prot · FW0990 · 1973-12-31 00:00:00 — Dagensmarkdebatt har hängts upp på en mycket skör tråd en obetydlig följdändring iförköpslagen, som jag på en gång ber att få tUlstyrka. Det är svårt, tyckerjag, att i anledning av denna del av propositionen 22 elda upp sig tUl någotantisocialiserings- eller antikommunaliseringspatos, sådant som det finnsuttryck för i reservationer och senast i 'anförande. allmänna inställning tUl den kommunalamarkpolitiken är den att kommunerna bör ha en god markberedskap utan att hamarkmonopol, och sikte pä mark för tio är framåt kan mantycka vara riktigt i många fall. Det behöver inte nödvändigtvis vara egen mark.Huvudsaken är att man har mark tillgänglig för planläggning, för bebyggelse irätt tid och på rätt plats, frivilliga förvärv kombinerade med överenskommelsemed markägare som är villiga att bygga på de villkor som kommunen vill stäUaupp för sin bostadsförsörjning kommunerna är ju ansvariga förbostadsförsörjningen enligt lag. Dä kommer förköpet in i bilden, och det är naturligtvis enganska slumpartad typ av förvärv. Kommer det ett förköpstillfälle, utnyttjarman det om det är hyggliga priser och i övrigt lämpligt. Man kan inte baserasin markpolitik på förköp, men det är klart att det är ett komplement. Attmöjligheten finns medför ju att man kan göra bättre frivUliga förvärv . Men att samla på sig mycket mark är egentligen ett ganskaklumpigt sätt att klara sin planberedskap. Det borde naturligtvis vara mycketfinare om man kunde genom planmonopol och genom riktlinjer på annat sätt utförasin kommunala planläggning utan att behöva ligga framåträntelöst, och marken skulle kanske också bli använd på ett bättresätt. Det finns också andra nackdelar med att kommunerna ägermarken. 1 samband med att de här intressena från allmänheten, från dem som redanbor i och frän dem som skall bo i de nya bostadsområdena, kommit till uttryckhar det visat sig att när kommunen behärskar hela markinnehavet blirutställningen av planförslag en formsak. Man har ingen annan än sig själv attkalla, det hela går förbi allmänheten. Har man några enskilda markägare med kandet hända att planförslaget blir mera uppmärksam- mat ävenav den allmänhet som inte är markägare. har man sagt att det härhar skett i full demokratisk ordning enligt byggnadsstadgan och byggnadslagen, men kommunen ägde all mark och det fanns ingen anledning att höra någonannan. Det är alltså en nackdel med detta, och den bör kommunernauppmärksamma när de gör sitt planarbete. Då kan vi få en aUmän debatt omplanläggningen av bostadsområdena, och den skaU enligt mitt sätt att se ske påprogramstadiet, redan innan planerna ställs ut. Det är möjligt att någon typ av lösning kan komma tillstånd genom de utredningar som pågår beträffande både planlagstiftningen ochbostadsförsörjningen, så att kommunerna inte skall behöva äga all mark. 1 varjefall arbetas det i den riktningen. Beträffande ändringen av förköpslagen vUl jag bara påpekaatt den gäller ju inte all mark. Först och främst skaU marken lämpa sig förtätbebyggelse, och man räknar med att det är främst obebyggd eller glesbebyggdmark, men även mark för city- och bostadssanering som skulle kunna vara med.Men i möjhgheten att förköpa ligger inte sådan mark som skall användas för detändamål för vUket den utnyttjas, utan det skall vara fråga omatt en förändring kan ske eUer i varje fall är tänkbar inom överskådlig tid.Saneringsutredningen har uppmärksammat att tomträttsfastighet faller utanförbestämmelserna. Man påvisar att i många kommuner, t. ex. , av all bostadsmark upplåten med tomträtt, och det vore dåegendomligt om fastigheter som ser ut på precis samma sätt och används på sammasätt skall ha svagare ställning om det är fråga om äganderätt än om det ärfråga om tomträtt och att man i det förstnämnda fallet inte skall kunna förköpamarken. Jag tycker det är alldeles riktigt