prot · FW0983 · 1973-12-31 00:00:00 — I bolagsdominerade bygder kan bygdens egna jägare ägare av småmarkområden och icke markägare - få sina jaktmöjligheter starkt beskurna.Kombinationen av jakträtt och markäganderäll får klart odemokratiskakonsekvenser för jakten, och jägarna även många av dem som har mindre mark-och skogsområden blir salta åt sidan. Vi har alltså krävt atl jakträttenskiljs från markäganderälten. I stället för att hålla ell stort tal här skaUjag nöja mig med etl långt citat ur motionen: "Demokratiseringen ger förbättrade möjligheter ål denstora majoriteten av marklösa jägare och åt små markägare. Men denna störrefrihet i själva jakträtten skärper behovet av atl kontrollera avskjutningen påetl ekologiskt riktigt sätt. Detta måste jägarna acceptera - ansvaret ärfrihetens pris. En demokratiserad jakt bör därför kombineras med reglering avavskjutningen i fråga om större vUlebråd eller arter, mot vilka jakt börbedrivas med återhållsamhet. De orättvisa inslagen i regleringen försvinner ju,när de stora markägarna inte längre gynnas med licenser. Det kan heller aldrig bli fråga om all göra jakten tUl ettallemansnöje för var och en som kan köpa jaktvapen. SkUjer man jakträtt frånmarkägande, kan antalet jaklintresserade tendera att öka, speciellt blandbefolkningen i de större städerna. Denna utveckling måste jägarna själva övakontroll över. Jakten har varit och är väsentligen en del av den lokalabygdbefolkningens liv. Den bör så förbli. Det är därför de lokall förankrade jägarna som i förstahand bör besluta om vem de vUl uppta i sin krets. Det finns inga skäl att i endemokratiserad jakt öppna slussarna för alla nöjesjägare från städerna. Jaktenbör vara en allmänningsrätt. Del är inle delsamma som en allemansrätt. 1 etl demokratiserat jaktväsen måste de ovan nämndaproblemen i första hand omhänderhas av jägarnas lokala självstyrelse och påderas självansvar. Alternativen är annars en centralt styrd, statlig jakt ellerett bibehållande av bolags och stora markägares privUegier." Detta var alltså ell citat ur motionen. Sedan följer ellprogram i elva punkter för en demokratisering av jakten. Med detta yrkar jag bifall till den förnämligareservationen till detta betänkande frän jordbruksutskottet. Rätt tiUjakt, m. m. HerrHANSSON i Skegrie (c): Del gläder mig alt inle känner siglika hotad av mig som av de stora kanonerna, herrar och . Jag skallinle heller sträcka mig längre än lill alt försöka se saken ur ell vanligtjaktgevärs perspektiv; del är mest sådana vapen man brukar använda i dessasammanhang. Jag tror inte all det är någon större mening att ta upp enprincipiell debatt med den ärade reservanten om jakträtten kontramarkägandebe-greppel; vi har alltför olika principiella bedömningar aväganderätten till såväl mark som annat och av vad som avses med äganderätt. Motionärerna och reservanten anser alt del är ettklassprivilegium atl ha jakträtt på den mark man äger. Jag vill för min delinle bestrida alt det är ett privilegium alt få jaga på sin mark. Men del ärockså ett privilegium all fä njuta av solen och växtligheten på den ägda tomtenoch den ägda Nr 83 marken. TUl de mer tvivelaktigaprivilegierna för en markägare hör att Onsdaeen den ' ' skyldig att hålla rent efter aUa dem som skräpar ned på hans mark. 9 mai 1973 '' " också skyldig alt hållavattendragen rena från alla de föroreningar --- [;--------- som allmänheten behagar berika den med. Det är alltså inle bara -' ' privUegier, ulan det är ocksåskyldigheter för den som äger mark. Men motionärerna och reservanten skjuterde stora markägarna framför sig. Det är ju vanligt att göra del i de härsammanhangen - det är lättare atl uppamma etl slags antipati mot dekapitalislsamhällels vanprydande företeelser som de stora markägarna är. Av våra jordbruksmarker innehas emellertid avvanliga jordbrukare, dvs. jordägare som har i varje fall , och av skogsmarkerna i vårt land äger vanliga bönder . En socialisermgav jakträtten drabbar