prot · FW0942 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag föreställer mig att både herrAndersson i och jag har skrivit på många motioner fastän vi har vetatfrån bödan att våra yrkanden inte kunnat vinna bifall. Det är inte, som jag ser det, priset det gäUer i Remmene , utan det är i hög grad en fråga om rätt, och det är den man kämpar för.Jag har visserligen mina rötter på motsatt sida av Remmene skjutfält mot herrAndersson, men generationen före mig där upplevde jorden som någonting som maninte sätter pris på. Den var viktigare än hvet därför att den varsjälva förutsättningen för livet, och jag upplever att mycket av detta finns ikampen . Utvidgning av Remmene skjutfält- HerrANDERSSON i () kort genmäle: Jag har självfaUet inte någon ambition att gåi polemik med , då vi i grunden har samma syn på den här frågan. Påherr ' förmodan, att vi skriver på motioner som vi inte tror på, vill jaggärna replUcera att den uppfattningen får stå för , Jag viU kunnatro på de motioner jag skriver på, men jag säger inte det för att vara elak iden här debatten, där vi skaU vara ytterligt aktsamma om varandra. Det är ju enfråga där vi har samma uppfattning i grunden. Men, herr talman, vore det på det sättet att vi skuUebehandla aUa frågor i skulle vi faktiskt inte behöva merän en uppsättning riksdagsfrågor för varje mandatperiod. Vi kunde då köra repriseri . Men det vore nog inte särskUt meningsfuUt, och vi bör tUlförariksdagsarbetet nya frågor. Vi bör också tro på de förslag som vi för fram,annars gycklar vi medvetet med människor, och det får vi inte göra. Jag haravstått från att väcka någon motion i denna fråga därför att jag inte vUlebidra härtill, Hert (): Beslutet om en utvidgning av Remmeneskjutfält togs av , Ärendet som sådant hadedessförinnan med stor grundUghet utretts av försvarets fastighetsnämnd, och detär som ledamot i denna nämnd som jag har haft tillfälle att följa ärendetsutveckling från dess utredningsstadium fram tUl det slutliga avgörandet iriksdagen. Att föreslå en utvidgning av det redan befintligaskjutfältet i Remmene har inte precis varit världens lättaste jobb. anförmotionärerna till årets riksdag med i spetsen att bakgrundentill de irriterande förhållandena i Remmene är bl, a, att valet av Remmene inteförefaUer att ha varit förutsättningslöst. Ett sådant konstaterande får intestå oemotsagt. aktar sig också väldigt noga för att utveckla dessasynpunkter och misstänkliggöranden. Han vet att han inte kan ge några bevis,och då får en utkastad beskyllning ersätta de fakta som vi annars försökeranvända oss av i den svenska . Vad som i verkligheten har skett ärnågonting helt annat än vad som framgår av motionen 1116 och av 'egna kommentarer, I klarhetens intresse nödgas jag därför ge en kortsammanfattning av vad som sig i ärendet tilldragit haver. fick ärendet 1968 genom en remiss frånförsvarsdepartementet. Omfattande kontakter har under utredningens gång tagitsmed markägare, berörda kommuner och länsmyndigheter. Det utvidgade skjutfältetskuUe enligt chefens för armén framställan betjäna I 15, 1 16 och I 17 i frågaom den stridsmässiga utbUdningen med skarp ammunition och lUcaledes avsemUitärområdets behov av ett skjutfält för de förband ur artUleriet som sättsupp inom mUitärområdet. Det krav som ställdes var att skjutfältet skulleutvidgas med ca . Om nu utredningen varit styrd - för det är ju deninsinuationen som finns i motionen kunde fastighetsnämnden ha satt sig nedoch skrivit ut ett förslag till chefen för försvarsdepartementet. Men såhandlar man inte, i varje fall inte i försvarets fastighetsnämnd. starkainvändningar från såväl markägare som berörda kommuner var det självklart skulle söka efter andra alternativ. Fyra andra alternativ prövadessedermera pä utredningsstadiet. De gäUde området kring och områdetsydväst om , de berörde kronoparkerna Edsmären ochÄlvsborgs Edsmären, De här nämnda kronoparkerna kom in i utredningsarbetetefter tips och önskemål som framställdes från markägarna inom Remmeneområdet, I det digra