prot · FW0953 · 1973-12-31 00:00:00 — Ang. svenska företags konkurrens pä utlandsmarknaden Förhandlingarna leddes av herr förste vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för den 16 innevarandemånad. § 2 Meddelande ang. bordläggningsplenum fredagen den 30mars Bordläggningsplenum fredagen den 30mars, som enligt den preliminära planen skuUe börja eller 15.00, tarsin början . svenska företags konkurrens på utlandsmarknaden Herr statsministern erhöllordet för att i ett sammanhang besvara dels i (m), delsherr () i kammarens protokoll för intagna frågor, nr 139och 140, och anförde: har frågat mig, om jag villredogöra för vilka principer som gäller för svenska sändebuds arbete för attförbättra svenska företags konkurrenskraft i utlandet. i har frågat mig om jag anser attföreträdare för statsmakten bör öva inflytande på främmande makter i val avleverantör för uppdrag i utlandet, när konkurrensförhållande föreligger mellanolika svenska företag. Jag kommeratt besvara dessa frågor i ett sammanhang. Det är en viktig uppgift för de svenskautlandsmyndigheterna att tUlvarata svenska ekonomiska intressen utomlands ochsärskilt att främja exporten. En förutsättning för att beskickningarna och konsulatenskall kunna fullgöra dessa arbetsuppgifter är att de bygger upp ett kontaktnätmed myndigheter, näringsltvsorganisationer, banker och företag istatione-ringslandet. Härigenom får de möjligheter att skaffa sig informationerom projekt av intresse för det svenska näringslivet och kan på ett tidigtstadium underrätta svenska företag om exempelvis anbudsinfordringar avseendevaruleveranser och konsultuppdrag. Bevakningsuppgifter av den typen är särskiltviktiga i länder där svenska företag kan ha svårt att själva följa sådanafrågor. Genom sitt lokala kontaktnät får utlandsmyndighet vidare möjUghet attstödja svenska exportansträngningar genom förmedling av kontakter medmyndigheter och enskilda. En viktig uppgift för utlandsmyndigheterna är ocksåatt verka för att svenska varor och tjänster inte behandlas mindre förmånligtän liknande varor eller tjänster Ang. svenska företags konkurrens på utlandsmarknaden Svaret påherr fråga är självfallet nej. Det ingår i de svenska utlandsmyndigheternas uppdrag attstödja svenska leverantörers försäljningsansträngningar utomlands. Något inflytandeskall givetvis inte utövas på valet mellan svenska leverantörer. Det förefaller som om fråga skulle varaföranledd av en uppgift i en tidning att jag skulle sökt påverka regeringen iett annat land i ett konkurrensläge mellan svenska företag. Jag dementeradeomedelbart uppgiften. Det var, som jag därvid framhöU, ett felaktigt ochkränkande påstående. i (m): Jag ber att få tacka statsministern för attjag har fått svar på min fråga. Svenska företags möjligheter att arbeta ute påexportmarknaderna är givetvis av utomordentligt stor betydelse för hela vårtland. Den fråga som jag har stäUt till statsministern är i sin tur avutomordentligt stor betydelse för det enskUda näringslivets förutsättningar attfullgöra den här uppgiften. Betydelsen kommer får vi väl hoppas att bliännu större när vi i större utsträckning kan utnyttja EG-avtaletoch därmed öka svensk export och möjligheterna att utföra svenska tjänster iutlandet. Naturligtvis skaU våra oficieUa representanter inom ochutom landet vara till bistånd i dessa sammanhang, och jag har ingen erinran motde principer som statsministern har deklarerat här för de former varunder vårutlandsrepresentation skall arbeta. När konkurrensförhållanden råder mellansvenska företag och det är ju inte så sällan faUet är det givetvisytterligt angeläget att företagen kan räkna med en obrottsUg objektivitet frånde officiella representanterna, och det tror jag också att de har all anledningatt göra. Det är därför som jag är tacksam över att statsministernobetingat har besvarat min fråga med nej, vilket ju innebär att vi båda har engemensam uppfattning om detta problem och på vilket sätt det skall skötas. HerrULLSTEN (fp): Jag ber att få tacka