prot · FW0946 · 1973-12-31 00:00:00 — förutsätterjag - som jag också sade till - att det inte är fråga omnågot ensidigt inhopp i SJ:s fraktavtalsförhandlingar ochfraktavtalshandlingar, Kungl, Maj:t får väl i så fall förmånen att gå in imotpartens handlingar, och då kanske frågan har fått en ännu större vidd. Vi kanske skulle kunna föra det här resonemanget enskiltsenare, herr statsråd. Enligt direktiven syftar den trafikpolitiska utredningentill en översyn av SJ:s taxor, och förväntningarna är väl att konstruktionenskuUe bli sådan att SJ ges möjligheter att bättre konkurrera. Delta har medSJ:s kalkylmetodik att göra. Under en övergångstid i avvaktan på utredningensresultat - som beräknas skapa bättre möjligheter för SJ att konkurrera särskiltom tungt gods skulle det väl inte strida mot företagsekonomiska ellerstatsfinansiella bedömningar att medge SJ en mjukare taxepolitik. Ja, , harredan enligt författningen rättighet och skyldighet att förafraktavtalsförhandlingar utanför de gängse taxorna. Jag vet inte om det pånäringslivssidan finns någon generell regel fastställd att man också där vidförhandlingar med t, ex, SJ skall föra ett "liberalt" taxeresonemang. Kanske kan denna diskussion leda fram till att man finnerformer för att lättare kunna mötas vid fraktavtalsförhandlingarna genom attäven näringshvets representanter iakttar dessa, enligt uppfattning,vettiga regler för att komma överens. Jag tror att våra önskemål kan sammanfalla. De önskemålstatsrådet har beträffande näringslivet är redan uppfyllda; jag har sammaönskemål beträffande SJ:s taxepohtik. Jag har förhandlat med SJ om frakter i ungefär , ochjag vet även hur höga rabatter man kan få beroende på avstånd ochgodsomslutning. Jag har också fått aningar om den stelbenthet som finns pähögsta ort när det gäller att bedöma frakterna. Jag skall inte närmare gå in på det, men vi kan vara överensom att statsrådet har ett liknande önskemål gentemot näringslivet som jag hargentemot SJ, När man från näringslivets sida tillfredsställer dessa önskemål,fattas del bara att önskemålen beträffande SJ också uppfylls. Överläggningen var härmed slutad. bestämmelserna för giltighet av SJ-biljett vid resa medGDG-buss Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (s) i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 117, och anförde; i har frågat mig om jaguppmärk- saminat deallvarliga försämringar i kostnadshänseende som kan uppstå för resande medanledning av GDG;s beslut att SJ:s enkla biljetter inte gäller för resa medGDG-buss annat än i vissa relationer i samtrafik. har inom GDG:s trafikområde viss alternativgiltighet tUlämpats vid resa med på SJ:s tågbiljetter. Detta innebaren ekonomisk belastning för både GDG och SJ, Efter överenskommelse med SJ har GDG därför begränsat dentidigare tillämpade giltigheten för SJ-biljetter på GDG;s bussar. De bådatrafikföretagen har dock kommit överens om att i ett betydande antal fall äveni fortsättningen låta månads-, termins- och I O-biljetter äga alternativgiltighet tåg-buss. Härigenom torde inte några allvarliga försämringar ikostnadshänseende behöva uppstå för de resande. Ang. bestämmelserna för giltighet av SJ-biljett vid resamed HerrOLSSON i (s): Först vill jag tacka kommunikationsministerNorling för svaret på min fråga. Ofta är det väl så att en personlig konfrontation med ettproblem leder fram till en enkel fråga här i kammaren. Så är det också i mittfall, då jag vid hemresor till kommunikationsministerns och mitt gemensammahemlän kunnat konstatera det stora missnöje som uppstått sedan de nyataxebestämmelserna för busstrafiken trädde i kraft -bestämmelser som innebär att SJ;s enkla och tur och retur-biljetter inle gällerför resa med , Jag kom med till ochfick med egna ögon bevittna den irritation som uppstod när tågpassagerarnaskulle utväxlas till väntande landsvägsbussar för vidare transport dels upp motDeje, , , och , dels västerut mot , Förde resenärer på tåget som skulle åka vidare