prot · FW09149 · 1973-12-31 00:00:00 — Vad har vi på 1980- och1990-talen för alternativ för uppvärmning, sysselsättning och den allmänna standardsom människorna här i landet nu har? Solenergin?Knappast det heller, i varje fall inte på våra breddgrader. Geotermisk energi?Nej, den tycks också vara omöjlig, om man får tro experterna. Kolet ärnaturligtvis en både teoretisk och praktisk utväg, men jag tror attmiljöproblemen i samband med en kraftigt ökad kolbrytning och indirekt koletsnegativa påverkan på vår hälsa skulle bli mycket svåra att acceptera. Om vi skall föra en debatt om energin ochdiskutera vad vi har för alternativ där, så måste vi som vi redovisarde säkerhetsrisker som är förenade med kärnkraften, på ett tidigt stadium ochinnan oreflekterade opinioner skapas klargöra för svenska folket vad vi har föralternativ och hur de ser ut. Vi måste framhålla att miljöriskerna ochskadeverkningarna vid den ohämmade förbränningen av de fossila bränslen som vianvänder och har använt medför allvarliga problem, om vifortsätter på samma sätt. Det gäller inte bara frågan, om isarna skah smälta , utan det gäller också fysiska och medicinska risker. Dennaförbränning tar tusentals människoliv om inte mer över hela världen. Dethör man aldrig, när det talas om att kärnkraftreaktorer kan öka dödsrisken förett antal Ang. energiförsörjningen, m. m. Ang. ene/'giförsörj-ningen, tn. Vi måste också jämföra riskerna med den fredhgakärnenergin med de risker som vi, som mycket riktigt påpekat,utsätter oss för vid annan verksamhet. När vi diskuterar det moraliska ansvaretmåste vi också vara medvetna om att detta, att lämna över problem till kommandegenerationer, är något som mänskhgheten gjort så länge den funnits till. Vi harredan i dag byggt upp eller skapat åtskilliga problem som måste övertas ochförvaltas ansvarsfullt av kommande generationer. Jag säger därmed inte att vi skall göra ett hundraprocentigt ställningstagande för en kraftig utbyggnadav kärnkraften. Det ställningstagandet behöver inte och skall inte göras . Vi har tid på oss till 1975. Men för att få den genomlysta debatt som allahär önskar, måste vi för svenska folket klara ut hela sanningen, redovisa allade alternativ som finns. Fissionskraften är ingen evig lösning, men det är häri dag, och det är dess värre inte fusionskraften. Det värdefulla är denna öppna debatt, dettasökande efter nya vägar och nya metoder. Trycket på miljön, de knapparesurserna, vårt ansvar för kommande släkten, allt detta gör att vi tvingastill vissa nyordningar, ett nytänkande. Ur den aspekten men endast ur denaspekten tycker jag att arabernas utpressning varit till en viss nytta förmänskligheten. () kort genmäle: har missförstått mig om han troratt jag menar att man drastiskt kan skära ned energiförbrukningen utanuppoffringar. Det innebär uppoffringar att mycket snabbt genomföra storaförändringar i ett samhälle. Men vi skall vara pä det klara med att kärnenergininte heller kan lösa problemen åt oss. Kärnenergin är också när det gäller atteventuellt ersätta oljan en långsiktig lösning. Och jag tror att det finnsandra lösningar som är mycket bättre än kärnenergin. En viss sorts energi oljan och elektriciteten harsubventionerats i vårt samhälle. Den har fått förtur när det gällerkapitaltilldelning. Den har helt och hållet undandragits marknadskrafterna ochfått försäljas tih ett mycket lågt pris, vilket gjort att det inte varitintressant att komma fram med andra metoder att utvinna energi. Om vi nu låterbli att styra energitillgången på detta sätt kommer säkert marknadsekonomin attvisa att det finns andra och mera miljövänliga möjligheter till energiproduktion.Målet för vårt samhälle måste vara att huvudsakligen basera oss på förnybaraenergitillgångar. Här är alltför litet tänkt, men det bör vara en målsättningför forskningen och utvecklingsarbetet på detta område. vill jag säga att deninriktning som tekniken fått i vårt samhälle innebär attmänniskorna får det svårt. Den har inte alltid ens inneburit en ökad