utredningsmaterialet, överlämnat tillförsvarsministern , finns, det inte mindre än fem redovisadehuvudalternativ. När fastighetsnämnden hade vägt in aUa de bedömningar somrimligen kunde göras - de sociala olägenheterna, miljöskäl, de obehag som deberörda människorna i området skulle utsättas för, kostnadsskäl och andraekonomiska överväganden - rådde fuU samstämmighet om att kraven på ettskjutfält inom mUitärområdet bäst kunde tillgodoses genom en utvidgning av detnuvarande fältet vid Remmene, Förslaget hade föregåtts av en lång, grundlig ochseriös behandling. Det förslag som försvarets fastighetsnämnd kom fram tiU harsedermera lett till både proposition och riksdagsbeslut. Under debatten i anledning av motionen 954 tiU kritiserades visserligen beslutet att utvidga skjutfältet vid Remmene,men några förslag tUl alternativ framfördes inte. Inte heller i den nu aktueUamotionen 1116 framförs några förslag till omlokahsering av skjutfältet. Dettamåste rimhgen innebära att utvidgningen i Remmene var, hur besvärande den änblir för de berörda personerna, en bättre lösning än något av de övrigaalternativen. skall också skriva sig till minnes attförsvarets fastighetsnämnd genom sitt agerande - och även här ligger en storhänsyn till och en medkänsla för den berörda befolkningen i området - harbidragit tUl att utvidgningen har blivit mindre än vad chefen för armén anmältoch att i konsekvens därmed antalet av utvidgningen berörda personer minskatpåtagligt. Det är bara att beklaga att föredrar att uppträda som omdetta inte var en reahtet. Mot denna bakgrund, herr talman, kan jag fatta mig kort omnuläget i Remmeneområdet, Det får ankomma på utskottets talesman att företrädade synpunkter som försvarsutskottet har att anlägga på ärendet, I motionen 1116får vi emellertid information om den atmosfär som råder och om att allaåtgärder kommer att vidtas under motstånd från de drabbade. De här uttryckenduger bra som stridsrop i fejder, där det normalt brukar användas andra redskapän argument och parlamentariska beslut. Jag tror inte att det finns någon somtycker någonting annat än att det är tragiskt att enskildas mark skall behövatas i anspråk för allmänna ändamål. Man får förstå dessa människors reaktion,lidelse och besvikelse när deras mark genom riksdagsbeslut övergår tUl kronanför mUitär användning. Men för att återknyta till det kategoriska uttalandet imotionen tror jag att motionärerna gör befolkningen orätt. Att man inte ärförtjust i riksdagsbeslutet kan jag förstå och tiU nöds acceptera, men attbefolkningen i skulle vara tiU den grad oppositionell att man vägrarrätta sig efter riksdagsbeslutet tror jag inte på. För enutomstående bedömare tyder allt på och motionen skaU väl Utvidgning av Remmene skjutfält Utvidgning av Remmene skjutfält ocksåläsas på så sätt - att detta är en fråga om samlevnaden mellan värderingsmännenoch befolkningen. har ju goda förbindelser med befolkningen iRemmene, Han känner bygden, dess folk och dess problem. Det finns också andraledamöter av denna kammare som har goda kontakter med bygden och dess folk. Menherr är även svensk FN-delegat och bör som sådan ha vissa förutsättningaratt klara upp den front mot front-ställning som enligt honom lär råda iRemmene, Men tycker inte själv om riksdagsbeslutet. Eljest skullehan vara den mest lämpade personen i denna kammare att medverka till ensamtalston vid värderingen av marken i Remmene som kunde skapa förståelseparterna emellan och därmed lösa ett av de svåra problem som aUtid uppstår närenskilda personer måste lämna ifrån sig sin mark. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltUl utskottets hemställan. () kort genmäle: För mm egen del sätter jag mycket högt värdepå oväld. Den är ofta omvittnad både här i kammaren och i denbygd vi talar om. När jag talade om att utredningen inte var förutsättningslösvar det emellertid inte ett påstående utan grund, , Låt mig geett exempel. Ett av argumenten för Remmene jämfört med SkaraborgsEdsmären var att skogen på Edsmären var av hög kvalitet, medanboniteten skulle vara låg på Remmenefältet, i Älvsborgslän, ett statligt organ, har gjort en rakt motsatt bedömning, I utredningenSkog i , utförd av i , bedöms skogen i dettaområde såsom av högsta kvalitet i en tregradig skala, TiU dessa yttranden frånstatliga organ tas ingen hänsyn, utan fastighetsnämnden plockar i stället framoch grundar tydligen sin bedömning på ett yttrande från domänverket, som ägerSkaraborgs Edsmären, dvs, det viktigaste alternativfältet. Dessutom vänder mansig tUl det privata skogssällskapet i och får ett yttrande därifrån.Detta uppfattar jag som en styrning av utredningen. och jag har talat omönskvärdheten av att komma bort från front mot front-ställningen. Min motion,där jag begärde att en utredare skulle tUlsättas för att klara upp bakgrunden,syftade just till detta, men när försvarsutskottet vägrar att begagna denmöjligheten, vad återstår då? () kort genmäle: De exempel som drog fram somtecken på att det inte skulle ha rått oväld i den här utredningen var intesärskilt lyckade. De undersökningsresultat som kommit fram antingen från detprivata skogssällskapet i eller från någon statlig organisation, somär sakkunnig på området, har till övervägande delen talat för att boniteten påRemmene varit lägre än pä de jämförbara alternativ som diskuterats i försvaretsfastighetsnämnd. Det har också gällt jordbruks-kapaciteten på Remmeneområdet, Deöverväganden som gjorts i försvarets fastighetsnämnd har inte haft styrningfrån någon myndighet. kan rimligtvis inte heUerbeskyUas för att i eget intresse ha resonerat som så, att nu skall vi ställa tilllitet oreda i Remmene, och skaU vi sannerligen föreslå att en utvidgning avskjutfältet skall ske därborta. Vi har haft sakskäl, objektiva skäl. Vi hargjort vårt bästa, , för att komma fram tUl ett tUlfredsställandeutredningsresultat, och jag tror att vi lyckats ganska bra i denansträngningen. När jag ändå har ordet, herr talman, viU jag säga tUl herrAndersson i att jag inte har uppfattat situationen så att det just nuråder oenighet om prisläget för den mark som skaU överlåtas till kronan vidRemmenefältet, Jag tror inte att man har kommit så långt i överläggningarna.Jag har den absoluta uppfattningen det vUl jag understryka och föra tUlkammarens protokoll att det besvärligaste när det gäller att överföra markfrån enskUda till det aUmänna är just själva förfarandet vid expropriationeneUer vid den överenskommelse som man kan komma fram tUl, När detgäller kostnaderna har vi och jag understryker det för vana att klarauppgiften utan alltför stora svårigheter, och det anser jag att vi skall kunnagöra också beträffande Remmene, Jag tror inte att det blur en svår fråga mellandet aUmänna och den berörda befolkningen i , Utvidgning av Remmene skjutfält i (fp); Debatten om försvarsutskottets betänkande nr11 beträffande handläggningen av frågorna kring Remmene skjutfält har ju ocksåtangerat sakfrågan, och det har efterlysts var vi som tidigare motionerat nustår. Jag vUl därför bara redovisa några enkla synpunkter från oss inomfolkpartiet som engagerat oss i frågan och klargöra vUken åsikt vi haft och varvi står , I propositionen 1971, som låg tUl grund för dettamarkförvärv för övningsfält m, m,, pekade man på att i första hand I 15 i Boråsmen även I 16 i och I 17 i saknade skjutfält av godtagbaromfattning och att den stridsmässiga utbUdningen med skarp ammunition varkenunder grundutbildning eller vid krigsförbandsövningar fyllde mUitära krav påövrungsmomenten. De två alternativ för att åstadkomma lämpliga övningsfält somutredningen ansåg likvärdiga var dels en utvidgning av nuvarande Remmeneskjutfält vid , dels en förflyttning av skjutfältet tUl annan platsca från nuvarande fält. I anledning av propositionen 110 föreslog representanterför alla riksdagspartier att skulle avslå förslaget om förvärv avmark för utökning av Remmenefältet, och i en flerpartimotion med somförsta namn pekades på den lösning som från såväl civU som militär synpunktskuUe vara lämpligast, dvs, att