upp mot t, ex, gällde s, k.sam trafikbiljett, vilket innebar att SJ-biljetten även gällde för denfortsatta resan med . Sådan samtrafikbiljett tUlämpas däremot inteför nordvästra stambanan efter , utan här får kunden köpa enextra bussbiljett. Kunden betalar för SJ-biljetten och får sedanlägga till för bussbiljett . Samma blir förhållandetför resenärer från t. ex, med tåg som anländer till , varifråningen tågförbindelse finns mot , utan fortsättningen av resanfår ske med buss. Den omständigheten att GDG numera inte godtar SJ:stågbiljett på sina bussar i parallelltrafik skapar, som jag har sagt, stortmissnöje inte bara bland kunderna, av vUka två vid det här aktuella tillfälleti för omkring vägrade betala avgiften på bussen. Enrätt obehaglig kontrovers uppstod mellan en kund och chauffören, som utmynnadei att den senare vände sig till mig och vädjade om ett agerande i frågan.Samtidigt överräckte chauffören ett exemplar av del cirkulär som tilldelatsbusspersonalen just i anledning av införandet av de nya taxebestämmelserna. Jag är medveten om, herr talman, att det här inte är ettlokalt problem, men jag tar ändå min egen upplevelse som ett exempel. Deförhållanden som råder har många avigsidor, inte bara det som Ang. bestämmelserna för giltighet av SJ-biljett vid resamed framgår avfrågan, nämhgen allvarliga försämringar i kostnadshänseende, utan också ettallmänt missnöje och inte minst en förvåning över att två statligatrafikföretag inte kan enas om samtrafikbiljetter. Som jag ser det borde detvara en självklar sak att två så närbesläktade trafikföretag kunde samarbetabättre än vad nu är fallet. Det som inträffat utgör sannerligen ingen god PRför vår kollektiva trafikförsörjning. Jag har, herr talman, med den enkla frågan åsyftat att fåhöra kommunikationsministerns uppfattning, och jag skulle gärna viljafråga kommunikationsministern om han vill medverka till att de här bäggeföretagen godtar varandras biljetter. Jag har ingen anledning att betvivlariktigheten av de sakuppgifter .som i här redovisat. Jag skall själv inte trötta med något större antaluppgifter. Sedan jag fick frågan har jag emellertid ansett det vara minskyldighet att se något på förhållandena, och av de uppgifter jag fått fram,vilka naturligtvis är behäftade med det felet att de inte omfattar så stortmaterial, har jag ändå kunnat utläsa att den begränsade giltigheten för SJ:senkla och tur och retur-biljetter i många fall jag inskränker mig till attsäga i många faU inte medför så stora förändringar eller knappast allspåverkar förhållandena. Priset för tur och retur-resor har för sex relationer somjag hunnit undersöka ökat med upp emot , och den ökningen skall dåsättas i relation till ett totalt tur och retur-pris på mellan 75 och kanskeöver . Men som jag sade vill jag inte med detta ifrågasätta deuppgifter som här har lämnat. Det kan naturligtvis slå olika,beroende på bl. a. resans längd. Sedan vUl jag också, utan att gå in på det speciellasakförhållandet vid GDG, påminna om en sak. De diskussioner om busstrafiken somvi ibland för här i frågor om den kollektiva trafiken är relativt komplicerade,mot bakgrund av att busstrafiken i de flesta fall, oavsett om det är SJ, GDGeller något privat företag som bedriver den, har ett kostnadsläge som gör inte direkt kan föreskriva samtrafikbiljetter för det ena företaget - somdärmed får mindre intäkter medan ett annat företag i regionen utan skyldighetatt iakttaga samtrafik kan driva verksamheten med ett taxesystem helt isoleratfrån exempelvis SJ;s och alltså inte ha någon samtrafik alls. Jag bara nämnerdetta utan att gå närmare in på saken, eftersom jag vill peka på att även GDGhar ett ansvar för sin så att säga inre ekonomi, jämfört med andra bussföretagsom aldrig kommer in i den bild som och jag här diskuterar. i (s): Jag delar kommunikationsministernsuppfattning i vad gäller det som han sade om kostnadsläget. Men för att återgåtill den fråga som vi här diskuterar så har kommunikationsministern