prot · FW0992 · 1973-12-31 00:00:00 — Framför aUt är det angeläget att i ökad omfattning få tillstånd rehabihterande åtgärder i vidsträckt bemärkelse. I detta sammanhang ärdet förslag som lagts fram inom om en försöksverksamhet pånu ifrågavarande område av särskilt intresse. Erfarenheterna av sådanförsöksverksamhet kan bh av mycket stort värde för utformningen av den framtidavårdorganisationen. Frågan om lämpliga vårdformer för de patienter som det härgäller berörs också av arbetet inom den parlamentariska kommitté som har iuppdrag att utreda frågan om påföljder för psykiskt avvikande lagöverträdare.Även detta utredningsarbete kan sålunda komma att påverkavårdorganisationen för de särskUt vårdkrävande patienterna. Svaret på de tre första frågorna i InterpeUationeninnesluts i mitt interpeUationssvar och i vad jag här nu har sagt. Här viU jagåterigen fästa uppmärksamhet på att huvudmannaskapet för den psykiatriskavärden, tiU vUken också de här ifrågavarande patienterna hör, åvilarlandstingen och de landstingsfria kommunerna. Jag är övertygad om atthuvudmannen på detta område med allvar och stor ambition försöker finna deadekvata och riktiga vårdformerna. TUlsättandet av arbetsgruppen är ettuttryck för detta. Arbetsgmppens utredning om försöksverksamheten ärsjälvfaUet ett uttryck för viljan tiU insatser. Vad beträffar den fjärde frågan ankommer det i första handpå att göra de prioriteringar som styrelsen anser lämpliga. Vikan naturligtvis inte här i diskutera interna organisationsfrågorinom - jag hade en känsla av att viUe göra det. HäråvUar det att göra prioriteringar. Låt mig, herr talman, säga att de frågor som tagit upp är viktiga, men de är också svära. Det gäller å ena sidansamhällets skyldighet att skydda den enskUde medborgaren och å andra sidansamhällets uppgift att ge dessa patienter en adekvat värd och en aktivmedicinsk och social rehabihtering. Jag kan försäkra att jag för egen del liksom de ansvarigamyndigheterna och de som deltar i det pågående utredningsarbetet är medvetnaom de problem som här föreligger och behovet av fortsatta aktiva insatser pådetta område. Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården Det är aUdeles rätt som socialministern sade i början avsitt anförande att flertalet av dem som gäller för att vara särskiltvårdkrävande har begått upprepade lagöverträdelser, egendomsbrott och i Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården mänga faUövergrepp i fråga om liv och hälsa för annan. Jag kan även instämma i slutpunkten i socialministernsreplik, nämhgen att det här finns mycket svära problem. I mitt första inläggsade jag också att det gäller att göra en avvägning, där jag erkänner de behovsom finns på ömse häll. Men behandlingen av de intagna, inhumana rutiner ochsjälva inspektionen måste ses över. Intagning bör inte ske av sådana som barabegått småtjuveri. Jag vUl ändå mycket varmt tacka socialministern för detsenaste inlägget, för nu var det vida mer aktiva tag. Socialministerns egen ochdärmed givetvis regeringens uppfattning kom fram på en rad andra punkter på ettsätt som inte var fallet i de tidigare hänvisningarna tiU pågående utredningaroch projekt. För min del tycker jag ofta, när det gäller andrariksdagskoUeger, att det är roligt om de får ett litet fylligare svar. Man börinte i syfte att spara tid göra ett interpeUationssvar en halv eller en sidaför kort. Sådant kan tvärtom förlänga debatten, då interpeUantén viU ha dennödvändiga utfyllnaden. Jag tar fasta på vad socialministern sade om att trots attdetta är komplicerade frågor skall mycket göras på en del punkter, bl.a. när det gäller rehabiliteringen. Vidare skulle det som Landstingsförbundetkunde komma fram med vara av betydande intresse. Men jag vUl hålla fast vid två punkter och be om ettbesked. Det gäller för det första rutinerna vid bl. a. intagningen. I ett av dedokument jag åberopade i mitt tidigare anförande, del IV om de särskiltvårdkrävande som psykologiska institutionen vid hargjort, talas det