika storabehov om ej större som övriga elever av att få en effektiv studie- ochyrkesorientering. Vi ser med beklagande på den hållning som remissinstansernahar gett uttryck för. De enda reformer där hänsyn tagits till de utvecklingsstördaär de som gäller förskolans område. Men i övrigt har de psykisktutveckhngsstörda blivit bortglömda, och syo-verksamheten är bara ett av mängaexempel härpå. anför i sitt yttrande att man förnärvarande utarbetar läroplaner för såväl yrkessärskolans yrkesutbUdning somyrkesträning. Detta är i och för sig mycket glädjande. Men det är på samma gängskrämmande att man först , fem är efter det att lagen trätt i kraft, börjatutarbeta läroplaner och att man först nu har uppmärksammat problemen.Yrkessärskolans innehåll och målsättning är för den handikappade av storbetydelse, och det gäller verkligen att få yrkesutbildningen så anpassad attden tar större hänsyn tiU den enskilde eleven. Jag tror att det är viktigare idetta faU än när det gäller övriga ungdomars yrkesutbildning. Vi bör göra klartför oss att omskolningsmöjlighetema för yrkessärskolans elever är mycket små. Vad beträffar vårt önskemål att fä beteckningengymnasieskola på yrkessärskolan framhåUer vissa remissinstanser att det skullebh svårt att tUlmötesgä denna önskan, bl. a. beroende pä träningsskolanselever. Jag tycker det är skrämmande att man skall kunna sätta stopp för enbenämning pä en skola med hänvisning tUl graden av handikapp hos eleverna. Det skulle vara mycket frestande för mig uttömmande fä utforma mina idéer och tankegångar om särskolan, dess innehäUoch målsättningar, men jag har inte för avsikt att vidareutveckla detta ,utan jag tänker i stället återkomma vid följande riksdag. TUl sist vill jag bara anföra att jag har förståelse förutskottets ställningstagande mot bakgrund av remissinstansernas negativahållning, men denna förståelse gäller ej remissinstanserna. Jag har inget yrkande. FruSKANTZ(s): framställde visserligen ingetyrkande, men jag vill ändå förklara hur vi sett på denna fråga från utskottetssida. Jag håller inte med dä han säger att vi kryper bakomomsorgslagen när vi yrkar avslag pä motionema. Det är det som händer inomsärskolan som gör att vi inte kan bifalla motionerna. DärtUl kommer attremissinstanser har yrkat avslag pä motionerna. Låt mig till att böqa med ta upp motionen 165, därmotionärema begär att studie- och yrkesorienteringen (syo) för grundsärskolanskaU Vissa särskolefrågor m. m. Vissa särskolefrågor m. m. omorganiserasenligt samma rikthnjer som skall gälla för studie- och yrkesorienteringen igrundskolan och gymnasieskolan. Det nya systemet med kommunalt anställda syo-tiänstemänför grandskolan och gymnasieskolan skall vara genomfört den och äravsett att ersätta tidigare organisation, vilken bl. innebar att arbetet medstudie- och yrkesorientering bedrevs väsentligt olika i och igymnasieskolan. Dessa olikheter beredde elevema svårigheter. Det nya systemet som alltså skaU vara genomfört den är en försöksverksamhet somskaU utvärderas. Först därefter skall det mera långsiktiga beslutet fattas omhur det framtida syo-systemet skall se ut. Den frågan skall underställasriksdagen för prövning det beslöt vi 1971. I och för sig är det självklart att varje förbättring avanordningar inom det vanliga skolväsendet också skall komma särskolans elevertill godo. Myndigheter, både centralt och lokalt, skolan själv, elevernasföräldrar, handikapprörelsen m. fl. följer med uppmärksamhet att så sker. Mendet är inte alltid lämpligast att låta förbättringar och utveckhngstendenser fåsamma form för ohka elevgrupper. är i full gång medarbetet pä läroplanen för särskolans yrkesundervisning, och arbetarman med att ytterligare utveckla studie- och yrkesorienteringen för elevema pådetta stadium