prot · FW0952 · 1973-12-31 00:00:00 — att i anledning av motionen 1973:1400 godkändevad reservanterna anfört om statsbidrag till täckdikning. Jordbrukets rationalisering, m. m. Punkten 15 (Främjande av rennäringen) Kungl, Maj :t hade under punkten B 15 (s, 34-40)föreslagit rUcsdagen att 1. godkänna de riktlinjer för katastrofskadeskydd förrennäringen som i StatsrädsprotokoUet förordats, 2, till Främjande av rennäringen för /74anvisa ett reservationsanslag av , I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:205 av i Agnas m, fl, (m) vari hemstäUtsatt beslutade att AMS-medel fick användas för bidrag till samernasegna anläggningar för turism och fiske och andra liknande näringar, 1973:207 av i Agnas m, fl, (m) vari hemstäUts1, att katastrofskadeskyddet administrerades av Samefonden i enlighet medlantbruksstyrelsens förslag, 2, att vissa nyttjanderättsförhåUanden beträffanderennäringens stugor utreddes och att beaktade vad i övrigt i motionenanförts, 1973:494av m, fl, (s), 1973:501 av herrar NUsson i Agnas (m) och ()vari hemställts att beslutade bevilja Svenska samernas riksförbud ettanslag av för /74 för en förstärkning avkonsulentverksamheten m, m,, 1973:803 av (vpk) vari föreslagits attriksdagen skulle bevUja ett anslag på åt för förstärkning av dess konsulentarbete, 1973:1392av i m, fl, (c, fp) samt 1973:1431 av m, fl, (fp) vari hemstäUts attriksdagen under anslaget Främjande av rennäringen skulle anvisa ett iförhållande till Kungl, Maj:ts förslag med förhöjtreservationsanslag av . Utskottet hemstäUde att skuUe 1, anse motionen1973:205 besvarad med vad utskottet i betänkandet anfört angående främjandet avsysselsättningen inom renskötselområdet, 2, lämna motionen1973:494 utan åtgärd, 3, lämna motionen1973:1392 utan åtgärd, 4, anse motionen1973:207, yrkande 2, första att-satsen, besvarad med vad utskottet ibetänkandet anfört, 5, med bifall tillKungl, Maj;ts förslag och med avslag på motionen 1973:207, yrkande 1 ochyrkande 2, andra att-satsen, godkänna de riktlinjer för katastrofskadeskydd förrennäringen som utskottet i betänkandet förordat. Jordbrukets rationalisering, m. m. 6, med bifall tiU Kungl, Maj:ts förslag samt med avslag påmotionerna 1973:501, 1973:803 och 1973:1431 tiU Främjande av rennäringen /74 anvisa ett reservationsanslag av . 3, av () samt herrar (vpk) och () som ansett att utskottet under 6 bort hemställa, att i anledning av Kungl, Maj :ts förslag ochmed bifaU till motionerna 1973:501, 1973:803 och 1973:1431 tUl Främjande avrennäringen för /74 anvisade ett reservationsanslag av 830 000kronor. Punkten 20 (Bidrag tiU permanent skördeskadeskydd) Kungl,Maj:t hade under punkten C 8 (s, 49) föreslagit att tiU Bidrag tUl permanent skördeskadeskydd för /74 anvisa ettanslag av , I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1973:507 av i Heden m, fl. (c) vari hemställts attriksdagen i fråga om skördeskadeskyddet beslutade medge att ramen för debehovsprövade bidragen fastställdes tiU av de utgående aUmännakontanta ersättningarna för skördeskador eUer, om beräkning enligt denna regelgav tiU resultat ett lägre belopp, lägst . Utskottet hemställde att skuUe 1. lämna motionen1973:507 utan åtgärd, 2. tiU Bidrag tUlpermanent skördeskadeskydd för / 74 anvisa ett anslag av . 4. av herrar Antby (fp) och (), ()samt herrar i (c). Krönmark (m), i Holmgården (c) ochLeuchovius (m) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att i anledning avmotionen 1973:507 som sin mening gav Kungl. Maj.t tiU känna vad reservanternaanfört beträffande ramen för utbetalning av behovsprövade skördeskadebidrag. HerrJOHANSSON i Holmgården (c): Jag vill här ta upp en fråga som jag haraktualiserat i motioner väckta under några tidigare riksdagar och som gälleranslag till täckdikningsverksamhet. Som den nu gällande rationaliseringskungörelsen ärutformad går det att få statsbidrag för täckdikning då dikningen görs i sambandmed en väsentlig strukturrationalisering i jordbruket eUer, som det nu sägs, vidväsentligt tillköp av