att man gör vad jag vill kalla dennaföljdändring av förköpslagen. Jag skulle avslutningsvis vUja knyta några reflexioner tUlutskottets behandling av motionen 1567 av och . Det är yrkandet 2 i motionen som berör dessa frågor om förköp, och därföreslår man en rätt för bostadskooperativt företag att utöva förköpsrätt,eventuellt subsidiärt genom att först kommunen och sedan det bostadskooperativaföretaget förvärvar fastigheten. Jag skuUe vilja varna motionärerna för att troatt utskottet har gjort en välvUlig skrivning här. Man kan förledas att tro detnär man läser betänkandet, men utskottet har i klartext sagt ungefär följande:Om kommunen genom förköp - eller på annat sätt för all del förvärvarfastigheten står det kommunen fritt att bestämma hur fastigheten skaUdisponeras. Kommunen kan aUtså avgöra om man skall behåUa den, om man skallöverlåta den med äganderätt eller om man skall upplåta den med tomträtt. Eninskränkning finns naturUgtvis; det gäller den underliga och många gångerpåpekade felaktigheten i expropriationslagen att man kan expropriera baradärför att man säger att man skaU upplåta fastigheten med tomträtt. Då måsteman naturligtvis upplåta fastigheten med tomträtt även om det skulle dröja 50eller innan man gör det. Men annars har kommunen alltså fritt förfogande man kan behälla fastigheten, man kan överlåta den med äganderätt eller mankan upplåta den med tomträtt. VUlkoret för förköp är emellertid att det intefår utövas på Samhällets markpolitik, m. m. Samhällets markpolitik, m. m. mark därinte en förändring av användningen förväntas. Och det utesluter väl i regel dentyp av fastigheter som det talas om i motionen. Ett bostadskooperativt företagkan väl knappast tycka att det är attraktivt att förvärva en hyresfastighet omvUken det redan vid förvärvet genom förköp sägs att fastigheten skall undergåförändring, att det kommer att göras en planändring, att den skall rivas ellerliknande samt att den bara kommer att bestå . När utskottet skriver att motionärernas önskan kan ansestillgodosedd redan genom gällande regler är detta naturligtvis i och för sigsant, om den förutsättningen föreligger att ett bostadskooperativt företag villförvärva en sådan fastighet. Men jag tror det är uteslutet att sådanaförutsättningar kommer att föreligga. Jag vill bara säga det, eftersomutskottets betänkande möjligen kan ge någon den uppfattningen att utskottet harbehandlat motionen i positiv anda. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tillcivilutskottets betänkande nr 18. HerrOLSSON i (vpk): Hyresutvecklingen har stått i fokus församhällsdebatten här i landet senare del. Jag behöver härinte ange några siffror som visar orsakerna till att hyresutvecklingen harställts under debatt och varför hyrorna har stigit så våldsamt som falletvarit. kommunisterna har skrivit en hel del motionerom detta, och vi har framfört krav på en sänkning av hyreskostnaderna. En delav de motionerna har gällt markpolitiken. I stället för att motverka dekonkreta orsakerna tiU prisutvecklingen har regeringens medicin varit attinföra bostadsbidrag. Självfallet har vi ingenting emot att sädana bidrag utgårtUl människor som behöver dem, men man löser ju inte de verkliga problemen medde bidragen. Det är ett gammalt krav från arbetarrörelsen att all markskall överföras i samhäUets ägo. Det är också en grundläggande förutsättningför att kommunerna skall kunna genomföra en socialt inriktad bostadspolitikatt de på ett effektivt sätt kan disponera över marken. Detta förutsätteremellertid att man kan förvärva mark till rimhga priser. Det är nu mer än 25 årsedan man i arbetarrörelsens efterkrigsprogram uppställde målsättningen att allmark skulle kommunaliseras och upplåtas med tomträtt, men har detskett en koncentration av befolkningen som har påverkat markpriserna högstmärkbart. Man kan fråga sig vad markens verkliga