därför vanhga bönder mera än den drabbar de verkligtstora markägarna och bolagen. Såvitt man kan förstå skulle de vanligajordbrakai-na inte ens ha jakträtt på sin egen mark; långt mindre skulle de fårätt att mot ersättning överlåta den lill nägon annan. Del är kanske trots allt ändå de mindre markägarna som imycket stor utsträckning vårdar sig om vUtet och ser till atl detta kanövervintra. För statligt ägda jaktmarker skulle däremot enligt motionärerna ochreservanten marken arrenderas ul mol arrendeersältning. Del tycker jag ärinkonsekvent - om man någonstans skulle börja försöket med sociali-serad jakt,vore del väl riktigt att börja pä de redan nu statligt ägda markerna och se hurförsöket slog ut där. Med den uppläggning som man har gjort är jag rädd för attdet i stället skulle komma atl skapas en verkligt privilegierad överklass avdem som fick nåden att godkännas i etl jaktsällskap. Om dessa idéer skulleomsättas i vårt land, skulle det bli ell ordentligt mördande ute i naturen. Mankornme alldeles säkert all resonera som så: Skjuter inte jag allt som rör sig,är det någon annan som gör del, och därför är del bäst att vara framme i rattanlid! Jag tror i stället atl vi, med den form av jakt ochjakträtt och . markdisposition som vi nu har, har ganska goda möjligheter effektiv viltvård. Med en socialisering av jakten är jag, som jag sade, räddför att det blir ganska klent bestäUt med vUlvården. är det väl i allmänhetså, atl en markägare inte arrenderar ut sin mark åt s. k. rovjägare, dvs.sådana som skjuter på alll som rör sig. Det skulle också bli ganska besvärligtatl begränsa antalet jägare enligt det recept som motionärerna har föreslagit. Jag ger motionärerna och reservanten rätt i ell avseende:del är när man säger att jakten inle bara skall betraktas som ell nöje. Dettaär riktigt; jakten har allvarliga uppgifler, och därför skall den också handhasmed ansvar och allvar. Men det är alldeles felaktigt atl som här gjortsbetrakta jakten och jakträtten som ett överklassprivilegium. Jag tror det finnsjägare inom alla samhällsgrupper. De är inte någol slags kapitalistsamhälletshögsta koryféer, utan de är ett ganska hyggligt genomsnitt av allasamhällsgrupper. Jag skulletro all även arbetare kan få jakträtt på bolagsmark - i varje fall bordede få det. Det är möjligt all man pä domänverkels jaktmarker '" som ett slags privUegium överlåterjakträtten till tjänstemän - del vill jag inte yltramig om, men jag har hört någonling om del - men i så fall är Nr 83 det statensom på de statligt ägda markerna gått in för en så misshaglig Qnsdaeen den Som jagförut sagt får inte jakten betraktas som ett nöje; den är ----------- nödvändigför en någol så när hygglig balans i naturen och för alt ge titt jaKl, m. m. Därför är del nödvändigt att hålla jakten under kontroll. Deltasker också i vårt land genom ansvarskännande organisationer och genomanställda jaklvårdsljänstemän. Som vi sagl i betänkandet pågår inom jaklmarksulredningenarbete med alt se över och pröva en hel rad frågor på jaktens område, bl. a.frågan hur man skall kunna lUlhandahålla lämplig mark ål det ökade antaletjaktintresser-ade. I de direktiv som utredningen arbetar efter understryks degoda erfarenheter som vi har av jaktvårdsområdena, och man anser altjaktvårdsområdena skaU byggas ul . Det heter bl, a, i direktiven: "Förutom frågor rörande jaktarrende bör kommitténöverväga andra former för att ge ökade jaktrnöjligheler ål jägare som inle ägerjaktmark," Man kan där tänka sig, säger man, en form avkorllidsupp-lätelse i stil med vad som förekommer på fritidsfiskets områdegenom försäljning av fiskekort. Vidare säger man i direktiven alt områden somär lämpliga för sådan upplåtelse innehas av domänverket och de störreskogsbolagen. En genomgående tanke i direktiven är omsorgen orn viltet.Den omsorgen skall ha den högsta prioriteten. Utredningen har därmed intedirektiv all gå så långt som motionärerna åsyftar. Den skall inte ge sig in pääganderättsprinciperna