prot · FW0982 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Ang. domstolarnas ställning i förhållande till denpolitiska makten Herr justilieministern ordet för alt besvara () framställdainterpellation, nr 35, till herr statsministern, och anförde: har frågat statsministern om hananser det finns grund för ett påstående alt domstolarna i sitt arbete påverkasav politiska värderingar och om han anser all domstolarna också i framtidenskall ha en självständig och oberoende slällning i förhållande liU den poUtiskamaklen. Interpellationen har överlämnats lill mig för besvarande. Lagstiftningen är ell av de medel som statsmakterna harför all uppnå sina politiska mål. Del är domstolarnas uppgift att liUämpa denav statsmakterna beslutade lagstiftningen. Så tiU vida är domstolarnasverksamhet etl led i del politiska skeendet. Lagsliflnmgen måste utformas så atl den ger utrymme fördomarens bedömning av olika förhållanden i del konkreta faUel. Del är angelägetatl denna bedömning grundar sig på en ingående kännedom om samhällsförhållandena.Det förutsätter atl domaren har en aUsidig kunskap och erfarenhet avsamhällslivets ohka skiftningar. har i uppgift att undersökahur della önskemål skall kunna tillgodoses bättre än . Såsom framgår av propositionen med förslag tUl nyregeringsform anser regeringen all man bör undvika varje risk för politiseringav domstolarnas verksamhet. I denna proposition har också de bestämmelser i vårnuvarande regeringsform som syftar tUl alt värna om domstolarnas självständighetoch oberoende ställning inlagils i sak oförändrade. Jag ber atl få lacka justitieministern för svaret på mininterpellation. Den ställdes mot bakgrund av den diskussion omdomstolarnas slällning som då var förhållandevis hvlig i olika fora och medhänsyn liU all ell meningsutbyte i frågan rimligen också borde förläggas liUlandels parlament, inle så atl skulle vara någol slags exklusivtforum för etl sådant meningsutbyte men därför att heller inte bordestäUas utanför det. har gått sedan interpeUationen ställdes,och debatten är i varie fall för lillfällel kanske inle av den relativaintensitet som fallet var dä. Efter det all interpeUationen ställdes har ocksådel viktiga faktum inträffat all proposition med förslag till ny grundlag lagtspå bord. Principfrågan kvarstår emellerlid och har samma vikt som förut. Ang. domstolarnas ställning i förhåf lande till den poUtiskamakten Ang. domstolarnas ställning i förhållande tiU den politiskamakten Grundenför domstolarnas slällning i vårt land och i andra länder hknande vårt är juden s. k. maklfördelningsläran som närmast härstammar från Montesquieu. Jag har i interpellationen påpekat att detta tagit siguttryck i 47 § i nu gällande regeringsform och alt domstolarnas självständigaställning innebär atl de inte vid sin ämbetsutövning får la order eller lydaanvisningar från t. ex. Kungl. Maj :t liksom all deras lagprövningsräll haransetts utgöra den yttersta statsrällshga garantin för grundlagens upprätthållandeoch därmed för medborgarnas rättsskydd gentemot den styrande makten som statensrepresentant. Professor . O. har uttryckt självständighelsprincipen såatt om ell statsråd eller en hovrättspresident skulle la sig före all påpekaför en underrättsdomare hur man väntar sig att han skaU bedöma etl visst mål,så har denne att undanbe sig all sådan inblandnmg i sin tjänsteutövning. Naturligt nog har frågan om domstolarnas slällning iförhåUande liU statsmakterna i övrigt ingående behandlats av bådeförfallningsulred-ningen och grandlagberedningen. Statsrådet hänvisar i svaret tUl all bestämmelser somskall garantera domstolarnas självständighet i rättstillämpningen har intagilsi propositionen med förslag tUl ny regeringsform, och jag får väl tolka delsom ett svar på fråga nr 2 - propositionen förelåg ju, som jag tidigare nämnt,inle när interpellationen ställdes. Del bör noteras här att gmndlagberedningen menar atl denkanske viktigaste garantin för alt domstolarna skall fullfölja sina uppgifterpå ell