prot · FW0950 · 1973-12-31 00:00:00 — Om fortsatt verksamhet vid § 1 Justerades protokollen för den 14 innevarande månad. § 2 Om fortsatt verksamhet vid Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 16mars intagna fråga, nr 146, och anförde: har frågat mig om jag villmedverka till en omprövning av tidigare beslut så att verksamheten vid kan fortsätta. Beslutet om nedläggningen av verkstads AB (KVAB)fattades av företagets styrelse den 30 juni 1971.1 likhet med vad mankonstaterat t. ex. inom ASJ hade olika utredningar visat att det saknadesmarknads-mässiga förutsättningar för en fortsatt tillverkning av rullandejärnvägs-materiel. Avvecklingen skulle vara genomförd , Avhänsyn till personalen valdes sålunda en lång avvecklingsperiod vilketmöjliggjorts genom statliga stödorder. För att bereda anställda vid nysysselsättning och för att totalt sett ej minska sysselsättningen i regionenmedverkade regeringen till etablerandet av en Volvofabrik med 650700 anställdai . Denna fabrik börjar verksamheten . KVAB har sedermera ifrågasatt om inte behovet avjärnvägsmateriel blir större än vad som förutsågs då nedläggningsbeslutetfattades och att sålunda motiv skulle finnas för en fortsättning av KVAB:sverksamhet. Mot denna bakgrund har kommunikationsministern, i samråd med mig,låtit göra en ny utredning i frågan genom en fristående utredningsman. Dennautredning, vilken beaktat såväl aktuella behov som sannolika behov på visssikt, visar en betydligt lägre materielanskaffning än vad KVAB beräknat. Deifrågavarande anskaffningsbehoven som ungefär svarar mot SJ:s egen bedömning,kan enligt utredningsmannen väl tillgodoses av SJ;s dotterföretag i , AGV,och av SJ:s huvud- och distriktsverkstäder. Beträffande sistnämnda verkstäder,som har en arbetsstyrka på 4 000-4 500 man, beräknas att deunder kommer att ha överkapacitet. Mot denna bakgrund och med tanke på att regeringenmedverkat till en ersättningsindustri till finner jag det inte möjligtatt mot sakkunniga instansers avrådan verka för ytterUgare stödorder till KVAB,vilket uppenbarligen skulle öka sysselsättningsproblemen på de orter där SJ :sverkstäder ligger. Huruvida nedläggningsbeslutet nu skall stå fast elleromprövas ankommer det pä styrelserna i KVAB och Statsföretag att besluta om. Om fortsatt verksamhet vid Jagförutsätter att styrelserna beaktar varje möjlighet till alternativsysselsättning med användande av på KVAB befintliga lokaler och utrustningar. Jag ber att först få tacka industriministern för svaret.Det torde vara onödigt att tillfoga att jag är ytterst otillfredsställd meddess innehåll. Något om bakgrunden. Det gäller järnvägsverkstäder iKalmar där det har pågått verksamhet , alltså nästan exakt i 100 år.Ar 1902 bildades formellt verkstads AB. Vid förstatligandet av deenskilda järnvägarna 1938 blev SJ innehavare av aktiemajoriteten. Övrigaaktieägare var och stad. 1970 övergick aktiemajoritetentill , som har av aktierna. Tillverkningenhar sedan starten omfattat rullande materiel för järnvägar såsom ånglok,diesellok, alla slags personvagnar, restaurangvagnar, postvagnar,resgodsvagnar, cisternvagnar samt öppna och täckta godsvagnar. Beträffande utvecklingen vid företaget kan nämnas att detfrån början var 50 anställda. Är 1967 var antalet anställda 471, och 1970 vardet uppe i 757. var antalet 410, och just nu är det 360.Fram till 1971 uppvisades en stigande arbetsomslutning. Tyvärr förekom vid KVABen äventyrlig period, som medförde skifte på verkställande direktörsposten den22 . fattades ett nedläggningsbeslut, och som dethar nämnts i svaret skulle man enligt detta upphöra med verksamheten andrakvartalet 1974. Men sedan detta beslut fattades har ASJ helt avvecklat sinverksamhet på järnvägsområdet i både och . KVAB är därför förnärvarande landets äldsta tillverkare av järnvägsvagnar. Vidare har kommunikationsministernsom bekant givit nya signaler. Han menar att järnvägen skall ta över mera avden tunga trafiken med hänsyn till bl. a. både miljö- och säkerhetssynpunkter.Detta