prot · FW09108 · 1973-12-31 00:00:00 — Hur var det i - vad lovade ni då, och vad har nigenomfört? Om sätter sig ned och tittar efter vad socialdemokratinsade i och vad som har genomförts, blir han överraskad över den trohetmot Kramforsmanifestel sorn den sittande regeringen och socialdemokratin hariakttagit. I Kramforsmanifestel ligger naturligtvis diskussionen om störstamöjliga prisstabilitet och en hög sysselsättning. Det är det vi har realiseratinom möjligheternas rarn. Två tredjedelar av svenska folket skulle få skattesänkning hur gick det? Det är ett argument som vi har hört till leda. Jag vidhålleratt tvä tredjedelar av svenska folket har fått en .?rfff.rskattesänkning. Någotannat kunde inte regeringen utlova vid det tillfället, även om det för all delkunde ha varit önskvärt att jag sagt som så: Jag tar inget ansvar förkommunerna, men jag garanterar att det skall bli en statsskattesänkning för tvåtredjedelar av svenska folket. Då hade ingen kunnat anmärka på uttalandet. "Deförlorade åren" fär fortsätta med. Jag har rekommen- 59 Den ekonomiska poUtiken rn. derathonom en artikel att läsa, orn han vill underkasta sig det besväret. Om herrBohmans vädjan om ärlighet och hederlighet i debatten skall få något genomslagäven i , fär man hoppas att det blir litet glesare mellan debeskyllningarna i fortsättningen. Är regeringen beredd att slopa momsen på livsmedel? Jaghar svarat på den frågan och behöver inte upprepa mig. Att marginalskatten är en del av skatteproblemet är jagberedd att acceptera. Den var det mindre förut men blir det mer . Om detblir en skatterevision, kommer denna naturligtvis att få samma karaktär som detskattebeslut fattade 1972. Då sänktes marginalskatten för de bredagrupperna, och ett nytt skattebeslut kan inte uraktlåta att ta hänsyn till attskattesänkningen skall ligga i de breda inkomstlägena. Sedan tror jag att både herr talmannen och kammarens ledamöterhåller mig räkning för om jag avstår från att med debatteratrafikpolitiken, skolpolitiken, sammanslagningen av postbanken och Kreditbankensamt behandling av idrottsanslagen. Det fär räcka med dendeklarationen, herr talman. På samma sätt trorjagdetär rätt meningslöst att taupp en speciell debatt orn reklamskatten eller bingoskatten. Maktspridningenoch talet om den socialdemokratiska centraliseringen kan ni naturligtvis drivasä långt ni orkar. Jagskall dock tala om för er att skulle ni hamna iregeringsställning jag hoppas att ni inte skall behöva ta den prövningen medhänsyn till alla de löften ni givit - kommer ni snart underfund med att närmänniskorna i detta land, i vilka grupperingar ni än hittar dem, fårbesvärligheter säger de inte: Detta vill vi till varje pris klara själva. Dekommer i stället att vända sig till regering och riksdag och begära den hjälpoch det stöd som de behöver, därför att de inte är mäktiga att själva klara uppsina problem. Ni har inte gjort de erfarenheterna ioppositionsställning, men ni skulle snabbt fä göra dem om ni fick ta dettaansvar. Era partivänner i de kommunala församlingarna vet vad det innebär. Nikan tala med dem. Jag har, herr talman, antecknat fyra fem sidor, som jagskulle ha ägnat ät inlägg, men jag avstår frän detta. Jag utgårfrän att vad jag nu sagt har varit tillräckligt för att skall kommatillbaka i en ny omgång. Dä får vi väl höra om han förnyar sig. Upprepar hansig, skall jag försöka ta honom i nästa omgång. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Finansministern pekade på storföretagensframgångar, framför allt exportutvecklingen. Jag har själv framhållitexportfram-gängarna och deras betydelse för den svenska ekonomin. Men hur ärdet med sysselsättningsutvecklingen? Finansministern svarar att vi får leva medarbetslösheten. Ja, med en viss ornställningsarbetslöshet, men det går väl inteatt bestrida att det råder en mycket svårbemästrad eftersläpning avarbetslösheten i förhällande till sådana här konjunkturindikationer. Finansministern förklarar att vi i inte kan ändrapä den traditionella