för den enskUdes rättstrygghet tillfredsställande sätt ligger i alt de igrundlag tUlförsäkras självständighet i sin rättstUlämpande verksamhet, vUketju när det gäller domstolarna betyder så gott som hela deras verksamhet. Om principen atl domstolarna även i fortsättningen skallinta en i förhållande till statsmakterna i övrigt eller låt oss säga denpolitiska maklen - självständig och oberoende ställning, förefaller del avstatsrådets svar och dess hänvisning tUl förslaget tiU ny regeringsform som omdel nu inle skulle råda några delade meningar. Grunden för principen måste varadet utomordentligt viktiga rättssäkerhetskravet för den enskilde: kravet atthka fall skall behandlas lika, liksom möjligheten all man på grundval avtidigare avgöranden skall kunna föratse utgången av hkartade tvister. Domstolenfår inle överraska parterna genom sin dom. Det förefaller mig som om svaret inte går rikligtihop med ett av justitieministern gjort uttalande av mnebörd atldomstolarnas självständighet i förhållande lill regeringsmakten nu inte harsamma betydelse som . I principen om domstolarnas självständighet ochoavhängighet ligger rimligen också att de enskUda domarna, vare sig de nu äryrkesdomare eller lekmannadomare, inle vid sina avgöranden får ta ovidkommandehänsyn tUl vad andra myndigheter eller ta någon hänsyn aUs vad t. ex. desom besitter den politiska makten anser önskvärt i det särskUda fallet. Men iprincipen ligger också atl de inle heUer får låta sina privata uppfattningar iskilda frågor, t. ex. politiska, religiösa eller andra åskådningsfrågor få någonbetydelse vid avgörandena i del särskilda fallet. Deltakommer ju bl. a. till uttryck i domareden, inte minst i orden "efter bästaförstånd och samvete i alla domar räll göra". I den pressdebatl som pågick vid tiden förinlerpeUalionens framställande diskuterades en hel del yttranden frånjustitieministern eller andra företrädare för justiliedepartementet. Del ärfråga om yttranden några av dem finns också i dhektiven för den nyadomarutredningen - av t. ex. den innebörden atl det inom domarkåren generellt råder värderingar sominte stämmer med de allmänna värderingarna i samhäUet, all del finns risker i ell syslem där domstolarna slårfria och obundna i förhållande liU regering och riksdag, atl om domarkåren inle står lojal mot statsmakternasintentioner uppslår en konflikt, att domarkåren i viss utsträckning är en från samhäUsliveti övrigt isolerad grupp, atl oavsätllighelsprincipen för domarna bör behållasnärmast av det skälet att man nu ökar anställningstryggheten för andra grupperi samhäUet, och följaktligen skulle principen inle grundas på rättssäkerhetsskäl, atl det är farligt att inbiUa sig att man i domstolen inlehela liden påverkas av politiska värderingar, att den som tror all han i sitt domararbele lämnar sinapolitiska värderingar ål sidan lurar sig själv, all de olika frågornas aUlmer politiska innehåll gör attde som svarar för tUlämpningen av de lagar som beslutas av regering ochriksdag, dvs. a. de som arbetar i domstolarna, måste mer än förut arbeta inära kontakt med politikerna och föha deras intentioner, alt det fordras ell samspel meUan pohlikerna och dem somarbetar i rättsväsendets olika organ, som innebär all de senare inle kan ställasig utanför eller vid sidan av del politiska skeendet. Jag är, herr lalman, medveten om alt tidningsreferat inlealllid ger hela sanningen och alt delar av den ibland blir förvanskad, mendessa referat ger lillsammantagna intryck av en något annan attityd tilldomstolarnas självständighet än den som t. ex. kommer fram i förslaget till nyregeringsform. I interpellationssvaret sägs att domstolarnas verksamhetär ett led i det poUtiska skeendet, därför att domstolarna tillämpar den avstatsmakterna beslutade lagsliflningen. Del här bhr nästan en semantisk fråga,vad som är politik eller inte, och om man tillhör den riktning isamhäUsdebatten som förmenar atl allt är politik. Jag tillåter mig ha denuppfattningen och jag tror all den delas