statsministern för svaret på minenkla fråga. Jag delar självfallet statsministerns uppfattning att detär en viktig uppgift för svenska utlandsmyndigheter att tillvarata de svenskaekonomiska intressena utomlands, framför allt när det gäller att främjaexporten. Jag har heller liksom i inte något att invända iövrigt vad gäller den delen av svaret. Men egentligen hade jag velat ställa min fråga på ett heltannat sätt. Jag ville fråga statsministern, om han var beredd att här iriksdagen dementera pressuppgifterna om inblandning från regeringens sida i ettpågående anbudsförfarande utomlands till förmån för ett av två deltagandesvenska företag. Så direkt fick jag nu av någon för mig svårförklarliganledning inte ställa frågan, men det viktiga för mig är inte vad somhände då utan det svar som statsministern givit. anledningatt tolka det på så vis att det innebär ett klart förnekande frånstatsministern av aU riktighet i Dagens Nyheters uppgifter. Längre än så kan vi tydUgen nu inte komma. Statsministernförnekar all inblandning tUl förmån för visst företag. Den svenska ambassadöreni förnekar kategoriskt att han haft med saken att göra. Det företagsom utpekats som det förfördelade kan av naturliga skäl varken bekräfta eUerförneka kontakter som det självt inte varit inblandat i. Från de polskamyndigheterna har ingenting hörts, och tar ingenting tillbaka. För de företag som kan behöva anhta svenska ambassaderstjänster i sina försök att få uppdrag utomlands är svaret ändå av värde.Grundlösa eller inte måste uppgifterna i ha skapaten viss oro. Enhgt statsministerns besked finns det inte längre någongrund för en sådan oro. Regeringen och dess sändebud förhåller sig striktneutrala i frågor om konkurrens meUan svenska företag i utlandet. Förframtiden, herr talman, är detta ett värdefullt besked. Ang. svenska företags konkurrens pä utlandsmarknaden För i viU jag barabekräfta att vi är eniga i princip. Jag vrU också understryka att exporten ärviktig. Vi har ju anledning att glädja oss över att svensk export har stigit med jämfört med ,vUket vittnar gott om svenskt näringslivs konkurrenskraft på utlandsmarknaden.Det är naturligt att statsmakterna hjälper till i exportansträngningarna - jaghar fått många förfrågningar men det är lika viktigt att mansköter den grannlaga uppgiften på ett sätt som inte på något vis kan tolkas somen inblandning i konkurrensen mellan svenska företag, och den principen har jagaUtid strikt hållit. anförande finner jag mera betänkligt. Detpublicerades en braskande uppgift av en tidning över hela löpsedeln ochförstasidan, en tidning som förfäktat höga journalistiska principer inte minstpå senare tid och som understrukit att en dagstidning bör ge korrekt ochallsidig information. Denna beskyllning hade man inte gjort ett försök att hosmig kontrollera innan den publicerades, och det är väl i och för sig Ula. Mindementi infördes, och.man kan ju tveka om det sätt på vilket dementin infördes.En dementi får alltid betydligt mindre dimensioner än den ursprunghga artikeln. Men det kan inte sägas att tidningen vidhöll sin uppgift,medan däremot så att säga var värre än den tidning som i och försig hade betett sig föga korrekt. Han insinuerade att måhända skulle inte dehär uppgifterna ha varit grundlösa, trots att de dementerats från alla håU somvarit inblandade. Det tycker jag är tveksamt. Man har kunnat kritiseratidningen, men man har anledning att med något större kraft kritisera herrUllsten. Statsministern tycker att jag var värre än den inblandadetidningen. Jag kan inte finna det. Jag har inte insinuerat att uppgifterna 6 protokoll 1973. Ang. svenska företags konkurrens pä utlandsmarknaden Jag har heller inte kunnat gå i god för att de är felaktiga. Jag harnoterat vad statsministern här sagt och tagit det som ett bra besked om hursådana här frågor skall handläggas. Jag tycker, herr talman, att det är ganska naturligt attvi här i ibland låter pressuppgifter av det här slaget bliutgångspunkt för enkla frågor i kammaren. Så långt som möjligt skall givetvisden typen av pressuppgifter kontrolleras, men i det här fallet var det intemöjligt. Det var pressuppgiften som sådan som skapade en politisk situation. Omman i ett sådant läge skall ta upp saken i måste bli beroende av hurallvarligt man bedömer det förhållande som artikeln behandlar. 