arbetsmarknadspolitiken, och den har inneburit att man Ja, det är sä. Det är en traditionell svensk arbetsmarknadspolitik attflytta folk, vilket är det allvarliga. Det är också allvarligt att demöjligheter en konjunkturuppgång ger till en bättre regionalpolitisk balansskall fä vika för denna flyttningspolitik. Fär jag kort kommentera detta med mervärdeskatten. Jagnoterar att vi har ett prisstopp, som innebär att prishöjningar inte slagitigenom . Det går inte att pä ett enda år ta tillbaka deprishöjningarna. Det kan konsumenterna inte klara. Därför säger jag: Fortsättmed den äterbetalningsteknik vi nu har och ställ såsom slutmål alt ta bortmervärdeskatten på de viktigaste livsmedlen. Här får dä fram räknemästare som han är -att det kostar "pä stubinen" . Men det förhällersig inte sä. och jag har i det gemensamma uttalandet sagt att viskall ha som mål att successivt ta bort mervärdeskatten på de vUctigastelivsmedlen, med den teknik som är tillämpad. Pä samma sätt förhäller det sigmed det vi har sagt om svårigheterna i huvudsak kring 30 000-kronorsinkomsten,där skärpta skatter och bortfallande bidrag gör att förhållandena är, som jaghar sagt, närmast olidliga att leva med, i synnerhet för barnfamiljerna. Jag sade här , och vi har sagt det i det gemensammauttalandet, att detta måste ändras. Vi har också sagt att man skall ta bortstraffbeskattningen för de faktiskt sambeskattade, och det kan man göra i detkorta perspektivet. Vi har velat ge skatteutredningen tilläggsdirektiv omdetta. Sedan diskuterade jag en större omläggning, och det är vadvi kallar det längre perspektivet. Det är riktigt att jag sagt måste studera uppslag som kommer från löntagarorganisationerna, men jag harvelat peka på svårigheterna. Det är ju uppenbart att finansministern ocksåinser att det finns svårigheter i samband med en sådan här omläggning. Vad jagvill opponera mot är att finansministern nu vill ha fullmakt att sköta det häri departementet och komma med ett förslag, som sedan får gälla. Det rimliga ärväl att utredningen, där alla partier är representerade och därlöntagarorganisationerna också är företrädda, fär komma med förslaget som sedansänds ut på remiss och ställs under offentlig debatt. Det tror jag ärnödvändigt, om vi inte skall få ett system där man har missat mängder meddetaljer som får ogynnsam verkan för den enskilde. Förteckningen, som ställdes till värt förfogande påmorgonen, har jag inte hunnit gå igenom, och jag skall bara kommentera den inågra avseenden. Jag kan inte svära pä de exakta belopp som finansministern tarfram, men jag vill säga att 255 miljoner i ökad skatteutjämning inteär en totalt sett ökad skatt här i landet. Om kommunerna mäste låna till denhär skatten för att hålla utdebiteringen nere, så blir ju påverkan påsamhällsekonomin inte någon annan än om staten lånar. Påverkan påsamhällsekonomin blir i sä fall exakt densamma, men jag tycker att det ärrättvisare att staten har återbetalnings-skyldigheten för de lånen. Sedan har vi som avsermiljövårdsinvesteringar, vägar och sanering. För det beloppet vill vi ocksåvidta åtgärder för Den ekonomiska poUtiken rn. Nr 108 arbelsplatsmiljön, vilketregeringen och socialdemokratin har gäll emot, den °' ' '" ° anslaget för att bygga vägar. 4 juni1973 generaldirektör? Jo, han talar omatt det sker en kapitalförstöring på våra --------------------- vägarpå grund av för små anslag. Vidare ingår mera pengar till sanering av Denekonomiska ,- u * lagenheter,osv. rn. . » ,i j u- i- . ' Kommer det inte att ga den hargängen som eljest, finansmrnrstern? Om ni integår med på det här , så kommer ni med de här pengarna och meraändå på tilläggsstat för att klara sådant som jag har räknat upp. Sä är det nyetableringsstöd, regionalpolitik,lokaliseringslän och nyetableringslån för sammanlagt 800 miljoner. 