av många både inom och utomdomstolarna att lagtolkning och rättstillämpning inte behöver innebära attdetta aren politisk verksamhet. Jag skall sluta med två konstateranden. Detena blir atl något svar på den i interpeUationen ställda frågan, om det kananses vara någon grund för påståenden atl domstolarna i silt arbete påverkas avpolitiska värderingar, inle har lämnats. Del andra är att del i svaret ianledning av den andra frågan sägs att domstolarna skaU verkasjälvständigt ungefär på samma sätt som . Ang. domstolarnas ställning i förhållande tiU den politiskamakten Ang. domstolarnas StäUning i förhällande tiU den politiskamakten andrakonstaterande följs av frågan: Går vad som sägs i svaret egentligen ihop meduttalanden dels alt domstolarnas självständighet i förhållande tUlregeringsmaklen inte längre har samma betydelse som förr, dels atl domstolarnamåste mer än fÖrat arbeta i nära kontakt med politikerna och föha derasintentioner? Del är väl först att konstatera atl herrWinberg tydligen nu har frångått det någol suddiga påslående som fanns iinterpellationen, där han talar om alt del skulle finnas risker för enpolitisering av rättskipningen. Vad han nu menar med del? Det skulle man gärnaha velat få en förklaring till. I anledning av vad i övrigt sade viU jagpåpeka att det är nog bra atl man läser tidningen, , men det finnsi varje fall för jurister möjligheter all någol lättare få uppgifter om vad somhar sagts och sägs från justitiedepartementels sida. kan t. ex.läsa januarihäftel av , som innehåller en ganska utförliganalys av och redogörelse för debatten i av den frågeställning som herrWinberg och jag nu debatterar. Där finns bl. a. ett myckel ingående referat avett anförande som jag höll i . Del är klart atl milt föredragi kan jag inte begära skall vara känt för , men SvenskJurisllidnings referat av det borde väl i alla fall ha haftmöjlighet alt ta del av. Sedan påstod att jag skulle ha sagt altprincipen om domstolarnas självständighet inle skulle ha samma betydelse i dag.Jag förmodar att i det fallet syftar på mitt anförande i Göteborgnär det invigdes en ny kammarrätt, men det har läst illa, för omjag nu får citera ur del så säger jag: Domstolarna är enligt den klassiska läran från 1700-laletsjälvständiga gentemot regeringsmakten. Regeringen får inte ge direktiv hurdomstolarna skall döma. Denna tankegång riktade närmast sin udd motkungamakt och feodalmakt. 1 dagens samhälle har den inte samma betydelse. Men det är väl klart, , att vi inte , idet demokratiska , har samma behov av atl åstadkomma skydd emot kungen,och någon feodalmakt har vi i varje fall inte. I dagens demokratiska samhällehar vi ju del skydd för lagstiflnigen och för domstolarnas oberoende verksamhetsom ligger i den faktiska tillämpningen av vår nuvarande regeringsform och ivad som i del föreliggande förslaget tUl ny regeringsform är uttryckligenfastslaget om det demokratiska statsskicket. Det citat som anförde om domarnasoavsältlighel tycker jag också var en förvanskning av vad jag har sagt. Jagundrar varifrån har fått del citatet. Det är ju så all i Finlandhar man diskuterat frågan om inle domarna borde tiUsättas på pohtisk väg inågon form och alt det skulle finnas möjligheter atl endast ge domarna visstids förordnande och därefter ompröva om della skall förlängas. På detta svararjag att del inte finns någon grand för alt man i skulle diskutera någotsådant så myckel mindre som hela utvecklingen i Sverigegår emot all ge alla anstäUda ett starkare anställningsskydd. I en sådansituation skuUe det väl vara ganska orimligt atl diskutera en försvagning avinnebörden av den oavsältlighel som domarna har . Jag skulle därför viljabe att närmare studera vad som har sagts i första hand i SvenskJurisllidnings januarinummer. Del finns inle i vad som har sagts från departementet ochinte heller i de direktiv som har getts för domarutredningens arbete något sompå något sätt står i strid med de tankegångar vUka ligger bakom del som iförslaget till regeringsform