prot · FW0987 · 1973-12-31 00:00:00 — Det verkarockså motsägelsefullt alt bestämma att man inte får besluta om ny utbyggnad ochsamlidigl ge klarsignal för byggandet av ell nytl kärnkraflaggregat, nämligenRinghals 4, som valtenfallsverket begär. I reservationen 8 föreslår vi atl fattar beslutom ell uppskov (moratorium) för kärnkraften på i första hand . Deltainnebär naturligtvis inte något slags uppskov med prognosbehandlingen, som jagtyckte att industriministern sade här. Självfallet skall man fortsätta alt göraprognoser och se hur myckel energi vi behöver. Vad vi föreslår är alltså atlman inle får lämna någol nytt tillstånd all sätta i drift ett nytt kärnkraftverk.Man får inle heller lämna någol nytt tillstånd att börja bygga ell nytlkärnkraftverk under del här året som lagen i första hand gäller. Arbetet på del verk som man nu är i gång med och förvilket bygglillslånd redan beviljats, menar vi får fortsätta - just därför atlde 5 000 människor som enligt vad industriministern anförde nu är sysselsattamed delta, inle skall bli arbetslösa. Själva byggandet skapar inga radioaktivaavfall, och vi tycker del är lämpligt atl människor får fortsätta med sitt arbetehär eftersom vi inte vel hur vi skall ha del . Vi måste alltså noggrant pröva alla forskningsresultatrörande säkerheten innan vi kan säga om det här moraloriel måste födängaseller inte. Anslag tiU energiförsörjning, m. m. 9 protokoll 1973. Anslag till energiförsörjning, m. m. Följdriktigtfår inte heller påbörjas så länge moralorielagen gäller. Deltainnebär atl tas bort från anslag /74. Det föreslår vi i reservationen 9. Om beslutar enligt reservationerna 8 och 9 blirinnebörden av beslut fullt klar och entydig - uppehåll under ett årmed idrifttagande och ny igångsättning. Del borde vara en fördel för allaparter, inte minst för dem som planerar och bygger kraftverksslalioner, allverkligen veta vad har beslutat. uppskov med byggande och idrifttagande måste varaklokt i del läge som vi nu befinner oss. Det måste lämnas lid för en omfattandeoffentlig debatt i den här frågan, innan vi sätter i gång och producerarplutonium i stor skala. Del är en fråga som i hög grad rör alla människor ochdär folk måste få tillfälle atl säga sin mening. Om de flesla människor i vårtland väljer en långsammare ökning av energikonsumtionen framför att la derisker som kärnkraften innebär, har jag svårt atl förstå varför vi inte skullefå välja detta i en demokrati. Energiprognosulredningen kommer ju, som framhållits fleragånger i denna debatt, alt ge underlag för en mera djupgående diskussion omenergibehovet. Redan den lägger den fram sin första delrapport, och dåfår vi ett bättre underlag för diskussionen om hur myckel energi vi behöver.Jag är inte säker på att just de besparingsmeloder som industriministern nyssnämnde är de bästa eller de enda länkbara. Man brukar kräva av oss som inte vill gå med påmiljöförstörande kraftbyggen att vi skall kunna tala om hur man då skall få merenergi, precis som om energiöknmgen var en oundviklig självklarhet. Olikaländer använder olika mycket energi per invånare. Det är inte säkert alllevnadsstandarden behöver vara lägre i de länder som använder någol mindre änvi. Del beror på hur man räknar, hur man värderar och hur man lägger upp sinaproduktionsmetoder. Vad som skulle inträffa om den nuvarande ökningen avefterfrågan på energi inte kunde tillgodoses är att vi fick en ny och heltannan sorls strukturrationalisering i vårt näringsliv. Är det något att vara sårädd för? Den strukturrationalisering som vi ägnar oss åt jusl nuoch som skapar så stor energiefterfrågan innebär ju inte bara fördelar.Människor måste flytta från bygder de vill bo kvar i, stressen och monotoninökar liksom arbetslösheten, även om produkterna blir fler. Den offentligasektorn skall öka, bl. a. genom vårdpersonalen som har hand om dem som inleorkar följa med i utvecklingen. Del är de framtidsutsikter som bl. a.långtidsutredningen anser vara goda. Jag har inte samma