åkerjord. En jordbrukare som har åkerjord i tillräckligutsträckning men inte vidtar några väsentliga rationaliseringsåtgärder kanföljaktligen inte komma i åtnjutande av täckdikningsbidraget i annat faUän att han gör en väsentlig investering. Att jordbruket rationaliseras är något som man frånsamhällets sida anser vara ytterst väsentligt. Man kräver med andra ord attjordbrukarna skall bedriva sitt jordbruk så rationellt som möjligt. Och dåspelar givetvis möjligheterna att använda moderna maskiner och redskap enväsentlig roll för att inte säga att de är helt avgörande. Men för att få ut såmycket som möjligt av sädana maskiner krävs utan tvivel att den åkerjord påvilken maskinerna skall användas inte är splittrad såsom den faktiskt är på deflesta håll, främst i mellanbygderna i vårt land och i . Att täckdika betyder investeringar på stora belopp, ochjordbrukarna har därför ofta inte ansett sig ha resurser att företa sådanaarbeten. Men mot bakgrund av de krav som ställs pä jordbrukarna att de skallbedriva sitt jordbruk rationellt anser jag det vara rimligt att också gejordbrukare med sådan åkerjord som lantbruksnämnden bedömt som bestående åkerjordmöjligheter att företa täckdikningar, även om dikningen inte sker i samband medett tillköp eller en strukturrationalisering. En täckdikning är ju enrationalisering på lång sikt, och om nu en åkerjord skall bestå, så kan detinte vara rätt och riktigt att utesluta ägaren från möjligheterna att göra ensådan rationaliseringsinsats bara därför att vederbörande kanske är htet tillåren och inte vill eller kan göra några våldsamt stora investeringar. Det ärinte något större bevis på jämlikhet mellan människorna att ha en sådanrationaliseringskungörelse som vi har. Man måste förstå enjordbrukare om han ställer sig frågande och undrar vad han egentligen skaUgöra, när han konstaterar att en granne efter ett tillköp får bidrag tilltäckdikning men han själv, som mte haft möjlighet att göra ett sådant tUlköp,inte får stöd för täckdikningen, även om hans jord har bedömts som beståendeåkerjord. I utskottets betänkande sägs att täckdikning visserligen är enrationaliseringsåtgärd men att det finns åtgärder som är angelägnare, om manskall satsa mera pengar på rationalisering. Nog skulle det vara rätt intressantatt få en presentation av vilka åtgärder som är angelägnare, mera nödvändiga änjust täckdikning för att man rationellt skall kunna bruka sin jord. Täckdikningär en grundförutsättning för att man skall kunna driva ett rationellt jordbrukoch borde följaktligen ha hög prioritet när det gäller att ge stöd tillrationaliseringsåtgärder. Mot bakgrand av det sagda ber jag, herr talman, att få yrkabifall till reservationen nr 2. Jordbrukets rationalisering, m. m. HerrMAGNUSSON i (s): Såväl motionärerna som reservanternaframhåller att statsbidrag bör utgå till täckdikning av åker som bedöms bhbestående på , oavsett om dräneringen sker i samband med en genomgripandeoch kapitalkrävande yttre rationalisering eller ej. Reservanterna framhåller att det är lika nödvändigt attåkern är dränerad på ett tillfredsställande sätt som att ha tillräcklig arealjordbruksmark. Detta är förvisso sant. För den jordbrukare som är innehavare avett till sin storlek bärkraftigt jordbruk men som icke har dränerat sina åkrareller där dräneringen är så gammal att den icke längre är funktionsduglig bördet framstå som en mycket angelägen åtgärd att Jordbrukets rationalisering, m. rn. Det är också riktigt, som i Holmgården sade, attstatsbidrag till täckdikningsarbeten endast tillkommer de jordbrukare somutför täckdikningen i samband med en yttre storleksrationalisering. Motionsyrkanden med begäran om statsbidrag tUl täckdikninghar behandlats tidigare av men icke föranlett någon åtgärd. Vad är dåorsaken tUl att avvisar begäran om statsbidrag? Först och främst är detta en kostnadsfråga. Enligtlantbruksstyrelsens beräkning till förra årets riksdag måste bidragsramarnaökas med ett belopp av storleksordningen . Täckdikning på åker av god