1 det här fallettycker jag att den anklagelse mot statsministern som låg i Dagens Nyhetersartikel var av det slaget att det var naturligt om man utgår från rimhgparlamentarisk praxis att statsministern fick ett tillfälle att även iriksdagen dementera uppgifterna. Det har han nu gjort. Jag tycker att skall hålla redapå olika delar i det här. Jag hade kritiserat tidningen i fråga med rättadärför att man inte hade kontrollerat uppgiften innan den publicerades särskilt sorn denna tidning förfäktar så höga journalistiska principer. Jaghade kunnat kritisera tidningen på grund av det sätt på vilket dementininfördes, men den infördes i alla fall. Jag har inte kritiserat för att han tagit uppdenna fråga i . Det gav mig tvärtom ett bra tillfälle att återigen medskärpa understryka dementin. Men när nu denna dementi har kommit från mig, frånambassadören, från myndigheterna och från de företag som haft med saken attgöra, så kunde hksom ha tagit den saken för gottoch instämt med mig dels vad beträffar principen om objektivitet i anbudsförfarandet,dels i fråga om de krav man bör ställa på en allsidig och korrektnyhetsförmedling, dels ock när det gäller den enstämmiga dementi som härföreligger. Det gjorde inte , och det är detta jag tycker varganska svagt. HerrULLSTEN (fp): Den utgångspunkt som statsministern har för kritik mot migär felaktig. Jag har inte insinuerat någonting, utan jag har slagit fast vadsom är fakta, dvs. vad som har redovisats i den här affären. Men till de faktasom redovisats hör inte, som statsministern nu påstår, någon dementi från allainblandade parter. Det förhåller sig, som jag sade förut, så att statsministernsjälv som en av parterna förnekar att uppgifterna är riktiga och jag har tagitdet förnekandet för gott. Men såvitt jag förstår finns det ingenting som Uknaren dementi från det företag som utpekats såsom förfördelat. Det finns såvittjag förstår inte heller några uppgifter i varje fall inga som jag hartillgång till från de polska myndigheterna, vilka i hög grad också tillhör deinblandade parterna. Jag tycker, herr talman, att den här debatten har varitnödvändig för ett klarläggande men tvingas efter statsministerns senaste inläggnotera att det kvarstår flera oklarheter än jag föreställde mig. De besked som har kommit från myndigheternaoch från det till synes förfördelade företaget har varit ganska klara. Man harsagt att den här typen av felaktiga påståenden inte gagnar svenska företag ochden inblandade branschen. Men i stället för att godta en dementi fortsätterherr UUsten att försöka göra gällande att det kanske föreligger någon oklarhethär eller någon liten rökslrirnma, som kunde tyda på en eld. Det är ganska svagt, . Vi har i politikenanledning att slå vakt om så att säga renheten i politiken. En dementi, somstöds av alla inblandade och med skärpa understryks av den angripne, skall mangodtaga. Man hamnar annars i försök till partipolitiska småtterier, och det ärsvagt. Jag har ingen annan mening än statsministern om att viskaU slå vakt om vad han kallar för renheten i politiken - det har vi anledningatt påminna oss ganska ofta. Statsministern säger , vilket jag inte kände tUltidigare, att de inblandade myndigheterna därmed måste då rimligen avses ävende polska myndigheterna - har förnekat att innehållet i tidningsuppgifternaskulle vara korrekt. Det vore då rimligt, inte minst med hänsyn till detrenhetskrav som statsministern ställer, att vi fick besked om i vilken form ochvar det förnekandet gjorts. Överläggningen var härmed slutad. Ang. den fysiska riksplaneringcn Herr civUministern erhöllordet för att besvara i (c) framställdainterpellation, nr 50, och anförde: i har frågat mig om jag 1, anser alt, iavvaktan på