värde är. För någraår sedan skrevs det något om det i tidningen , och mankonstaterade då att det verkliga markpriset om det nu finns ett sådant lågvid , eller i varje fall vid något öretal per kvadratmeter. a. såldedä ett statligt företag ganska god skogsmark till ett privat företag, och i detsammanhanget gjorde man den värderingen att det nämnda markpriset var ungefärdet rätta. Men vi vet alla att det inte finns några möjhgheter att över huvud tagetköpa mark tUl det priset någonstans i vårt land. Tvärtom kan man, t. ex. iStockholms innerstad, ta ut tomtpriser på över I per kvadratmeter. Vem har dåskapat dessa värden, och vilka faktorer har påverkat att priset harblivit så högt? Ja, det är självfallet samhällsutvecklingen som bidragithärtUl. Men det är felaktigt att privata bolag och även enskUda markägare skallkunna tillgodogöra sig så stora vinster. Skånska Cementgjuteriet har gjort ett reklamutspel ochtalar där om att priset pä marken inte betyder så mycket. Det sägs attmarkkostnaden utgör av hyran och att markens pris inte har någonbetydelse, utan att marken förvaltas pä ett riktigt sätt. Man talar också omkonkurrensen i det sammanhanget. Jag måste verkUgen, herr talman, vända mig mot talet omden fria konkurrensen i det här sammanhanget. VUl man konkurrera på ett frittsätt om att bygga bostäder och andra hus bör man göra det påproduktionsstadiet. Kan man bygga hus rationellt och med moderna metoder kanske med hjälp av vissa innovationer, som leder tUl snabbare byggande börman redovisa detta direkt i anbudstävlan. Den nuvarande markpolitiken har lett till att stora bolagoch stora kapitalgrupper köper in mark och därefter bebygger sin egen mark.Samtidigt talas det om fri konkurrens. Detta kan utläsas på flera sätt. När dethandlar om viUabebyggelse dvs. mindre fastigheter är förhållandet det attsådana här villor, om de privata bolagen får bygga dem på egen mark, kostarfrån 25 och upp tUl mer per enhet än de skuUe ha kostat om man hadegått ut med samhällsägd mark och begärt in ett anbud. Jag tycker att talet om den fria konkurrensens välsignelseblir Ulusoriskt om de som säger sig förespråka fri konkurrens tUläteratt de stora byggbolagen köper upp mark och utan konkurrens bebygger densamma.Det är bekant att byggföretagen bedrivit och bedriver en omfattande integrationbåde vertikalt och horisontalt och på så sätt blir medintressenter såväl iåkerier, underleverantörsföretag som andra företag med anknytning tUlbranschen. Av andra skäl bUdar byggföretagen bostads- och förvaltningsbolag,som tar hand om och förvaltar de färdiga produkterna. Efterfrågan från de privata bolagen har trissat uppmarkpriserna skyhögt, och det är vanligt att ett byggnadsbolag som äger markkräver ersättning för att låta bli att bygga. Jag har själv suttit med i enfackföreningsstyrelse. Vi vUle bygga en fastighet åt oss själva en gång itiden. Vi hade beräknat produktionskostnaden tUl ungefär 14 mUjoner kronor, ochdet priset inkluderade den tomt som vi skulle få köpa. Men om vi valde en annanbyggare än den som ägde marken skuUe vi få ge extra förtomten! Det visar att tidningen har rätt i påståendet att det härslaget av markinnehav inte bara pressar upp priserna utan dessutom ger makt. Det måste innebära en verklig snedvridning i konkurrensenom byggnadsföretag tUlåts att inneha mark och sedan bebygger den själva. Mankan säga att i det fallet all konkurrens uteblk. Om den som äger marken kräverett påslag av på markpriset för att avstå från att bygga är detsjälvklart att inget annat företag, vare sig kooperativt eller annat, kan byggabilligare än den som äger marken. Det är möjligt att man borde lagstifta om attbyggföretag inte får äga mark. Men från vpkrs sida tror vi inte att det ärhållbart. Det räcker med att 3 protokoll 19 73. Samhällets markpolitik, m. m. Samhällets markpolitik, m. m. peka päbankernas