i svarettUl mig sagt att de båda trafikföretagen kommit överens om att i ett antal falläven i fortsättningen tillåta s, k, samtrafikbUjett, Och därmed tycksstatsrådet anse att inga allvarliga försämringar i kostnadshänseende Det är givetvis helt riktigt att där sådan samtrafikbiljett gälleruppstår det inga kostnadsfördyringar, men min fråga gällde ju inte dessaundantag utan de fall där GDG inte godtar SJ:s biljetter. Och jag måste tUlståatt jag är litet besviken över den bristande vUja till samarbetesom de nya taxebestämmelserna ger uttryck för. Jag tycker fortfarande att dessabåda närbesläktade företag skulle kunna komma överens bättre, inte bara i ettantal fall pä vissa linjer utan generellt. Därmed skulle mycket av denirritation som råder försvinna. Om man har köpt en SJ-biljett för , som skallgäUa för resa mellan och , så bör den biljetten gälla för helasträckan, oavsett om man åker tåg eller om man färdas de sista åttamilen per buss. Om förstärkning av SJ:sgodstransport-service Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om förstärkning av SJ :s godstransportservice Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 122, och anförde; har frågat mig om jag är bereddmedverka tUl en förstärkning av SJ;s godstransportservice, t, ex, genom enutvidgning av godsombudens verksamhet, i syfte att tillgodose enskildamänniskors och näringslivets transportbehov, SJ har infört tågbilgodsservice orter. Denna typ av service innebär att styckegods till kunder pårespektive ort utan särskild begäran forslas hem genom SJ:s försorg. Påytterligare inemot 200 orter har SJ ortsforslingsservice ordnad, därjärnvägsentreprenör mot särskild avgift kör hem godset till kunderna, såvidaannat ej överenskommits mellan järnvägen och respektive kund, SJ har också i anslutning till den , som bedrivsför styckegodsets uppsamUng och spridning inom knutpunktsregionerna, överenskommitmed ett stort antal kunder om direktforshng av godset. Detta innebär att dessakunders gods transporteras med regionforslingsbU till respektive frånknutpunkten utan undervägsomlastning på station eller hos godsombud. För kunder som inte kan eUer inte önskar utnyttja denforslingsservice som SJ i olika former tillhandahåller föreligger möjlighet attlämna in och avhämta gods vid något av de serviceställen eller hos något av degodsombud som finns inom området. Det ankommer på SJ att utifrånföretagsmässiga synpunkter bedöma om behov förehgger av någon ytterligareförstärkning av godstransportservicen. HerrFRANSSON (c); Jag vill först tacka kommunikationsministern försvaret påmin fråga. För att enskilda människors, affärsinnehavares och näringslivets Ang. följderna av omläggningen av bilregistret transportbehovpå ett tillfredsställande sätt skall få nödvändig transportservice är detangeläget att SJ i största möjliga utsträckning ordnar sä att bl. a.godsombudens verksamhetsområde utvidgas i jämförelse med vad förhållandetkanske är på vissa orter. Människor som bor i orter där man harhaft tillgång till en bemannad järnvägsstation och då fått nödvändig service iform av möjligheter att avhämta och inlämna styckegods blir naturligtvisbesvikna när förändringar till det sämre sker. När järnvägsstationen blirobemannad tycker jag nog att SJ borde vidtaga sådana åtgärder attstyckegodsombud som engageras också får möjlighet att avsända och även mottagagods som är försett med efterkrav och frakt, detta för att försämringen iservice inte skall bli så påfallande. Jag är medveten om att det nämnde ocksåkommunikationsministern i svaret detta är en ekonomisk fråga för SJ. Men denlilla merkostnad som anlitandet av styckegodsombud med vidgade arbetsuppgifterpå just dessa orter skulle medföra tror jag uppvägs av en ökad avsändning avgods på järnväg. Detta tillskott skulle säkerligen betala den lilla merkostnadsom det skulle innebära att godsombudet finge ökade arbetsuppgifter. I annatfall blir människorna på dessa orter tvingade att i större utsträckning användasig av andra transportmöjligheter för att kunna avsända och mottaga styckegods,och helt naturligt innebär det en försämrad service för dessa människor. Jag förutsätter och hoppas att Kungl. Maj;t följer den härutveckhngen med största uppmärksamhet. Jag är övertygad om att det finns mångamänniskor på dessa orter som är oroade över utvecklingen. Jag hoppas att manskall nå ett positivt resultat, så att även dessa människor i fortsättningenkan få en tillfredsställande godsservice. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. följderna av omläggningen av bilregistret Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 127, och anförde: har frågat om jaguppmärksammat de problem som omläggningen till nya centrala bilregistret vållatbilägare bl. a. genom att en del inte fått bilskatteavierna . Övergången tUl det nya bilregistreringssystemet är en storuppgift som krävt lösandet av komplicerade frågor. Jag kan medtillfredsställelse konstatera att övergången i stort sett gått mycket bra ävenom självfallet vissa problem förekommit. Det är riktigt att vissa fordonsägare ej fåttbilskatteavierna , men det rör sig om ett förhållandevis litet antal.Antalet returer från posten -dvs. fall där adressaten ej kunnat anträffas pågrund av felaktig adress eller liknande - uppgick till endast 0,5 procentav totala antalet skatteavier. Genom att datamaskin används för framställningen avskatteavierna kom dessa ut till fordonsägarna än meddet gamla. Det genomgående intrycket är att uppbörden förlöpt förhåUandevisfriktionsfritt och att klagomålen från allmänheten varit färre än . En nyhet för året kan jag omtala i detta sammanhang. Defordonsägare som ej betalat fordonsskatten i rätt tid kommer att få en särskUdpåminnelse. Därigenom ges de en ytterligare möjlighet att betala skatten, innanandra åtgärder vidtas. Dessa påminnelser kommer att sändas ut omkring den 20mars. Ang. principerna för indragning av postanstalter Jag ber att få tackakommunUcationsministern för svaret på min fråga. Det synes ha varit en hel del startsvårigheter för det nyacentrala bilregistret, och många människor har bhvit utsatta för felaktigheterfrån registrets sida. Jag har själv t. ex. påförts en bU trots att jag intevarit ägare tUl någon bil , och två gånger har jag måst återsändahandlingarna. Men särskilt har bUskatteinbetalningen våUat mångamänniskor problem, då de inte fått bUskatteavierna . Det kan givetvisbero på att adressförändringar och andra uppgifter inte kommit in ibilregistret. Att dessa människor inte betalt in skatten är ju en ganskaallvarlig sak; det är straffbart att köra omkring i en oskattad bU, ochdessutom kan man riskera att bh påförd restavgift. Även den som inte fått någonskatteavi är ändå skyldig att betala skatten , men jag tror att inångamänniskor inte känner tiU detta. Jag har med tillfredsställelse noterat i kommunikationsministernssvar att påminnelser kommer att utsändas omkring och att andraåtgärder mot dem som inte betalt skatten inte kommer att vidtas. Det varegentligen avsikten med min fråga att be kommunikationsministern att medverkatill att de som inte fått avierna skuUe slippa efterräkningar, och jag kan medtacksamhet notera kommunikationsministerns svar. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. principerna för indragnuig av postanstalter Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 128, och anförde: har frågat mig om jag är bereddmedverka till att vid bedömning av en postanstalts fortsatta existens hänsyntas till den tid den existerat, om dess kundklientel har hög genomsnittsålderoch måste passera strängt trafikerade gator på sin längre väg till annanpostanstalt osv. Inom hela sitt verksamhetsområde måste postverket göra enavvägning mellan service och kostnader. Detta gäller givetvis även beträffandeomfattningen och utformningen av postanstaltsnätet. 