fastställd översiktsplan, annat underlag, som kommunen i samråd medlänsstyrelsen finner tUlräckligt för bedömning av markanvändningen, tiUs vidarefår utgöra underlag för byggnadslov för glesbebyggelse, 2, anser attföreträdare för jordbruket och skogsbruket obligatoriskt skall delta iplaneringsarbetet för dessa näringar, 3, är beredd att idel fortsatta planeringsarbetet med den högvärdiga jordbruksmarken bevara denför sitt ändamål om andra alternativ uppfyller kraven på en godsamhällsplanering, 4, är beredd attprecisera omfattningen av Kungl, Maj:ls ingripande i det lokalaplaneringsarbetet. Det beslut som fjolårets riksdag fattade angåendehushållningen med mark och vatten (prop. 1972; 11, CU 1972: 35, rskr 1972: 348)innebar bl. a. dels alt riktlinjer fastställdes för hur den fysiskariksplaneringen skall fullföljas i den kommunala planeringen, dels alt medeltillskapades Ang. den fysiska riksplaneringen för attfrämja en lämplig glesbebyggelseutveckling. Det uppdrag som Kungl. Maj:t har lämnatlänsstyrelserna och som har som en utgångspunkt för sininterpellation avser direkt endast den första av de två punkter som jag nu harnämnt. Uppdraget går ut på att i nästa skede av den fysiskarUcsplaneringen skall överlägga med kommunerna om behovet av planering ochåtgärder för reglering av markanvändningen inom områden som berörs av de avriksdagen fastställda riktlinjerna. Resultatet av detta arbetet skall enligtriksdagens beslut redovisas för Kungl. Till ledning för arbetet kan ivissa kommuner behöva göras översiktliga bedömningar av markanvändningen inomhela kommunens yta. 1 de anvisningar från som lämnatslänsstyrelserna för uppdragets fullgörande ställs dock inga krav på sådanabedömningar. I fråga om s. k. glesbebyggelse innebär riksdagsbeslutetatt även sådan bebyggelse numera skall föregås av en prövning från allmänsynpunkt av om och i så fall var den lämpligen bör komma tiU stånd. Prövningen,som skaU göras i samband med byggnadslovet, förutsätts i allmänhet ske med utgångspunkti någon form av översiktliga bedömningar. Något formellt plankrav förglesbebyggelse ställs dock inte upp, vilket interpellanten synes ha utgåttfrån. Det ankommer på kommunerna att ta ställning tUl hurglesbebyggelsefrågorna skall hanteras i kommunernas olika delar. Varkenriksdagsbeslutet eller anvisningar kan tas till intäkt föratt hävda något allmänt stopp för glesbebyggelse. Däremot kan det finnas godaskäl att i vissa områden vara återhållsam med att ta i anspråk nya arealer förbebyggelse innan planering kommit till stånd, särskilt i de områden där enligtriksdagsbeslutet viss restriktivitet bör iakttas mot ytterligarefritidsbebyggelse. utarbetar i samverkan medSvenska kommunförbundet anvisningar för översiktlig planering. 1 dettaarbete ingår anvisningar för planering för spridd bebyggelse över huvud taget,alltså inte uteslutande vad som avses med s. k. glesbebyggelse. Denna del avanvisningsarbetet syftar till att ange enkla och smidiga handläggningsformerför dessa bebyggelsefrågor, med utgångspunkt i både planmässiga krav ochmedborgarnas krav på insyn och rättssäkerhet samt klarhet i förutsättningarnaatt få bygga i olika områden. Med vad jag nu har sagt har jag besvarat och sista fråga och jag vill sammanfattningsvis understryka att någongenerell prövning från Kungl. Maj:ts sida av komrnunernas översiktligabebyggelseplanering inte kommer att ske. Med beteckningen företrädare för jord- och skogsbruketavses i anvisningarna liksom i förarbetena för riksdagsbeslutet såväl statligamyndigheter på området som enskilda och intresseorganisationer. Vid en utökadöversiktlig planering är det självklart att t. ex. lantbruksnämnder ochskogsvårdsstyrelser kommer att på ett aktivare sätt än tidigare delta iplaneringsarbetet. Företag, organisationer eller enskilda personer kan inteåläggas att delta i planeringsarbetet. Länsstyrelser och kommuner haremellertid uppmanats att verka för ett utökat samrådsförfarande. Det avsnitt i anvisningarna som tar somutgångspunkt för sin fråga om högvärdig jordbruksmark går helt tillbaka på ettuttalande frånjordbruksutskottet (JoU 1969:21). 