skrivs om domstolarnas verksamhet. Ang. domstolarnas ställning i förhållande tiU den poUtiskamakten HerrWINBERG (m): För atl börja med oavsätllighelsprincipenvill jag säga atl del som jag anförde var ett referat av vad justitieministernhade sagl i . Justitieministern hade där, om referatet är riktigt, precissom , betonat alt det mera var en ansläUningstrygghetsfråga än enrältstrygg-hetsfråga. Jag menar atl den väsentliga anledningen till alt vi haren regel av innebörd all domarna i princip skaU vara oavsällliga är ju hänsynenlUl den rättssökande allmänheten, som kräver all domarkåren är frislående iförhållande lill statsmakten. Det är betoningen av att det mera skulle vara enanställningstrygghetsfråga som jag vänder mig emot. Men om stalsrådel nu mervill betona rällssäkerhetsprincipen är jag nöjd. Jag tycker också alt del är riktigt om statsrådet, som harskett i propositionen om regeringsformen, nu hävdar självständighelsprincipenför domstolarna. Men att döma av de referat som jag sett bl. a. i av vad statsrådet sade vid invigningen av kammarrätten i Göteborgmenar jag, atl det finns vissa risker för atl statsrådets mening kan tolkas såatt innebörden av självständighelsprincipen numera inte är densamma som förut. Men låt mig, herr lalman, komma tillbaka till frågan om depolitiska värderingarna, som statsrådet egentligen inle gått in på i dennadebatt men som interpellationen berör. Jag vill framhålla att objektivitetenhos domstolarna och frågan om domarna kan påverkas av politiska värderingar ärvikliga spörsmål. Men jag undrar om del verkligen finns belägg för attdomstolarnas bedömning skulle påverkas av att de vet alt en part hyser den enapolitiska uppfattningen eller den andra. Jag tror alt både yrkesdomare ochlekmannadomare i hög grad strävar efter atl ha en objektiv inställning i sinamål. Det är naturligtvis för en yrkesdomare lika htet som för någon annanmänniska möjligt all nå den yttersta graden av objektivitet. Varje tanke, varjeord och varje handling som kommer från vederbörande kommer ju från ett subjekt.Jag menar alt i denna fråga är del väsentliga den strävan till objektivitet somfinns inom olika utstakade handlingsramar. Jag tror inte atl man kan påståannal än atl det är en strävan hos praktiskt laget varje yrkesdomare atlvederbörandes pohtiska värderingar inte skall mfluera de avgöranden som hanmåste fatta i sitt arbete. Enligt min mening finns del anledning all instämma i vaden av våra rällsvetenskapsmän har uttalat, nämUgen att den juridiskabeslutsfattningsmodellen fyller högre krav på objektivitet inom politisktbeslutade ramar än andra kända förfaranden och all den modellen därförinom Om bättre förhållanden för kvinnliga intagna påfångvårdsan s t al t er hela dencentrala sektor, där rättssäkerhet och enskUda inlressen är aktuella, är vad vibäst kan använda oss av, under förutsättning alt man tillerkänner rättssäkerhetoch enskUd rätt någon betydelse. Men också när det gäller lekmannadomarna är delätrnrnstone min erfarenhet all de i det övervägande antalet faU fyUer högtställda krav på objektivitet i sin rättstillämpning. Våra nämndemän vähs ju avpohtiska mslanser. I och för sig kan man naturligtvis ifrågasätta om del kundeske på annat sätt del förekommer väl motioner en och annan gång här i husetom det men jag tror inte man kan hitta något sätt som skulle vara bättre. Jagmåste säga all jag ytterst sällan som ordförande i underrätt har kunnat märkaatt vederbörande nämndemäns politiska uppfattnmg har slagit igenom när de skallfatta avgörande i konkreta fall. Det har ju i den pressdebatl som jag tidigarenämnt uttryckts farhågor just för vad man har kallat en ökad politisering avnämnden. Det här är delvis också ell svar på statsrådets fråga om vad jagmenade när jag i interpellationen talade om att del fanns risk för enpolitisering av domstolarnas verksamhet. Jag menar att det inte är någontingatt vinna om de olika politiska partierna försökte alt på olika sätt binda"sina" nämndemän närmare vid