beskaffenhet är en lönsaminvestering. Genom ökade skördar och bättre brukningsmöjligheter gerinvesteringen god återbäring, och därför kan täckdikning utföras utan attstatsbidrag behöver utgå. Ett statsbidrag kan i vissa fall vara stimulerandeoch därigenom påskynda åtgärder för dränering, men jag utgår ifrån attintresset från jordbrukarna att förbättra sina åkrar skall vara avgörande. Lantbruksnämnderna biträder jordbrukarna med att upprättatäckdik-ningsplaner och lämnar lånegaranti för de kostnader täckdikningenmedför. Jag delar lantbruksstyrelsens uppfattning att 15 miljoner kronorårligen i bidrag, om bidragsstödet skulle utökas, kan användas till angelägnareinvesteringar än att stödja täckdikning. i Holmgården frågade vad det är föråtgärder som skulle vara angelägnare än täckdikning. Jag utgår ifrån attstatsbidrag skall lämnas för sådana åtgärder som är kostnadskrävande och fögalönsamma på kort sikt. Det finns många åtgärder som behöver vidtas på ettjordbruk vilka är mera angelägna än täckdikning. Täckdikning är en investeringsom ger utdelning redan på kort sikt. Utskottet utgår från att lantbruksstyrelsen, såsom centralförvaltningsmyndighet för ärenden om lantbruket och lantbruketsrationalisering, följer utvecklingen på området och föreslår de ändringar igällande rationaliseringsbestämmelser som kan befinnas motiverade. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanunder punkten 7. HerrJOHANSSON i Holmgården (c) kort genmäle: Bara ett par ord i anledning av det sistaherr sade om att täckdikning är en lönsam åtgärd och att manföljaktligen bör kunna klara den utan statsbidrag. Det är riktigt atttäckdikningen är lönsam både på kort och på lång sikt. Med den jordbrukare somsuttit på sin gård med massor av tegdiken har väl litet svårt att förstå atttäckdikning inte skulle vara lönsam även när man gör en strukturrationalisering.Det måste väl vara minst lika lönande i det sammanhanget. Det ger följaktligeningen som helst rättvisa om man bara hänvisar till att det är lönande. Vi fårväl ändå hoppas att alla de rationaliseringsåtgärder som samhället medverkartill har tillkommit därför att de är lönande. Men det är väl alldeles klart attdet inte för den jordbrukare som inte har möjlighet att tillköpa åkerjord, ävenom han skulle önska göra det, är mer lönande att täckdika än för den som harfått göra tUlköp. HerrMAGNUSSON i (s) kort genmäle; Vid riksdag fastlades de nuvaranderationaliseringsbestämmelserna. Bestämmelserna om bidrag och ivissa fall tiUkom därför att det ansågs att kostnaderna för engenomgripande rationalisering var så höga att samhället borde stödja dennaverksamhet. För den etablerade jordbrukaren föreligger ju inte sammaförhållanden. Han har skaffat sig sitt jordbruk på ett annat sätt än genomsammanläggning av flera brukningsdelar. Han har aUtså bättre förutsättningaratt klara denna åtgärd, och han får stöd från samhället genom garantUån. Underden tid som amorteringen pågår skall avkastningen från jordbruket normalt ökaoch kostnaderna för exempelvis täckdikning återfås genom ökade inkomster. Jordbrukets rationalisering, m. m. HerrTAKMAN (vpk); När den nya rennäringsadministrationen inrättades 1971tillsattes 19 tjänster vid lantbruksnämnderna i Nottbottens, ochJämtlands län. Jag ser att jordbruksministern tittar oroligt på mig, men jagtänker inte nu fortsätta den debatt vi hade i början av om principernaför tUlsättningen av dessa tjänster det var 19 samer som sökte tjänsterna menbara en av dem fick en sådan tjänst. I detta sammanhang skall jag begränsa mig tUl att göra enrent numerär jämförelse mellan personalen på den så att säga officiella sidanoch personalen på den samiska sidan. För ökade arbetsuppgifter sammanhängande med förvaltningenav kronans marker ovan odlingsgränsen och med anledning av den svensknorskarenbeteskonventionen begärde lantbruksstyrelsen förstärkning avlantbruksnämnderna i och med 3 assistenter.Kostnaden för detta skulle bh . Uppgifterna finns på s. 19 ibilaga II till