prot · FW0962 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är ennärmast nedgörande kritik som redovisas i den undersökning riksrevisionsverkellåtit föranstalta av Allmänna förlagets verksamhet. 1 näringsutskoltelsbelänkande 22 som vi nu behandlar finns en sammanfattning av undersökningen ochdet är, som kammarens ledamöter redan fått höra av , inle någonspeciellt rolig läsning. Man får på punkt efter punkt la del av en kritik, ochdet sammanfattande omdömet är att myndigheternas erfarenheter är övervägandenegativa. Inrättandet av Allmänna förlaget har inle berett dem någonnämnvärd lättnad i deras publiceringsverksamhet. Vidare sägs allstatsmakternas intentioner vid bildandet av Allmänna förlaget knappast harblivit uppfyllda. Mot den bakgrunden förefaller det vara litet av enhälsokur för Allmänna förlaget all ställas ul i den förvisso ofta snåla ochpinande konkurrensblåslen, som vår företagsamhet i allmänhet får lära siguthärda och överleva. Men del vill tyvärr inle utskottsmajoriteten vara med på. Beslällningstvångel har, som nämnts, varit uppe irUcsdagsdebatlen . Jag vill bara erinra om sammainterpellationsdebatt som nämnt, den mellan herrar ochdåvarande industriministern . Vid det tillfället, ,,medgav statsrådet att skyldigheten för myndigheterna att anlitaAllmänna förlaget inle borde bibehållas längre än som var nödvändigt för atltillgodose de samordningsinlressen som förelåg. Den betecknades som en temporär åtgärd. Man frågar sig hur den av statsrådet den 5 aprU 1973 Skyldigheten för statliga organ att anlita AB Allmännaförlaget Skyldigheten för statliga organ att anlita AB Allmännaförlaget Wickmansom temporär betecknade åtgärden skall bestå! Vi reservanter anser liden nu vara inne för Kungl. Maj:tatt framlägga ett förslag om alt upphäva den föreliggande skyldigheten. Jag berdärför, fru talman, att få yrka bifall till reservationen. Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. r (s): När rUcsdagen beslutade alt inrättaAllmänna förlaget, så byggde den proposition som låg till grund för förslagetpå ett betänkande som utarbetats inom statskontoret. Syftet bakom den nyordningsom dä beslutades var atl man skulle ge statliga myndigheter och institutionerbättre service i fråga om utgivning av publikationer och upphandling avtryckeriarbeten och att skapa en bättre organisation för distribution ochmarknadsföring av statligt tryck. menar motionärerna och reservanterna, vilket vi ocksåhar hört här av herrar Hovhammar och , att skyldigheten för statligmyndighet och statligt organ att anlita Allmänna förlagets tjänster är ettonaturligt inslag i del statliga upphandlingssystemel. Jag vill i motsats till detta hävda att del nya systemet,givelvis på litet sikt, kommer atl medföra en effektivisering av upphandlingenpå området. De upphandlande organen får, och måste få, en bättremarknadsöverblick. Allmänna förlaget kan ställa och ställer experter på områdettill myndigheternas förfogande, ett förhållande som enbart del måste innebäraförbättringar i förhållande till del tillstånd som rådde då varje myndighetsjälv skötte dessa saker. Man talar i motionerna om atl del nya systemet har kommitatl innebära kostnadsfördyringar, fördyringar som i sista hand drabbarskattebetalarna. Jag måste säga att jag tror inle så mycket på det. Jag gör detinle därför all några verkliga jämförelser inle kunnat framläggas. Hur gick dettill tidigare? Jo, myndigheten som skulle ha något tryckalster framställt sattenågon av sina anställda pä arbetsuppgiften. Denna någon sysslade oftast medandra arbetsuppgifter och hade därför sällan specialkunskaper på området. Detslutade väl oftast med att etl närmast amatörmässigt utkast överlämnades tillett tryckeri, som sedan satte sina experter på arbetsuppgiften och utformadetrycksaken. Del är väl helt uppenbart att det förelag som ulfört detta arbetesedan låg rätt bra till också för atl ulföra tryckningen. Man kände sig