och skilja jakträtten från markäganderätten. Känner jagutredningsmännen r-ält ser de i första hand till jakt- och viltvårdensintressen och kommer inte alt ge sig in på sådana äventyrligheter som delskulle vara att följa de propåer som motionärerna och den ärade reservanten harg,jorl sig lill talesmän för. Jag tror alt det är möjligt alt åstadkomma betydandereformer som kan vara lill gagn för intresserade människor som vill jaga i våramarker ulan atl göra så rigorösa ingrepp som föreslagits. Jag bermed detta att få yrka bifall till utskottels hemställan. (vpk) kort genmäle: Jag är ledsen att i Skegrie, somär en så ambitiös läsare av handlingar, tydligen inle har läst motionen och ivarje fall inle lyssnade på vad jag .sade som inledning när jag tog del långacitatet om demokratiseringen. Om han hade lyssnat skulle han inle ha sagl attde små jordägarna enligt vår motion inte skulle ha i-ält till jakt ens på egenmark. Jag hänvisar återigen till del långa citatet och lill motionslexlen iövrigt och lill reservationen. Jag medger gärna atl frågan om jakträtten inte hör tiU delättaste. Jag är på intet sätt någon expert på delta, vare sig teoretiskt eller praktiskt. Men jag har i min nära omgivning hdelsefulla jägare, både sådana som har mark och sådana som ingen mark har, Äv de marklösa jägarna finns det förstås också flera kategorier - sädana som bor i trakten och sädana som bor långt borta och bara kommer till platsen , kanske 181 Rätt tiUjakt, m.m. Vi har nämnt detta i motionen, och jag citerade del . Jag har hört diskussioner mellan dessa olika kategorier.Då kommer alltid frågan om ansvaret upp, vilken även i Skegrieberörde, ansvaret för jaktvården och ansvaret för alt jakten inte bedrivs såintensivt och så hänsynslöst att del snart inte blh några djur kvar att jaga,är som sagl ingen enkel och lättlösl fråga, men det finns ju många svårafrågor som man tvingats ge sig på därför all det varit nödvändigt alt lösa dem.Här gäller det en demokratisering, i Skegrie, och del är intefråga om några särskilt svåra ingrepp. Som det nu är drabbas inte bara de marklösa jägarna av detmissförhållandet all jakträtten i princip är knuten till ägande eller arrendeav mark. Också många små jord- och skogsägare drabbas. Att jakträtten är knutentill ägandet eller i vissa fall arrendet tog jag som ett direkt citat urdirektiven för jaklmarksulredningen. Som i Skegrie sade var detinte meningen all rubba på della förhållande. Så långt jag kunnat finna syftarinle utredningen till att ifrågasätta denna princip. Del är därför som vi frånvänsterpartiet kommunisterna inte har väntat oss några revolutionerandesynpunkter från denna utredning, och därför har vi begärt en utredning omdemokratisering av jakten. i Skegrie (c) kort genmäle: Jag har byggt på det som slår i motionen: "Markägande medföricke jakträtt på enskilt--------------------------- ägd mark," Det måstebetyda att den somäger enskild mark därmed icke har jakträtten. Sedan vUl jag som aUmänl omdömesäga att jag inle tror att de principer som föreslås i motionen passar i vårtland. Frågan är om de emanerar från våra förhållanden. Man talar nämligenständigt i motionen om "byns mark" och "byns område". Här iSverige har vi väl knappast någon by som äger jaktmark. Begreppet by i denmeningen har man väl fått från annat håll där det finns kolchosbyar,kollektivbyar etc. Där passar det här principerna alldeles ackurat in. Där kan,såsom det skisserats, alla som bor inom byns område ha jakträtt, inröstas ibyns jaklvårdsförening och, om de tillhört byn tidigare men lämnat den, på nytlfå rätt atl inträda. Del stämmer precis med förhållandena där man har byar aven annan karaktär än här i , Det är därför jag tror att denna motioninle är så verklighetsbelonad hos oss. HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle; Jag började med att uttala min personligafruktan för de stora kanoner jag skulle möta. Jag vill påpeka att de kanonersom mötte sades ha bra