prot · FW0960 · 1973-12-31 00:00:00 — Manpåstod att del var ell sämre alternativ, och därför vUle man inle salsa på del,i stället för alt säga att vi under en övergångslid måste salsa påfamiljedaghemmen och all vi skall göra dem till ett bättre alternativ än vad denu är. av kritik på den punkten tänkte man såsmåningom om. Statsrådet har betonat alt familjedaghemmen ärmyckel bättre . Detta är bra, men fortfarande har man kvar en del avden gamla dogmatiska inställningen lUl familjedaghemmen, vilket gör att vitvingas atl varje är återkomma och bevaka att bidragen till famUjedaghemmeninle släpar efter. Vi har två reservationer på den punkten också . När det gäller bostadstillägget är det två specieUaproblem som jag skall säga ett par ord om. Del ena är ulbetalningssället, därjag yrkar bifall till utskottets förslag, som innebär att man även ifortsättningen som huvudregel skall betala ut bostadstilläggen lUl familjerna.Regeringen har tidigare haft samma inställning. FamUjepolitiska kommitténtUlstyrkte enhälligt all den ordningen skulle bibehållas, med undantaget , om del fanns särskilda skäl därtill när familjerna visade sig inte kunnaklara av hyran, skulle kunna besluta alt tilläggen skulle gå till hyresvärden.Men har regeringen vänt. Enligt vår uppfattning kan inle del faktum althyresvärdsintressena har fått majoritet på den socialdemokratiskapartikongressen få leda lUl genomförande av ett så Ula underbyggt förslag, somdel som framläggs. Jag yrkar alltså här bifall till utskottets hemställan. Den andrafrågan är den som behandlas i den särskUda propositionen Familjepolitik m. m. Familjepolitik m. m. ombegränsning av underskottsavdrag för räntor på egnahem, när man skall räkna utunderlaget för bostadstillägg. Utgångspunkten för del förslag som regeringenhar lagt fram är atl man anser atl del har förekommit etl missbruk. Människormed höga inkomster har skaffat sig dyra bostäder och fått göra ränteavdrag ochdärmed, på ett sätt som inle var avsett, kommit i åtnjutande avbostadstillägget. Det är oklart i vilken omfattning detta missbruk förekommer,men vi instämmer i principen all i den mån del förekommer bör del stävjas.Därför har vi anslutit oss lUl tanken att man skall göra en schablonregel, etttak för underskottsavdraget när det gäller underlag för beräkning avbostadstillägg. Så länge vi har bostadstUlägg skall de gå till det syfte som deär avsedda för. Men del framgår också av de beräkningar som vi har fått iutskottet -propositionen lämnade oss ulan särskUt mycket vägledning att etlsådant här schablonavdrag på som regeringen föreslog skulle fåkännbara effekter även för vanliga familjer med vanliga inkomster och vanligasmåhus, som inle alls är några lyxvUlor. Jag skall bara ge några illustrationertill dessa effekter. För en famUj med en årsinkomst på och etlegethem, som man har lånat lUl, skulle regeringens förslaginnebära en kostnadsökning med . Om familjen tjänar 40 000kronor och har lån på på huset, skuUe del innebära enkostnadsökning med . Och har familjen en . inkomst på 50 000 kronoroch lån på skulle det innebära I eller 100kronor i kostnadsökning. Det här är nu inte några fattiga människor. 50 000 kronori famUjeinkomst är ungefär genomsnittet i eller var det i varjefall 1972, nu ligger genomsnittet kanske något högre. Men det är heller ingalyxvillor, utan del är normala enfamiljshus i Storstockholms-området och iandra storstadsområden. Och familjerna har skaffat sig de här husen inle föralt de vill omge sig med något slags lyx, utan därför att de anser att de barn en bättre bostadsmiljö på del sättet. Visserligen ansågs det, när manför talade med socialdemokratiska jämlikhelsdebaltörer, väldigtreaktionärt atl verka för att folk skulle få möjlighet all bo på del sättet,men jag tror att även socialdemokrater nu anser alt det kan vara en bra miljöatt bo nära marken i småhus. De här människorna har kanske satsat mycket ochkalkylerat noga med all pengarna skall räcka lUI för dessa ganska dyra hus.Plötsligt