har skänkt nytt hopp ät de anställda vid verkstads AB. Industriministernhar också vid besök där tidigare talat om att man skulle satsa på samarbete medAB vagnverkstad. Som man bedömer det i kan Gävle-företaget inteklara av de behov som föreligger. Verksamheten i måste byggas ut, och manundrar varför det behöver ske när resurser och yrkesskickligt folk finns iKalmar. har KVAB en personal på 360 man. Man harinneliggande order som huvudsakligen består av stödbeställningar från SJ, menman har också fått en stor beställning frän på 32 miljonerkronor. Det vore orimligt om man , när man har bl. a. denna beställning somkan ge sysselsättning för 200 anställda , skall tvingas säga nejtill den och upphöra med verksamheten. Av de 360 anställda är och 20procent av dem är över 60 är. Deras möjligheter att få något annat arbete ärytterligt små. har ju inte presenterat någontingnytt. säger sig vara otillfredsställd med svaret. Vad hade herrSchött väntat sig? Han gör en mera summarisk redovisning av utvecklingen vidKVAB men bortser från det grundläggande problemet, en förändrad trafikstrukturi vårt land, vilken är bakgrunden till att nedläggningar har måst göras iFalun, i och på en rad andra platser, där man har tillverkatrullande järnvägsmateriel. Man har ställt frågan om detta förhållande kommeratt ändras så att man ändock skulle kunna fortsätta verksamheten i . Jag skulle personligen inte ha haft något att invända, omen sådan utredning kunnat presentera ett material som ger oss ett realistisktunderlag för att bedöma utvecklingen beträffande en fortsatt produktion baseradpå rullande järnvägsmateriel, och detta skulle varit möjligt. Den utredning som är presenterad får nu bedömas avStatsföretags och KVAB:s styrelser. Det är de som har att detaljstudera den. Viämnar självfallet göra allt för att söka klara problemen för de mellan 150 och200 personer för vilka speciella svårigheter kan komma att uppstå vid ennedläggning. Jag har i slutet på mitt svar velat säga att jag hoppas ochförutsätter att styrelserna kommer att beakta varje möjlighet till alternativsysselsättning i . Om fortsatt verksamhet vid Personalen vid verkstads AB har tagit del av denutredning statsrådet omnämner, men man vägrar att acceptera den. Man tyckerinte att den stämmer med de verkliga förhållandena. Jag vill också understrykahur svår sysselsättningssituationen är i . Det har t. o. m. ifrågasattsom inte borde kunna komma med i stödområdet. Jag vill vädja till statsrådet att göra allt för att KVABskall kunna fortleva. Det är förståeligt om ett företag, som snart fyller 100år, där sysselsättningen är god och där man ligger inne med denstörsta order man någonsin haft i företagets historia, vägrar att acceptera ensådan dödsdom som här hänger i luften. Man måste förstå att många anser det mycket inkonsekventatt lägga ned ett sådant här företag som det i utlokaliseringsärendentalas om att vi inte bara skall anlägga företagsekonomiska utan ävensamhällsekonomiska synpunkter. Beträffande , som har nämnts i detta sammanhang,framhålls från de anställda att många av dem inte har någon möjlighet att fåanställning vid detta företag. Jag vill än en gång vädja till statsrådet att göra alltför att verkstads AB skall kunna bestå. Låt mig bara säga till : Fakta äribland obehagliga ting, men fakta kommer man inte förbi. borde ägnasig åt att studera fakta i det här sammanhanget. Ang. villkoren för statliga län för småhusbebyggelse HerrSCHÖTT (m): Jag har mycket stor respekt för fakta, men jag tycker attdet är väldigt inkonsekvent att lägga ned företag i en landsända där det äroerhört bekymmersamt och dit man försöker lokalisera nya företag. Jagförstår de anställdas bitterhet särskilt med hänsyn till att man i dessa dagartalar så mycket om trygghet och medinflytande för dem. Ett faktum är att allpersonal vid verkstad, oavsett vilka de är, har mycket svårt att förståvad som här är på gång. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. villkoren för statliga lån för småhusbebyggelse Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den13 mars intagna fråga, nr 141, och anförde: har frågat mig om jag anser attvisst överskott på lägenheter i en kommun bör utgöra hinder för godkännande avstathga lån för småhusbebyggelse. En förutsättning för bostadslån till småhus som skallbebos av låntagaren är att kommunen går i borgen för viss del av det statligalånet. Vägrar kommun borgen, kan således lånemyndigheten inte beviljabostadslån även om övriga förutsättningar för lån är uppfyllda. Bedömningen av om borgen skall beviljas ellerinte ankommer på kommunen själv, vilket är naturligt med hänsyn tillkommunernas ansvar för planfrågorna och bostadsförsörjningen. Jag utgår frånatt denna bedömning grundas på en rimlig avvägning mellan de allmänna målen förbostadsförsörjningen i kommunerna och hänsynen till enskildas berättigadeintressen i de särskilda fallen. Härvid synes enbart förekomsten av ett antaltomma lägenheter enligt min mening i allmänhet inte böra föranleda att kommunenvägrar att gå i borgen för bostadslån till småhus. Det fall som jag hade i tankarna när jag ställde den härfrågan gäller en 33-årig svetsare och hans hustru i i Västernorrlandslän. Paret bor i en tvårummare i samhället. De har länge velat skaffa sigett eget hus och har sparat ihop de pengar som behövs för insatsen. De harordnat med en tomt i samhället med hjälp av hustruns föräldrar. De har fåttbyggnadslån på tomten. De har beställt ett monteringsfärdigt hus, betaltlagfart och anslutningsavgifter för vatten och avlopp. När allt detta är klart och de väntar att få sätta i gång,kommer kallduschen: de vägras statliga lån. Men inte därför att man misstrorderas möjligheter att klara av ett småhuslån eller därför att det skulle saknaspengar utan därför att det finns tomma lägenheter i den kommun där paret bor.Tio av de åberopade lägenheterna ligger i en annan tätort inom kommunen, åtskilliga mil från och utan direkta kollektiva Det här är naturligtvis inte platsen att peka ut ansvarigaför ett felplanerat bostadsbyggande i en enskild kommun, men fallet kan ju ändåfå tjäna som ett varnande exempel. Det finns nämligen gott om tomma lägenheterrunt om i landet just nu och att de är tomma beror i regel inte på attefterfrågan på bostäder i de här områdena är tillgodosedd. Det beror oftare påatt man byggt fel slags bostäder, att man byggt höghus när folk vill bo i husmed lägenheter som erbjuder markkontakt, att man byggt flerfamiljshus när folkvill bo i egna småhus och naturligtvis också på att man har byggt lägenhetersom är för dyra för väldigt många människor att komma över. En genomregleradbostadsmarknad har gjort bostadsföretagen, oberoende av om de är kommunala,kooperativa eller enskilda, mer eller mindre heldöva för hur folk egentligenvill bo. Att rätta till de här felsatsningarna genom att tvingafolk in i lägenheter som de inte vill ha vore verkligen att bädda för nyamisstag, och det vore att vägra bostadskonsumenterna rätten till rimligvalfrihet. Mot den här bakgrunden vill jag säga till inrikesministernatt jag är nöjd med hans svar. Det bör för det första innebära klara riktlinjertill länsbostadsnämnderna, det bör innebära en klar och lätt uppfattbarrekommendation till kommunerna och det bör för det tredje, herr talman,rimligen också innebära att den 33-årige svetsaren i och hans hustruganska snart får besked från länsbostadsnämnden att de får låna pengar tillsitt hus. Överläggningen var härmed slutad. Ang. nedläggningen av allmänna vårdanstalter § 4 Ang. nedläggningen av allmänna vårdanstalter Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 14 marsintagna fråga, nr 144, och anförde: har frågat om jag i likhet medanstaltsutredningen i delbetänkandet om vårdplatser vid allmänna värdanstalterm. m. anser att man bör lägga ned verksamheten vid vårdanstalter där helasamhällen med omgivningar i olika avseenden är beroende av anstalternasexistens, såsom är fallet med t. ex. Västerbyhemmet i Bursvik på . Behovet av platser vid de