uppfattning. Kärnkraftmolslåndarna brukar anklagas för atl överdrivaoch för hysteri. Är inte hysteri snarare att man handlar ulan alt vara på delklara med vad man gör och varför? Är det inte så alt de som hävdar att vi tillvarje pris måste ha alltmer energi visar prov på en överdriven rädsla förförändringar, en egendomlig låslhet till en utvecklingstrend, fastän den ärolycklig? Bara för alt slippa ändra invanda mönster och levnadsvanor håller mankrampaktigt fast vid metoder som dock har så många nackdelar. Vi behöver en ny sorts strukturrationalisering. Borde vi inte sätta in all vår uppfinningsrikedom på all ändra våra struktureri näringsliv och samhälle så alt de blir förnuftiga, dvs. rätta oss efternaturens ramar, inklusive begränsade energilillgångar? Vi saknar nu enhelhetssyn och försöker komma lill rätta med problemen genom atl plåstra än häroch än där. stiftar vi lagar som t. o. m. motverkar sitt syfte, som t.ex. renhållningslagen. Och ibland skapar våra lösningsförsök nya problem somkräver nya åtgärder som i sin lur skapar byråkrati och så inveckladebestämmelser att människor inle får någol grepp över sin situation. föreslår i partimolionen 1464 atl vi tar itu medarbelel all hushålla med naturresurserna och all vi utifrån dennahelhetssyn på människans plats i naturens sammanhang. Det är den helhetssynensom nu saknas i pågående utredningar. Det är verkligen inte fråga om all skapa ettstillastående, tråkigt och Irögfiylande samhälle. Tvärtom behövs allasarbetsinsats för atl komma lill rätta med de stora problem som felaktiga systemskapat på jorden. Jag tror all vi skulle uppleva del som en befrielse. Jag ber atl få yrka bifall till reservationen1 om en resurspolitisk ulredning och till reservationerna 8 och 9 som gällerlag om uppskov etl år med atomkraftulbyggnaden. Anslag tiU energiförsörjning, m. m. HerrREGNÉLL (m) kort genmäle: Jag har två papper med mig upp här italarstolen. Det första är protokollet över vad jag sade ,och del tog jag med mig för atl dokumentera all felciterade mignär hon - förbluffande nog - sade, all jag hade påstått att experter harolika uppfattningar om huruvida radioaktivitet är farlig. Ånej, ,sådan dumhet skulle jag väl ändå inle dyvla på experterna, och del har jag inlegjort heller. Enligt protokollet sade jag atl experterna "har olikauppfattning i den svåra frågan om kärnkraftverken, lika väl som i många andraväsentliga frågor". Jag tog också med mig upp i talarstolen nr 3 av den nya tidskriftenEkonomisk Debatt, där man bl. a. refererar en diskussion iNationalekonomiska föreningen. Där finner jag en professor, nämligen IVA-chefenGunnar , som redovisar en helt annan uppfattning än professor gjort i olika sammanhang. Jag hinner väl läsa upp också vad professorHambrasus sade i denna diskussion. "Det normala utsläppet av radioaktivitet frånkärnenergianläggningar är utomordentligt litet redan nu och kan lill måttligakostnader reduceras ytterligare till önskad nivå, så inle heller delta börbereda några bekymmer. Jag tror också all avfaUshanleringen från de storakärnkraftverken är ett problem som vi har gott om tid att lösa, och vi kommeratl kunna lösa det tekniskt. Jag menar att kalaslrofriskerna från storakärnkraftverk är väsentligt lägre än de katastrofrisker viaccepterar vid andra anläggningar av teknisk art, och de kan till rimligkostnad reduceras ytterligare." Delta var alltså ell ordagrant citat av vad IVA-chefensade, och del tycker jag ger underlag för vad jag enhgt protokollet formuleradesom så, att experter har olika uppfattningar vid bedömningen av de risker somhänger samman med kärnkraftverken. Jag förslår faktiskt inte riktigt Anslag till energiförsörjning, m. m. varför fruHambraeus attackerade mig på den punkten, speciellt inte som jag i ulskotlelredovisat all jag i många sammanhang delar den syn hon har. () kort genmäle: Jag håller med om att experternahar olika uppfattningar, däremot inte om att de har det om fakta. Experter äralltid då de är sakkunniga - eniga om del som är