ammunition, men det har inte den kanonjag möter här. Jag vill återigen betona att i motionen står: "Jakten harvarit och är väsentligen en del av den lokala bygdbefolkningens liv. Den bör såförbli," När i Skegrie gråter en skvätt överjordbrukarna, vill jag framhålla all många jordbrukare inle har någon jakträttalls. Jag har en uppgift på att 50 proceni av arealen i tre län är arrenderadjord och alt arrendalorerna inle alls har någon jakträtt utan vidare. jorden bör väl också ha jakträtt, , inle bara de som äger Nr 83 jorden, bor någon annanslans och har jordbruket som ett investerings- Qnsdaeen den och avdragsobjekl, 9 mai 1973 i Skegrie (c) kort genmäle: tiUjakt, m. m. Jag liknar mig inte vid en kanon. Jag såg delhela ur etl vanligt jaktgevärs perspektiv. Jag har inle behövt ha så förfärligtgrova hagel för alt nedlägga del vilt som vi nu behandlar. Jag vill först uttala min tillfredsställelseöver de ändringar i jaktlagen vilka föreslås i propositionen 68 som vi nubehandlar, förslag som är föranledda av vad jordbruksutskoltel kom fram tUlförra året och godkände. När det gäller fallvill som skall tillfalla kronan enligt18 § ifrågasatte om man inte också skulle ta medåtskilliga andra arter, t, ex, alla hackspettar och ugglor. innebärförslaget som alla har sett alt man bara utökar förteckningen med ell par arternämligen svarthalsad dopping och trappar. De är verkligen sällsynta fåglar. Delöverensstämmer helt med den princip som och jag framförde förraåret i etl särskilt yttrande i anslutning lill denna fråga. Jag tycker alltsåalt förslaget är helt rUctigt, Jag tycker också del är bra med det andra förslaget vi nukommer all besluta om, nämligen alt man enligt 30 § skall få möjlighet allförverka även motorfordon. Del föreslogs i olika motioner, bl, a, ien molion från moderata samlingspartiet. Jag hoppas alt del skall medverka lillall vi skall kunna hindra eller i varje fall minska den alltmer utbredda olagajakt som förekommer från bilar och andra motorfordon under skymning och mörker.Det är en ovanhgt osmaklig form av jakt, som inte minst kan medföra avanceratdjurplågeri. Jag har, fru lalman, naturligtvis begärl ordet i förstahand för all deltaga i den debatt som börjat mellan ulskollets ordförande ochherr i anledning av kommunistmolionen, som bl, a, kräver all jakträttenhelt skall skiljas från markäganderälten. Del är väl inle förvånande i och försig att ett sådant här förslag kommer från vpk. Jag tror inle all man behöverla fram några stora kanoner som , enligt , var så räddför, då vpk förmodligen är ganska isolerat i sin uppfattning. Men det finnsanledning alt diskutera frågan och reagera mol den. Jag tycker för min del allutskottet skulle ha avvisat denna tanke mera kategoriskt än del gjort genom allbara hänvisa lill jaktmarksutredningen. Jag tror all den stora grupp av småmarkägare som enligt skulle få betydande vinster betackar sig förvarje förslag som lar bort deras personliga jakträtt på den egna marken, ävenom den är liten. Sedan tycker jag också atl man väldigt starkt kanifrågasätta hur della förslag, som i och för sig är ganska svårbegripligt, skulle fungera i praktiken. Blir det inle etl oerhört administrativt krångel och innebär det inle atl man försämrar viltvården i förhållande till nu i stället för tvärtom? Nr 83 Vi har erfarenheter frän inångaandra länder, där man har en mer eller Onsdaeenden mindre allmän upplåtelse av jakt,men de är som regel inle särskilt goda, 9 mai 1973 Framför alll är det en mycket dyradministration och besvärligt med Det kan medföra besvärande intrång för markägarna, och Rätt tiUjakt, m. m. vtvårdenkan bli lidande på atl del inle finns det där personliga inlressel för vårdenav villstammarna. Utvecklingen i vårt land i fråga om jaktvård och viltvårdhar varit mycket positiv, framför allt genom tillskapandet avjaktvårdsområdena, som har medfört samverkan mellan ägare av angränsandemarker. För när-varande är mer än anslutna tilljaklvårdsornråden, och