väloftast bunden genom den hjälp man fått vid utformningen av trycksaken och fickkanske genom att anlita detta företag betala litet grand för mycket. Jag villinle påstå atl del alllid förhöll sig så, men att del låg nära till hands ärväl ändå uppenbart. kan man genom Allmänna förlaget gå ul och skaffaofferter på betydligt bredare basis, vilket-i sig skapar förutsättningar förett lägre pris än eljest. Allmänna förlaget vänder sig som bekant i sinupphandling till lämpliga företag inom branschen när man begär offert. Destatsägda förelagen på området får deltaga i konkurrens med de privata. Ingenskall tro all såsom här har gjorts gällande de statliga företagen har någonsorts Detta framgår också av alt av kostnaderna för del somhar tryckts faller på privata tryckerier. Del innebär med andra ord all knappten fjärdedel av beställningarna har lagts ut på statsägda företag. Detta gerklart besked om att det här inte, som herrar Hovhammar och har velatpåstå, har handlat om något monopol. Det är konkurrens på området, och så skalldet givetvis vara. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill utskottels hemställan. Skyldigheten för statliga organ att anUta AB AUmännaförlaget i nämner här eneffektivisering av upphandlingen, och det tycker jag är en riklig målsättning.Men jag är övertygad om alt denna effektivisering kan ske i öppen konkurrensutan något obligatorium. Detsamma gäller när man skall ta in offerter frånolika håll. Det skall enligt ske på en bredare bas, och det ärockså alldeles rikligt. AUa som köper varor vill väl försöka få åtskilligaanbud för att sedan göra jämförelser i kvalitet, leveranstider och beträffandemånga andra konditioner som skall granskas. Så är förhållandet, och det tyckerjag är rikligt. Men jag är litet undrande inför attså många myndigheter trots detta är missnöjda över höga priser. Det har juframkommit i åtskilliga sammanhang. Jag tycker nog att det är tid för ettnytänkande på denna punkt. Jag vill än en gång anknyta till statsrådet ,som på sin lid sade att man skulle häva monopolet. Men så har man inte gjort i stället för atl häva monopolet har man hävdat det, och det tycker vi är fel.Det är tid jag upprepar det att tänka om på denna punkt. HerrWlRTEN(fp): Med anledning av i Landskronainvändning mot och min kritik mot Allmänna förlaget tror jagalt det finns anledning atl än en gång peka på vad riksrevisionsverketsgranskning av detta förlag har lett fram till. Den granskningen finns förövrigt väl redovisad i betänkandets recitdel, som inte på någotsätt haft någon invändning alt göra mot ulan står bakom. Om man ser på vilkakritiska punkter som framkommer i denna promemoria, finner man i varje fall tresådana som enligt min uppfattning går stick i stäv emot vad att man uppnått som Allmänna förlaget varit verksamt. Utredningen säger enligt utskottet för det första:"Den av statsmakterna eftersträvade samordningen av utgivningen avmyndigheternas publikationer och av prissättningen hade av allt alt döma intekommit till stånd." Utredningen framhåller enligt utskottet för det andra:"Myndigheterna hade inle i nämnvärd omfattning utnyttjat den service somsamarbetet med Allmänna förlaget skulle ha givit möjlighet till." För det tredje framhåller utredningen enligt utskottet och det var den punkt som mest tryckte på: "Samplaneringoch rationell arbetsfördelning mellan myndigheten, Allmänna förlaget ochvederbörande tryckeri syntes inte ha kommit till stånd." den 5 aprU 1973 Skyldigheten för statliga organ att anUta AB Allmännaförlaget Detta är rätt anmärkningsvärda sammanfattande punkter,. Vad som sägs avslutningsvis i utskottels referat är intemindre anmärkningsvärt. Där framhålls nämligen: "Sammanfattningsvisanförde konsulten att samarbelsförhållandena mellan myndigheterna och förlagetpräglades av förlagsmässig ytlighet och betydande brister i fråga om såvällångsiktig och policyskapande planering som del mera kortsiktiga