om stripping av patienter när de tas in. De tas ifrån varjesak, varje klädesplagg, sin enda kam osv. Det innebär ändå mycket avinhumanitet som är olämpligt, både därför att det skadar den intagne vidtillfäUet och därför att det försämrar en långsiktig återanpassning. AÖV-gruppen anför på s. 5 1 i sin promemoria om jag fårnämna det hur man kan förbättra värdmiljön: "Avsiktenär således att patienten på sjukhuset skall få behålla en 'egen vrå' som hanbör få möjlighet att ge en personlig prägel. Patienterna bör även fä användasina egna kläder. Om de saknar egna kläder eller av annan anledning viU hasjukhuskläder, bör dessa inte ha prägel av uniform utan vara trivsamma,praktiska och angenäma att bära. Patientens behov av att vara individ böralltså även i sjukhusmiljön beaktas och uppmuntras." Särskilt som det kan vara fräga om både 10 och 20 är somde intagna får vara på anstalten är detta enligt min mening självklara åtgärdersom man borde kunna säga ja till direkt och inte bara uppskjuta i avvaktan påviss försöksverksamhet. De skuUe vara av stort värde för de intagna och för denallmänna synen på dessa frågor och för de människor det gäller på andra sjukhusoch anstalter där försöksverksamhet inte kommer att äga rum under de närmasteåren. Den andra punkten där jag likaledes vill efterhöra socialministernsmer preciserade inställning gäller inspektionerna från . är ett ämbetsverk som aUa vet, inteminst socialministern som har en rad ökande och viktiga uppgifter isamhället. Om man dåsäger att det må vara sak att omfördela eUerprioritera exempelvis den här inspektionsverksamheten som enligt vad jag lästeupp ur ett officiellt dokument inom är sä svältfödd, dä har maninte träffat själva kärnpunkten, nämligen att när det inte finns mycket som detgår att omprioritera emellan kan det behövas en resursförstärkning, direktinriktad och nettomässig, för att användas just på dettaområde. Jag vill fråga; Delar inte socialninistern ändå den uppfattningen attdetta på litet sikt behövs, när vi märker hur få inspektioner som sker och hurmånga sjukhus och avdelningar det är fråga om, och när man t. o. m. inomsocialstyrelsen säger att man numera i stort sett kan rycka ut bara där detfinns konkreta fall som man blivit uppmärksammad pä? Det är inte en riktiginspektionsverksamhet man då har. Jag vUl med anledning av senasteinlägg säga att det som pä sikt har mycket stort intresse och värde är denförsöksverksamhet som den arbetsgmpp som har utrett dessa frågor pålandstingssidan nu initierar. Låt mig med några ord beröra inriktningen avdenna försöksverksamhet. Gruppen föreslår en försöksverksamhet inom den psykiatriskasjukvårdens ram vid två eUer tre psykiatriska sjukhus. För en vårdorganisationför ca 60 patienter beräknas ett upptagningsområde på i genomsnitt ca 300 000invånare. Försöksverksamheten är principieUt inriktad på följande väsentligaoch centrala punkter: 1) geografisknärhet tUl patientens naturliga hemort och sociala miljö, 2) den lUlagruppens princip, vUket möjliggör en differentiering av patienterna och enintensiv vård och behandling, 3) förändring avvårdmiljön tiU ökat medinflytande och medansvar för patienter och personaltUlsammans, 4) kontinuitet ibehandlingen. Vid förflyttningar meUan försöksverksamhetens olika värdformerbör läkares, psykologs och kurators vårdansvar följa patienten, 5) samordning avmedicinska och sociala åtgärder, dvs, att på olika sätt bearbeta och försökaförbättra de totala förutsättningarna för en återanpassning i samhället, bl. a.genom att representanter för olika väsentliga funktioner inom samhället på etttidigt stadium i samråd med patienten gör upp ett lämpligt behandlings- ochrehabiliteringsprogram, 6) en fungerandeeftervård, som självfaUet är av mycket stor betydelse. Den bör i första handbedrivas frän vårdenheten. Jag tycker, , att när den ansvarige huvudmanneninitierar en sådan försöksverksamhet är det i hög grad värt att notera.Självfallet ställer jag mig bakom den. Det är en strävan tiU förnyelse