förlägga fältet tiU den av utredningenföreslagna och godtagbara alternativlösningen. Vi menade också att den mycketstarkt uttalade meningen från kommuner, naturvårdare och de människor somberörs av utbyggnaden i hade så vägande skäl för sig att denpresenterade alternativlösningen borde ha kommit i fråga. En synpunkt som anförts av bl, a, representanter för kommuneroch markägare är att det av planerna tydligt framgår att en framtida Utvidgning av Remmene skjut fält utvidgningav skjutfältet planeras. Då kan det inte anses framsynt att starta ett projektsom efter utbyggnaden kommer att ha utrymmesbekymmer medhänsyn tUl närheten av tätbebyggelse. En normal utveckling i liksomi närliggande samhäUen hindras. Sociala olägenheter uppstår inte endast för demsom bor i områdets omedelbara närhet. Farhågan för ytterligare krav påmarkförvärv för en fortsatt utbyggnad av Remmenefältet kvarstår alltjämt. Det beslut som fattade kominer,hävdade vi dä och hävdar vi fortfarande, att innebära stora socialakonsekvenser och olägenheter för dem som bor i områdets omedelbara närhet. Ochju större ett sådant här område blir, desto flera människor kommer ju också attbo i gräns med skjutfältet. Som vi framförde i motionen och i debatten 1971 kanfältet inte heUer efter den här fördubblingen av ytan anses fullt acceptabeltur mUitär synpunkt. säger att den omständigheten att vi ickemotionerat tyder på att vi kommit fram tUl att Remmenealternativet är denbästa lösningen. Men så förhåUer det sig inte, utan vi vidhåUer vår uppfattningatt det var och är en fellokalisering och att fältet borde ligga på annanplats. Men frågan har tyvärr körts över - den har hamnat för långt fram - ochatt i dagens läge få ändring tUl stånd bedömer vi icke som möjligt. Vi menardock att helhetsbedömningen av kostnader, miljö och kringboendes berättigadeintressen inte tillräckligt analyserats innan fattade sitt beslut.Engagemanget från människor i bygden och från ledamöter av den här kammarenvittnar ju om de stora svårigheter som finns och den tveksamhet som kvarstår isakfrågan. Utskottet erinrar om att det ankommer på Kungl. Maj:t attövervaka handläggningen av detta ärende, och för egen del finner jag det mycketangeläget att så sker. Jag vill därför stryka under den meningen. Likaangeläget är det att bryta det dödläge som har uppstått. Det finns också i detta sammanhang anledning att - somherr i Ljiing gjorde efterlysa statsmakternas inställning tillfrågan om kompensation för berörda kommuner, som genom skjutfältsutvidgningenmissar sina expansionsmöjligheter och möjligheterna tUl en naturlig utveckling.Statsmakterna måste i det fallet också besinna sitt ansvar frånregionalpolitisk synpunkt. Som vi har sagt ärdetta inte bara ett jordbrukspoUtiskt problem. Det är i ännu högre grad ettmiljömässigt och socialpolitiskt problem. HerrPETERSSON i Gäddvik (m); inledde sitt anförande med enbister och enligt min mening oberättigad kritik av. försvarsutskottetshandläggning av denna fråga. Det ger mig anledning erinra om hur vi behandladedetta ärende, när beslutet fattades . Men innan jag gör det viUjag uttrycka min förvåning över att inte yrkade bifall tUl sinmotion. Jag hoppas att här i kammaren viU ge oss ett svar på fråganvad han då egentligen vUl uppnå med sitt agerande. När vi behandlade denna fråga i utskottet sedanoch fattade beslut , eftersträvade vi aUvarligt en allsidigbelysning av problemen. Redan då hade det väckts flerparti-motioner, i vUkamotionärerna var emot en utvidgning av Remmene skjutfält. Vi säg därför tUl attvi av kommunalmän och markägare i den berörda bygden fick informationer ifrågan, och vi hade också föredragningar av företrädare för försvarsdepartementetoch försvarsstaben. Likaså fick vi ta del av försvarets fastighetsnämndshandläggning av ärendet och alla handlingar i frågan. Vi var alltså välinformerade, , När frågan den gången debatterades här i kammaren, såframhöll jag att vi i utskottet var medvetna om att även det av oss biträddaförslaget om en begränsad