allmänna vårdanstalterna föralkoholmissbrukare har minskat. Beläggningen vid dessaanstalter har som följd härav sjunkit. förslag syftar till att anpassaplatsantalet vid dessa anstalter till det minskade behov som föreligger. När det gäller Västerbyhemmet är det redan klart att någonförändring inte kommer att aktualiseras . Medhänsyn till den upprustning som skett är det mycket som talar för attVästerbyhemmet kan komma att fylla en uppgift även på . Ang. nedläggningen av allmänna värdanstalter HerrKOMSTEDT (m): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min fråga, och jag kan förstå att det ligger väldigt mycket positivti det. Socialministern och jag är säkerligen överens om att detskulle vara bra att vi kunde slippa diskutera sådana här frågor, att vi intehade människor som behövde denna form av vård. Men vi har tyvärr inte nåttdithän utan det finns människor som är alkoholmissbrukare och av denanledningen behöver ha vård en vård som vi naturligtvis också skall medverkatill från samhällets sida. Den statliga utredningen har i sitt delbetänkanderedovisat att den kommit fram till att vi har för många vårdplatser i vårtland, och det är positivt att de vårdbehövandes antal går ned. Var man sedanskall göra inskränkningarna kan man naturligtvis diskutera. är en landsdel som ofta diskuteras i dennakammare, och det råder ingen tvekan om att har mycket stora problem iförhållande till många andra delar av landet. För människorna där måste detgivetvis te sig mycket konstigt att få ta del av sådana här utredningar sompekar på att den verksamhet som bedrivs skall läggas ned inom en ganska snarframtid. Varför just , frågar de sig naturligtvis då. får också ganska mycketskatteutjämningsbidrag O. d., något som människor givetvis sneglar på. Desiffror jag har, som jag hastigt vill beröra, visar att får 996kronor per person och år. På Västerbyhemmet i finns ca 45 personeranställda, både på heltid och deltid. Det gör att ca 125 familjemedlemmartotalt är berörda, vilket skulle innebära ca mindre för Gotlandskommun om den här anläggningen skulle försvinna. Sådant föranleder naturligtvis oro hos människorna detsamma gäller undervisningen och annat som är mycket hårt bundet vidfolkmängden -och därför har man inte råd att pruta på antalet sysselsatta i denhär delen av . I sitt svar har socialministern sagt att det ärinvesteringar pä gång. Jag kan inte låta bli att tänka på att man - som detheter i utredningen - skall lägga ned en anläggning somman till kommer att investera 2,2 miljoner kronori. Det kan inte vara samhällsekonomiskt riktigt att sedan avisera ennedläggning. Det står ganska mänga människor på ochprotesterar mot beslut som de anser har fattats över deras huvuden. Jag troratt det skulle vara bra om regeringen hade mod att snabbt gripa in och ge uttryckför vad den anser om utredningar som exempelvis denna, där förnuftet inte harvarit representerat. Jag ber bara att läsa mitt svaren gång till. Han skall då finna att jag har gjort en klar deklaration på denfråga han ställde. Jag förklarar att någon förändring när det gällerVästerbyhemmet inte är aktuell , och jagtillade att med hänsyn till den upprustning som skett är det mycket somtalar för att Västerbyhemmet kan komma att fylla en uppgift även på längresikt. HerrKOMSTEDT (m): Jag har uppfattat svaret precis efterordalydelsen. Frågan har ställts i anledning av utredningen. I den talar manockså om femårsperiodens fortsättning, men det är för perioden därefter sominvånarna i denna del av hyser oro. 1 socialministerns svar står: "Med hänsyn till denupprustning som skett är det mycket som talar för att Västerbyhemmetkan komma att fylla en uppgift även på ." Det där ordet"kan" är ju mycket tänjbart. Vi hoppas naturligtvis alla att vi har kommit dithän, att problemet med alkoholmissbrukare är löst - någotsom dock förefaller osannolikt. Men om det inte är löst hoppas jag att ordet"kan" byts ut mot ett annat ord. Överläggningen var härmed slutad. vissa flyglinjer mellan och § 5 