standard. () kort genmäle; Jag håher med om att energin har varit billig,kanske alltför billig, efter kriget. Men har vi därmedkunnat avskaffa en mängd människovidriga arbetsuppgifter inom industrin ochskogsbruket. Men såvitt jag förstått har alla som gjort inlägg här varit enseom att vi skall se över beskattningsinstrumenten och prisrelationerna, ochstimulera till en bättre hushållning och ett bättre sparande. säger att vårt mål skall vara att baraanvända förnybara energitillgångar. Tror man på det skall man naturligtvisplädera som . Jag tror att det är omöjligt att med 1012 miljardermänniskor på denna jord enbart använda sig av vattenkraften,vindkraften och solenergin. Jag tror inte att det är tekniskt och praktisktmöjligt. Vi måste skaffa oss andra alternativ. tror att vi skaU klara omställningen tillett energi-knappare samhälle och att det finns andra vägar. Det är fruHambraeus som påstår det. Var så god och bevisa var dessa energitillgångar förvår och andra länders energiförsörjning finns! Det ärdet man i debatten måste kräva av dem som har den uppfattning som . () kort genmäle: Ingen kan bevisa om detta är santeller inte. Det kan bara erfarenheten visa. Om vi prövar det här systemet ochger det en chans tror jag att vi har minst hka stora möjligheter att lösa våraproblem med det som med kärnkraften. Det är sannerligen inte lätt att på det härstadiet av debatten, efter alla omgångar, lägga fram några fräscha synpunkter,men jag har känt ett behov av att redovisa mma reflexioner i anslutning tilldet ämne som varit föremål för denna långa interpellationsdebatt. Regeringens företrädare och flertalet andra talare i daghar redan erinrat om det farliga i att se på den nuvarande energikrisen enbartsom ett vapen mot tredje man i en högakut mellanstatlig konflikt och därmed avtillfälligt - låt vara ganska långvarigt - slag. Jag ansluter mig helt tiU denbedömningen. Den utveckling som upplevs som en högakut kris har fler avoss sett komma för sedan. Vad den mdustrialiserade västvärldennu upplever är början till en ny era, i varje fall på energisidan, så småningomockså på andra områden av vår råvaruförsörjning. Vår relativa, snabbt växande överkonsumtion, ofta prägladav resursslöseri, kommer att få ersättas av klok hushållning ochåterhållsamhet. En långsiktig planering av nytt slag, med nytt syfte och nyttinnehåll, kommer att bli nödvändig. Världen kommer aldrig att bli sig lik igenefter , sade den holländske statsministern . Såsom flera talare har sagt är denverkliga bakgrunden till oljekrisen för vilken Mellersta harfått tjäna mer eller mindre som förevändning att en numera effektivtsammanhållen grupp av länder, som producerar och exporterar en råvara medstrategisk nyckelposition, därtill icke förnyelsebar, har på allvar börjatfråga sig med vilken hastighet de skall exploatera det realkapital som de är ibesittning av. Skall hastigheten motsvara de krav som en klok hushållning meddetta realkapital ställer eller skall den motsvara de köpkraftigakonsumenternas snabbt växande anspråk? Det gäller oljan . Tecken tyder påatt det kan gälla andra råvaror . Ang. energiförsörj-7iingen, m. m. Ang. energiförsörjningen, m. m. Oljekonsumtionen ökar våldsamt. förbrukar,eller förbrukade ii-varje-fali-förB-novenrber±373_L5_jnUjpnJaljjj3e£la har förduljblatsin konsumtion av olja av mehan 8 och . konsumerarsom vi vet mest olja per invånare. Denna oljekonsumtion avflödande tillgång på billig olja innebär, vilket är väl känt, en grotesktorättvis fördelning av världens energiförbrukning mellan dess rika och dessfattiga. , av jordens befolkning, svarar förmer än en tredjedel av den totala energikonsumtionen, och det är dubbelt såmycket som den sammanlagda konsumtionen i hela , resten av ,hela och hela med undantag av . Vad som gör att av nästan obegränsad tillgångpå billig olja nu snabbt går mot sitt slut är att den grupp länder som det härär fråga om har praktiskt taget monopol på denna olja. I medvetande om dettahar de nu satt i gång en prisutveckling