fakta, och det finnsåtskUliga fakta i det här målet. Däremot drar vi olika slutsatser av dessafakta. Del räcker, tycker jag, med de fakta som har kommit framhär för atl vi skall anlägga synpunkter och dra våra slutsatser. Vi skall intelåta experternas slutsatser bli mer vägledande för oss än våra egna. Vi skallta reda på deras fakta och sedan dra våra slutsatser det var så jag menade.Min mening var inte all gå ut hårt mol på annat sätt. Jag vill först i mitt korta anförande som kan bli ännukortare sedan jag har lyssnat på statsrådet instämma direkt ivad utskottets ordförande sade om de miljögrupper som agerar i olika sammanhangoch deras ställningstaganden. Han lalade om Ritsem. För egen del vill jag nämnaVindelälven och, när det gäller mitt eget hemlän, Ljusnan. Jag vill säga på en gång all under diskussionen iulskotlel har jag varit litet tveksam inför utskottsskrivningen. Jag ärfortfarande tveksam också inför den skrivning som jag har gått med på och villbetona atl det utskottsbetänkande vi har är resultatet av en kompromiss med denackdelar och - hoppas jag - fördelar som det ändå skall vara med enkompromiss. Vad har dä min tveksamhet inför utskottskompromissenberott pä? Den har främst haft två orsaker. Det är först situationen ochutvecklingen inom energisektorn 78-procenlig konsumtionsökning och stigandepriser på olja, motstånd mol användande av andra, inhemska energikällor.Realismen i detta med stigande priser på olja kan man läsa om i dagenstidningar. Vi ser hur arabländerna nu agerar i förhandlingar som förs omutvinning av olja. Den andra orsaken till tveksamhet är frågan vid vilkentidpunkt, kanske vilket år, vi får en riksdagssammansällning som kan enas ometl godtagbart beslutsunderlag för fastläggande av långtidsplanering förexempelvis kärnkraftutbyggnaden. Jag skall också citera IVA-chefen, eftersom jag tydligeninte är ensam om atl vara bekymrad över bl. a. energiutvecklingen. Han harnämligen varit hos och talat om vårenergiförsörjning på . Rubriken över den artikel där man redogjordeför hans framstäUning var: "Oljepriserna kan stiga . Bättrevärmeisolering brådskar." Han var ju hos byggmästare och diskuteradesjälvfallet byggnads- och bostadskostnader. I sill resonemang slog han fast allvad vi bör göra är att så snabbt som möjligt tänka igenom hur vi skall få elleffektivt utnyttjande av vår energiproduktion, för det brådskar. All del är viktigt att slå fast all inget av det vitidigare beslutat skall Nr 87 stoppas är också, som jag uppfattat, vad slordelen av utskottets den ledamöleravsett med betänkandet och kompromissen. Man blir emeller- te iqt-) tidförvånad över uttalanden och rubriksällningar som har förekommit, --------- t. ex.: "NU stoppar kärnkraftutbyggnaden." Under utskottsdebatlen AnslagtiUenergi-uttalades all del icke var fråga om någotstopp för Jorsorjmng, m. m. utbyggnad endast ell uppehåll och nyttriksdagsbeslut vid en lidpunkt då "nytt allsidigt beslutsunderlag,innefattande bl. a. information om forskningsresultat ochutvecklingstendenser, har förelagts ". Jag har också haft andra bekymmer inför kompromissen. Närkan vi, som sagt, enas här i om att vi fått ett tillräckligtbeslutsunderlag beträffande den här i ordets rätta bemärkelse brännbara och avkänslor infekterade frågan? Känsla, ansvar och allvarligt intresse för miljöoch framtid utgår jag ifrån atl alla kammarens ledamöter har. Men känslor,inlressen och ideologisk inriktning måste ju med jämna mellanrum resultera iväl genomtänkta beslut. Och som bekant är mellanrummen inle långa i vårnuvarande riksdag, särskilt under vårsessionerna, när det gäller atl få väntamed beslut. om någonsin behöver vi beslutsunderlag, och hur skallvi få detta? Kan vi t. ex. bedöma säkerhetsriskerna beträffande plutonium ochavfallsbränslets förvaring och transport, kan vi prognostisera utvecklingen ifråga om oljans pris och mängd, kommande nya kraftkällor som nalurgas osv.? Jagkänner mig icke kapabel alt avgöra della. En del lyckliga förtroendevalda tycksdock