Ang. vissa flyglinjer mellan och Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att i ett sammanhang besvara de i kammarens protokollför intagna frågorna av dels i Agnas (m), nr 137, delsherr (), nr 138, och dels hen i (fp), nr 143, ochanförde: i har frågat mig om jag haruppmärksammat, att flygförbindelserna mellan och upphör på grund avatt avgifterna till luftfartsverket är för höga och att om samma avgifter fördenna förbindelse gällt som för den mellan och man hade kunnaträkna med en fortsatt flygförbindelse mellan och . i Agnas har frågat mig om jag har för avsiktatt vidtaga någon åtgärd med anledning av att trafik på linjen tillUmeå och upphör. har slutligen frågat mig om jag avser attvidtaga någon åtgärd i anledning av uppgifterna om kommande nedläggning avvissa flyglinjer mellan och på grund av alltför höga svenskaflygplatsavgifter. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Överläggningar pågår mellan luftfartsverket och den finskaluftfartsmyndigheten om möjligheterna till en sänkning av ifrågavarande flygplatsavgifter.Det är min förhoppning, att dessa överläggningar skall leda till ett positivtresultat. i Agnas (m): Jag ber att få tacka för svaret, som jagupplever som mycket positivt. Det är redigt och enkelt; förhandlingar pågår ochvi hoppas att de skall ge åsyftad verkan. Överläggningarna har emellertid kommit ganska sent. En heldel har hunnit hända på denna front. kunde vi i pressen i Norrlandläsa att lägger ned sin trafik på och att sista planet från Vasatill går . Det var en chockerande upplysning. Ang. vissa flyglinjer mellan och Det finns uppgifter redovisade som gör att vi förstårbolaget i frågan. Passageraravgiften är per biljett,landningsavgiften för en Metropolitan är , det finns enhanteringsavgift till luftfartsverket på per landning och dessutombetalar ett visst belopp till Linjeflyg, som sköter trafiken i Umeå.Finnairs avgifter enbart till luftfartsverket för Umeåtrafiken har varit högreän vår totala biljettintäkt på linjen, säger , som hos Finnairsköter denna del av trafiken. Vi har tidigare haft motioner i i vilka påpekatsatt avgifterna är för höga. Jag har själv riktat frågor till och haft samtalmed statsråd om saken. Vid frågade jag ominte kunde göra någonting. Jag fick till svar att det var ingenfara med trafiken det var förre kommunikationsministern ,ordförande, som sade det. har vi alltså ställts inför faktum att trafiken skallupphöra. Och det är inte någon oväsentlig trafik den skulle vara mycket meromfattande, om inte avgifterna hade varit sådana att har tvingats sättaganska höga priser på den här korta resan, som inte tar . Vi hadehoppats på en utveckling av trafiken, och därför tackar jag statsrådet att han har lovat att se på den här saken. Det pågår ju överläggningar mellanluftfartsverket och luftfartsmyndigheterna i , och jag hoppas också attdet skall bli ett positivt resultat av de förhandlingarna. Också jag ber att fä tacka statsrådet för svaret. Jagtycker liksom i Agnas att det är positivt. Det visar väl också attkommunikationsministern instämmer i de uttalanden som har kommit fram tidigareom behovet av goda tvärförbindelser mellan de nordiska länderna. De linjer somnu har aktualiserats är ju en del av dem. Min fråga har ställts mera allmänt, men bakgrunden ärlinjerna och . Att det finns ett starkt behov av attflygtrafiken mellan och kan fortsätta tycker jag attpassagerarstatistiken visar. 