som får till följd att oljan i markenbhr betydligt mer värd i reella termer än de konton som finns med vinstmedlenfrån oljeutvinningen. Beräkningar som har gjorts av en sakkunnig energiekonomtyder på att priset i och på råolja från MellerstaÖstern troligen kommer att bli mellan två och fyra gånger högre under detnärmaste årtiondet än det är . De interpellationssvar som har avgivits av regeringen vittnar om situationens fulla ahvar och om ett fast grepp på den inveckladeproblematiken. De ger klara uttryck för behovet av en energiplanering förframtiden, där alla tänkbara alternativa energikällor kommer att prövas. En faktor som man därvid har att se klart i ögonen är attde flesta alternativen till den olja som vi hittiOs i så hög grad har htat tillkommer att i varje fall under en lång övergångstid - bh avsevärt dyrare bådei fråga om kapitalkostnader och i fråga om direkta utvinningskostnader.Kapitalkostnaden per enhet för Nordsjöoljan beräknas vara 25 gånger högre änför olja från och de direkta utvinningskostnaderna tio gångerhögre. Oljeutvinning ur oljeskiffer anses dra 30 gånger högre kapitalkostnaderoch lika mycket högre driftkostnader. Flytande bränsle av kol bedömes dra 60gånger högre och kärnenergi från lättvattensreaktor 80 gånger högrekapitalkostnader än Mellerstaöstern-oljan. Att detta innebär en allt starkareförhandlingsposition för innehavarna av den oljan åtminstone under en långövergångstid är uppenbart. Epoken av energiförsörjning genom billig olja ärdefinitivt slut, och i hela vår ekonomiska planering för framtiden måste virätta oss därefter. Lika klart är och det har också markerats i debatten häri dag att hur förnuftigt man än kommer att hushålla med olja i fortsättningenär den en ändlig vara, och den kommer att ta slut. Om förråden av olja ochnaturgas, såsom det nu bedöms, kommer att vara uttömda inom en 30- ä40-årsperiod, blir flytande och gasformig utvinning av kol av en sådan vikt bara kan hoppas att den tekniska utveckhngen skall göra den ekonomisktnågot så när rimlig. Igen bedömer dock energiekonomer att förråden av kolkanske kan räcka vid förbrukning i samma form som , dvs. i fastform, och till en kostnad som kommer att ligga tvä å högre än i dag.Vid förbrukning i flytande form eller i gasformräcker lagren endast ett århundrade. Och inte minst måste man uppmärksamma tvåytterligare omständigheter vid kraftigt ökad kolanvändning: vi kommer att fåbetydligt flera nya miljöproblem, och vi slipper inte undan kostnadsfaktom. Istora delar av världen kontrollerar oljebolagen också koltillgångarna, iFörenta staterna även radiumtillgångarna. Monopoltendenserna på energiområdetfinns inte bara i . I den allmänpolitiska debatten för en månadsedan betonade jag i ett inlägg om energikrisen att den aktuella prisutvecklingenpå olja innebär ett hårt slag för den fattiga icke oljeproducerande världen, nugroteskt underförsörid med energi. Utvecklingen nu gör det ännu svårare fördessa länder att överkomma detta allvarliga handikapp i derasutvecklingsansträngningar. Detta är en omständighet som både oljeproducenternaoch storkonsumenterna i den rika världen måste beakta . Den gör detglobala fördelningsproblemet till en alltmera angelägen uppgift. Men också för oss kommer ju den fortsatta utvecklingen attmedföra stora bekymmer, leda tih planering för omställning av konsumtionsvanoroch livsstilar. Jag instämmer naturligtvis helt med alla dem som har betonatdetta i debatten . Ökningstakten i energikonsumtionen kan inte fortsättasom detta blir omöjligt från både tillgångs- och kostnadssynpunkt, ivarie fall fram till en i en obestämd framtid kommande fusions- ochsolenergiepok. Den energiekonom som jag har åberopat anser att Förentastaterna borde kunna genomföra en politiskt helt acceptabelenergibesparingsstrategi, som skulle minska energiförbrukningen med mellan 0,3och per är. Och en officiell amerikansk bedömning talar fören 25-procentig minskning av ökningstakten . Samma process ärmöjlig i vårt eget högenergisamhälle. Detta