får de en kostnadsökning på . Det är kännbart,och det har vi reagerat mot del har väckts motioner från olika håll. Även utskottets majoritet har insett att det måste görasen justering. Äv den tabell som jag visar på bildskärmen i kammaren framgåreffekten. Om underskollsavdraget maximeras till , som utskottsmajoritelenhar föreslagit, blir del fortfarande ganska stora höjningar omåret för dem som tjänar och har lån på och 960 kronorför dem som har i inkomst och i lån på sitt hus.När man jämför boendekostnaden för dem som bor i ell egethem, och för dem sombor i hyreslägenhet skall man tänka på att det kan te sig förmånligare för dem som harett hus, men amorteringarna skall också betalas. Det är visserligen ettsparande som man har igen senare, men just , när man har alla kostnaderna förbarnens konsumtion m. m., skall man fram med pengarna tillamorteringen. Del är en kännbar kostnad; del upplevs på del sättet av de härbarnfamiljerna. Därför har vi reserverat oss för atl man skulle höja avdragettUl . Då skuUe man få bort missbruket med de stora lyxvUlorna, menman skulle ändå undvika så här stora höjningar för famUjer i vanligainkomstlägen. Man kan väl också tillägga all de effekter, som uppslårnästa år enligt både regeringens och utskottsmajoriletens förslag, drabbardessa famUjer ovanpå den minskning av den privata köpkraften som blir sannolikmed den inkomslulveckling och inflationsutveckling som vi har all vänta oss.Det blir alltså ytterligare en skärpning utöver den som ligger i själva skatte-och bidragssystemet. Jag skall be alt få säga ell par ord om ettlitet speciellt problem som i detta avsnitt las upp i en motion av i . Det gäller möjligheterna atl få lån till inköp avdyrare hushållsmaskiner. Enligt vår uppfattning borde den här motionen snarareha behandlats i samband med bosätlningslånen som kommer upp under en senarepunkt. I fråga om bosättningslånen har utskottet i anledning av ett antalmotioner begärt att del skall göras en utredning av reglerna. Vi har därförinle reserverat oss för motionen av och i ,ulan vi hoppas atl man i det sammanhanget tar upp även den frågan. Jag berall få yrka bifall till reservationerna 2, 5, 6, 7, 14, 17 och 18. Familjepolitik m. m. HerrCARLSHAMRE (m): Låt mig först liksom gjordeför sin del med anledning av ett avsnitt i statsrådet försäkra att jag och det parti jag företräder inle ettögonblick ifrågasätter eller betvivlar statsrådet , regeringens ochsocialdemokratins goda vilja när del gäller atl, som uttryckte del,slå vakt om barnfamUjernas trygghet. Jag skall gärna gä längre; det har intebara varit fråga om god vilja ulan i många fall även om faktiska åtgärder somlett tUl önskvärda och nyttiga resultat. Ända sedan den gång i mitten på1930-lalet då man kan säga atl modern svensk familjepolitik bökade, inspireraddels av socialdemokrater som makarna , dels av en inflytelserik gruppmotionärer i dåvarande i en välkänd motion tUl riksdag ända har familjernas vUlkor i i myckel betydandeutsträckning förbättrats. Ingen bestrider att socialdemokratin har en mycketstor del av förtjänsten för denna utveckling. Icke desto mindre kan vi gräla om mycket på detta områdeliksom på alla andra områden. Då gäller det i allmänhet antingen att vi vUlsöka oss olika vägar beroende på att vi har olika underliggande värderingar ivissa stycken, även om vi gemensamt har värderingen atl vilja förbättrafamUjernas vUlkor, eller att vi har olika meningar om det ändamålsenliga i justde förslag som framläggs från regeringens sida. I detavsnitt av familjepolitiken som vi behandlar finns exempel. Nr 60 på motsättningar av båda de här slagen. I reservationen 3 har herr Onsdagenden och jag försökt att i fyra punkter sammanfatta moderata 4 aoril 1973 samhngspartiets uppfattning om vUkauppgifter familjepolitUcen, främst ---- ;-- ~------ detkontanta slödel tUl barnfamiljerna, bör fylla. Jag ber att få citera: Familjepolitik "Kontanlstödet tillbarnfamiljer bör utformas så, att del får främst - '" följande effekter: En vissstandardutjämning mellan barnfamiljer och andra grupper genom atl en del avbarnkoslnaderna avlyfts från barnfamiljerna. I denna riktning verkar främst deallmänna barnbidragen. Ett särskiltstöd där behovet är störst, dvs. till familjer med låga inkomster och/ellermånga barn samt till ensamstående barnförsörjare." I den riktningen verkarframför allt de statliga och slalskommunala bostadstUläggen. Ett särskUt stöd vid de tillfällen i familjensliv då de ekonomiska påfrestningarna är störst, särskUl liden närmast omkringell barns födelse. Den föreslagna nya föräldraförsäkringen täcker lUI en deldelta behov. Största möjliga valfrihet för familjerna. De bör fåvälja mellan att själva vårda barnen i hemmet eller atl förvärvsarbeta ochanlita hjälp med barntillsynen. Väljer de det senare bör de också ha rätt ochverklig möjlighet alt själva välja form för barntUlsynen. Denna huvuduppgiftför famUjepoliliken löses inte alls med nu fungerande system." Där har vi en av de skUlnader i uppfattning som bottnar iolika underliggande värderingar. sade ungefär som så att den mest brännandevalfrihetsfrågan är kravet all kunna välja både hemarbete och förvärvsarbeteutan att eftersätta barnens omvårdnad. Jag svarar inte för alt citatet ärordagrant men tror att det i huvudsak är rätt uppfattal alltså kravet altkunna välja båda. Jag skulle vilja formulera om del något och säga alt denstörsta bristen i detta avseende är tvånget alt, för att fuUl ut kunna tUlgodogörasig samhällets insatser på detta område, välja just den kombination som fruOdhnoff talade om och inle någon annan. Ett tvång att välja är inte någonvalfrihet. Det finns ett gammall exempel på valfrihet av samma slag.Det berättas om den gamle bilkungen , som av någon anledning hadefått för sig atl alla bilar borde vara svarta, att han mot slutet av sinverksamhet uppvaktades intensivt av sina medarbetare, som krävde atl kundernaskulle erbjudas ell större urval av färger. Kunden måste själv få välja färg påbilen. Ja visst, svarade , del är klart att kunden själv skall fåvälja färg på bilen, förutsatt alt han väljer svart. Ungefär på samma sätt resonerar skall själva få välja mellan hemarbete och förvärvsarbete,förutsatt att de väljer som regeringen vUl. Det är som jag ser del ingenvalfrihet, och jag skall återkomma till del. Låt migförst peka på etl annat bekymmer, som i synnerhet är ett Som redan nämnts lade familjepolitiska kommittén för snart etl år sedan fram etl ulbyggnadsprogram för 24 famUjeslödet, som skulle kosta och var avsett attgenomföras under loppet av . Jag anser nu liksom då att Nr 60 del varväl försvarbart att ge programmet den formen och inle föreslå den någonbestämd ordningsföljd mellan de olika åtgärder som fördes fram. Men detgällde kommittén och gäller knappast regeringen. Dethade varit i hög grad önskvärt atl regeringen, när den nu lägger ' P framförslag som i varje fall kostnadsmässigt motsvarar ungefär en ' tredjedel avdet programmet, också hade låtit få någon uppfattning om vartregeringen syftar i fortsättningen. Del hade varit önskvärt all fåtttUlfälle atl avväga de olika förbättringarna mot varandra, i synnerhet somkommittén när det gäller avvägningen inle var helt enig. Om vi får förslagenmed en bil varie år ell par framåt kommer vi inte all ha den möjlighetenalt lägga en större tyngd på etl avsnitt och en mindre på ell annat, attförbättra på ett område och betala priset att tvingas skjuta upp något annat.Vi får inte den möjligheten, därför att vi får förslagen styckevis och delt pådet här sättet. Det vill jag beklaga och gärna hoppas atl, när regeringen somvi utgår ifrån kommer att ske tUl nästa års riksdag, vUken regering det än ärvid den tidpunkten återkommer med ytterligare en bil av ulbyggnadsprogrammet,man då också sätter in det i etl sammanhang som ger möjlighet atlgöra inbördes prioriteringar mellan de olika föreslagna åtgärderna. Reservationerna 2 och 3 nr 2 från utskottets center- ochfolkparliledamöler och nr 3 av och mig - rör sig i myckel storutsträckning med samma frågeställningar. Det är just önskemålet om' ensamordning och en överblick av hela reformfältet, det är kravet på en samladplan för åtminstone de närmaste årens utbyggnad och det är önskemålet om vadsom i första hand skall ingå i planen för de närmaste årens utbyggnad. 