dagligasamarbetet." Det är alltså en beskrivning av den utredning som herrBengtsson själv slälll sig bakom när vi fick bakgrundsleckningen gjord iutskottet. Jag tror all del är tämligen svårt all komma förbi den kritiken. Men, fru talman, om man nu försöker hävda att konkurrensenfinns i nästa led, så ligger det otvivelaktigt etl monopolförhållande i självaskyldigheten för olika myndigheter och institutioner på den statliga sidan allutnyttja Allmänna förlaget. Den delen kan aldrig komma förbi. HerrBENGTSSON i (s): Det är riktigt alt hargjort den undersökning som man nu åberopar, och den finns också refererad iutskottets betänkande. Men vi skall väl också la med i bilden, i rättvisansnamn, att den undersökningen gjordes när företagel hade haft sin verksamhet igång ungefär . Man hade så alt säga inle hunnit komma i gång på allvar,och samarbetet mellan Allmänna förlaget och de stathga institutioner som skulleanvända dess tjänster löpte därför inte på del sätt som man skulle önska. Jag vill understryka alt förhållandel undan för undan harförändrats till del bättre på den här punkten. Del tycker jag framgår rättklart av atl det numera inle förekommer atl någol av de företag som harskyldighet att anlita Allmänna förlagets tjänster begär dispens för att slippadetta. Man har börjat komma in i en rutin som gör all del är klokt ochvettigt ur institutionernas synpunkt all utnyttja Allmänna förlagets tjänster.Som jag framhöll i mitt första anförande håller man sig ju inte själv medexperter på de här områdena, och det tror jag betyder ganska mycket i de härsammanhangen. Sedan talas del också om att de olika statligainstitutionerna i varie fall till att börja med åberopade all de behövdetilläggsanslag därför atl del nya systemet ställde sig mycket dyrare. Jagmisstänker atl del var en chans man tog för alt själv få lov att roa sig medsådan här verksamhet, men kanske också för all få lilel mera pengar all rörasig med. särredovisades ju inte Irycksaksframställningen av någonmyndighet ulan gick in i den allmänna verksamheten. Hade den särredovisats,skulle man säkert ha kunnat konstatera all det visst inte var billigare förut;jag skulle snarare misslänka all del var betydligt dyrare. Dessutom var man påetl helt annat sätt än utlämnad ål de tryckerier som man vände sig till.De priser man fick där hade man ingen möjlighet att föha upp och kontrollera påsamma sätt som när del gäller Allmänna förlaget . Jag tror alltså atl urdel här systemet kommer alt växa fram någonting som kommer atl gagna destatliga institutionerna i stort. HerrHOVHAMMAR (m): Jag tycker del är glädjande när ett statligtföretag, i del här fallet Allmänna förlaget, haren rätt gynnsam utveckling.Situationen har förbättrats, säger i , och jagrefererade i mitt anförande till årsredovisningen ,som vi fick och som också lyder på en viss förbättring. Del innebäratt Allmänna förlaget bör vara mera konkurrenskraftigt än tidigare, ochdet är alltså glädjande. Men då tycker jag också alt man skall drakonsekvenserna av detta och inle ha kvar ell obligatorium. Gå ut i en frikonkurrens och gör en insats! Det vore en bra sak, och då skulle man ocksåfullfölja de tankegångar som dåvarande industriministern gavuttryck ål. Jag vill bara åberopa den fråga som jagslutade milt inledningsanförande med, om lidpunkten för obligatorietsupphörande. Det är helt tydligt alt det ansvariga statsrådet i början av1970-talet var beredd att ompröva obligatoriet, men i dagens debatt måste vikonstatera atl ulskollets talesman inle på något sätt har gett på hand någonomprövning av den här regeln. Jag skulle ändå, fru talman, viljarikta den frågan till utskottets talesman, om del inle i enlighet med vad herrWickman sade bör bli en omprövning av den här principen. Skyldigheten för statliga organ att anlita AB Allmännaförlaget HerrBENGTSSON i (s): På direkta fråga kan jag givelvisinte svara. Hade sådana överväganden funnits