500 miljonerav detta är län. Det här är de offensiva investeringarna. De är viktiga ochnödvändiga, och detta är ett sätt att snabbt få tillbaka pengarna. Det är ingaklyschor när jag påminner om vilken aktivitet sorn ni visade under 1930-taletoch . Sänkt pensionsålder, slutligen. Denna viktiga socialareform har arbetat för intensivt under många är. Socialdemokraterna harhela tiden skjutit upp och skjutit upp, för att inte säga motarbetat den.Reformen gäller framför allt människor med tungt kroppsarbete. Skall det enligtherr Strängs mening aldrig bli utrymme för denna reform? För vår del är detingen tvekan. Den reformen skall genomföras med förtur. () kort genmäle: Finansministern vill slå oss i huvudet medherr Kraghs artikel i . Men då vore det väl rätt naturligt attfinansministern också redovisade inför kammaren den kritik som bildav regeringspolitiken har framkallat. Det finns i nr 3 av Ekonomisk Debatt enmycket grundlig genomgång av synpunkter. Där påpekas att inte ensKragh helt avvisade den bland ekonomer ganska allmänt omfattade kritiken avstabiliseringspolitiken års lågkonjunktur. Den forskare,som skrivit denna artikel och som aldrig såvitt jag förstår skulle komma påidén att låta sina synpunkter först prövas i , sammanfattaratt Kraghs artikel väl mycket liknar bortförklaring och nedtoning av viktigaomständigheter. Sedan har finansministern som vanligt yxat till någontingsom han kallar för oppositionens budgetalternativ. har inte kunnaträkna rätt den här gången heller när det gäller . Han räknar upppåstådda utgiftskrav för nästa budgetår på över 1 miljard, där vi över huvudtaget inte yrkat pä höjda anslag eller där vi inte belastat nästa budgetår utandet nu snart tilländalupna budgetåret, där en underbalan-sering var inte baraförsvarlig utan nödvändig. fick en varning att inte kommamed felaktiga siffror. Den upprepades i är, men har bara lett tillatt den här gången har han räknat ännu mera galet. Men låt oss hålla oss tUl den ekonomiska situationen justnu. Där är huvudtes att exporten går uppåt, och det skulle tydligen automatiskt lösa problemen. Att exporten går uppåt slog jag fast i inledningen till mitt anförande. Det är inget märkvärdigt med det. Men inte kan man därför förfalla till bevisföring med sådana enkla rubrikpä- 62 stäenden som var . Jag förstår att drömmen om är svär attavstå ifrån, men när han t, o. m. skall tjäna som bevis för att tiderna hållerpå att bli bra så går det väl litet väl långt. Ta det här företaget , somliksom utgjorde kronvittnet i resonemang. Det gick 1971 förebokslutsdispositioner och skatter med minus , 1972 medminus 12,3 miljoner. Då är det väl klart att här inträffar precis det somgäller för statistiken i stort, att varje förbättring som man redovisar för1973 och framåt blir i förhållande till jämförelsematerialet från de tvä förloradeåren orimligt ljus. Vad jag konstaterade när det gällde sysselsättningen ochsom hade sä svårt att smälta var ju att antalet sysselsatta minskatmellan 1965 och 1970, enligt den enda undersökning som visar hela verkligheten- folk- och bostadsräkningen. Vidare att antalet arbetstimmar 1970 -1972 hadegått ned med och att förändringarna i arbetskraftsundersökningarnasedan 1970 inte ger underlag för påståendet att en ökning har skett avsysselsättningen. Siffrorna är helt entydiga här. Det är en minskning.Regeringen kan inte ursäkta den orimligt höga arbetslösheten med påståendet attflera skulle vara i arbete. var en mycket lång bit av anförande mesten polemik mot tidningarna. Vad tidningarna skriver och vad de inte skriver.Herr Sträng tycktes vara särskilt bekymrad över att tidningarna skriver förmycket om arbetslösheten. Men inte försvinner arbetslösheten om tidningarnaskulle tiga om den. Det finns fakta som verkar alldeles oavsett om de står irubriker eller inte. Det ena är att arbetslösheten varitrekordhög. Den är fortfarande mycket hög. Den är i själva verket lika hög somförra året och högre än 1971. Antalet lediga platser är inte större nu änmotsvarande månad . Den andra grundläggande sanningen är: Arbetslöshetenligger genomgående på en mycket högre nivå än . När att ni skulle ha infriat Kramforsmanifestel om den fullasysselsättningen i