i särskolan. Enhgt utskottets mening bör erfarenheterna från denpågående försöksverksamheten awaktas innan stäUning tas. I motionen 665 begärs att yrkesskolans innehåll och målsättningskall bli föremål för utredning och att yrkesskolan skall betecknas somgymnasieskola. beklagade att det hade gått innan man hadetagit itu med den här arbetsuppgiften på . Då tycker jag attdet är beklagligt att , när man håller pä med den på SÖ, viUsätta i gång med en utredning. Motionen är så skulle jag vilja se den ett utslag avdet varma intresse och den uppmärksamhet som ägnas frågor om likvärdigamöjligheter och rättigheter för de psykiskt utvecklingsstörda eleverna och förde elever som gär i den vanliga skolan. Jag tror att vi alla är helt ense medmotionärema i önskan om att vad som bjuds de psykiskt utveckhngsstördaungdomarna skall vara en fullvärdig motsvarighet tiU vanliga ungdomarsgymnasieskola. Men med hänsyn till det arbete som vi vet pägår inomskolöverstyrelsen har utskottet icke kunnat tillstyrka motionärernas förslag omatt det nu skall företas en utredning om yrkesskolans innehåll och målsättning. Jag viUmed detta yrka bifall tiU utskottets hemställan. Jag vill bara förtydliga en sak. När jag sadeatt man kryper bakom omsorgslagen avsåg inte detta utskottet, utan jaghänvisade då till remissinstanserna. Jag haralltså härmed velat påpeka att kritiken inte gällde utskottet. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Herr förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . § 15 Föredrogs socialutskottets betänkande nr 28 ianledning av motion om varningstext på förpackningar innehållande läkemedel somnedsätter förmågan att framföra fordon. Trafiksäkerh e ten m. m. Utskottets hemställan bifölls. §16 Trafiksäkerheten m. m. Föredrogs trafikutskottets betänkande nr 23 i anledning avmotioner rörande trafiksäkerheten m. m. I dettabetänkande behandlades motionerna 1973:179av i m. fl. (c), 1973:181 av m. fl. (vpk) vari, såvitt nuvar i fråga (punkterna 3-6), föreslagits 3. att hemstäUde hosregeringen om en sänkning av hastighetsgränsen inom tätorterna tiU vid övergångsställen, skolor, ålderdomshem och hknande ställen, 4. att uttalade sigför en maximering av högsta längden för landsvägsfordon tUl 18 m, ett förbudför tung trafik och veckoslut och om strängarekontroll av utländska fordon som trafikerade svenska vägar, 5. att riksdagenhemstäUde hos regeringen att övergångsbestämmelser för transport av giftigakemikaher och eldfarliga produkter i avvaktan pä ordentligasäkerhetsföreskrifter skulle utarbetas för katastrofberedskap, 6. att riksdagenhemställde hos regeringen att övergångsbestämmelser i enlighet med vad imotionen anförts utfärdades för användningen av truckar med dåligasiktmöjligheter i tafUc på vägar och gator, 1973:183av i Skärstad m. fl. (c), 1973:188av i (c) och fröken (), 1973:194av herrar () och (), 1973:195 av herrar () och i (fp) vari hemställts att rUcsdagen beslutade att aUa fordon med en längdöverstigande 18 m skuUe förses med en obligatorisk upplysningsskylt som angavhela fordonets längd, 1973:311 av () vari hemställts attriksdagen beslutade att straffbestämmelsen i 67 § 2 st. vägtrafUcförordningen ändrades sä att gående, som gick mött rött ljus, icke ovillkorhgen skullestraffas, 1973:314 av () och fröken ()vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde 1. att en fortlöpanderegistrering och analys av alla barnolycksfall i trafiken kom tiU stånd somunderlag för ett fortsatt trafiksäkerhetsarbete, 2. att gavpoUsen nya instraktioner, som ledde tiU utvidgad praktisk tillämpning avskolans teoretiska undervisning och till en skärpt trafikbevakning ochhastighetsbegränsningar kring skolorna, 3. att riktlinjer för trafiksaneringav äldre bebyggelse med det snaraste kom tiU