och hade man varit beredd allpresentera någonting i den vägen, hade vi fått reda på det i samband medutskottsbehandlingen. Det är dock inle uteslutet atl man kommer atl levaupp till vad statsrådet sade för ell par år sedan i samband medinterpellationsdebatten i denna fråga, nämhgen att man kommer alt kunna släppaobligatoriet. Inte heller jag anser alt man bör behålla det längre än vad somär absolut nödvändigt. Det samarbete som växt fram har ulantvekan medverkat till att de statliga institutionerna kan erbjudas en betydligtbättre service än tidigare, när de själva fick sköta denna detalj. Och denna utvecklingkommer att fortsätta. Obligatoriet blir då inte längre något problem ulan ennaturlig samarbelsform. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Hovhammar begärt' votering upplästes och godkändes föhandevoteringsproposilion: Den som vill alt kammaren bifaller näringsutskotlets hemställan i betänkandetnr 22 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 18 Föredrogs näringsutskoltets betänkande nr 24 ianledning av motion om översyn av de privata bevakningsföretagens stäUning ochfunktioner. Utskottets hemställan biföUs. § 19 Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. Föredrogs näringsutskoltelsbetänkande nr 25 i anledning av propositionen 1973:26 angående ny ordning förauktorisation av revisorer m. m. jämte motioner. I propositionen 1973:26 hade Kungl.Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över handelsärendenför , föreslagit att anta inomhandelsdepartementet upprättade förslag tiU 1. lag om ändringi lagen (1944:705) om aktiebolag, 2. lag om ändringi lagen (1948:433) om försäkringsrörelse, 3. lagom ändring ilagen (1955:183) om bankrörelse, 4. lag om ändringi lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen, 5. lag om ändringi förordningen (1968:576) om stadshypotekskassa och omstadshypoteksföreningar, 6. lag om ändringi lagen (1970:65) om allmänna hypoteks-bank och omlandshypoleksföreningar, 7. lag om ändringi lagen (1 972:262) om understödsföreningar, 8. lag om ändringi lagen (1931:110) om upplagshus och upplagsbevis, 9. lag om ändringi lagen (1937:249) om inskränkningar i rätlen alt utbekomma aUmänna handhngar. Maj;l hade vidare velatbereda tiUfälle att avge yttrande över vad chefen förhandelsdepartementet i propositionen anfört om principerna för en ny ordningför auktorisation av revisorer. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes föhande; "I propositionen föreslås alt staten skall genomkommerskollegium svara för auktorisation och registrering av revisorer, enuppgift som fullgörs av handelskamrarna. De nuvarande s. k.anstäUnings-och rörelseförbuden för auktoriserade revisorer avses bh upphävda.Den ändradeordningen föranleder vissa författningsändringar, huvudsakligen mnebärande altorden 'godkänd gi-anskningsman' byts mot 'registrerad revisor' och atthänvisningar tUl all handelskammare skall ha auktoriserat revisor eller godkäntgranskningsman utgår. Vidare föreslås sekretessregler för ärenden angåendeauktorisation eller registrering som revisor." I detta sammanhang hade behandlats motionerna Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. 1973:1587 av iVarberg (fp) vari hemstäUts att skulle i skrivelse tUl Kungl. Maj:tuttala att nuvarande regler i vad gällde auktoriserad revisors rätt att taanställning hos annan än auktoriserad revisor skuUe bibehållas, 1973:1588 av herrar RegnéU (m) och () varihemstäUts atl skuUe avslå propositionen 1973:26, 1973:1589 av i (fp) vari hemstäUtsalt skulle som sin mening ge Kungl. 1. att delnuvarande anstäUningsförbudet och rörelseförbudet för auktoriserade revisorerskulle bibehållas, 2. att dispensfrån anställningsförbudet och rörelseförbudel i rikstäckande organisationer,som kunde garantera de auktoriserade revisorernas självständighet ochoberoende gentemot uppdragsgivarna, skulle kunna medges, 3. att ökade kravpå revisionspraktik ställdes för erhållande av yrkesbeteckningen registreradrevisor. 