1 detsista avseendet skUjer vi oss något, och jag vUl säga några ord om del. har klargjort all millenparlierna bl. a.önskar en indexreglering av barnbidragen. Jag vUl klart säga att på den punkten delar moderata samlingspartiet regeringens uppfattning atl vi inle skall ha någon indexreglering av barnbidragen, huvudsakligen av två skäl. Ett är, som redan har anfört, att det skulle binda och regeringens händer och hindra oss att år göra den prioritering av utbyggnaderna som kan behövas. Om det skulle bli så alt det även i fortsättningen kan ställas till förfogande 200, 300 eller 400 miljoner finns en uppenbar risk atl det utrymmel helt skulle las i anspråk av automatiska förändringar av barnbidragen. Vi skulle då vara ur stånd att göra något annat. Del är enligt min mening inte någon lycklig situation, när vi lika väl kan önska alt i stället förbättra stödet vid de särskilt påfrestande tillfällena eller stödet till låginkomslfamiljerna. Del finns också etl annat skäl. Moderata samlingspartiet, liksom millenparlierna, har ju länge krävt en indexreglering av skatteskalor och avdragsbelopp i skallesyslemel. När man kräver del får man också göra klart för sig att man inte rimligen kan indexreglera både utgiftssidan och inkomstsidan i budgeten. Viss indexreglering av utgifter är nödvändig. Det gäller framför allt sociala utgifter som representerar ett absolut minimum, en minimi standard som inte tål någon urgröpning ens av en kort tids prisstegringar. Dit hör i första hand folkpensionerna, men även en del annat. Nr 60 måste man rimligtvis acceptera att om inkomstsidan hindras att växa Onsdagenden automatiskt kan inle alltför storabitar av utgiftssidan få lov all växa 4 aoril1973 automatiskt. Det måste rimligenleda tUl ett årligt behov av skallehöj- ---- ------------- ningar, och del vUl vi inle vara med om. FamUjepolitik yj j. j jtgngj fgj. fg g gnatönskemål, som vi vUl ha tUlgodosett i den planvi förväntar oss för famUjestödets fortsatta utbyggnad, och det är just enförbättrad valfrihet för famUjerna. Det går en bred ekonomisk klyfta mellan de familjersom vUl och kan utnyttja det som statsrådet så vackert kallarsamhällets barnomsorg och de som inte vUl eller kan utnyttja den omsorgen. Jaghar sagt del tidigare atl även för familjer som på grund av högainkomster betalar mycket höga egna daghemsavgifter är den daghems-kostnad deinte betalar, det bidrag som stat och kommun ger till barntillsyn i de fallen,det i särklass största bidrag som utgår inom hela del famUjepolitiska systemet.Det kan uppskattas lUl , varierande med egenavgifl,med daghemmens olika dyrbarhet och sådant. Men det är alltså bara en delfamUjer som får del av del slödel. Och det är ingalunda självklart de sombehöver del bäst. För att få del av del krävs del att man råkar bo någonstansdär förmånerna finns tUlgängliga. Det krävs också all man är vUlig atl låtasina barn i huvudsak tillses i den formen. Och det krävs åtskiUigl annat. Förstora delar av befolkningen kommer denna förmån sannolikt aldrig att blitUlgänglig - jag tänker på glesbygdernas folk och för de andra skulle detäven med en ambitiös utbyggnad i varje fall dröja länge innan så sker. Vi menar alt även de familjer som antingen väljer allordna sin barnomsorg genom att någon av föräldrarna under stannari hemmet och avstår från förvärvsarbete eller, om båda förvärvsarbetar, väljerall låta sina barn tillses på annat sätt än i samhällets barnstugor rimUgenmåste få någon del av ett stöd med samma syfte som barnstugestödet. Del kantill en del, och icke obetydlig del, lösas på skattesidan, i synnerhet för demsom är två förvärvsarbetande. Genom realistiska förvärvsavdrag förbarntillsynskoslnader