utvidgning av Remmenefältet medförde vissa olägenheterför dem som bor inom området eller i anslutning till detsamma samt för deberörda kommunerna. Tyvärr är det mycket sällan som från mUitära synpunkterlämpligt belägna skjutfält kan anläggas eller utökas utan att några olägenheteruppstår. Utskottet förutsatte dock att regionala och lokala myndigheter här somi liknande fall skuUe vidta åtgärder för att minska svårigheterna. Utskottetansåg sålunda, och anser fortfarande, att det finns grundad anledning till enutvidgning av Remmene skjutfält, I det försvarsutskottets betänkande som behandlas sägervi också att vi är medvetna om skjutfältsdelegationens svårigheter. Av deuppgifter vi fått framgår att ca 120 markägare är berörda av Remmenebeslutet,men i ungefär hälften av fallen, aUtså ett 60-tal fall, medför utvidgningenendast obetydligt intrång för markägarna. Hela brukningsenheter berörs endast itio fall. Utskottet konstaterar att handläggningen av den här frågandragit ut . Vi anser därför att beslutet om Remmene bör stå fast.Enligt vår mening finns det ingen anledning att avbryta delegationens arbeteför att, som motionärerna föreslår, utreda den hittiUsvarande handläggningenoch förutsättningarna för ett fortsatt förverkligande av beslut. Vi erinrar också, som påpekade, om attdelegationen har Kungl. Maj:ts uppdrag att verkstäUa beslut omutvidgning av Remmene skjutfält genom markförvärv och att det ankommer påKungl. Maj:t att övervaka att förvärven genomförs och att förfarandet därvidmte avviker från gällande föreskrifter och allmänt tUlämpade regler. Jag kan inte underlåta att i detta sammanhang erinra omatt så sent som - i en debatt medförsvarsministern med anledning av en enkel fråga i detta ärende anförde atthan ville tacka inte bara för svaret utan också för innehåUet i svaret och attdet var "betryggande att få denna sammanfattning av försvarsministern,inte minst mot bakgrund av vad som har förekommit i vissa fall". TUl sistsade också att det i denna fråga ansvariga statsrådet, dvs. , hade förtroende i bygden. Med detta viU jag yrka bifall tiUförsvarsutskottets betänkande nr 11, Utvidgning av Remmene skjutfält HerrKORPÅS (c): Jag vUl först svara på frågan varför jag inteansåg att det den här gången var lönt att yrka bifall till motionen och varförjag då Utvidgning av Remmene skjutfält över huvudtaget har motionerat. När en motion i samma ärende men med ett något annorlundainnehåll behandlades av kammaren förelåg också ett enhälligtförsvarsutskottsbetänkande som hemstäUde om avslag på motionen. Trots dettasamlade motionen omkring två femtedelar av rösterna i kammaren. Jag hade, herrPetersson i Gäddvik föreställt mig att denna starka uppslutning kring motionen,trots ett enhälligt betänkande från försvarsutskottet om avslag på den, pånågot sätt skulle påverka försvarsutskottets ledamöter tiU att tänka efter. Närman nu inte har gjort det och vi befinner oss i samma situation med ettenhäUigt försvarsutskott mot motionen, finner jag det inte motiverat att gålängre. vUl jag ställa en fråga till ,eftersom försvarsutskottet nu tycker att ärendet bara skaU gå vidare. Det äraUtså fråga om 120 markägare utöver kommun och vissa allmänningar. harman lyckats förvärva mark från fem, och det är mindre än vad som rimligennormalt skulle ha omsatts bland 120 fastigheter. Menarherr att man nu skall möta bygden med ett totalt expropriationshot?Det var ju bl, a, för att undvika detta som motionen kom till. HerrPETERSSON i GäddvUc (m); Med anledning av ' senasteyttrande vUl jag bara erinra om att själv sagt att han inte viUriva upp beslut om Remmene. Han har också så sent som denna månadsagt att han och - vUket kanske är ännu viktigare - bygden har förtroende fördet statsråd som i regeringen handlägger denna fråga. Jag har då svårt att förstå vart egentligenvill komma i denna fråga. Det är klart att vi i utskottet inte har någon önskanom att markförvärven skall ske genom expropriation, men det gäller för Kungl,Maj:t att genomföra beslut att detta område skaU utökas. Jag hoppasatt det kan ske genom friviUiga överenskommelser med berörda markägare, men detåligger som sagt Kungl, Maj:t att genomföra beslutet. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. Herr förste vice talmannentUlkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . § 20 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande nr 7i anledning av propositionen 1973:1 i vad avser anslag för /74tiU aUmän försäkring m. m. jämte motioner. Punkterna 1 och 2 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Kungl, Maj:t hade i propositionen 1973:1 bilaga 7 underpunkten B 4 (s, 35-38 i utdrag av statsrådsprotokollet över socialärenden)föreslagit att till Folkpensioner för /74 anvisa ettförslagsanslag av 10 . I dettasammanhang hade behandlats motionen 1973:76 av m, fl, (vpk) vari,såvitt nu var i fråga, hemställts att skulle 1) anta avmotionärerna framlagt förslag tiU lag om ändring i lagen (nr205) om pensionstillskott, innebärande att pensionstillskotten fr, o, m, den 1juli 1973 skulle utgå utan inkomstprövning och av basbeloppetsamt därefter uppräknas med 4 i stället för , 2) uttala sig föratt den merkostnad som en till på basbeloppet ändrad beräkning avpensionstillskotten innebar skuUe täckas av medel ur AP-fonderna och hos Kungl,Maj,t hemställa om att tUl höstriksdagen 1973 framlades de härav erforderligaförslagen rörande ett sådant ianspråktagande av medel ur AP-fonderna, 1973:644 av m.fl, (m)vari, såvitt nu var i fråga, hemställts att hos Kungl, Maj:t begärdeförslag till ett långsiktigt program för förbättring av folkpensionen, innefattandebl, a, snabbare uppbyggnad av pensionstiUskott finansierade med ATP-medel, samt 1973:885 av m. fl,(vpk) vari hemställts att skulle anta av motionärerna framlagtförslag till lag om ändring i lagen (nr 398) om finansiering avfolkpensioneringen, innebärande att gällande maximiregel skulle slopas och attfolkpensionsavgiften skulle utgöra av den till statlig inkomstskattbeskattningsbara inkomsten oavsett dess storlek. A beträffande ändring av 2 och 3 §§ lagen (nr 205) om pensionstillskott samt riksdagsuttalande angående pensionstillskottensfinansiering att skulle avslå motionen 1973:76, B beträffande ett långsiktigt program för förbättring avfolkpensionen att skulle avslå motionen 1973:644 i vad den behandlatsi detta betänkande, C beträffande anslagets storlek att med bifalltiU Kungl, Maj:ts under punkten B 4 framlagda förslag till Folkpensioner /74 anvisade ett förslagsanslag av 10 , D beträffande ändring av 3 § lagen (nr398) om finansiering av folkpensioneringen att skulle avslå motionen1973:885, beträffande ändring av 2 och 3 §§ lagen (nr205) om pensionstiUskott samt riksdagsuttalande angående pensionstUlskottensfinansiering 1) av i (vpk) som ansett attutskottet under A bort hemställa, attriksdagen med bifall tiU motionen 1973:76 skulle a) anta det imotionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (nr205) om pensionstillskott, b) uttala, att denmerkostnad, som en för /74 tUl av basbeloppet och fr,o, m, /75 tUl av samma belopp ändraduppräkning av pensionstillskotten medförde, borde täckas av medel urAP-fonderna och i skrivelse tiU Kungl, Maj:t begära förslag tUl åretshöstriksdag om ett sådant ianspråktagande av medel ur dessa fonder, beträffande ett långsiktigt program för förbättring avfolkpensionen 2) av herrar Ringaby (m) och i (m) vilkaansett att utskottet under B bort hemställa, att med bifaU till motionen 1973:644, i vad denbehandlades i detta betänkande, i skrivelse till Kungl, Maj;t begärde förslagom ett långsiktigt program för förbättring av folkpensionen, innefattandesnabbare uppbyggnad av pensionstillskott finansierade med ATP-medel, beträffande ändring av 3 § lagenden (nr 398) om finansiering av folkpensioneringen 3) av i (vpk) som ansett attutskottet under D bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:885 skulle antadet i motionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (nr 398) om finansiering av folkpensioneringen. i (vpk);