sig, så atl de i högre grad än förnärvarande skulle känna sig som representanter för etl visst politiskt parti.Jag tror att vi också skaU komma ihåg att nämndemännen till skillnad frånövriga politiskt valda förtroendemän inte rimligen bör kunna åläggas någolpolitiskt ansvar för de avgöranden som de träffar. Överläggningen var härmed slutad. §2 Om bättre förhållanden för kvinnliga intagna pä fängvårdsanstalter Herr justitiemmistern erhöll ordet för atl besvaraherr () den 12 aprU framställda interpellation, nr 79, och anförde: har frågat mig dels om jag anseratl förhållandena på fångvårdsanstalten är olämpliga och förkvinnorna innebär en allvarlig faktisk ojämlikhet i förhållande till läget förmän som är intagna på svenska fångvårdsanslalter, dels vilka åtgärder jag avseralt vidta för all åstadkomma en rimligare gradvis ulslussning av de intagna påHinseberg, möjlighet till viss separering efler broltskategori och förstärkningav den praktiska utbildningen och dels när placering av kvinnliga intagna ilokalanslalter kan ske. Det sammanlagda antalet intagna i landetsfångvårdsanstalter och häkten uppgick 5 461. Av dessa var200 kvinnor. På Hinseberg fanns 107 intagna, av vilka 75vistades på sluten och 32 på öppen avdelning. 13 kvinnor var vid samma tiUfälleintagna på den öppna tillsynsanstallen Båtshagen, som är belägen i omedelbarnärhet av Hinseberg. framhåller själv en del positiva sidor hosHinsebergs-anslallen, t. ex. dess gynnsamma läge, utbudet av varierandeaktiviteter som samtals- och gruppterapi saml tillgång lill studier. Utöverdelta vill jag framhåUa all anstalten byggnadsmässigl är en av våra bästaanstalter. De intagnabor i paviljonger, var och en med plals för 20 intagna. Khenteleldifferentieras på ohka pavihonger på så sätt alt en av dessa förbehållsungdomar medan en annan är avsedd för allvarligare kriminellt belastade.Flertalet av paviljongerna är nybyggda. En äldre byggnad, som harutnyttjats som öppen avdelning, kommer att ersättas med en ny. Jagvill vidare framhåUa alt Hinsebergsanslallen har rikt differentieradesysselsätlningsmöjhgheter med Ullgäng till såväl inom-som utomhusarbete.Antalet anställda är större än på andra anstalter av motsvarandestorleksordning. Anstalten kommer fr. o. m. all tillföras enfast anställd psykiater med placermg i frivårds-dislriktel i . Inomkriminalvårdsstyrelsen pågår arbete för att i samverkan medarbetsmarknadsstyrelsen och ytterligare differentiera denyrkesutbildning som redan bedrivs på anstalten. Av vad jag har sagt framgår atl jag inle delar herrMöllers uppfattning atl de intagna på Hinseberg är allvarligt missgynnade iförhållande till de manliga intagna i landets fångvårdsanslalter. Men i hkhetmed herr .Möller anser jag alt även de kvinnliga intagna har behov av engradvis ulslussning i samhället. Jag har därför i stalsverkspropositionenframhållit all man skall ägna särskild uppmärksamhet ål denna fråga i sambandmed genomförandet av den kriminalvårdsreform som har beslutats av åretsriksdag. Juslilieutskoltet har uttalat atl man vid de lokalanslalter som nukommer att inrättas bör anordna särskilda avdelningar för kvinnor liksom allsärskilda frigångshem kan tänkas bli tagna i bruk som lokalanslalter förkvinnliga intagna på orter där antalet dömda kvinnor motiverar en sådan åtgärd.Jag delar juslitieutskollets uppfattning och vill framhålla alt härigenomuppnås en gradvis ulslussning och ökade differenliermgs-möjligheter. Med hjälpav frigångsinstitulel kan man vidare öka de intagnas valmöjligheter när detgäller utbUdning och sysselsättning. Den tidplan för kriminalvårdsreformens genomförande somhar antagils av innebär att kvinnoräjongens integrering i det nyaregionala systemet skall vara genomförd räknad frän den 1januari 1974. Med hänsyn tUl den vikt som frågan om de kvinnliga intagnasförhållanden måste tillmätas bör reformen i denna del genomföras så snart depraktiska förutsättningarna härför föreligger. Jag ber alt få tacka justilieministern försvaret på min