s. k. holdingbolag för att visa att man kommer att pä ett eller annatsätt gå runt den typen av lagstiftning. Vi anser att ett verksamt medel vore enlagbestämmelse om att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas. Det äruppenbart att en sådan lagbestämmelse skulle ha stor betydelse när det gälleratt förhindra ytterligare spekulativa markköp från de privata byggkonsortiernassida. Det skulle också vara ett starkt vapen i händerna pä kommunerna när detgäUer att tUl ägo överföra mark som byggkonsortierna har köpt upp. Jag kan, herr talman, inte underlåta att nämna markaffäreni . Där köpte ett privat byggkonsortium upp marken till ett väsentligthögre pris än det kommunen förhandlat om. Det var också en privat säljare, sådet var alldeles självklart vem som skulle fä köpa marken. När detta konsortiumnu av olika skäl inte fått bebygga marken som man hade tänkt sig har manfräckheten att kräva skadestånd av kommunen. Det visar om nägot att detverkligen finns behov av en bestämmelse om att endast samhällsägd mark fårstadsplaneläggas. Man tycker nästan att de privata markägarna och byggkonsortiernaborde instämma i detta, när de ser att de t. o. m. kan förlora på sina markköpoch markspekulationer. Nägot om markpolitik. Den somsjälv inte äger mark utan mäste lita tUl samhället för att fä bygga en egenvilla eUer, varför inte, en flerfamUjsfastighet, enskilt eller kollektivt, harinte någonting att vänta frän moderata samlingspartiet. Deras linje är nämligenatt pressa upp markpriserna maximalt. Jag kan inte förstå att det parti somtalar om enskilt ägande, egna fastigheter, villadrömmar osv. så varmtförespråkar en vild markspekulation, som leder tUl att endast ett litet fätalkan ha råd att bygga egna hem. Moderata samlingspartiet säger sig vara för ensådan politik som innebär att människorna själva äger sina hus och marken. Menom man släpper marknadskrafterna lösa, så leder det, framför allt istorstadsregionerna, tUl att markpriserna blir så höga att det inte finns någonsom helst möjlighet för en vanlig inkomsttagare att köpa en tomt och därmed attbygga ett eget hus. Jag vill med detta yrka bifaU tillreservation 1 b som är fogad tUl utskottets betänkande. HerrWENNERFORS (m) kort genmäle: Jag skaU inte ta upp något långt resonemangmed i om hans kommunistiska funderingar på detta område.Jag vill bara replikera på ett par punkter. Först tUl synpunkten att markpriset betyder sä mycket förhyran, låt vara att själv nämnde att det finns andra meningar isamhället om det; det finns de som hävdar att tomtpriset inte betyder mest förhur hög hyran blir. , ordföranden i ,påvisade för en liten tid sedan hur mycket just räntan betyder för hyrans höjdoch hur mycket den betyder för en förändring av hyreskostnaderna. Det äravsevärt mycket mer. För en tvårumslägenhet, som kostar i hyra,ändras hyran med bara - jag kanske bör säga att det här exemplet ärett genomsnittsexempel, eftersom man kan ta många olika exempel om tomtkostnaden ändras . Ändrar man byggnadsarbetarlönerna uppåt eller neråt, påverkar det hyran med . Ändras däremoträntan , ändras hyran med avsevärt mycket mera, nämligen med ca700 kronor. Slutligen säger i att vi skulle varaförespråkare för markspekulation och att vi skulle vUja att bara ett litetfåtal skaU fä bygga. Det vUl vi visst inte, ! Vi viU göra detmöjligt för så många människor som möjligt att skaffa sig egna hem, och det vUlvi göra just genom tillämpning av våra principer på markpolitikens område, somjag redogjort för. Men dessutom, , vill vi föra en annanpolitik när det gäller den ekonomiska politiken, tUlväxten och sysselsättningeni samhället, våra skatter, möjligheterna att stimulera sparandet osv. Samhällets markpolitik, m. m. i (vpk) kort genmäle: säger att det finns andrameningar i samhäUet om vad marken betyder i hyressammanhang. Det är riktigt,men det är typiskt att gör sig tUl