del finns över 1 500 sådana. Med lämplig avskjutning,som kan beslutas gemensamt av alla jägare det är inte bara markägarna som ärmed ulan alla som har jakträtt inom området -, genom utplanlermgar av vilt,genom utfodring t, ex, ordnande av villåkrar - och genom att förbättrabiotopen - exempelvis genom att göra villvalten som varitmyckel populärt kan man, viUcel också skett, i hög grad öka vUtslammarna inomde här områdena. Del är naturligtvis värdefullt, mte bara för dem som harmöjlighet att jaga inom områdena utan också för den breda allmänheten. Det är självfallet ingalunda bara markägare som fårmöjlighet alt jaga på jaktvårdsområdena eller på andra marker, och inte hellerär del så alt bara höginkomsttagare har råd atl arrendera jaktmarker. Deundersökningar som har gjorts, t, ex, av låginkomstutredningen, visar atljakten är väl förankrad hos de breda lagren inom befolkningen, I låginkomstutredningensrapport sägs bl, a, så här: "Inga eller obetydliga socialgruppsskillnadergäller för fritidsaklivileterna fiske, jakt" osv. Det nämns en del andrasom är ovidkommande i det här sammanhanget. Visst finns det anledning att diskutera möjligheterna allge dem som inle äger marker större föratsätlningar alt jaga än ,och del är ju också jaktmarksutredningens kanske viktigaste uppgift att kommamed förslag i det avseendet, men det finns absolut ingen anledning att göra enså radikal förändring som den som föreslås här, nämligen att ta bortmarkägarnas jakträtt. Del skulle inte medverka lill nägon bättre viltvård ulanbara störa den mycket positiva utvecklingen i vårt land mol alll störreintresse för och allt bättre organisation av jakt och viltvård. Jag vill alltså, fr-u talman, liksom i del särskildayttrandet och av många olika skäl starkt reagera mot det ingrepp i den enskildaäganderätten som etl genomförande av det här förslaget från vpk skulleinnebära. Jag yrkarbifall till utskottets förslag. (vpk): Jag har inte med mig alla utredningar, så jagkan inte på rak arm kommentera det här citatet från låginkomstutredningen, men jag föreställer mig alt när man har gjort en sådan genomgång så har man fått ett speciellt urval av orter där nästan hela befolkningen kan jaga och fiska, exempelvis i vissa trakter uppe i norr. Om man hade gjort en motsvarande undersökning beträffande befolkningen i eller 184 så tror jag att man hadefåll fram en annan fördelning, men det ärnågonting som jag inle ulan vidare kan bestämt påslå. Sedan vill jag reagera mol yttranden atl vivill la bort Qnsdaeen den markägarnas jakträtt. Det är inle alls avsikten. Meningen är alt g 1073 demokratiserajakten, vilket är någonling helt annat. Vi har betonat gång --- -_-_ på gångalt del i första hand är den lokala befolkningens rättigheter. Ratt UUjakt, m. m. självfallet inklusive jordbrukares och skogsägares, som vi villtillgodose. Men vi vill inte att principen om atl jakten och marken hör ihopskall förevigas, utan vi vill ha en demokratisering därvidlag. När det gäller fördelningen på olikabefolkningsgrupper vill jag bara hänvisa till låginkomstutredningen och ber altherr Takrnan studerar vad som slår där. Hur del sedan förhåller sig medfördelningen mellan Slockholm och andra orter kan jag inte svara på, men det ärav mindre intresse. I er molion säger ni för övrigt att ni alls inte vill allstadsborna skall få jaga utan det är i första hand de som bor intilljaktmarkerna som skall få göra det. Sedan påstår att man alls inte vill ta bortjaklrällen för de små markägarna. Men det är ändå vad man föreslår. Ni kansketänker all de skall få jaga på andra områden där vem som helst inom bygden dåfår jaga. Markägaren skulle inle få någon möjlighet att som ta ul någon somhelsl ersättning för upplåtelse av jakträtten. Jaktområdena är nu ganskavärdefulla, eftersom man kan få ut betydande arrendeinkomster på lämpligajaktmarker. (vpk): Jag har svårt atl förstå vad del är för meningmed all karikera vår ståndpunkt här. Jag skall inte diskutera