ochförändring av ett stort och svårt område. Slutligen, herr tahnan, är den inspektionsverksamhet somsocialstyrelsen bedriver på området betydelsefull och viktig. Jag trodde inteatt jag behövde stryka under det i den här debatten. När det gäller detta område, liksom mänga andra områdeninom ett verk - i det här fallet - är förstärkningsfrägor etc.självfallet prioriteringsfrägor men också budgetfrågor, och vet Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården Ang. landstingens kostnader för ambulanstransporter att mannäppeUgen konkret kan diskutera sådana frågor i . De får prövas isärskild ordning. Vi kan givetvis inte nu ta upp de härfrågorna konkret eller inför t. ex. just nästa budgetår. Men jag hade hoppatspå att få höra inställningen på litet sikt om en utbyggnad på den här punkten.Men när socialministern har förklarat att inspektion i och för sig ärviktig, får man väl ta fasta på det. Jag har bara en önskan att framföra tiU socialministern.När man med intresse följer den här försöksverksamheten inom inte minstLandstingsförbundet, och det förekommer samtal från sidamed och i dessa frågor, så betona dä hurinhumana de nuvarande formerna är på anstalterna. Det är sådant som snabbtborde kunna ändras vid en rad anstalter över hela fältet och inte baraförsöksvis på några få håll. Överläggningen var härmed slutad. §7 Ang. landstingens kostnader för ambulanstransporter Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr i (c) framställda interpellation, nr 70,och anförde: i har frågat om jag ärvUlig medverka tiU en snabb och för landstingen acceptabel lösning av frågan omersättning till landstingen för kostnader för ambulanstransporter. Enligt lagen om allmän försäkring kan aUmänförsäkringskassa träffa överenskommelse med landstingskommun om skäliggottgörelse för ambulanstransporter som är ersättningsberättigade inomsjukförsäkringen. Sådan överenskommelse skaU för att bli gäUande fastställasav . Flertalet av de överenskommelser om ersättningsbelopp vidambulanstransporter som gällt bygger pä en rekommendation frånriksförsäkringsverket och . Överläggningar angående nyagrunder för ersättning frän sjukförsäkringen pågår och det är min förhoppningatt dessa snart skaU leda till en lösning av frågan. i (c): Jag ber att få tacka herr socialministern försvaret på min interpeUation. Av det relativt korta svaret framgår attsocialministern är väl förtrogen med bakgrunden till InterpeUationen.Socialministern erinrar i svaret om att överläggningar angående nya gmnder förersättning från sjukförsäkringen pågår och uttrycker också en förhoppning omatt man skall kunna lösa frågan . Skulle man säga sanningeni det här sammanhanget, har ju förhandlingar pågått i två och ett halvt är.Dessa förhandlingar började och många sjukvårdshuvudmän ärrätt förvånade över att man kan ha en sådan är det ju sä att aUmän försäkringskassa enligt lagen omaUmän försäkring 7 § tredje stycket inte äger rätt att utan fastställelse avrUcsförsäkringsverket träffa avtal om ersättning till kommun, landstingskommuneller transportföretag som åtar sig att ombesörja sjuktransporter.Riksförsäkringsverket skall också fastställa den taxa eller den avgift somskall uttagas av den försäkrade. Man underhandlade om. grunderna för detersättningssystem som finns för dessa sjuktransporter och man bedömdedå som rimligt att av kostnaderna i , /km, skulleutgöra ett riktmärke för ersättning. Det är säkerligen mycket välbekant försocialministern att den kostnadsutveckling som vi har på skilda områden inte minsthar träffat kostnaderna för transporterna. Det är många sjukvårdshuvudmän som har kostnader som hgger i närheten av per körd km. Då kan mansäga att det är sjukvårdshuvudmännens sak att tiUse attjkostnaderna hälls på enannan nivå. Men här är det faktiskt fråga om en utveckling där sjukvårdshuvudmännenhaft väldigt små möjligheter att påverka kostnaderna. Vi har förkortningen avarbetstiden, som inte minst för ambulanspersonalen har minskats till en enUgtmin mening rimlig