förutsätter, fru talman, naturligtvis inte endastenergiska sparåtgärder i det dagliga produktionslivet och vardagslivet. Enbedömning av energiandelskostnaden i samhällsekonomin, mot bakgrunden avtillgång på alternativa energikällor pä kortare och , blir ensjälvklar ingrediens i varje framtidsplanering politisk och ekonomisk påalla nivåer. På energiområdet kommer i den rika världenöverflödssituationen att gradvis och troligen ganska snabbt förvandlas till enknapphetssituation. Statsministern har i debatten belyst detta med ettexpressivt citat ur senaste bok. Att en knapphetshushållning ifråga om energi, där en viktig råvarukälla har ett varaktighetsperspektiv på ca30 år, nu förestår har omvittnats av alla talare . De betydandeomstähningar i vår ekonomi som detta kommer att innebära har också samtligaförklarat sig förstå och vara beredda på. Mot bakgrund av mina erfarenheter och min politiskaövertygelse är det två ytterligare synpunkter som jag till slut vill peka på,också detta i anslutning till interpellationssvaren. En knapphetshushållning kan tämhgen snabbt bli aktuellockså beträffande andra råvaruområden än energi. Koppar, tenn och aluminiumhar nämnts som exempel. I ett längre tidsperspektiv ser vi att Ang. energiförsörjningen, m. m. Ang. energi försörj-7tingen, m. m. resonemangetom tillväxtens begränsningar antar en helt realistisk karaktär. Låt oss i tidförbereda oss för väl övervägda åtgärder för att möta den situationen! Knapphetsläget kan inte få leda till ett allas krig motalla på de internationella marknaderna. Detta skulle innebära internationellanarki och en utslagning av världens svaga och fattiga. Med ett ständigt ökandemternationellt beroende kommer behovet av en ny internationalism, lösningar avde s. k. gränslösa problem på vilka världens energiförsörjning är ett såtypiskt exempel, i internationellt samförstånd och internationeU solidaritetatt bh uppenbart. Detta påstående har generell giltighet. Statsministern erinrade i sitt interpellationssvarvältaligt om tiUämp-ningen av detta på energiområdet. Han erinrade om hur hanvid FN;s miljövårdskonferens i påtalade behovet av enlångsiktig internationell energipolitik. Detta har följts upp av företrädareför i alla FN-organ där energifrågor över huvud taget diskuteras senast när inrikesministern inledde åretsmiljödebatt i FN ;s generalförsamling. I nuvarande tillspetsade politiska läge i ärdet svårt. Jag skulle vilja säga omöjligt, att driva kravet på eninternationell energipoli-tUc som också måste omfatta de fattiga länderna somett realpolitiskt och dagsaktuellt krav. Reaktionerna från en deloljeproducentländer på inrikesministerns anförande i FN ärett belägg för detta. Men så snart läget möjliggör det måste det kravet drivasi internationella fora. har här genom sin ställning i FN och genom sinatidigare initiativ på detta område ett alldeles särskilt ansvar. HerrBURENSTAM (): yttrade många tänkvärda ord. Detär egentligen bara en sak som jag undrar över. Är det rätt, , attsäga att t. ex. oljan kommer att "ta slut" efter så och ?Jag tror att man blir vilseledd av sädana uttryck. Vad man i stället skall sägaär att det bhr en växande knapphet på olja. Den kommer att leda tillprisökningar, tUl svårigheter att fä den typ av leverans som man vill ha, tUlolika omställningar som i sig själva blir svåra och påfrestande. Jag tror skall uttrycka sig på det sättet i stället för att säga att oljan tvärtkommer att ta slut något visst år, om man vill förstå hur framtiden kommer attte sig pä olika områden. gjorde denna debatt till någon sorts ideologiskkapplöpning, och jag undrar om detta är det riktiga tillfället för sådant. Isin genomgång förde han fram olika synpunkter, som det naturligtvis har varitsvårt att hinna kommentera i de repliker som har gjorts tidigare. Jag tänkte därföranföra några synpunkter på vad sade. sade att marknadsekonomm är så kortsiktig; därtillämpas perspektiv , och det är svagheten i det systemet.Detta är fullständigt riktigt. Jag håller helt med om att