1 anvisningarna anges nu att konflikter ommarkanvändningen i högvärdiga jordbruksområden skall behandlas iprogramarbetet. Härigenom kommer sådana konflikter att få en konkret belysning.Den av interpellanten föreslagna ändringen av anvisningarnas formulering skaparsåvitt jag kan bedöma ingen klarhet om i vilken utsträckning högvärdigjordbruksmark skall få tas i anspråk för annat ändamål. Ang. den fysiska riksplaneringen HerrNILSSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpellation. Jag har ställt interpellationen därför att jag och mångamed mig anser att lagstiftningen inte är så klar som önskvärt vore detta inteminst med hänsyn till att kommunerna på det område interpellationen berör påsätt och vis har kommit in på nya beslutsområden. I motiveringen tillriksdagsbeslutet är uttalat att kravet på detaljplan för glesbebyggelse kaneftergivas om det finns översiktsplaner eller annat underlag för bedömningen.Jag har i min interpeUation särskilt understrukit formuleringen "annatunderlag". Det är framför allt detta som kan bli aktuellt fram till år1976. Fram till denna tidpunkt är det fråga om en planeringstid föröversiktsplanerna. Jag har ansett att det var nödvändigt att få ettklarläggande uttalande från civilnunistern på denna punkt. Det är aUtsåavsikten med interpellationen. Det råder, som jag sade, stor osäkerhet i landet.Svaret som jag fått har, tycker jag, givit vissa förtydliganden som är av värde och kanske av betydande värde för kommunalmän och handläggare ute ikommuner och länsstyrelser. Statsrådet säger att i vissa kommuner kan översiktligabedömningar av markanvändningen inom hela kommunens yta behöva göras men attdet inte ställs några krav i det avseendet. Prövningen skall göras i sambandmed byggnadslovet och fönitsätts i allmänhet ske med utgångspunkt i någon formav översiktliga bedömningar. Jag tolkar den formuleringen så, att statsrådetmenar att kommunerna själva i stort sett får välja den form de anser tillfyllest för den översiktliga bedömning som det är fråga om. Det understryksytterligare av statsrådets uttalande längre fram i svaret att Kungl. Maj:t inteskaU göra någon generell prövning. Kommunerna har alltså fått en möjlighet tUlbeslut om byggnadslov som de inte har haft. "Något formellt plankrav för glesbebyggelse ställsdock inte upp, vilket interpellanten synes ha utgått från", fortsätterstatsrådet. Jag har antytt den möjligheten för att pressa statsrådet till istort sett de uttalanden som han nu har gjort. Statsrådet säger nämhgen:"Det ankommer på kommunerna att ta ställning till hur glesbebyggelsefrågornaskall hanteras i kommunernas olika delar." Det är viktigt att gekommunalmännen råg i ryggen för att de nu skall ta itu med de här frågorna,inte minst som återstår , när översiktsplaneringeni stor utsträckning skall kunna vara genomförd. Det ärockså ett väsentligt uttalande, tycker jag, när statsrådet säger: 7 protokoll 1973. "Varkenriksdagsbeslutet eller anvisningar kan tas till intäkt föratt hävda något aUmänt stopp för glesbebyggelse." Dock är det en någotnegativ formulering. Personligen hade jag väl önskat att statsrådet hadeformiUerat sig ungefär som så, att riksdagsbeslutet och civildepartementetsanvisningar inte är avsedda att hindra utan att främja önskvärd glesbebyggelse.Att de inte skall sätta stopp för glesbebyggelse är ju ett ganska hårtuttalande i och för sig. I anslutning till de övriga frågorna uttalar statsrådetatt lantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelser kommer att aktivare delta iplaneringsarbetet. Företag, organisationer och enskUda i varje fall bör detgälla organisationerna - har, efter vad jag kan förstå av svaret, möjlighet attdelta i den utsträckning de själva vUl aktivisera sig på det här området. Detvar också det jag önskade uttalat av statsrådet. När det gäUer fråga nr 3 vill inte statsrådet instämma iden formulering jag har antytt i min interpellation. Han