omfattning. Den låg 1966 , vUket fårbedömas som mycket högt. Man har vidare infört dubbelbemanning i ambulansernaoch det får väl anses vara riktigt ur säkerhetssynpunkt. Det är alltså en aUmänkvahtetsförhöjning på transporterna som har skett . Jag tycker det är fel att tolerera denna enorma tröghetoch att försätta sjukvårdshuvudmännen i en sådan här situation. Vi vet attflera av sjukvårdshuvudmännen har låtit höra av sig tiU Landstingsförbundet.Men inte nog med det utan de har också vänt sig tUl och t.o. m. till . Detta får vi ta som ett symptom pä attdet råder en aUmän missbelåtenhet med att man inte har kunnat fä en rimligareersättning. Jag tackar statsrådet för svaret som jag i varje faUuppfattar så att statsrådet är införstådd med det olämpliga i att hantera enfräga på detta sätt. Sjukvårdshuvudmännens svårigheter går ut över annanverksamhet. Erfarenheten säger mig att ett vanligt landsting, om det skulle harimlig ersättning, faktiskt borde fä ytterligare en eUer tvä mUjoner i anslag.Vad går detta ut över? Jo det går ut över sådana angelägna områden där jag vetatt socialministern är mycket intresserad av att det blir förbättringar. Det ärden öppna vården och det är långtidssjukvården..Men framför aUt är det kanskede nya aktiviteterna som blir lidande. Inte minst i denna kammare har mängauttalanden gjorts för en utbyggnad av hälsovården. Det blir svårigheter attprioritera de här nya aktiviteterna i ett hårt och besvärligt budgetläge,vilket många sjukvårdshuvudmän nu befinner sig i. Jag vädjar aUtså tUl socialministern att försöka på sittsätt medverka tiU att sjukvårdshuvudmännen får en rimligare ersättning försjuktransporterna. Jag tackarän en gång för svaret. Ang. landstingens kostnader för ambulanstransporter 5 protokoll 1973. Om åtgärder för rening av vattnet i Idefiorden i nämnde att underrelativt förhandlingar förts meUan ochLandstingsförbundet. Verket har fört upp frågan till departementet. Jag viUbara stryka under att frågan nu är föremål för överläggningar meUansocialdepartementet. Jag räknarmed att det skaU vara möjligt att relativt snart komma fram tiU en lämpliglösning av en som jag mycket väl vet angelägen fråga. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om åtgärder för rening av vattnet i Herr jordbruksministern ordet för att besvara i (s) den 28 marsframställda interpellation, nr 65, och anförde: i UddevaUa har frågat mig omjag är beredd att vidta ytterligare åtgärder för rening av vattnet iIdefjorden. Som bekant tUlsatte regeringen en delegation för attförhandla med i ämnet. De svensk-norska förhandlingama är ännu inteavslutade. Den norske utrikesministern har i i årframhållit att man också på norsk sida anser det viktigt att föroreningssituationensnabbt bringas under kontroU. Hänsynen tiU befolkningen i ochtiU grannstaten gör det enligt honom önskvärt att finna en lösning somtiUgodoser intressen på båda sidor av gränsen. När det gäUer ett eventueUtnorskt statligt engagemang bekräftade han pä direkt fråga att som ensvensk-norsk gränsfjord kommer att betraktas som ett särfaU. Jag ser uttalandet som en vändpunkti förhandlingarna. Kanske kan vi äntligen få ett stopp på föroreningarna och såsmåningom en ren Idefjord. Jag är enig med interpeUantén om att en lösning numåste komma tUl stånd. Den fär inte skjutas ytterligare med dekonsekvenser ett sådant uppskov kan fä för norra . GenommUjöskyddslagen och statsbidrag tiU miljövårdande åtgärder har vi på svensksida vidtagit aUa åtgärder för att förhindra föroreningar. Jag räknar nu medatt de åtgärder den norske utrikesministern ställt i utsikt skall leda tUl ensnar och tillfredsställande förbättring av situationen i . HerrGUSTAFSSON i UddevaUa (s): Jag ber att få tacka herr jordbmksministemför det positiva svaret på min interpeUation. Frågan om förstörelsen av är inte ny. Utsläppav föroreningar har pågätt . Men det har ökat i sådan gradatt fjorden är i det närmaste död. gär det inte att bada ifjorden. Fisken dör, även laxen när den mäste passera