förespråkare för SkånskaCementgjuteriet det är nämligen Skånska Cement som har gått ut med dennaannonskampanj. Om man skaU räkna människor i antal, skall man snart finna attdet är ett mycket litet antal och en alldeles speciell grupp människor somär ägare av Skånska Cementgjuteriet och som alltså har gått ut med dennakampanj. Jag frågar mig också vad markvärdestegringar innebär.Vilken produktiv gärning utförs från det att det ena företaget eller bolagetköper mark och tills det säljer eller överlämnar marken tiU någon annan, kanskeen stiftelse eller ett förvaltningsbolag? Kan man tUlföra mark värde? Vilkatillför i så fall marken detta värde? Jag tycker det är alldeles ofattbart attdessa markvärdestegringar kan tillåtas när inte någon som helst produktivhandling är utförd på vägen. Det är också typiskt att och det parti hantUlhör försvarar markspekulationen. När han sedan fortsätter sin argumentationom en annan ekonomisk politik och talar om sysselsättningen, vUl jag bara säga,utan att ta upp den debatten här , att det är tur för de vanligalönearbetarna att inte moderata samhngspartiet får bestämma innehållet i densvenska ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken. () kort genmäle: Vår uppfattningbeträffande markpolitiken och principerna på det här området har legat fastsedan decennier tUlbaka. Om Skånska Cement eller andra företag och allt flermänniskor i samhället ansluter sig tUl vår uppfattning, noterar vi detta medstörsta tUlfredsstäl-lelse. HerrGREBÄCK (c): Jag vill först uttala min glädje över attherr Tobé har berett mig tUlfälle att helt och fullt kunna instämma med honom.Det kommer att bidra tUl att debatten på den här punkten avsevärt förkortas, Samhällets mark-politik, m. m. och vikommer därigenom att vinna en hel del tid. Jag ansluter mig helt tUl de motivoch argument för en ändring i förköpslagen som har angivit. Förslaget innebär ju den ändringen att kommun skall kunnautöva förköp även när försäljning omfattar tomträtt. Jag ser detta i huvudsaksom en praktisk fråga och inte som något ideologiskt utspel från regeringen. Jag kommer inte att tUl diskussion ta upp detsocialdemokratiska flygbladet, som först blev sä varm omhjärtat av och sedan fick så kalla rysningar av. Det må bli en uppgörelsemellan socialdemokrater och moderater. Jag vill helt kort påvisa vilka diametralt motsattauppfattningar som -och i ger uttryck för.Man kunde vara färdig att instämma med i att "öst är öst, och västär väst, och aldrig mötas de två". Det ligger en avgrund mellan uppfattningarnai den viktiga frågan om hur markanvändningen och bostadsbyggandet skall ordnasi detta land. Vi andra, som tror att man i detta sammanhang måste tillmäta åena sidan de sociala skälen och ä andra sidan ekonomiskt förnuft avgörandebetydelse när man försöker lösa de här frågorna, får väl fortsätta att försökafinna praktiska lösningar pä de här problemen. Jag ber att få yrka bifall tUl utskottets hemställan. i (vpk): Utskottets talesman konstaterar iår liksom och att det är en avgrund mellanvänsterpartiet kommunisternas och moderata samlingspartiets uppfattningar. Ja,det är självklart så, när man har helt olika syn på en fråga. Vi ser tUlfolkflertalets bästa. säger att när man skall ta ställning tUlmarkpolitiken mäste man väga sociala skäl mot varandra och ta hänsyn tiUekonomiskt förnuft. Då kan jag inte förstå att vill medverka tillatt privata markspekulanter tillåts driva upp hyreskostnaderna. Om han menarallvar med sitt tal om sociala skäl måste han tänka på hyresbetalarna. Och omhan med ekonomiskt förnuft menar att saker och ting skall kosta vad de är värdaborde han medverka tiU att bromsa upp denna våldsamma markspekulation. Såvittjag förstår borde han alltså rösta pä vpk :s motioner. Det är ganska enkelt att förklara minståndpunkt. Jag tror på en sund konkurrens mellan olika företagsformer. Detgäller