1969 befordrades på den linjen 3 906 passagerare,1970 var antalet 4 342 och 1971 var det 3 583. Man skall komma ihåg att detunder inte existerar någon reguljär sjöförbindelse, och de tider pååret den går tar den ju . Jag kan helt instämma i vad har sagt omde höga kostnaderna, som har försvårat för det här flygbolaget att uppehållatrafiken. Jag vill bara nämna att har haft den här frågan uppevid sin 20:e session 1971, där man just uttalade att biljettpriserna på kortainternordiska rutter var högre än priserna på motsvarande inrikesrutter ochönskade åtgärder för att kunna sänka dem. Att den här situationen har blivit så akut nu tycks bl. a.bero på att den skrivelse från det finska bolaget som avsändes i aprilförra året har blivit liggande hos luftfartsverket. Enligt uppgifter itidningarna har den inte kommit fram alltså nästan ett ärefteråt. Det är minst sagt anmärkningsvärt. Jag kommer i sammanhanget att tänka på att det finns någonting som heter servicecirkuläret för myndigheter.Jag vill inte påstå att det i formellt avseende är tillämpligt på en sådan härskrivelse, men andemeningen borde få gälla även för sädana framställningar såatt de inte skall ligga obesvarade . Jag ber än en gång, herrtalman, att få tacka herr statsrådet för svaret. Och jag hoppas attöverläggningarna kommer att leda till resultat. i (fp): Också jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret. Jag vill särskilt uttrycka min tillfredsställelse över vadkommunikationsministern säger om att han hoppas att de här överläggningarnaskall ge ett sådant resultat att trafiken kan återupptas. En förutsättning ärnaturligtvis att man får en sådan avgiftsbeläggning på flyglinjerna att det kanfinnas möjligheter för att finansiera och upprätthålla reguljärflygförbindelse. Det har varit stora svårigheter i den här frågan tidigare.Man har gjort olika framstötar, men det har stött på patrull från både det enaoch det andra hållet, inte minst från luftfartsstyrelsen. har tydligengeneraldirektören i luftfartsstyrelsen samma uppfattning som kommunikationsministern.Av ett referat i av framgår det att han ocksåhar en önskan att reglera förhållandena så att man kan Upprätthålla de härförbindelserna. Tydligen är en islossning på gång, och det kan man bara uttalasin tillfredsställelse över. har ju gjort en rekommendation tillregeringarna om att sänka landningsavgifterna för den trafik som går mellan denordiska länderna. Det här är ett led i en sådan utveckling. Även om det harkrånglat till sig litet med detta ärende och det har legat för länge, beror dettydligen inte på någon ovilja att lösa problemet. Vi får väl hoppas och tro attdet blir nödvändiga förbindelser, framför allt mellan och . Det gällerinte bara kommersiella förbindelser över Kvarken utan naturligtvis ocksåsläktförbindelser m. m. Befolkningen på ömse sidor om , med mycketstora personkontakter, bl. a. till följd av ingifte, har behov av en någorlundabekväm förbindelse när det är omöjligt att trafikeralinjen med båt. Jag ber att fä tacka för svaret och hoppas attkommunikationsministern driver på i den här frågan så att den får en lyckliglösning. Ang. vissa flyglinjer mellan och Jag har, som framgått av mitt skriftligasvar, inte ansett det lämpligt att gå närmare in på den fråga soiri här tagitsupp av frågeställarna. I första hand bör det ankomma på de två berördaluftfartsmyndigheterna att diskutera igenom förutsättningarna att göra någotsom kan ge stimulans till fortsatt trafik på linjerna VasaUmeå ochVasa-Sundsvall. Verken har ju en betydande frihet att modifiera sinavgiftssättning så att den kan stimulera trafiken. Man bör också komma ihåg attluftfartsverkets ställning som affärsverk gör att eventuella åtgärder i denriktning jag här syftar på måste gå att förena med verkets egna ekonomiskaintressen. Ang. vissa flyglinjer mellan och Jag tror det är viktigt att ha klart för sig att enbartåtgärder för att förbättra flygbolagets kostnadsnivå genom en sänkning av destatliga flygplatsavgifterna inte är tillräckliga. 1 själva verket har mankanske ibland lätt för att alltför ensidigt peka på luftfartsavgifterna somproblemet. En annan minst lika väsentlig faktor är det begränsadetrafikunderlaget. För att vidga det underlaget kan det även krävas taxeåtgärderfrån det finska bolagets sida. Enligt vad jag inhämtat övervägs också sådana. Till detta vill jag lägga att det även är viktigt att manlokalt gör insatser för att stimulera allmänhetens intresse för resande. Enförutsättning för fortsatt trafik är trots allt att det finns tillräckligtmånga människor som vill utnyttja trafikmedlet.