fjorden i vandringenmeUan och havet. Förnärvarande släpper Saugbruksforeningens pappersmassaindustri i utper är fasta organiska och fasta oorganiska partiklar.Dessutom tiUkommer kloak- och avloppsvatten från kommun. Detta senareär emeUertid obetydhgt i jämförelse med utsläppen från industrin. Kommunen haren plan färdig för rening av sitt avloppsvatten. Men man vUl avvakta åtgärderfrån industrin innan kommunen fullföljer sina planer. Utsläppen från industrin tenderar dess värre inte attminska. Tvärtom har Saugbruksforeningen planer på en avsevärd ökning av smproduktion. Detta leder givetvis tiU en ökning av utsläppen. Opinionen bland befolkningen kring pä bådasidor om gränsen är mycket stark. Socialdemokratiska partidistriktet i Bohuslänhar, hksom i , i offentliga uttalanden krävt åtgärderför fjordens rening. LUcnande synpunkter har också framförts av ettgränsregionsutskott, som bestätt av representanter för fylke Uksom länsstyrelseni , och kommunerna i och . I detta utskottär för övrigt landshövding ordförande. Självklart har opinionen förstärkts . Planer fanns att etablera ett värmekraftverk vid Högdal intiUIdefjorden. Norska regeringen har tiU uttalat sig mot ensådan lokaUse-ring. och har i detta hänseendebeaktat de norska intressena. Området har i riktlinjerna för den fysiskariksplaneringen förklarats som s. k. bevarandeområde, där inga mUjöstörandeindustrier fär lokaliseras. Om det skaU bli meningsfullt med denna planering börgivetvis föroreningarna eUmineras . Detta är nödvändigt omområdet skaU kunna utnyttjas för bl. a. bad och andra fritidsaktiviteter. Jag är väl medveten om att det är de norska myndigheternasom har huvudansvaret i denna fräga. Det är också norrmännen på det klara med. Mig veterligt föreligger inga administrativa eUer tekniskaproblem som hindrar frågans behandling. Svårigheterna ligger på det ekonomiskaplanet. Det finns olika tekniska alternativ att välja emeUan föratt lösa industrins föroreningsproblem. Men för att resultatet skaU bligodtagbart beräknas investeringarna tiU bortåt . Den ifrågavarande industrin i säger sig inte viljabestrida en så kostnadskrävande investering med mindre än att staten hjälpertiU. Norska regeringen har i dagama lagt fram en proposition istortinget om statsstöd tUl vattenförsörjning och föroreningsbegränsandeåtgärder. Den tar upp principerna för sådant statligt stöd. Men den anvisaringa medel, och det är givetvis en svaghet. Regeringen säger att frågan omstatsstödets storlek får tas upp i samband med den årliga budgetbehandlingen.Av propositionen framgår också att omfattningen av det föreslagna statsstödetberäknas bli rätt begränsad och att det kommer att utgå efter en mycketrestriktiv prövning. Eftersom behovet av reningsanläggningar i är mycketstort mäste prioriteringen av reningsobjekt bli av mycket stor betydelse. Enljuspunkt i detta avseende är det svar den norske utrikesministern Om åtgärder för rening av vattnet i Idefiorden Om åtgärder för rening av vattnet i Idefiorden - vUketockså statsrådet har framhäUit i sitt interpeUationssvar lämnadestortingsman , dä han förklarade att bör betraktas som ett särfaU med hänsyn tiU sin karaktär av gränsfjord. Jag tror att föroreningsproblemet i kan lösasinom en relativt nära framtid, om får en hög prioritering av deintressenter som har att svara för finansieringen, dvs. och denberörda industrin. I detta hänseende bör en ytterligare personlig insats avjordbruksministern vara av utomordentligt värde. Det positiva svaret pä min interpeUation tolkar jag somett uttryck för att jordbruksministern är beredd att göra en sådan insats. HerrMATTSSON i (c): De problem som föroreningen av harskapat för fisket liksom för möjligheterna att utnyttja fjorden för friluftslivoch den svenska sidan för fritidsverksamhet av olika slag för vilket denskulle vara synnerligen lämpad är någonting som myndigheterna i förutvarandeVette kommun, nu uppgången i , har sysslat med under ett parårtionden. AUtifrån sammanläggningen har frågan