stabiliseringspolitiken är det ju helt häpnadsväckande. Nihar i själva verket misslyckats på grundläggande punkter. Och inte kan det väländå vara bra, , att i det läget inför de människor som självaupplever arbetslösheten, inför de människor, inte minst husmödrarna, somdagligen känner av prisstegringarna, inför de många tjänstemännen som inte pänågot sätt tycker att regeringen har klarat deras marginalskatteproblem,framställa sig själv närmast som ofelbar? Jag tror att skulle göra ett mycket starkareintryck, om han sade till svenska folket: Ja, vi har tyvärr inte klarat dethär. Det gick inte, men vi har bestämda avsikter att försöka klara det förframtiden. Det kunde möjligen någon tro på. blir just detmisslyckande som ni försöker att helt sudda bort intrycketav verkligen det som skapar en grundligt skeptisk inställning hos många väljaretill er på många avgörande punkter. Jag tror att ni inte kommer att klara er ur dendiskussionen, eftersom och andra från regeringen helt enkelt försökeratt bevisa för mycket. Man tror inte på er skönmålning. Det är bedrövligt när tycks mena att deninternationella högkonjunkturen automatiskt skulle avskaffa arbetslösheten. Den ekonomiska poUtiken m. ni. Den ekortomiska politiken rn. lyssnar niinte på denna punkt till , som i en av honom godkänd intervju klarthar sagt ut att vi fär räkna med att behålla de senaste årens högaarbetslöshet? Om ni i stället accepterade att göra de förbättringar iarbetsförmedlingarnas verksamhet som ni har röstat emot men som vi har förtfram, skulle diskussionen kunna bli mycket mera övertygande. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Om man inte vill inse att det inte är bra fören demokrati att ungefär hälften av svenska folket har saknat aktivt politisktinflytande i nära ett halvt decennium, då har man suttit för länge vid makten,. Detta är ett problem för det demokratiska systemet. När denbrittiske labourmannen var här och fickreda på hur länge socialdemokraterna hade suttit vid makten sade han: "Andyou call that democracy!" - och ni kallar detta för demokrati! Att påstå att demokrati bygger på växling vid makten ärverkligen inget "rörigt" tal. Det är att påvisa ett problem. a det problemet som har skapat den känsla av främlingskap, avutanförstående som finns i det svenska samhället. När jag talar om denmaktlöshet som många enskilda människor känner kallar ni det försvartmålning. Det är väl därför rätt naturligt för mig att jag söker mig tillde samhällskritiker bland litteratörerna som också försöker skildra dagensSverige. Och är de socialdemokrater är det bara bra. Att jag åberopar dem berorpä att de inte gärna kan beskyllas för svartmålning. Men blir de plötsligtsom den stackars suspekta därför att de som han har talat omdetta utanförstående och detta främlingskap. Ni tycks vara helt omedvetna omatt detta är ett vanligt problem i dagens . I sin på förhand för ovanlighetens skull - skrivnareplik angrep finansministern mig för mitt tal i och sade att detbara var negativt och svart, att det inte fanns ett enda ljust ord i det. Jagskall därför be att fä läsa upp en del av vad jag då sade: "har hög levnadsstandard. Vi kan mäta den iantalet telefonapparater, TV-apparater, tvättmaskiner och bilar. Vi kan ocksåavläsa den i våra mycket höga löner. Och trots detta råder i vårt landinte bara 'den nya feghet' inför överheten som talar om utanockså 'den nya otrygghet' mitt i all välfärd som jag har talat om.Förändringens vind och stormar har blåst för hårt. Och ibland i fel riktning.Alltför många har ryckts upp med roten. Deras normer och värderingar harbrutits sönder. Och de har stått rotlösa och hemlösa mitt i sitt materiellavälstånd. Och när välståndssamhället ställts på prov, när förväntningarnaskulle infrias, har de alltför ofta visat sin ihålighet. Vårtutbildningssystem, vår sociala omvårdnad, sjukförsäkringen, de fulländadesjukhusen, den tekniskt kvalificerade nivån har visat sig inte ge den enskilde- den studerande ungdomen, sjuka och gamla det innehåll som