1. atl ianledning av proposUionen 1973:26 i ifrågavarande del samt motionerna1973:1587, 1973:1588 och 1973:1589, de båda sistnämnda i ifrågavarande del, somsin mening gav Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört om bibehållande avanställnings- och rörelseförbuden för auktoriserade revisorer, 2. atl riksdagenmed avslag på motionen 1973:1588 i övrigt skulle A. i anledning av propositionen 1973:26 i ifrågavarandedel som sin mening ge Kungl. Maj:t lUl känna vad utskottet anfört om principer för en ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. och sålunda avslå motionen 1 973:1589 i övrigt, B. antai propositionen 1973:26 framlagda förslag tUl a) lag om ändringi lagen (1955:183) om bankrörelse, b) lag om ändringi lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen, c) lag om ändringi förordningen (1968:576) om KonungarUcet stadshypotekskassa och omstadshypoteksföreningar, d) lag om ändring i lagen (1970:65) om allmännahypoteks- bank och om landshypoleksföreningar, e) lagom ändrmg i lagen (1931:110) om upplagshus och upplagsbevis, C. i anledning av propositionen 1973:26 i ifrågavarandedelar anta av utskottet framlagda förslag till a) lag omändring i lagen (1944:705) om aktiebolag. 5 protokoU 1973. Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. b) lag om ändringi lagen (1948:433) om försäkringsrörelse, c) lag om ändring i lagen (1972:262)om understödsföreningar, d) lag om ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar irätlen all, utbekomma aUmänna handhngar. Enligt utskottets förslag skulleorden "registrerad revisor" bytas mot "godkänd revisor". Reservationerhade avgivits vid utskottets hemställan under 2 1. av herrarBörjesson i Glömminge, i och (sarnthga c) som ansettatt utskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse, 2. av herrar Regnéll(m) och Hovhammar (m) som ansett att utskottet under 2 bort hemstäUa, atlriksdagen med bifall liU motionen 1973:1588 i övrigt skulle A. i anledning av propositionen 1973:26 i ifrågavarandedel som sin mening ge Kungl. Maj;t lUl känna att nuvarande ordning för auktorisation av revisorer och godkännande av granskningsmän borde bibehållas och sålunda finna motionen 1973:1589 i övrigt icke föranleda någon åtgärd, B. avslåde i propositionen 1973:26 framlagda lagförslagen. Till näringsutskoltels belänkande nr 25 sombehandlar ny ordning för auktorisation av revisorer har det fogals tvåreservationer, av vilka den ena, nr 2, avgivits av och mig. Jagavser här atl litet grann kommentera vad som föranlett oss alt avge nämndareservation. Låt oss först slå fast alt del närmast är två frågor somtilldrar sig intresse i propositionen. Den ena gäller formerna förauktorisation, dvs. om staten via kommerskollegium eller, som sker, handelskamrarnaskall svara för auktorisation och registrering av revisorer. Den andra gällerom de s. k. anställnings- och rörelseförbuden skall upphävas för auktoriseraderevisorer, dvs. om auktorisation skall förutsätta atl revisor intar vad mankallar en oberoende slällning. Vad del först gäller formerna för auktorisation vill jaghelt kort erinra om all någon allvarligare kritik mot det nuvarande systemetoch dess sätt atl fungera inle redovisas i propositionen. 1 stället konstaterarstatsrådet atl handelskamrarna skött revisorsauklorisalionen på ell i det storahela förtjänstfullt sätt. Därför tycker vi reservanter att del inle finns någonanledning atl ändra på ett system som fungerat så pass bra. I anledning häravbör, anser vi, handelskamrarna alltjämt meddela auktorisation och handhatillsyn på grundval av statliga bestämmelser. En sådan ordning skulle, enligtvårt sätt att se, väl tillgodose statsmakternas önskemål om insyn i ochkontroll över verksamheten som härigenom handelskamrarnas erfarenheterpå området - vilka är väl dokumenterade skulle kunna tillvaralagas. Jag vill idelta