stånd, 4. att Trafiksäkerheten m. m. åtgärderför att åstadkomma säkrare anordningar för skolskjutsar vidtogs, 5.att förslag om lämpliga åtgärder föratt förbättra cyklarnas beskaffenhet ochutmstning framlades, 6. att undervisning i barnpsykologi blev obligatorisk vidkörskoloma, 1973:315av m. fl. (fp), 1973:332av i Agnas m. fl. (m), 1973:473av fröken m. fl. (fp), 1973:477 av i m. fl. (s) varihemställts att hos Kungl. Maj:t begärde förslag om att maximilängdenpä landsvägsfordon begränsades till 18 m, 1973:487av (), 1973.488av herrar () och (), 1973:490 av () vari hemställts att riksdagenhos Kungl. Maj:t begärde att genereUa hastighetsbegränsningar på vägar utanförtätorter skulle omvandlas tiU rekommenderade farter, 1973:744av herrar () och i (c), 1973:748 av herrar () och () varihemstäUts att hos Kungl. Maj;t begärde att motionen överlämnades tiUden parlamentariskt sammansatta arbetsgrupp som kom att tiUsättas i syfte attutarbeta program för ökad trafiksäkerhet, 1973.756av herrar i KU (fp) och (), 1973:758av m. fl. (c), 1973:762av m. fl. (fp), 1973:767av (), 1973:926 av () vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skuUe anhålla om förslag syftande tiU att särskUtkörkort för motorcykel infördes, 1973:1339 av fröken i m. fl. (c) varihemställts att rUcsdagen hos Kungl. Maj:t begärde att bestämmelser infördes omatt längden på lastfordon tydhgt skuUe anges bak på fordonet i fråga, 1973:1341av herrar Äntonsson (c) och (), 1973:1346av m. fl. (fp), 1973:1352av i m. fl. (fp), 1973:1356 av i m. fl. (c) varihemställts att hos Kungl. Maj;t skulle anhålla 1. att aviseradehastighetsbegränsningar för motorcyklar inte genomfördes, 2. att förslagframlades angående särskilt körkort för motorcykel, 1973:1359av (), 1973:1366 av m. fl. (m) vari hemställts 1.att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om a) att utredningen sombehandlade trafUcolycksstatistiken slutförde sitt arbete, b) att denarbetsgrupp som skulle tillsättas för att behandla trafiksäkerhetsverketspromemoria fick i uppdrag att särskUt vidta åtgärder för att ökatrafiksäkerheten för barnen, c) att arbetet inom nordiska trafiksäkerhetsrådetborde påskyndas, så att lagförslag om skyldighet att bära skyddshjälm vid färdmed motorcykel kunde utfärdas, 2. att uttalade att medel iökad utsträckning borde ställas tUl förfogande för vidtagande av åtgärder föratt eliminera trafikfällor av det slag som berörts i motionen samt 3. attriksdagen i övrigt gav Kungl. Maj;t tUl känna vad i motionenanförts samt 1973:1381 av (). 1973:314, punkterna 1-4 och 3, som sin mening ge Utskottet hemställde att rUcsdagen skulle 1. i anledning avmotionerna 1973:748 och 6, samt 1973:1366, punkterna 1 b, 2 Kungl. Maj;t tUlkänna vad utskottet anfört om överlämnande av nämnda motioner i berörda delartill utredningen för vissa trafiksäkerhetsfrågor, 2. avslåmotionerna 1973:314, punkten 5, och 1973:487, 3. avslå motionen1973:767, 4. i anledning avmotionerna 1973:181, punkten 4 i vad avsåg högsta tillåtna längd förlandsvägsfordon, 1973:195, 1973:477 och 1973:1339 som sin mening ge Kungl.Maj:t tiU känna vad utskottet anfört rörande längden av landsvägsfordon ochutmärkning därav, 5. avslå motionen1973:181, punkten 3, 6. avslå motionen1973:490, 7. avslå motionen1973:315, punkten c, 8. avslå motionen1973:1356, punkten 1, 9. avslå motionen1973:315, punkten a, 10. i anledning avmotionerna 1973:926 och 1973:1356, punkten 2, som sin mening ge Kungl. Maj:ttiU känna vad utskottet anfört rörande särskilt körkort för motorcykel, 11. avslå motionen1973:332, 12. avslå motionen1973:758, 13. avslåmotionerna 1973:183, 1973:188 och 1973:1352, 14. avslå motionen1973:1346, 15. avslå motionen1973:194, 16. avslå motionen1973:1381, 17. avslå motionema1973:315, punkten b, 1973:762, 