det marknadsekonomiskasystemet och de perspektiv som anläggs där i många fall är ahdeles för kortaoch att det behövs ingrepp av olika slag. Det är detta som ekonomisk politik ärtill för. Men jag tror att man kommer alldeles fel om man, som gjorde, för detta vidare till att vara en ideologisktriumf för planeringssystemet. Jag är inte säker på, fru talman, att de olikaexempel vi har på planering här i landet har kännetecknats av att förutseendethar sträckt sig så långt som till . Ser vi på bostadspolitiken är det staten och detoffentliga som bestämmer allt - in i detalj. Hur ligger det till där? Ja, vihar många tomma bostäder , och det tyder inte på någon skickligplanering. Vi har också en omfattande arbetslöshet, och jag kan inte se attheller detta innebär någon ideologisk triumf för planeringssystemet. Vi hade tillfähe att resonera om regeringens och speciellt finansministerns aUmännakonjunkturplanering . Inte heller denna kan kännetecknassom någon speciell framgång. Och för att närma oss energifrågorna vad vihar sett av framför allt planering har intekännetecknats av ett 2030-årigt förutseende utan det har varit ett ändrande avinställning frän vecka till vecka. har inte ens lyckats planera detså väl att han är här . Jag förutsätter naturligtvis att han har fullgodanledning att befinna sig som jag tror utomlands, men i någon form av planeringav statsrådets arbete måste väl ingå att den som i dessa sammanhang är främstansvarig och skall bli någon sorts folkhushållningsminister borde kunna befinnasig i när dessa frågor diskuteras. Vad som kommer att ske nu intresserar nog det svenskafolket mer än dessa olika ideologiska funderingar. Det är därför utomordentligtbra att mdustriministern har tillfälle att ytterligare utveckla sina synpunkterfrån ett innehållsrikt interpellationssvar. Men det är inte bara somborde ha varit här utan som tidigare sade finansministernborde också ha deltagit i debatten. Vi har av fått reda på attstyrelsen i AMS har granskat de svårigheter som kan uppstå påsysselsättningsplanet. Men, fru talman, jag har den uppfattningen attstyrelsen för AMS aUs inte är den utomordentligt upphöjda mstans till vUken manskall hänskjuta alla dessa frågor. De påfrestningar som vi kan ställas införnär det gäher priser, sysselsättning och annat som hör stabiliseringspolitikentill är av den storlek att landets finansminister borde ha begagnat tillfälletatt redovisa sina synpunkter i sammanhanget. Jag kan bara ta ett htet exempel: kommer vi attanta den s. k. Åmanska lagen om anställningstrygghet, och som det har sagtsfrån ohka politiska häll har den mycket som talar för sig. Men en allmän fråga,oavsett vUket parti man tillhör, kommer att bli; Hur skah man göra om ettföretag tvingas till inskränkningar på grund av oljebristen? Skah då systemetmed utomordentligt omfattande avgångsvederlag sex månaders uppsägsningslönoch annat sådant - träda i kraft? I så fall kan man knäcka alla dessa företagganska snabbt, och det är ju ingen som tjänar på det. Permitteringar på grundav bristande oljeförsörining är någonting som inte heller kommer att blimöjligt. Om jag förstår denna lag rätt skah man väsentligt inskränkamöjligheterna till mera långvariga permitteringar. Kanske industriministernskulle vilja ge sin synpunkt på detta problem, som ju utlöses av de aktuellasvårigheterna på oljesidan? Man kan självfallet inte begära att hela regeringen skallställa upp i en interpellationsdebatt, men detta gäller ändå så pass storafrågor att jag inte tror mig gå för långt när jag säger att ett statsråd tillborde vara här. Ang. energiförsörjningen, m. m. 6 protokoll 1973. Ang. energiförsörjningen, m. m. och det ärdet statsråd som har ansvaret för forskningen, utbildningsministern. Här harmängder av talare yttrat sig om behovet av forskning. I detta sammanhang villjag framhålla att forskningen är utomordentligt viktig. PohtUcer kan icke lösat. ex. kärnkraftens säkerhetsfrågor hur mycket de än står här och debatterar.Det är när allt kommer omkring en