ha blivit begåvade med mera av tvärsäkerhet, och vi skall kanske i endemokrati vara tacksamma även för dessa tillgångar. För egen del har jagförsökt lotsa mig fram mellan de olika experterna och grupperna för alt tillsisl finna något av den möjliga inriktningen, fast del skall erkännas att detibland kan vara svårt all tygla blåsten och de olika vindarna, som i frågaom riskerna med kärnkraftverken och avfallet. Del pendlar mellan dennattsvartasle pessimism och optimism. Del sägs att man forskar oändligt, hargjort mer för säkerheten än på något annat område, osv. När jag för personligdel med tveksamhet gått pä kompromissen är det därför att jag med dämpadoptimism bekänner mig lill dem som tror på experterna och - ännu viktigare -tror all vi måste la ställning till fastläggande av långsikligautvecklingsplaner på energiområdet med sedvanUgt industriellt, ekonomiskt ochmihömässigt risktagande. Vid vilka tillfällen har vi exempelvis under de olikainduslriepokerna haft 100-procenlig täckning för alla konsekvenser av enkommande utveckling? Sedan har mitt resonemang också gällt alll som pågår påområdet och den princip som vi ofta tillämpar i i sådana här sammanhang. Ett flertal utredningar arbetar ju jag behöver inle räkna upp dem alla ulan kan korta av mitt inlägg, eftersom statsrådet i slutet av sitt anförande redovisade alll som pågår. Låt mig bara nämna energikom mittén, energiprognosulredningen och statens industriverk, som jag hoppas kommer alt inrättas . Efter många diskussioner i näringsutskottel har också en parlamentariskt sammansatt nämnd inrät tats. Den skall göra en utvärdering och följa utvecklingen samt anlägga synpunkter allteftersom utvecklingen fortskrider. Vi har också elutred- 133 Anslag till energiförsörjning, tn. ningen,utredningen rörande vattenkraftutbyggnader i södra och norra utredningen rörande närförläggning av atomkraftverk. Del är nio eller tioolika aktiviteter i gång på området - jag skall som sagt inte räkna upp alla. Jag har då resonerat på del sättet, all genom dessapersoner, dessa utredningar och della industriverk som vi får skall vi välkunna inhämta underlag och material som ger oss tillräckliga möjligheter altfatta beslut. Del är delta jag har litat lill, och jag räknar med att vi skallkunna få använda oss av vad man här kommer fram lill. Vad skulle vi ha gjort i vanliga fall? Jo, alla här iriksdagen känner till att vi, sedan vi konstaterat vilket arbete som pågår,skulle avstyrkt motionerna. Det har näringsutskottel också gjort i della fall,men jag anser för mm personliga del att vi har tagit alltför stor hänsyn tillvissa av motionerna när vi sammanjämkal oss i utskottet. Jag står ändå fördenna sammanjämkning liksom för utskottets uttalande, och jag yrkar bifall lillutskottets hemställan. HerrANDERSSON i (fp): Deballen om vår energiförsörjning och om hurvi skall klara del ökade behovet av energi har ju rullat i gång på allvar nu.Då har vi självfallet kommit in på kärnkraftsfrågan och de förutsättningar vihaft under tidigare debatter, att kärnkraften skulle spela en dominerande rolli vår energiförsörjning. Vi ansåg väl under de debatter som gällde Vindelälvenoch Ritsem atl vi var beredda alt stoppa en utbyggnad där, när vi kunde förlitaoss på en kraftig utbyggnad av kärnkraftverken; Del sades i kammardebatterna avreservanterna jag var själv med där vad gäller Ritsem all det lillaenergilillskott som man skulle få ut skulle man nog väl kunna kompensera genomen utbyggnad av kärnkraften. Vi vel alt vi får räkna med en fyrdubbling av vårenergikonsumtion mellan och , och del är klart alt det kommeratt föras en fortlöpande debatt om hur vi skall klara dessa problem. Men när vidiskuterat alla dessa framtida planer har vi salt vårt hopp till kärnkraften,och den debatt vi för här gäller ju framför alll miljö- ochsäkerhetsfrågor jusl i samband med kärnkraftens utbyggnad. Det blir då ofta frågaom relativt extrema ställningstaganden, och debatten är mången gång svår atlfölja, speciellt