att upprätthålla den konkurrensen den ger de billigaste lösningarnaför samhäUet och konsumenterna. i tror inte på denkonkurrensens möjligheter att styra utvecklingen. Men jag är också medveten om att samhället måste ha ettord med i laget och ange riktlinjerna för hur en sund mark- och bostadspolitikskall bedrivas. Det måste vara en samverkan mellan samhället och de krafter somarbetar på det här fältet. HerrTOBE(fp): Med anledning av inlägg skullejag vilja säga att detta att samhäUet måste äga marken är en mycket doktrinärsyn pä hur samhället skall få inflytande på bostadsbyggandet. Jag sade i mitttidigare anförande att det är ett ovanligt klumpigt sätt att behöva ligga medmark framåt. Man måste ha en viss, ganska stor markberedskap, och jaghar som kommunalman också verkat för att man skaU ha ungefär så där mycketmark, men det borde finnas andra möjligheter för samhället främst frånkommunernas sida att inverka pä bostadsförsörjningen. 1 partiprogram och i vår motion står detatt i den mån man inte bygger pä mark, bör man försäkra sig om enanbudskonkurrens eller motsvarande för att hålla nere bostadskostnaderna. Samhällets markpolitik, m. m. i (vpk): Jag ansluter mig till uttalandeom att man skaU ha en sund konkurrens. Det säger också . Men det måsteinnebära en konkurrens pä byggstadiet, i byggprocessen, och inte en konkurrensi markägande, där man sedan tar ut hyror eller säljer fastigheter tUl det prissom man själv faststäUer. Det är naturligtvis frikostigt av när hansäger att samhället skall ha ett ord med i laget, men här är det fråga om demänniskor som drabbas, dvs. de enskUda hyresbetalarna. Jag kan instämma i attdet i det här samhällssystemet skall finnas en konkurrens på produktionssidan,men det måste innebära att de som bygger bäst och billigast och använder demest rationeUa metoderna får bygga tUl lägsta anbud. Denna fria anbiidstävlanoch denna möjlighet att utveckla byggmetoder bromsas av markpolitiken ochmarkspekulationen, där de största företagen har köpt upp stora markområden igod tid och bebygger dem själva. Om de av någon anledning inte får bygga,kräver de att få mycket höga ersättningar utöver själva markpriset. Den här propositionen är ett exempel pä hurman skall tUlförsäkra samhället inflytande över marken och nä fram tUlpraktiska lösningar. Det är sä jag tycker att det bör gä tUl för att man skallkomma tUl rätta med olägenheter pä det här området. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till 1 :o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr I a av fröken och 3:o) reservationen nr 1 b av , och förklarades denförstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Då votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades haflertalets mening för sig. Samhällets markpolitik, m. m. begärtvotering beträffande kontrapropositionen upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående civilutskottets hemställan i betänkandet nr 18 punkten1 antar reservationen nr I a av fröken och röstar ja,den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren till kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nrI b av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä i Stockholmbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vUl att kammaren bifaller civUutskottetshemställan i betänkandet nr 18 punkten 1 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen nr la av frökenLjungberg och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av fröken och ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Wennerfors begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 18 punkten 2 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av fröken och . Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens Nr 90 Samhällets markpolitik, m. m. ledamöterha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Nej - 37 Avstår 2