1973:1341 och 1973:1366, punkten 1 c, 18. avslå motionen1973:181, punkten 4 i vad avsåg förbud för tung trafik och kontroU av utländskafordon, samt punkterna 5 och 6, 19. avslå motionen1973:311, 20. avslå motionen1973:488, 21. avslå motionen1973:744, 22. avslå motionen1973:1359, 23. avslåmotionerna 1973:179 och 1973:756, 24. avslå motionen1973:473, 25. avslå motionen1973:1366, punkten I a. Trafiksäkerheten m. m. 1. beträffande högsta längden för landsvägsfordon avherrar i Heden (c), (). Clarkson (m) och (), frökenHörlén (fp) samt () som ansett att utskottet under 4 borthemställa, a. avslå motionerna 1973:181, punkten 4 i vad avsäg högstatUlåtna längd för landsvägsfordon, och 1973:477, Trafiksäkerheten m. m. b. i anledning av motionerna 1973:195 och 1973:1339 somsin mening ge Kungl. Maj;t tiU känna vad reservanterna anfört rörandeutmärkning av längden av landsvägsfordon, 2. beträffande rekommenderadefarter av () som ansett att utskottet under 6 bort hemstäUa, att rUcsdagen med bifaU till motionen 1973:490 hos Kungl.Maj:t begärde att generella hastighetsbegränsningar pä vägar utanför tätorterskuUe omvandlas till rekommenderade farter. 3. beträffande gående som gick mot rött ljus av herrarLindahl (s). Clarkson (m), () och Komstedt (m) som ansett att utskottetunder 19 bort hemställa, att rUcsdagen i anledning av motionen 1973:311 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla att straffbestämmelsen i 164 §, p. 7, vägtrafUckungörelsenändrades så att gående som gick mot rött ljus icke ovUlkorligen skullestraffas. Jag har i reservationen 2 stött motionen 490vari begärs att generella hastighetsbegränsningar pä vägar utanför tätorterskall omvandlas tiU rekommenderade farter. Jag yrkar, herr talman, bifall tilldenna reservation. Jag är fullt på det klara med att införandet avhastighetsbegränsningar har medfört en ökad trafiksäkerhet här i landet med engynnsam nedgång av antalet olyckor och därmed av döda och skadade. När jaglikväl önskar övergäng till rekommenderade hastigheter på vägar utanförtätorterna är det närmast för att vi skall kunna pröva ivad män trafiksäkerheten påverkas av en sädan metod att reglera trafikrytmen.Jag är nämligen övertygad om att den enskilde trafikanten känner det ansvar somrekommenderade hastighetsbestämmelser innebär och att vi skulle fä en smidigaretrafikrytm och en ökad trafiksäkerhet om vi införde ett sådant system. Det kanheller inte vara nyttigt för den allmänna laglydnaden i landet att på dettasätt orsaka att kanske tusentals människor bryter mot givnabestämmelser. Jag yrkar också, herr talman, bifaU tUl reservationen 3som vilar på motionen 311 av . Denna motion syftar till att ändravägtrafikkungörelsen så, att de som går mot rött ljus inte ovillkorligen skallstraffas. Vi har alla som gångtrafikanter upplevt den konfliktsituation somdet innebär att stå och stirra mot en röd gubbe som lyser vid ettövergångsställe på en gata som kanske är helt otrafikerad. Det är svårt attförstå att utskottet inte kan gå med på ett bifall till en motion som läggeransvaret för den enskildes handlande i en sådan här situation på den enskildesjälv. Utskottet säger att det kan medföra svåra bedömningar förden enskilde. Det är väl inte svårt att bedöma om ett fordon hörs eller syns!Vägtrafikstadgan utsätter faktiskt vägtrafikantema för betydligt svårare bedömningar.En trafikregel som överträds av tiotusentals människor torde varaskadlig från trafiksäkerhetssynpunkt, eftersom den lättskapar nonchalans även mot andra trafiksäkerhetsregler. Gång pä gäng har frånkammarens talarstol, inte minst frän regeringshåll, försäkrats att regler sominte iakttas gör mer skada än nytta. Fä exempel i lagstiftningen torde vara såklara som det nu diskuterade. Det oviUkorliga förbudet har aldrig