kommer man etl gott stycke på väg. Del kan, som moderatasamlingspartiet har föreslagit i en partimotion till årets riksdag, också del lösa för familjer med endast en förvärvsarbetande, om man vill medge ettextra avdrag för inkomsttagaren i den famUjen med hänsyn till de ökadekostnader man har i förhållande till inkomsten och i förhållande till familjermed två inkomster. Men vi är också helt medvetna om alt del aldrig går altkomma hela vägen fram genom reformer på skaltesidan i detta avseende, ulan detbehövs en komplettering, någon form av vårdnadsbidrag för småbarnsfamUjer sominte kan få eller som inte efterfrågar plats på daghem eller i famUjedaghem. Vihar tidigare framfört del förslaget, och vi vidhåller alt del är någonting somskall undersökas. Så till några frågor rörande bostadstilläggen. I fråga omde nya inkomstprövningsreglerna och atl man skulle bortse från de förlustavdrag som kan uppkomma i självdeklaralionen vid bestämningen av den bidragsgrundande inkomsten går moderata samlingspartiet, och och jag i reservationen 4, längre än millenparlierna har gjort i 26 sin reservation i del alt vi yrkaravslag på hela förslaget. exempel påden andra sorlens meningsskUjaktighet som inle i första hand bygger på olikagrundvärderingar utan på all vi är övertygade om att just det förslag som härhar framlagts av regeringen icke är effektivt när del gäller all lösa deproblem som man själv säger sig vUja lösa. De i debatten myckel uppmärksammadefall av missbruk eller, för atl inle om alla använda en så kriminaliserandeterm, av onödigt utnyttjande av bostadstUlägg, som man säger sig vUja kommaåt, kommer med det föreslagna systemet att lämnas helt i fred. Man kommer ickeål dem. De höginkomsttagare med lyxvUlor som uppbär höga bostadstUläggkommer även i fortsättningen att göra det. sade atl det föreslagna systemet drabbar ävenalldeles vanliga löntagare med alldeles vanliga inkomster och aUdeles vanligaegnahem. Han har rätt men särskUl rätt om man skärper det därtill alt deldrabbar huvudsakligen eller nästan enbart dem, medan de andra går fria. Det är ju så att stora bostadstillägg i fall med högainkomster och lyxvUlor egentligen bara förekommer vid rent bedrägeri, där manantingen sätter sig över de regler som redan finns eller kringgår demgenom atl ge felaktiga uppgifter om sina inkomster och framför allt om sinförmögenhet. Sådana fall förhindrar man inte med den föreslagna nya regeln. Dekan bara förhindras genom en bättre kontroll, och en sådan har, som vi nästanvarje dag kan läsa om i tidningarna, nu inletts på många ställen, och manfångar också många fula fiskar i det nätet med hjälp av de regler som redanfinns. Vidare kan bostadstillägg vid rätt höga faktiska inkomsterförekomma i kombinationen rörelseidkare och villaägare. Del beror emellertid påatt rörelseidkaren av näringspolitiska skäl beskallas efter särskUda regler,som ofta leder till atl den nominella skattepliktiga inkomsten är låg iförhållande lUl den reella inkomsten. Meningen är ju atl den skattelättnaddetta medför skall användas till konsolidering av företaget, och det sker välsom regel också, får vi hoppas. Men i detta sammanhang är det viktiga att dennalåga inkomst, som bl. a. möjliggör bostadstillägg, som regel framkommer redanpå den s. k. rörelsebilagan till självdeklarationen och icke påverkas av detförslag som regeringen lagt fram. Oavsett om man får göra något förlustavdragpå huvudblanketten eller inle har den låga inkomsten redan förts in på raden"Sammanräknad inkomst" i deklarationsblanketten. Det kommer icke alt görasnågot nämvärt åt den saken med del föreslagna systemet. Ett förslag, som är avsett alt förebygga missbruk men varsverkan måste bli att i stort sett bara drabba dem som alls icke är beskylldaför missbruk, har vi alltså icke kunnat biträda utan vi yrkar i reservationen 4helt avslag på propositionens förslag i detta avseende. I frågan om utbetalningen av de slalskommunalabostadstilläggen till famUjerna eller till hyresvärden har