interpellation, men jag är inle nöjd med svaret. Justitiemmisternvill inte anse all de intagna på fångvårdsanstalten är allvarligtmissgynnade även om åtskilligt i själva slutet av svaret är alt ta fasta på. Huvudpoängen i interpellationen var atl jusl genom att detbara finns en intagna så sker en faktisk diskriminering.Jag vill fråga justitiemmistern rakt på sak om inte dessa fyra förhållanden ipraktiken verkar diskriminerande: Del gäller en riksanslalt i , dit aUakvinnliga intagna i landet förs. Betyder del inle en enorm isolering underfångvård st iden för dem som bor t. ex. i eUer i Skåneområdet?Närkontaklen -vid både telefonsamtal och permissioner och i fråga om anhörigasbesök blir i reahteten nästan strypt. Om bättre förhåf landen för kvinnliga intagna påfångvårdsanstalter Om bättre förhållanden för kvinnliga intagna påfångvärdsaiistalter Motsvarandegäller vid frigivningen och dess förberedelse. Blir del, herr justitieminister,inte oerhört mycket svårare för anstalten och för de intagna själva att sökaskaffa fram arbete och bostad då det kan behöva ske på platser som ligger både30 och från riksanslalten? Genom attpraktiskt taget alla kvinnliga intagna är på Hinseberg blir del en föråteranpassningen olämplig kategoriblandning som inle finns på manligaanstalter. Frågan är då: Är del rimligt all behöva ha personer dömda tillungdomsfängelse tillsammans rned flerfaldigl dömda intagna, och är del rimligtatl ha dem som dömts för rattfylleri tUlsammans med dem som dömts för mycketsvåra narkotikabrott? Att man barahar en anstalt förutsätter ur säkerhetssynpunkt vissa rigorösa krav och attmiljön aldrig ändras för de intagna; de blir kvar på samma plals. Är det rimligt,vUl jag därför fråga, atl ur återanpassnings-synpunkt ha del så, att de intagnaberättigat kan skriva: "De manliga intagna har möjlighet att byta anstaltsamt att efter viss del av avtjänat straff förflyttas tiU koloni. Detta för attfå ett avbrott i tristessen och lätta på trycket. De s. k. kolonier som vikvinnor har tillgång till fyller inle den funktion som en koloni skall ha. Delsär de belägna inom anstallsområdel och dels blir det inget ombyte av miljö,vilket torde vara en av de viktigaste faktorerna." Kvinnorna är redan faktiskt diskriminerade påen rad sätt i vårt samhälle. Skall de därtUI behöva ha det sämre bara därföratt de i fråga om antalet dömda är så få, all det bara finns en riksanslalt?Del är problemet i granden, och det är därför som jag gärna önskar få vetajustilieminislerns principiella syn på problemen med dessa fyra frågor:avstånden , avstånden vid frigivningen, blandningen av allaintagna och en mUjö utan starkt hopp om omväxling. Detta är ju kärnfrågorna. Men synen på allt della är viktig av etl annat skäl också.Justitieministern säger något mycket bra i slutet av interpellationssvaret,nämligen dels atl lokalanslalter skaU ordnas ute i landet med avdelningar förkvinnor, dels atl kvinnoräjongen skall integreras i del regionala systemet. Detöverensstämmer med den syn som jag pläderat för, på grund av en riksanstaltsinneboende svagheter, och föhdfrågan är då bara: Kommer justitieministern attäven när del gäller lokalanstalternas kvinnoavdelningar i viss mån prioriteradessas- uppbyggnad? Och den andra följdfrågan blir: Nuvarande förhållanden medavståndsproblemen och med en myckel stor andel narkotikaskadade måste innebäraall den personal på Hinseberg som arbetar med frigivningen har en enormarbetsbörda. Kan därför med tanke på detta klientels svårigheterjuslitieminislerns ord om viklen av gradvis ulslussning i samhället tolkas så,atl en personalulvidgning med liden kan ske jusl när det gäller den personalsom arbetar med frigivningen? Tillåt mig några korta sidokommenlarer som ärpå sin plals när del gäller dem som verkligen driver dessa frågor. Jag villpeka på att behandladeen molion i denna sak och beslöt all la upp de kvinnliga fångarnas situationlill granskning. Mer än andra har väckt en opinion i denna fråga genom den stora reportageserien av