2 protokoll 1973. Ang. undervisningen i svenska för invandrare När det gäller inrättandet av filialpostanstalter i tätorttillämpar postverket - med utgångspunkt i en rimlig avvägning mellanservicenivå och kostnader vissa normer. Sålunda bör avståndet mellan enplanerad och närmast liggande postanstalt vara . Vidare bör kundunderlaget för en ny postanstalt vara minst 2 000 hushåU. Motsvarande normer tiUämpas när det gäller indragning aven fUialpostanstalt. tillämpar därvidlag de angivna normerna medhänsyn tUl ohka inverkande faktorer. Om kundunderlaget är alltför litet kanemellertid postverket tvingas tUl indragning av enstaka filialpostanstalter. Jag har den uppfattningen att postverket tar aU möjlighänsyn tiU bl, a, de av aktuahserade problemen och ser inget skältill någon speciell åtgärd från min sida. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Den akuta orsaken till frågan är det hot som förnärvarande råder mot postanstalten 32 på på , Detär en postanstalt som funnits , alltså . När den inrättadesbyggdes ungefär ett par egnahemsområden, Hölsebo och . Många avdem som var med redan på den tiden bor kvar i sina egnahem. De har vid det härlaget kommit upp i ålder. De får nu längre väg tiU sin nya postanstalt, och demåste dessutom korsa en starkt trafikerad genomfartsled. Jag hade hoppats att ett statligt serviceföretag somposten skulle mera kunna beakta behovet av närservice i sådana här fall ochgöra den bättre än vad man kanske kan kräva av enskUd och kooperativ handel.Men statsrådets svar tyder inte på att han anser att något sådant är möjligt. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang, undervisningen i svenska för invandrare Herr inrikesministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels () den 23februari framställda interpellation, nr 52, dels () ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 109, och anförde; har frågat mig om jag anseratt undervisningen i svenska för invandrare skall ges av pedagogiskt kvalificeradelärare och i regi av fritt valt studieförbund. har frågat dels om jag anser attundervisning i svenska för invandrare skall kunna ges av alla de av statenerkända studieförbunden, dels om jag anser att lärarna bör ha pedagogiskaerfarenheter av liknande undervisning, dels om jag avser att vidta åtgärder föratt tillgodose de berättigade kraven pä en effektiv undervisning i svenska förinvandrare. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. a, i fråga om svenskundervisning för invandrarebehandlades vid flera tUlfällen av förra årets riksdag. konstateradedärvid att studieförbunden är jämställda när det gäUer rätten att anordnaundervisning i svenska med samhällsorientering för invandrare. Det finns inteheller några bestämmelser som hindrar den enskilde att söka sig till detstudieförbund han föredrar. Jag vUl dock i sammanhanget erinra ominrikesutskottets uttalande i sitt av godkända utlåtande nr 27 år1972 över förslaget tUl lag om rätt till ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare. Utskottet fann inte tillräckhga skälföreligga att införa en ordning som syftar till att minska möjhgheterna för arbetsgivareoch arbetstagare att träffa avtal om att i konkreta fall anlita visst ellervissa studieförbund. Beträffande kvalifikationerna för de cirkelledare sommedverkar i invandrarundervisningen gäUer samma regler som för ledare i övrigcirkelverksamhet, dvs, ledarna skall godkännas av studieförbunden. Enligtskolöverstyrelsens anvisningar skall förbunden ta hänsyn till såvälämneskunskaper som pedagogisk erfarenhet och allmän lämplighet. Det är självfallet väsentligt att undervisningen bedrivseffektivt. En omfattande kursverksamhet för ledare i invandrarcirklarna hardärför genomförts. Som framgår av vad statsrådet har anfört i åretsstatsverksproposition under anslaget Lärares fortbildning m, m, är den kommandeuppläggningen av fortbildningen under övervägande. Vidare har utarbetat en särskUd läroplani svenska för vuxna invandrare. Den innehåller mål och riktlinjer för undervisningensamt anvisningar och kommentarer rörande