statsverkspropositionen. Tjänsterna finns inte med idepartementschefens förslag, men det är troligt att kravet återkommer. Detskulle alltså inte räcka med den personal som redan finns på den sidan. I min motion har jag pekat på möjligheterna att reduceraarbetsbördan för tjänstemännen i rennäringsadministrationen genom att föra överde tidskrävande jakt- och fiskeupplåtelserna på samernas egen organisation.Samebyarna utgör nu ekonomiska föreningar. De börjar få i gång en sådanverksamhet att de med fördel skulle kunna överta sådana här uppgifter frånlantbruksnämnderna. I tjänst hos finns en enda samekonsulent. Denna tjänst är självfalletotillräcklig. Särskilt sedan den nya rennäringslagen trädde i kraft den 1 juli1971 och samebyarna blev ett slags ekonomiska föreningar, här behovet av informationoch bistånd i många hänseenden varit stort. Till detta kommer att denna endakonsulenttjänst hänger i luften utgång. Det var ett särskUtanslag på , varom beslut fattades 1971, som möjliggjordeanställandet av denna konsulent. Men pengarna är snart slut och sedan finnsingen konsulent på den sidan. Till kostnaderna för Svenska samernas riksförbunds aUmännaverksamhet utgår medel ur samefonden, dvs. medel som är samernas egna. 2 protokoll 1973. Jordbrukets rationalisering, m. m. övrigt blhdet medlemsavgifterna som får användas för riksförbundets verksamhet, som ju ärhelt inriktad på att tUlvarata samebefolkningens intressen som etniskminoritet. I min motion, som sammanfaller med reservationen 3, begärjag för nästa budgetår till konsulentverksamhet i Svenskasamernas riksförbunds regi, och jag vUl, herr talman, yrka bifall tillreservationen 3. I detta anförande instämde (). I anslutning till punkten 5 ijordbruksutskottets betänkande viU jag anföra några synpunkter. I länsprogram 70 ansåg i detangeläget att statliga stödmöjligheter konstrueras för att stimulera olikatyper av specialodlingar, bl. a. bärodling. Med smärre förändringar i gällandeförfattningar borde det begränsade stödet kunna utgå till olika typer avspecialodlingar. Handelsträdgårdar borde vidare kunna stödjas med bidragåtminstone inom det inre stödområdet. sysselsättningsproblem anges av länsstyrelsenvara av sådan dimension att det förefaUer tveksamt om det kan lösas medbefintligt regionalpolitiskt stöd. Inom ramen för "ProjektTornedalen" hemställde därför i ilänsprogram 70 om medel tiU en utredningsgrupp med syfte att belysamöjligheterna tUl vidareförädling och marknadsföring av jordbruksprodukter frånspeciellt . Jag vUl först erinra om att statligt stöd tillrationalisering av trädgårdsföretag kan utgå enligt kungörelsen omträdgårdsnäringens rationalisering. är väl av mindreintresse i , men jag vill också påpeka att trädgårdsproduktion somkompletterande produktionsgren kan inräknas i begreppet jordbruksproduktionoch således få stöd enligt de för jordbrukets rationalisering gäUandebestämmelserna. I motionen 1973 tas alltså upp frågor somlantbruksnämnderna handlägger i sitt normala arbete. Produkterna frånbärodlingen i säljs i stor utsträckning på främst denlokala färskvarumarknaden. Möjligheterna att basera en vidareförädling på denåterstående produktionen är i dagens läge relativt begränsade. Som grund förvidareförädling och marknadsföring i rimhg skala krävs därför en ökning avproduktionen, vilket kan tänkas kräva ett utökat stöd tih producenterna, någotsom vi begärt att Kungl. Maj;t skall överväga i samband med prövningen av destatliga stödåtgärderna till jordbruket i norra . har också med medel från AMS kunnat anställa en jägmästare föratt organisera upp bärodlingen. Producenterna har också kunnat få fraktbidragpå upp tUl per kg, men kvanriteten var i varje faU , som jag redannämnt, mycket begränsad. Vad gäller vidareförädlingen och marknadsföringen somsådana kan de föreslagna utökade resurserna tUl den regionala stödverksamhetenoch företagarföreningarnakomma tiU hjälp. Här vilar självfallet också ett i varje faU moraliskt ansvarpå jordbrukarnas föreningsrörelse, som dominerar livsmedelsindustrin iNorrbotten. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan på denna punkt. I anslutning till punkten 15 i utskottets betänkande villjag också säga några ord angående rennäringen. På denna punkt har lantbruksstyrelsen i sinanslagsframställning för nästa budgetår begärt för upplysnings-och rådgivningsverksamhet inom rennäringen. Detta belopp har såväldepartementschefen som utskottet tillstyrkt. Inom ramen för sina resurserbedriver lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnden en omfattande rådgivningsverksamheti ekonomi, husdjursskötsel och andra frågor som rör rennäringen. Kurser hållsför funktionärer inom samebyarna och för medlemmar i dessa byar. En betydandedel av kursverksamheten sker i samråd med och bekostas avarbetsmarknadsmyndigheterna. Jag kan nämna att totalt har ochunder första hälften av ca 750 rennäringsutövare kunnat deltaga i dennarådgivningsverksamhet. Lantbruksstyrelsen har också arbetat ut en plan förrådgivning på lång sikt. Denna plan är upprättad efter samråd med . Det är ostridigt att upplysning och rådgivning är ytterstangelägna uppgifter för att näringslivet inom samebyarna skall utvecklas ipositiv riktning. Den uppgiften sköter lantbruksstyrelsen och lantbruksnämndernapå ett fullt tillfredsstäUande sätt. Det kan knappast vara lämpligt att statensatsar budgetmedel på två olika organisationsapparater, som båda inriktas påsamma ändamål. Om riksförbundet viU förverkliga sitt önskemål om en fastkonsulenttjänst, kan det ske inom ramen för förbundets ordinarie verksamhet.Riksförbundet kan prioritera konsulenttjänster framför andra uppgifter. utgår omfattande bidrag ur samefonden. För verksamhetsåret 1972beviljades sålunda ett bidrag på . harbidraget höjts riU . Med det anförda yrkar jag bifall till jordsbruksutskottetshemställan underpunkten 15 i betänkande nr 1. Jordbrukets rationalisering, m. m. (vpk) kort genmäle: Jag tror attförhållandena har förbättrats sedan den nya rennäringslagen kom till. Tidigarevar det som bekant si och så. Men här föreligger ett mycket starkt önskemålfrån denna nationella minoritet att ha egna tjänstemän. Det har man i andraländer. Det skulle vara olyckligt, menar jag, om vi nu bygger upp enadministration bestående praktiskt taget uteslutande av icke-samer och fårdenna tjänstemannastab som överhetspersoner på ena sidan och samerna på andrasidan. HerrJONASSON (c): Jag ber först att få instämma i vad iHolmgården yttrade och yrkade under punkten 7. Under punkten 20 har Kungl. Maj:t föreslagit riksdagenanvisa 30 mUjoner kronor tiU permanent skördeskadeskydd. Äv detta beloppföreslås att av utgående stöd eller högst skall Jordbrukets rationalisering, m. m. gå till sådanajordbrukare hos vilka stort behov föreligger men tUl vUka stöd inte kan ges iden generella formen på grund av systemets allmänna konstruktion eller tUlföljd av oförutsedda brister i detsamma. Detta bidrag utgår efterbehovsprövning. Erfarenheterna har visat att beloppet tillbehovsprövade bidrag är helt otUlräckligt. Hela vårt skördeskadeskydd harfortfarande stora brister. I områden där skördeskaderegeln inte slår ut kan detfinnas många som har stora förluster men inte kan få ersättning den normalavägen. Det kan bero på att det är sådana marker som ger ojämna skördar. Om vihar ett skördeskadeområde, där man i allmänhet har torra marker men det finnsnågon som där har surare och tyngre markarealer, får denne markägare i händelseav mycket regn en mycket dålig skörd, medan de övriga har fått en god skörd.Där slår skördeskaderegeln då inte ut. Det kan också vara fråga om omvändaförhållanden. När skördeskadeskyddet inte fungerar bhr det många somkommer i kläm. Jag nämnde här ett exempel, som visar attskördeuppskattningsom-rådena i många fall kan vara för stora och inte anpassadeefter de direkta förhållandena. Även om man eftersträvar att uppnå enförbättring, uppstår ändå sådana problem. Det är svårt att få systemet att fungera även om man kan sägaatt det förbättras successivt, men det