reformsystemetsyftade till. Vår tekniskt högtstående produktionsapparat har inte kunnat gemänniskor jobb. Skolan har inte givit den fostran och de kunskaper som lett tUlmeningsfulla arbetsuppgifter. Vårdköer och ensamhet har alltför ofta gjorttryggheten till ett skal. krypandeoro för våld och brott har gjort sig gällande. Hundratusentals Nr 108 företagare har föriorat framlidslron," den Jag förstår 3tt inte tycker om det här. Men är inte 4|.,j197:) skildringenrikti;?? Tror finansminislern inte att de människor del är fråga :- om uppleversituationen pä delta sätt? Jag fortsatte: '" ekonomiska "Socialdemokratin har naturligtvis inle velat ha delsä här. Den nya politiken m. m. otryggheten är inte ett medvetet resultat av den socialdemokratiska politiken.----- Vi har byggt upp värt land på enskilda människorsarbetsinsatser. Resultatet har vunnits både i strid och i samarbete. Vi harmurat upp en gemenskap som vi har anledning att vara stolta över. De brister -de sprickor i gemenskapen - som jag här talat orn - den 'nya otrygghetens'brister - fär inte fördunkla det positiva som åstadkommils. Men de upplevs somväsentliga av dem som drabbas." Detta kanväl inte beslridä's! Jag sade vidare: "Ytterst är vi alla förenade i en nationellsolidarisk gemenskap, I en strävan atl lägga grunden för utveckling motvälstånd och trygghet. Detta kräver insikt om att det icke är samhället somsådant som kan åstadkomma detta, utan de mänga enskilda individer sorntillsammans formar samhället. Ett samhälle är inget självändamål. Det är tillför de enskildas skull. För all garantera säkeriiel och trygghet. Och lösaproblem som enskilda icke mäktar lösa. Att värna de svaga. Och att öppnamöjlighet och ange ramar för de enskilda arbetsinsatser som ger resurser församhällsgemenskap." Nog fanns del åtskilligt positivt i delta, orn man intebara nöjer sig med att rycka ut det som tycktes svart och mörkt och ensidigt.Gunnar Sträng. Skall man vara rättvis när man återger citat, skall man återgedem mera fullständigt än vad finansministern gjorde i sitt anförande. Jag är ledsen över atl jag i denna ekonomiska debatt hartagit mig friheten att citera gamla anföranden, som del heter, men jag blevtvungen att göra det på grund av finansministerns ensidiga citatkonst. i (vpk) kort genmäle: Den här debatten sällar sig till den rad avdebatter som avslöjar sprickorna mellan de borgerliga partierna. bestämt för en alltför snabbt växande offentlig sektor och vill inte seden växa snabbare än vad bruttonationalprodukten gör, medan kräver åtgärder som ställer ökade ekonomiska anspråk på staten. Hanvill öka skatteintäkterna för stat och kommun genom en större sysselsättning. 1971 kunde de borgerliga partierna skriva en gemensammotion om den ekonomiska politiken. har man kommit nästan tvä är närmare dentidpunkt då man i regeringsställning hoppas kunna vrida politiken ytterligareett par steg ål höger, men ju mer man närmar sig denna hoppets dag, destosvårare tycks man ha atl komma överens. Det skall naturiigtvis bli spännandeatt se hur sämjan utvecklar sig efter valet. Diskussionen här har visat att regeringen och deboi'gerliga partierna i avgörande frågor har samma inställning till del ekonomiska lägel. Man vill inte se att arbetslöshet och prisstegringar är företeelser 65 5 protokoll 1973. Nr 108 som är förknippade med detekonomiska system som vi lever under. Manifieen den ' gäller prisutvecklingen nöjer man sig ofta med att påstå atlden 4 iuni1973 snabbare prisstegringstakten under senare är är "ett internationellt --------------------- problem". Men dä inställer sig frågan: Varför stiger priserna internatio- Denekonomiska g,| länder i den kapitalistiskadelen av väriden? Det är inte på /" grund av den internationellahandeln eller andra faktorer som på något sättskulle vara oberoende av utvecklingen i de enskilda länderna, utan på grund avatt samma ekonomiska lagbundenheter går igen i de olika länderna. Monopolenhärskar och tar ut monopolpriser. De offentliga utgifterna ökar