anser att det inte kanvinnas någon klarhet genom den. Avsikten med den formulering jag har gjort äratt man skall kunna få en större restriktivitet när det gäller användning avhögvärdig jordbruksmark för bostads- och tomtändamål. Min syn är den atthögvärdig jordbruksmark kan betraktas på samma sätt som skyddsvärda områden,t. Om man som i promemoria tiU länsstyrelsernabegär likvärdiga lösningar, befarar jag att högvärdig jordbruksmark i de flestafall i första hand kommer att användas. Man söker inte andra lösningar, omkravet skall vara hkvärdighet med högvärdig jordbruksmark. Enligt min meningborde det räcka med alt man söker uppnå bostadspolitikens mål i olika avseendenmed de alternativa lösningar man kan finna för att undvika att användahögvärdig jordbruksmark. På den punkten får jag väl anse att interpellationssvaretinte är positivt. Jag kan för min del inte finna att den formulering jag harföreslagit är så oklar att den inte borde kunna användas. Däremot bör den kunnage en större restriktivitet i utnyttjandet för andra ändamål av en resurs somär så värdefull och skyddsvär'd som högvärdig jordbruksmark. FruSUNDBERG (m): Jag hade inte tänkt yttra mig i den härfrågan, men jag var medveten om att i hade frågat angåendeanvändningen av högvärdig jordbruksmark, och jag vill nu varmt instämma i deord yttrade att han inte var till freds med statsrådets svar påfråga nr 3. Jag tycker själv att det svaret är ytterligt märkligt. antog , på förslag frånjordbruksutskottet, enhälligt ett yttrande som innebar att högvärdigjordbruksmark icke skulle användas för bostadsbyggande om annan församhällsbyggandet likvärdig mark kan ställas tUl förfogande - om jag nu citerarrätt ur minnet. I samband med att behandlade den fysiskariksplaneringen väcktes också en motion, där bl. a. det begärdes ett uttalandeom hur sådant skyddande av högvärdig jordbruksmark skall ske. Utskottets något avvaktande; man hänvisade tih jordbruksutskottets gamla Då blir jag ganska förvånad när statsrådet härsäger i interpellationssvaret: "1 anvisningarna anges nu att konflikter ommarkanvändningen i högvärdiga jordbruksområden skall behandlas i programarbetet. "Jag viU stäUa frågan: Är det konflikterna som programarbetet skall gå ut på attlösa? Här är det faktiskt fråga om någonting helt annat än konflikter. , när beslutade att vi skulle skyddaden högvärdiga åkerjorden, fortsätter nere i min landsända, i , ettsnabbt utbyggande av jordbruksjord som är karakteriserad med siffrorna 10 och10 plus. Jag vet att det skall göras en ny gradering, men det är i alla fallden senaste gradering som finns. SärskUt syftar jag här på två områden. Den enaär kommun. Ingen lär kunna ifrågasätta jordens beskaffenhet där, ochkommunen är en av de snabbast expanderande i . Det andra är Härslövmed backar som i och för sig ur skönhetssynpunkt borde vara heltskyddade där man på åkerjorden i närheten av dessa, också karakteriserad som10 plus, nu skall exploatera och bygga bostäder. Märkvärdigt är att när manvänder sig till kommunerna och hänvisar till att har gjort ett uttalandeatt sådan mark inte skall användas om likvärdig mark finns, så är detta okäntför de kommuner jag har varit i kontakt med. Och jag tycker också det ärmärkvärdigt att, när beslutar en sak som egentligen inte rörjordbruksintressena utan är av intresse för den fysiska riksplaneringen,byggandet får fortgå utan hänsyn till uttalandet. Här talar statsrådet i sitt svar om att företrädare förlantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelser skall delta i planeringsarbetet. Mennär man skaU rädda sådan här åkerjord händer det relativt ofta att man kommer ikonflikt med just jordbruksintressena. Det kan vara jordbrukare som klart seratt försäljning och exploatering av marken skuUe ge betydligt högre vinster,särskilt om de ändå vill avyttra fastigheten. Här gäller det en renriksplaneringsfråga, och jag instämmer gärna i i Tvärålundyttrande att detta är områden som är skyddsvärda och att har uttalatatt dessa områden skall skyddas.