för lekmannen, eftersom faktainformationen beträffandekärnkraften och dess risker inte är så lätt att förstå. har professor som för övrigt var hos oss iutskottet och byrådirektör , båda verksamma vid statensslrål-skyddsinstilut i Slockholm, publicerat en informativ och innehållsrik bokmed titeln , människan och säkerheten. Författarna anger där,utgående från sin egen personliga övertygelse rörande strålskydds-problemen,sina synpunkter och tolkningar, som är relativt representativa för dem somsysslar med strålskyddsfrågor i , samlidigl som de i sin framställningvill vara speciellt stränga mot kärnkraften och dess faror. Denna derasinställning kan motiveras dels av att de anser att det måste vara en chimär alttro all energiförsörjningen i kan ulan en betydande satsning påkärnkraften, dels av atl i många debattinlägg avsevärda överdrifter rörande - farorna har förekommit. Därvid harju ofta de skadliga strålverkningarna på kommande generationer framhållits. Jag vill här berätta, herr talman, alt när jag i början på1950-lalet uppförde en villa av gasbelong blev jag allvarligt varnad för allanvända det byggnadsmaterialet därför all det innehöll radioakliva ämnen, somskulle kunna medföra all man utsatte sig för en strålning som kunde innebärarisker för hälsan. Jag vel inte om jag kan molbevisa detta genom alt jagstår här, men självklart var jag vid ställningstagandet då starkt oroad ochundrade om jag skulle bygga av gasbelong, av trä eller av något annal malerial.Detta visar väl atl man i deballen ofta lar till överord och hänvisar tillrisker som rnan inte känner rikligt till. Som tidigare talesmän för utskottethävdat har vi under den vecka då vi diskuterade energiförsörjningen haft eningående information från de experter som finns här i . Jag vill inlepåstå alt de forskarna och experterna övertygade oss om all hanterandet avkärnkraften är riskfritt långt därifrån. Del framgår väl också av ulskolletsbetänkande att vi var starkt betänksamma mot en fortsatt okontrolleradutbyggnad av kärnkraften. Men, som jag sade tidigare, när man skall taställning till vilken stråldos som kan anses vara farlig måste man ha klart försig alt vi som individer alla är utsatta för naturiigt förekommande stråldoser.Vi träffas sålunda av s. k. kosmisk strålning, som når oss från världsrymden.Vi utsätts för strålning från radioakliva nukleider som finns i vår omgivning,t. ex. i byggnadsmaterial, som jag sade tidigare. Del är som författarna tillboken , människan och säkerheten säger, all i utförs årligen4 miljoner röntgenundersökningar inom sjukhusen och ytterligare nära 5 miljonerundersökningar hos tandläkarna. Om det vore möjligt att sänkaröntgendiagnoslikens palienldoser med ca 25 proceni, så skulle della med denpolicy sorn officiella strålskyddsmyndig-heler i följerhelt kompensera den ökade slrålbelaslning som skulle hänföras lillkärnkraftverk vid . Man känner alltså väl till den medicinska användningen avröntgenstrålning och radioaktiv strålning och kroppens känslighet för dennabestrålning. gäller också de rent kroppsliga förändringarna, t. ex. degenetiska skadorna på arvsanlagen, som kan komma lill synes först hos senaregenerationer. fick vi emellerlid internationelladosrekommendationer, som skulle tjäna lill skydd för varje individ. Det varlångt innan man fick upp ögonen för andra miljörisker. Men det är bra att vi äntligen har fått i gång enoffentlig diskussion om energikonsumlionsnivåer och deras ekologiskakonsekvenser. Det är bra alt de säkerhetsmässiga konsekvenserna av en satsningpå den "fredliga atomen" har kommit lill stånd. Vi behöver få eningående debatt i om detta, och statsrådet har också ullovalinformation i det avseendet. Som lekman har jag självfallet haft svårt att intaen bestämd ståndpunkt - och den synpunkten har framförts av fleraulskoltsledamöler. Vi har emellertid fått riklig information, som getts av enrad kända experter med professor i spetsen, och del har lett lillatl utskottet gjort en stark skrivning. Jag