och vissa avdem pressar upp prisnivån. Det är nationellt verkande mekanismer, men de verkarnaturligtvis i alla kapitalistiska ekonomier och därför serprisstegringarna internationella ut. Del ser alltså ut - och framställs också så - som omingenting i den svenska ekonomin skulle kunna lastas för de prisstegringar somäger rum här. Det är en bortförklaring, genom vilken man försöker slippa ifrånett politiskt ansvar, men ett sådant ansvar finns naturligtvis. Den inriktningmot ökade indirekta skatter som regeringen har genomfört med hjälp av deborgerliga partierna verkar direkt prishöjande. Att man från borgerligthåll talar om ett partiellt slopande av momsen visar å andra sidan att denväxande opinionen för ett slopande av matmomsen även har gjort intryck på denborgerliga kanten. Men har ni velat ta bort momsen pä mat, så har ni haft flera tillfällen att vara med och göra det. Arbetslösheten har minskat något , även om minskningenmer än äts upp av en ökning av antalet människor som man hänvisat tillomskolningskurser, beredskapsarbeten och andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Men vi vet att i avfolkningslänen fortfar arbetslösheten att stigaäven om man räknar i minimisiffror. Regeringen och utskottsmajoriteten vill idel läget öka insatserna av s, k, rörlighelsstimulerande åtgärder, och man villalltså påskynda avfolkningen igen. De borgerliga partierna däremot vill avvisaett starkt inslag i arbetsmarknadspolitiken av rörlighetsstimulans. Manföredrar omflyttning inom regioner framför omflyttning mellan regioner, I ochför sig låter de borgerliga partiernas position rimlig, men den är ju bara entom fras sä länge man inte vill skapa nya arbeten i dessa regioner. Till detkrävs - och det har vi krävt ett utvecklat industriellt handlingsprogram förstatlig induslrietablering. Del räcker inte med tomma proklamationer och medmystiska besvärjelser om decentralisering för att häva den geografiska ochekonomiska snedlokalisering som har pågätt. Del krävs åtgärder som riktar sigmot storfinansens makt över lokalisering och ekonomisk utveckling. vill jag notera att den exposé somfinansministern gjorde över vinstutvecklingen motsäger i hög grad behovet avgåvor och skattelättnader till dessa företag. Den visar att skatteskänker ochsubventioner inte har tryggat sysselsättningen. Fru andre vice talmannen () kort genmäle: Herr talman! Alltsedan finansministern struntade helt i den breda 66 enighet som hade skapats genom denstora skatteberedningen 1964 har detgenomgående för finansministerns olika justeringar av skattesystemet Nr108 gällt attde har varit avsedda alt lösa ett problem men skapat den Sä har det alltså lappats på gång pä gång, och man har a 1073 ständigtskapat nya problem - och där är vi . Med aldrig så skickligt ;----- folk blirdel i allmänhet inte bra om inte konsekvenserna blir ordentligt ''"ekonomiska genomlysta, och det blev de inte 1970, Därför tvingadesfinansministern politiken ill. m. också att göraändringar och själv motivera dem med alt den förra ändringen hade blivit sädålig. Då säger finansministern att jag förra åretbeställde etl eget förslag på egna förutsättningar, som jag t, o, m, sedan gårut och använder när jag har fått det från . Nej, herrfinansminister! Som ledamot av skatleulskottet ansåg jag det som min skyldighetatt söka utröna verkningarna av det förslag som departementet hade utarbetat.Finansministern hade inte gett oss någonting i den vägen. Jag ställde ett antalfrågor, som jag ansåg borde belysas. Del gällde I. ex.: Hur stor blir den disponibla inkomsten förfysiska personer enligt förslaget alltså total nettoinkomst minus direktskatt? Hur påverkar den totala skattehöjningen stat och kommun, privata ochoffentliga investeringar? Hur stora blir prishöjningarna på grund av de höjdaindii'ekla skatterna? Och del är många fler frågor som jag inle hinner läsa upphär . De svar som till slut lämnade slår departementetför. Eller gjorde man inte korrekta och hederliga beräkningar som går atlanvända?