begärts avriksdagen det tillkom vid övergången tiU högertrafik. Tiden borde nu varainne att avskaffa detsamma. Jag yrkar,herr talman, bifall tiU reservationen 3. Eftersom jag är reservant även beträffande reservationen Iyrkar jag bifall också tUl den reservationen. Trafiksäkerheten m. m. FrökenHÖRLEN (fp); Trafiksäkerhetsfrågorna tUldrar sig ettaUmänt intresse; därom vittnar bl. a. att inte mindre än ett trettiotal avårets motioner hänför sig till det ämnet. har också behandlatmotionema i stor enighet om att trafiksäkerheten pä allt sätt bör främjas. Ävenom vårt land inte ligger sämst tUl i fråga om olycksstatistik utgör ändå ca I200 dödsoffer per är och mer än 25 000 skadade en ständig utmaning tUl nyaansträngningar att finna fler sätt att nedbringa antalet olyckor. När det gäUerfrägan om vad som mest gagnar trafiksäkerheten har utskottet endast i nägra fåkonkreta förslag markerat delade meningar. Sedan kammaren senast debatterade trafiksäkerhetsfrägornahar efter beslut av Kungl. Maj;t chefen för tillkallatsärskilda sakkunniga med uppdrag att utreda vissa trafiksäkerhets-frågor.Folkpartiet, som länge efterlyst ett sådant samlat grepp pätrafiksäkerhetsområdet, noterar detta med tillfredsställelse. Trafiksäkerhetsarbetetär splittrat på så mänga organ att en övergripande planering ochsamordning av arbetet måste möta stora svårigheter. Som påpekas i motionen 748 av herrar och Fälldinhandläggs frågor rörande trafiksäkerhet pä riksplanet av bl. a.trafiksäkerhetsverket, , statens vägverk, statens planverksamt statens väg- och trafikinstitut. Dessutom arbetar på samma nivå en radfrivilliga organisationer som t. ex. NTF, ochmotororganisationerna. Pä det regionala planet ansvarar länsstyrelse,länspolischef, länsarkitekt, vägförvaltning m. fl. för trafiksäkerhetsarbetet.Även på det kommunala planet är ansvaret för trafiksäkerheten splittrat påflera händer. Det är att hoppas att det krav som framförts av på ensamordning av de insatser som från olika håll görs förtrafiksäkerhetsarbetet bhr tillgodosett genom 1973 ärs trafiksäkerhetsutredning,1 direktiven för denna heter det nämligen: "De sakkunniga bör i ljuset av hittUls vunnaerfarenheter - överväga trafiksäkerhetsverkets uppgifter inom ramen för ensamlad bedömning av den lämphga fördelningen av arbetet meUan de myndigheteroch organisationer som verkar inom trafiksäkerhetsområdet, 1 detta ligger attde sakkunniga bör söka vägar att med bibehållet ansvar förtrafiksäkerhetsverket - öka verkets möjhgheter att vidga samarbetet ochsamordna insatsema i det samlade trafiksäkerhetsarbetet." Som synes sammanfaller direktivens riktlinjer på ettpåtagligt sätt med innehållet i vär motion 748. Vidare framhälles i vär motion att Trafiksäkerheten m. m. utredningeni en första etapp bör behandla de åtgärder som inte behöver ett mera ingåendeutredningsarbete men ändå ter sig som lämpliga komponenter i etttrafiksäkerhetsprogram. I direktiven för utredningen sägs också, att "desakkunniga skall bedriva arbetet sä skyndsamt som möjhgt och bör dä sålämpligen kan ske redovisa delförslag". Så borde t. ex. kunna bli falletmed åtgärder för att skapa större trygghet när det gäller transporter medskolskjuts. I motionen 314 tar och jag upp bl. a.frägan om en förbättrad statistik i första hand när det gäller barnolycksfall itrafiken. Det är därför glädjande för oss, att direktiven till utredningenförutsätter "att orsakerna till ohka slag av olyckor studeras och analyseraspå ett mera planmässigt och målinriktat sätt än som sker". Det har varit naturligt för utskottet att överlämna en radförslag som väckts i årets trafiksäkerhetsmotioner tilltrafiksäkerhetsutredningen. Så har båda de motioner jag här tagit upp i sina väsentligadelar överlämnats tiU utredningen för vidare beaktande.