fråga om forskning och ingenjörskonst. Därförär det bra att man nu har vaknat upp och är inställd på att satsa mer på dessating. Men då måste vi komma ihåg att forskning inte bara består av pengar pengar är ett viktigt inslag för att forskningen skall fungera - utanforskningen består också av kvahficerade personer som skall utföra de olikaprojekten. Det borde egentligen inte finnas någon anledning att påpeka detta omdet mte vore så att vi genom den på många håll försämrade kvaliteten iutbildningen det gäller den högre utbildningen och för den delen ocksåforskningen vid universiteten , kanske framför allt märkbar vid intagning avnya elever vid de tekniska högskolorna, häller på att försätta oss i ensituation som det var minst den tidrymden påstodsig planera för - kommer att ställa oss inför större svårigheter , vad som ärrimligt. Jag skulle vilja sluta detta anförande med attsäga att det är utomordentligt viktigt, om vi skall kunna välja eller som detibland heter uppfinna rätt framtid, att vi verkligen satsar mer på kvalitet iutbildning och forskning. Fru andre vice tahnannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . FruTHORSSON (s) kort genmäle; Jag tror nog att vidnärmare eftertanke håller med mig om att politiker och medborgare skalldiskutera svåra problem i vår ekonomi och vår försörjning med realistisk blickoch utan att försöka blanda bort korten. Till en sådan realistisk bhck ochöppen redovisning hör det faktum att vi under diskussion har ett fossiltbränsle som har bildats långsamt under miljontals år och som vi nu är i färdmed att i ökande takt mycket snabbt förbruka. Med en ökningstakt i Västeuropaav oljeförbrukningen som gör att den fördubblas på 8 å är det enrealistisk bedömning att man - så långt man över huvud taget kan bedöma kändaoch tills vidare okända resurser har ett varaktighetsperspektiv på ca 30 å 40år beträffande oljan. Den Nordsjöolja, som vi nu med visst skälknyter vissa förhoppningar till, representerar ju i hela sin omfattning ungefär1,av världens totalt kända tillgångar på olja. Man är beredd attexploatera den oljan i en sådan hastighet att man räknar med att nå en topp iutvinningen . Därefter kommer den uttagna oljemängdenatt gå ned till hälften av detta maximum, och framåt år1990 kommer man att närma sig en uttömning av dessa resurser. Detta är bara ettsymboliskt exempel pä en allmän situation på oljeområdet som jag tror att vi ivår planering för en vettig hushållning gör klokt i att ständigt hai minnet och också ständigt öppet redovisa och diskutera med medborgarna. HerrBURENSTAM () kort genmäle: Jag är så intresserad av att höra vadindustriministern har att säga att jag inte skall ta upp tid med attingåi-debatt med . Jag hade tänkt att jag efter debatten mellanstatsministern och partiledarna skulle säga att roligare än så här blir detinte och sedan gå in på några konkreta problem. Det har varit en lång och imånga avseenden intressant debatt, och den har varit lugn och saklig. Men herrBurenstam och tycker uppenbarligen att den borde ha blivitännu längre med hjälp av handelsministern, finansministern ochutbildningsministern. Låt mig säga att handelsministern självfallet skulle havarit här, om han inte haft ett mycket viktigt uppdrag i som varitutsatt . Inom regeringen var vi överens om att det varnödvändigt att han reste tiU , och då fick både regeringen och riksdagenfinna sig i att han inte hade tillfälle att delta i den här debatten. Jag anseratt det är en tillräcklig ursäkt. Vad beträffar uttalande att handelsministernunder inte har visat prov på förutseende och på omdöme villjag säga att det är väl ändå en aning tidigt att göra ett uttalande av denkaraktären. Det är inte bara tidigt, utan det är naturligtvis också enunderskattning av . Inom regeringen är vi tacksamma mot att han har velat ta på sig uppgiften att fungera som folkhushållnings-eller ransoneringsminister. Han är enligt vår uppfattning skickad föruppgiften, och han har den tillräckliga energin detta inte sagt som någonvits.