varitföremål för upprepade insatser av de kommunala myndigheterna, framför aUtkontakter med motsvarande myndigheter i och påtryckningar hoslänsstyrelsen i vårt län för att försöka få någon förbättring av förhållandenatiU stånd. Slutligen har också framställningar gjorts hos regeringen om att manpå högsta nivå skuUe ta upp överläggningar för att komma tiU rätta medmissförhållandena. När en sådan här fråga aktualiseras första gängen kanskeman inte har någon framgång. När vi hade fört upp den på regeringsnivå fick vityvärr bara ett svar, där man talade om vilka undersökningar som hade utförtsoch utfördes av framför allt de norska myndigheterna, men man ansåg inte någonåtgärd från de svenska myndigheternas sida nödvändig. Frågan har sedan varit föremål för olika aktiviteter här iriksdagen. Jag fick svar pä en interpellation avjordbmksminister . Han konstaterade då att några formeUa möjligheterför svenska myndigheter att utöva påtryckningar inte fanns. Detta var väl ettkonstaterande av faktum, men vad som eftersträvades var att på olika sätt genomden kommitté som funnits mellan svenska och norska myndigheter försöka pånågot sätt föra frågan framåt och få de norska myndigheterna att förståangelägenheten av att en förbättring kom till stånd. Jag har därför varit mycket .intresserad av det svar somjordbruksminister lämnat till i UddevaUa på hansinterpellation om föroreningsproblemen i . I är är svaret mera positivt. Jordbmksministem konstateraratt man fått en "öppning" på frågan genom den deklaration som gjortsav den norske utrikesministern. Jordbruksministern uttalar klart att det nu ärnödvändigt att vidta åtgärder för att få en rening av till stånd.Dessa uttalanden är synnerligen värdefuUa för oss som kommer från dessa områdenoch som tycker att det är fel att ett så fint område skall få fortsättaatt förstöras på sätt som skett. Precis som redan sagt har Strömstadbehandlats som ett för frUuftslivet och naturen synnerligen värdefullt område iriksplanesammanhang. Vi har i den planeringen tagit hänsyn tiU den norskautvecklingens intressen. Jag tycker därför att det är motiverat att vi ställeranspråk på att man även frän norsk sida vidtar åtgärder för att avhjälpa denförstörelse som skett av . Det är här fråga om stora ekonomiska åtaganden som vigjort från kommunalt häU, men som jag nämnde med mycket starkt stöd avstatsbidrag. Vi anser därför att åtgärder även borde kunna sättas in pä dennorska sidan för att man skaU komma tiU rätta med föroreningarna. Även i är har motioner väckts tiU menarbetsbelastningen har medfört att jordbruksutskottet uppskjutit dem tiUhösten. har utskottet möjligheter att under en resa påVästkusten titta på bl. a. det problem som föroreningarna i utgör.Under de 20 är som gått sedan kommunsammanläggningen harvi nu lyckats fästa mycket stor uppmärksamhet på detta problem. Som jag redanen gång tidigare gjort viU jag uttrycka den förhoppningen att den klaradeklaration som jordbmksministem gör om angelägenheten av att åtgärder nuvidtas skaU möjliggöra för oss att på olika sätt fä tiU stånd sådana åtgärder. Jag skulle vUja sammanfatta med att säga att vi lokaltkänt av problemet under mycket läng tid. Vi har försökt vinna myndigheternasförståelse för att åtgärder måste vidtas. Vi har, som det, klart för oss att detta betyder ekonomiska svårigheter både förberörda kommuner pä norska sidan och för företagen, eftersom man intekalkylerat med det frän början. Vi är också helt på det klara med att våramöjligheter att få uppleva att den här fjordens vatten förbättras är mycketberoende av att centrala svenska myndigheter - precis som här har uttalats avjordbruksministern kan påverka de norska myndigheterna att sätta de planersom faktiskt finns i verket. Då kan man nå upp tiU det mål somjordbruksministern angav; en ren Idefjord. Om åtgärder för rening av vattnet i Idefiorden FmJOHANSSON (s): Jag viU helt instämma i desynpunkter som i UddevaUa framfört angående den otålighet sommänniskorna i norra känner inför problemet .