vill betona något som tidigare, nämligen atl utskollsbelänkandel till stor del är en Anslag till energiförsörjning, m. m. Anslag tiU energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion kompromiss,och det är betingat av ulskollsledamöternas olika uppfattning omskaderiskerna. Jag vill gärna ge en eloge till utskottets ordförande förall vi lyckats skriva ihop oss så som vi gjort och fått etl kraftfulltutskollsbetänkande. Vi får förlila oss på experter och sakkunniga i dessakärnkraftfrågor, men självfallet måste vi som riksdagsmän - förtroendemän haen egen uppfattning och ta ställning. Jag skall inle närmare gå in på några av reservationerna.Herr har tidigare talat om dem och yrkat bifall till en del av dem. Jagkan emellerlid inte underlåta att säga några ord om reservationen 8, därreservanterna begär etl moratorium. Jag har svårt all förslå alt det skullevara någon avgörande skillnad mellan del som ulskottsmajoriteten föreslår i sinskrivning och ell moratorium, om det senare inle skulle innebära alt man skullefrysa ned all den verksamhet som bedrivs dvs. Jag kan förslå all reservantema gärna vill markera en särställning iden här frågan, men deras förslag har trots alll vissa drag av H.C. Ändersenssaga Kejsarens nya kläder. Utskottsmajoritelen har ändå i sin kraftfullaskrivning betonat riskerna och anfört alt skall få ta slällning förstnär ett nytt allsidigt beslutsunderlag föreligger. Med det anförda vill jag yrka bifall lillutskottets hemslällan. Herr industriministern , som meddelat, atl han isamband med behandhngen av delta ärende jämväl ämnade besvara () framställda inlerpellalion, nr 34, om utbyggnad avanläggningar för kombinerad värme- och elproduktion, erhöll nu ordet ochanförde: Jag har i anslutning till denna debatt allläsa ett svar lill pä en interpellation som berörenergiproblematiken. Innan jag gör del vill jag bara beröra ett yttrande av fruHambraeus om alt vi skulle nonchalera avfallshanteringen och hänvisa till alllagringen sker i utlandet. Jag vill inte atl detta uttalande skall slå obemölti protokollet. Vi har upplyst, och vi är skyldiga all upplysa, om hur vi förnärvarande klarar avfallshanteringen. Avfallet hanteras i ullandel därför allavfallsmängden inte är större än att detta är ändamålsenligt. Man kan räkna medalt vi t. o. m. kommer atl ha en avfallsmängd av . Vi menar att detta problem nu inte är större än att man kan klara det genomtransporter. En övervakad förvaring i dubbelmanllade behållare är fullt länkbar- även om vi inte finner en annan definitiv lösning. Jagövergår därefter till svaret: har frågat, herr talman, om jag i likhetmed CDL anser alt en utbyggnad av kombinationen värme- och elproduktion ärönskvärd från statens sida, om jag vill medverka lill all kommunernaslånemöjligheter förbättras, så alt dessa kommunala planer kan förverkligas ochom jag anser det vara angelägel atl sådana regler för erhållande av lån förelproduktionen skapas för kommunerna atl deras lånemöjligheter för andraangelägna ändamål ej därav försvåras eller förhindras. Kombinerad värme- och elproduktion i s. k. kraftvärmeverkger hög total verkningsgrad, dvs. etl högl utnyttjande av bränsletsvärmeinnehåll, och därmed god bränsleekonomi. Kostnaderna blir dessutom lägreän vid separat produktion av värme och av el med användande av samma bränsle,åtminstone när kraflvärmeverket blir av en viss storlek. Det är därförangeläget all möjligheterna atl bygga kraftvärmeverk las till vara där sådanutbyggnad är ändamålsenlig. Vid bedömningen av del ändamålsenliga i en sådanutbyggnad kan meningarna gå isär beroende av delade uppfattningar om oljanstillgänglighet och prisutveckling och om kärnkraftens utveckling. Omkärnkraftverkens genombrott av skilda anledningar dröjer och vi för lång tidframåt måste basera vår värme- och elförsörjning i högre grad på olja är delsjälvklart alt vi på allt sätt måste stimulera utbyggnaden av oljebaseradekraftvärmeverk för att därigenom få effektivast möjliga utnyttjning av oljan.