sammanhang också nämna kostnaderna en icke Även därvidlag torde del ställa sig fördelaktigare atl bibehålla nuvarandesystem än alt låta staten engagera sig i denna verksamhet. Jag tror för övrigt,fru talman, alt del alltid när det gäller sådana här statliga engagemangföreligger viss risk för byråkrati man bör inle bortse från del förhållandel. När det sedan gäller frågan om auktoriserad revisorsoberoendeställning vill jag gärna konstatera att statsrådet inte finner någraegentliga skäl för generella anställnings- och rörelseförbud för auktoriseraderevisorer. Vår uppfattning är närmast den, atl om den syn som statsrådet geruttryck för blev allmänt vedertagen, så skulle också den auktoriseraderevisorns ställning som självständig och oberoende yrkesutövare starktförsvagas. Målsättningen bör här vara att den som anlitar en auktoriserad revisorskall kunna göra del i förvissning om alt vederbörande inte slår iberoendeställning till någon. För företagen är det naturligtvis av myckel stort värdeatl få en ingående och jag vill tillägga förtrolig information av enrevisor och vela att vad som avhandlas inte delges utomstående. Detär väl bl. a. detta som ligger bakom förbudet för auktoriserad revisor att varaanställd hos annan än auktoriserad revisor samt förbudet för honom att bedrivaaffärsverksamhet. Enligt propositionen är tillsältandet avauklorisalionsutredningen ett resultat av klagomål från vissariksorganisationer, som har anfört kritik mot en alltför strikt tillämpning avanställningsförbudet. Nuvarande bestämmelser innebär som bekant attauktoriserad revisor förlorar sin auktorisation, om han tar anställning hosannan än auktoriserad revisor. Detta har uppenbarligen försvårat rekryteringentill vissa organisationers revisionsbyråer. Del är ett faktum som man inte kankomma ifrån. Men det är inte något stort problem. Det har delviseliminerats genom all handelskamrarna har förklarat sig beredda medge - och ivissa fall redan har medgivit ganska frUcostiga dispenser. Detta innebär ipraktiken alt revisorer med bibehållen auktorisation kan ta anställning hosvissa riksorganisationer och centrala kommunala revisionsorgan. Med dennaordning garanteras revisorernas oberoende, liksom också att ifrågavarandeorganisationer får sina intressen tillgodosedda. Med vad jag här i korthet anfört ber jag atlfå yrka bifall till reservationen 2. Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. HerrANDERSSON i (fp): Titeln auktoriserad revisor har i alla tiderinneburit att man i näringslivet har ställt stora krav på en man med dentiteln. När man han anlitat honom har man känt sig trygg. Man har inte käntnågol av den skräck som den kände revisorn i Gogols pjäs ingav, utan denauktoriserade revisorn har varit en hjälp för del svenska näringslivet. Vi behandlar nu Kungl. Maj:ls och handelsministernsproposition nr 26 angående ell upphävande av del generella rörelseförbud somtidigare rått och som fortfarande råder, och eftersom vi i harstark anknytning till de flesta grupper inom näringslivet har vi självfalletlagt ned stort intresse på förberedelserna när vi skrivit de motioner vi väckti sammanhanget. Som framgår av utskottets belänkande har del här väckts Ny ordning för auktorisation av revisorer m. m. tvåfolkparlimolioner och en motion från moderata samlingspartiet, och man kanskekan fråga sig vad som skiljer de tre motionerna ål. Folkpartimolionerna slårfast att de nuvarande reglerna vad gäller auktoriserad revisors rätt alt laanställning hos annan än auktoriserad revisor skall bibehållas. Det är i bäggefolkpartimolionerna del mest väsentliga. Moderatmotionen hemställer om avslagpå propositionen. Vi har frän ingenting att anföra mothandelskamrarnas sätt att handlägga auklorisationsfrågorna, som de har sköttbra. Den kritik som förekommit har, vilket var inne på, framställtsfrån vissa riksorganisationers revisionsbyråer revisionsbyrå,kommunalekonomiska förening och .