socialdemokraterna iulskoltel kommit att bilda minoritet, och de har avgivit reservation. ÅtskUliglär redan sagt i denna fråga, och mer kommer alt sägas. Jag kan nöja mig med atlsom lök på laxen lägga påpekandet att det knappast kan vara nödvändigt attsamhället, som redan har omgärdat hyresfordran med exklusiva garantier, vUkaknappast gäller för någon annan typ av fordran Familjepolitik m. m. den 4 aprU 1973 utommöjligen växel, dessutom skall engagera sig som inkasserare för defordringsägare sorn har samhällets stöd mer än nästan några andrafordringsägare. Det kan inte vara rimligt alt vi för några få i det storasammanhanget mycket få - fall av försumlighet skaU behöva sätta bortåt 600 000famUjer under förmyndare. På den punkten yrkar jag därför bifall tUl utskottetshemställan. Så lUl den tredje frågan. Vi har fått ett förslag om attbostadsstödet liU barnfamUjer skall utvidgas lUl att omfatta ävenlåginkomsttagare utan barn. Del är återigen ell sådant där fall, där vi menaratt det föreslagna systemet inle är tUlräckligt effektivt för atl i rimlig gradmotivera en satsning av den storlek som föreslås ske. Vi är överens om attlåginkomsttagare är i behov av och borde kunna göra anspråk på samhällets stöd.Men del är uppenbarligen omöjligt alt knyta etl sådant stöd till just den delav konsumtionen som bostaden utgör, om man skall vinna någon effekt med stödet.Del finns hundratusentals och åter hundratusentals låginkomsttagare, som vore ibehov av en bättre standard, och vi når en försvinnande liten del av dem om viknyter stödet just till bostadskostnaden och bosladskonsumlionen. Och vad värreär: vi når inte de allra mest behövande ulan snarare dem som ligger närmastgränsen för att icke längre vara låginkomsttagare. I valet mellan två modeller, som familjepolitiskakommittén hade låtit utarbeta utan att själv kunna förmå sig till altrekommendera någon av dem, har regeringen stannat för den ena och centerpartietför den andra. Jag skaU medge atl av två onda ting har kanske regeringen trotsallt vall det minst onda. Olägenheten med regeringens förslag är atl del når såytterst få, men i gengäld med belopp som åtminstone kan ha någon effekt där dehamnar. Den andra modellen når något fler, men med belopp som är så små alt deknappast skulle märkas ens i en budget av den storlek som vi har atl räkna medhos dessa grupper. Men ingendera vägen är effektiv och ingendera är rättvis.Dessa låginkomsttagare skulle ju få stöd till hyran i den mån den överskrider300 eller . Förutsättningen för att få stödet är all mansjälv har råd atl betala en för dessa grupper mycket betydande hyra utöver dendel man får i bostadstillägg - en hyra som är så stor atl man för all kunnabetala den måste ligga i det allra översta skiktet av de inkomsttagare somskulle bli berättigade till tillägget. Vi har gett exempel som illustrerar del här. Eninkomsttagare som tjänar och har en hyra på 550 kronorskulle få i bostadstillägg. Men den som tjänar 1 000kronor del är en verklig låginkomsttagare, det och därför inte orkar medden del han själv måste betala av en sådan hyra utan bor för låt oss säga 290kronor får inle etl öre. Delta kan inle rimligen vara ett rättvist syslem, och viyrkar avslag på det också. Bara några frågor som gäller barnlillsynen.Vi avskaffade i äntligen vunnen enighet den s. k. balansregeln förstatsbidrag till kommunernas familjedaghem. 1 en treparlireservalion tilldagens belänkande begärs atl vi nu också skall avskaffa den kvarvarandekvotregeln. Jag vill inle hävda att detta är någon särskUl stor fråga, men det ärnågot av en rättvisefråga. Del nuvarande systemet innebär ju atl en kommun sominte har minst 100 famUjedaghemsplatser, kanske därför all del inte finns behovav så många, är ställd helt utanför rätten till statsbidrag. Vi tycker att detär en onödig begränsning och vill därför atl den regeln skall avskaffas. Med de här orden vUl jag yrka bifall lUlreservationerna 3,4,7,9, 11, 12 och 17 och därutöver till utskottetshemställan. (vpk):