allemansrätt nudärför all del är ett mycket intrikat begrepp. Vad vi syftar lill är inteheller en allemansrätt beträffande jakten utan det är en demokratisering avjakten. Jag tänker inte ägna mycket mera tid ål atl förklara detta. Jag troratl de som läser motionen och de som läser reser-vationen kommer att förslå vadvi menar, och de kommer - oavsell vad de söker tolka in i detta atl ha svårtalt förvränga vad vi har menat med värt krav på en ulredning om jaktensdemokratisering. Jag vidhåller mitt yrkande om bifall lill reservationenoch hoppas att del blir åtskUhga som förstår att detta är en viktig fråga förmänga människor i vårt land och alt de följaktligen kommer att stödjareservationen. Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1, 2 och 3 a Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hernslälll. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemslällan, dels reservationen av , och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvar-ad. Sedan begärl volering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: 185 Den som vill alt kammaren bifaller jordbruksutskottets hemslällan i belänkandetnr 22 punkten 3 b röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 283 Nej - 15 ' Avslår - 1 1 § 17 Föredrogs jordbruksutskottets belänkande nr 24angående uppskov med behandlingen av vissa till utskottet hänvisade ärenden. Utskottets hemställan bifölls. § 18Handeln med bilreservdelar Föredrogs näringsutskoltetsbelänkande nr 46 i anledning av molion angående handeln med bilreservdelar. 1 näringsutskoltels belänkande nr 46 behandlasen molion av och mig själv, vari vi har hemställt atl riksdagenskulle hos Kungl. Maj:l hemställa om åtgärder i syfte atl sanera handeln medbilreservdelar. Utskottet har skrivit ganska positivt utan all dock ha kunnattUlstyrka motionen. Jag har noterat utskottets påpekande atlnäringsombudsmannen, efler del alt motionen väcktes, hos statens pris-ochkarlellnämnd har hemställt om ulredning av kostnader och lönsamhet vidreservdelsförsäljningen inom såväl leverantörsledel som återför-säljarledel.Utskottet har också i övrigt varit mycket positivt i sin skrivning. Det har bl,a, erinrat om all i sitt remissyttrande övermotionen meddelat, atl det i samarbete med bilindustri- ochbilgrossislförening ämnar vidta åtgärder i motionens syfte. Motionärerna kommer inte atl ställa annat yrkande än ombifall till utskottets hemstäUan, men vi vill erinra om att vi kommer att följadenna fråga myckel uppmärksamt och överväga vad som kan göras, om inte de nuaktuella åtgärderna leder till avsett resultat. Jag yrkar alltså bifall tillutskottels hemslällan, Överiäggningenvar härmed slutad, Ulskollets hemställan bifölls. § 19 Föredrogs inrikesutskoltets betänkanden: Nr 83 Nr 17 i anledning avpropositionen 1973:85 angående utgifter på Qnsdaeen den tilläggsslal IIItill riksstalen för /73 såvitt propositionen q . iqj-j Nr 24angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt, § 20 Anmäldes och bordlades Kungl, Maj:ls proposition nr130 angående ändringar i arbetarskyddslagsliflningen och andra åtgärder förbättre arbetsmiljö, § 21 Anmäldes och bordlades Berättelse Nr 16 Skrivelse från Nordiska rådels svenskadelegation med över--lämnande av berättelse för rådels tjugoförsta session, § 22 Anmäldes och bordlades motionen nr 1989 av herrLidgard m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:125 angåendekomplettering av riksstatsförslagel för /74, m. m. § 23 Meddelande ang. enkla frågor Meddeladesalt följande enkla frågor framställts, nämligen Nr 206 i (c) lill herrinrikesministern om åtgärder mol arbetslösheten i : Avser statsrådet vidtaga några särskilda åtgärder för attbegränsa den svår-a arbetslösheten i Västerbollens län? Nr 207 () till herr kommunikationsministernangående de biologiska och hydrografiska följderna av en tunnel mellanHelsingör och : Harföljderna i biologiskt och hydrografiskt avseende av en tunnel mellan och beaktats i den överenskommelse