fattas mycket. Kanske det aldrig går attfå det riktigt bra. Men i avvaktan på detta måste mera göras för att vi skallfå så stor rättvisa som möjligt. Stora behov föreligger. Det kan vara fråga omen ung lantbrukare, som i starten får en mycket svag skörd. Han får då kanskeförlora vad han lagt ned i kostnader och han blir utslagen som jordbrukare. Debehovsprövade bidragen är för smått tilltagna. i Heden, undertecknad m. fl. har väcktmotionen 507, i vilken vi föreslår att i fråga om skördeskadeskyddetbeslutar medge att ramen för de behovsprövade bidragen fastställs tUl 2 procentav de utgående allmänna kontanta ersättningarna för skördeskador eller omberäkningen enligt denna regel ger till resultat ett lägre belopp lägst 800 000kronor. 1 reservationen 4 har utskottets samtliga icke-socialis-tiska ledamöteransett det vara en mycket angelägen åtgärd. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till reservationen 4. i Nennesholm (c); Jag skall bara med några få ord beröra dendiskussion som ägt rum beträffande täckdikningen. Det finns en grupp människorsom man inte har tänkt på i denna debatt, och det är de som arrenderartUlskottsjord tiU sin egen åkerareal. Det är ofta så att denna tillskottsjordsägare inte har så stort intresse av att lägga ner pengar på en täckdikning avdenna åkerjord. I min hemby har en jordbrukare fått ett tillskott på 20 av sin åkerareal genom att arrendera 20 å öppen jord avdomänverket. Denna jord är uppdelad på ett 20-tal tegar som väl lämpar sig förtäckdikning, eftersom det då skulle bli två fält. Alla som driver jordbrukförstår vad detta skuUe innebära dels från arbetsbesparings-synpunkt, dels frånsynpunkten att man skuUe kunna komma betydhgt tidigare ut ocharbeta med denna jord som är relativt vattensjuk,och detta drar också med sig att man kommer ut tidigare för arbetet medskörden. Alla jordbrukare vet vUken fördel detta innebär. Men trots att det ärfråga om ett mycket stort tUlskott till jordbruket finns det inte möjhgheterför en arrendator att få någon hjälp tiU denna täckdikning. Jag tycker att detbör vara rimligt att ta hänsyn till den tillskottsjord som många jordbrukareanvänder för att få ett större brukningsunderlag. Jag har, herr talman, begärt ordet for att frågautskottets talesmän om en sak. Jag har tUlsammans med några kamrater väckt enmotion liksom vi gjorde när fattade sitt beslut om stödtiU vissa jordbruk med mjölkproduktion. Vi har vid början i årväckt en ny motion i frågan. 1 denna motion har en nyhet tUlkommit. Vi harframfört krav på att en brukare av en fastighet som inte är ägare tiU den ocksåskulle kunna få bidrag och län för de åtgärder det här gäUer. Utskottet anför isitt betänkande på s. 7 följande: "Enligt motionen bör vidare förenämndastatsbidrag kunna utgå också till brukare som ej äger vederbörande fastighet. Ianledning härav viU utskottet anföra att detta under vissa förutsättningarredan torde vara möjligt beträffande de flesta slag av byggnadsåtgärder. Så t.ex. bör arrendator kunna erhåUa statligt stöd tillbyggnadsinvestering,- ". Utskottet slutar med att säga att dettayrkande därför inte bör föranleda någon åtgärd. Jag har här i min hand ett utlåtande från lantbruksnämndeni min hembygd som i flera fall gett bidrag till miljövårdande åtgärder. Av 30ansökningar har nämnden bifaUit 19 men avslagit 11. Den har gett bidrag förstatUgt stöd till mjölkproduktion i 16 fall och avslagit ansökningar i 12 fall.Man har 14 ansökningar som inte är behandlade, och det beror på att pengarnavar slut vid det tillfället. Jag hoppas att man har fått mer . Ansökningar avslås med bl. a. följande motivering;"Enär sökanden ej är ägare till brukningsenheten och därför ej kan uppbärastatsbidrag enligt bestämmelserna i såväl 7 § kungörelsen omrationaliseringsstöd till vissa jordbruk med mjölkproduktion som 7 §kungörelsen öm statsbidrag tih miljövårdande åtgärder inom jordbruks- ochträdgårdsföretag finner lantbruksnämnden ej skäl bifalla ansökningen." Jagkunde läsa upp en hel del exempel.