undervisningens uppläggning, Kungl,Maj:t har som ett av villkoren för statsbidrag föreskrivit att denna läroplan ihuvudsak skall-följas. Ang. undervisningen i svenska för invandrare HerrWIKSTRÖM (fp): "Vi har inget förtroende förstudieförbund som i sin ledning har företrädare för andra pohtiska ideologierän vår egen", sade för någon tid sedan ordföranden i LO;s invandrarråd, skrivelse från ABF tUl dess distrikt och avdelningar karakteriserades denundervisning i svenska för invandrare, som fattade beslut om förraåret, som "en facklig studieverksamhet", I en skrivelse från ettenskUt fackförbund sägs: "Att utbildningen av invandrare, som fackligt hörhemma i , skall handhas av ABF anser vi vara en självklarhet som ejbehöver påpekas," I pressen har en intensivdebatt förts om principerna för och tolkningen av de bestämmelser som reglerardenna undervisning i svenska för invandrare. Det är mot bakgrund av dendebatten som jag riktade en interpellation till inrikesministern för att fåklarlagt hur det ansvariga statsrådet ser på dessa frågor. Jag ber att få tacka för statsrådet svar, somjag uppfattar som en ordentlig vidräkning med uttalanden sådana som dem jagnyss citerat. Inrikesministern slår fast att studieförbunden är jämställda närdet gäller rätten att anordna undervisning i svenska för invandrare.Inrikesministern bekräftar också att lärarna bör ha både gedignaämneskunskaper, pedagogisk erfarenhet och allmän lämpUghet, Slutligenunderstryker inrikesministern att läroplan i svenska för Ang. undervisningen i svenska för invandrare vuxnainvandrare skall följas. Det är klara besked. Monopolanspråken från ABF avvisasbestämt. Behovet av kvalificerade lärare slås fast. Det är bara att hoppas att inrikesministerns anvisningarnu följs på alla håll. Jag ber att få tacka inrikesministern försvaret på min fråga, som närmast föranletts av den pressdebatt som flammat uppi anledning av att ett av våra studieförbund, ABF, till ledning för sinaavdelningars handlande sänt ut en s. k. aktionsplan beträffande undervisning isvenska för invandrare. har en annan pressdebatt pågått rörande dekvalifikationskrav som man kan ha anledning att ställa på dem som tjänstgör somlärare i svenskundervisningen för invandrare. Det var i som hårdkritik riktades mot kvaliteten på den undervisning som ifrågavarande studieförbundpresterade för invandrare i . Det gjordes i samband därmed en raduttalanden av företrädare för studieförbundet, som måste betecknas som minstsagt uppseendeväckande i sin nedvärdering av kraven på lärarnas pedagogiskakvalifikationer. Den s. k. aktionsplanen lägger nytt bränsle på brasantrots att ordalagen är försiktiga för att man inte redan i instruktionernaskall komma i uppenbar konflikt med folkbildningsbestämmelserna. Jag antecknar nu liksom medtillfredsställelse inrikesministerns deklaration att beträffandekvalifikationerna för de cirkelledare som medverkar i invandrarundervisningenskall gälla samma regler som för ledare i övrigt av cirkelverksamhet, dvs, deskall besitta såväl ämneskunskap som pedagogisk erfarenhet och följaskolöverstyrelsens utarbetade läroplan i svenska för invandrare. Allt detta låter höra sig, och jag är tacksam för att detblivit sagt av inrikesministern. Det är litet andra tongångar än iaktionsplanen och i pressdebatten som utspann sig i , gäller detemellertid också att sädana här deklarationer skall följas. Man kan alltså,hoppas jag, påräkna inrikesministerns välviUiga bistånd för att så skall blifallet. Vad beträffar studieförbundens jämställdhet när det gällerrätten att anordna undervisning i svenska med samhällsorientering som denfullständiga lydelsen är för invandrare, så konstaterar inrikesministern attdet - jag tillägger: generellt och principiellt sett - icke finns någrabestämmelser som hindrar den enskUde att söka sig till det studieförbund hanföredrar. Det är just vad som gäller för fritt och frivilligtfolkbildningsarbete, och det är ett av folkbildningens kännemärken.