prot · FW09106 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi har frågat oss: Varför denna inskränkning? Fören tid sedan fattade ett beslut, som vi tycker aren halvmesyr, om attnågon av kontrahenterna skall tillhöra ett trossamfund. Det är enligt vår uppfattningbara en halv lösning. Vi menar att den som har fått vigselrätt också skall harätt att viga de människor som vill anlita honom eller henne. Utskottet harbeslutat bifalla den här delen av en motion som jag väckt i frågan, och jaghälsar naturligtvis detta med stor tillfredsställelse. Alla äktenskap håller tyvärr inte livet ut, och vi kanbeklaga att skilsmässofrekvensen stiger, men vi rår inte över det. Varjemänniskas frihet att själv handla i hithörande frågor gör att samhälletsjälvfallet inte kan skapa någon tvingande lagstiftning härvidlag. Vad vi kangöra är att skapa vissa juridiska regler, framför allt på den ekonomiska sidan.De reglerna kommer vi till längre fram, när vi skall behandla den andra etappeni den här lagstiftningen. Samhället kan emellertid gå in pä rädgivningssidan.Samhället har haft den obligatoriska medlingen. Det ärnog riktigt, såsom det har anförts i debatten, att ingen begråter detobligatoriet när det nu försvinner och vi får en frivillig medling. Man har juatt göra med vuxna människor, och det är nog ganska hopplöst och meningslöstatt tvinga på vuxna människor en medling som de inte vill vara med om. I detta sammanhang hälsar jag med tillfredsställelse attbestämmelserna om skuld försvinner. Jag tror att mycket uppslitande saker harkommit fram vid domstolsförfarandena, som inte har varit till nytta på någotsätt utan snarare har rivit ned än byggt upp det som skulle vara ett nyttförhållande. Jag är alltså glad över att skuldbegreppet försvinner. Hemskillnadsåret upphör, och ingen begråter heller detta,men kvar har vi bestämmelsen om att det - om makarna inte är ense eller om dehar barn - skall finnas en betänketid . Däremot behövsingen betänketid när makarna är ense. I de allra flesta fall är det självfalletganska meningslöst med en sådan här betänketid. Den har redan funnits. Manspringer inte i väg och begär skilsmässa utan att ha tänkt sig för både en ochtvå gånger Vad jag i min motion 1797 har sagt - och som många hållitmed mig om är att det kanske ändå behövs en liten tröskel för att förhindraförhastade beslut. Läser man propositionen, finner man att även regeringenbefarar detta, och i propositionen sägs att makarna inte får skilsmässaomedelbart, utan att domstolsproceduren ändå tar . Därför finns deti realiteten en sådan betänketid. Jag är litet osäker på den punkten, därför att detta berorpå hur mycket domstolen har att göra. Det kan naturligtvis till slut bli så,att kontrahenterna bara går upp till domstolen och får ett beslut, nästan påstubben. Jag tycker det är olyckligt att öppna den vägen helt, och jag hardärför i motionen föreslagit en betänketid av 3 månader. Det finns också enreservation, nr 14, som följer den linjen, och jag ber alltså, herr talman, attfå yrka bifall till den reservationen. I motionen 1797 har jag också tagit upp frågan om utseendeav medlare. Jag menar att kommunen bör fä sköta detta i första omgången; ävenom har att fatta det formella beslutet, bör det vara kommunen somföreslär medlare. Eftersom kommunen ligger närmast människorna och har lättastatt bedöma vilka medlare som är dugliga och lämpliga, bör den handha detta.Utskottet har gått mig till mötes på den punkten och föreslår skrivelse tillregeringen i saken. Jag har också yrkat att minst en av medlarna bör varaförtrogen med religiösa föreställningar omkring äktenskap och familjeliv. Ävenpå den punkten delar föredragande statsrådet i propositionen min åsikt. Ä ktenskapslagstift-niiigen in. Ä ktenskapslags tift-ningen in. har velatär att en bestämmelse om detta skall flyttas upp i lagtexten. Anledningendärtill är att det inte skall komma bort vid hanteringen. skriver emellertid utskottet ganska starkt på denpunkten och stryker under vad föredragande statsrådet har anfört, och dessutomkommer utseendet av medlare att vila på kommunen. Därför får man väl förutsättaatt frågan blir lättare att bevaka. Jag skrev i motionen också att man bör tänka pä att det ivissa kommuner finns många invandrare, varför det bör utses någon medlare somär förtrogen med den problematiken. Utskottet häller med mig även pä denpunkten. 1 själva verket är det på det sättet, att man kan utse relativt mängamedlare i en kommun naturligtvis beroende pä kommunens storlek och att mandärvid inte behöver ängsligt snegla på antalet, t. ex. att medlarna skall varabara två. Jag har liksom flera andra här i hyst en vissfruktan i utskottsbetänkandet används det ordet, och jag kan gärna användadet här också - för att familjerådgivningsbyräerna inte kan byggas upp iönskvärd takt. Det är sä förfärligt lätt i vårt samhälle att säga att en annansak är mycket bättre, t. ex. att familjerådgivningen skulle vara mycket bättreän medlingen. Vi kan hålla med om detta, men tar vi bort den ena saken utan attse till att den andra frågan får sin lösning, blir resultatet inte vad man hadetänkt sig. Utskottet instämmer på den punkten och skriver alltså till Kungl.Maj:t om den saken. Det lär väl därför bli så - jag hoppas och förutsätter attdet blir det att socialutredningen, som har den här saken om hand, behandlardenna fråga med förtursrätt när utredningens principbetänkande är färdigt,vilket väl blir relativt snart. Det är alltså viktigt att familjerådgivningsbyråernasnabbt byggs upp i vårt land, sä att man verkligen kan komma människor tillhjälp i detta avseende. Jag har också, herr talman, tagit upp frågan om defrivilliga rådgivningsbyråerna. Jag har inte gjort detta från aimanutgångspunkt än att här skall finnas valmöjligheter för människor. Vi harvalmöjligheter när det gäller att ingå äktenskap och vi har kvar valmöjligheternär det gäller medlingen; det bör alltså finnas valmöjligheter också när detgäller rådgivningsbyråerna. Det finns sådana som är startade av kristnaorganisationer, och de bör få ett ekonomiskt stöd för sin verksamhet, så får en uppbyggnad av verksamheten som ger denna frivillighet, dennavalmöjlighet. Några av utskottets ledamöter har reserverat sig tillförmån för min motion. Jag skall göra dem ledsna genom att inte yrka bifalltill den reservationen. Anledningen är att jag tycker att utskottets skrivningär klar på denna punkt. Fröken i , som talade för utskottet idenna fråga, sade att hon utgår från att socialutredningen tar upp frågan, ochhon betygade också sin uppskattning av dessa byråer. När socialutredningen tarupp frågan om rådgivningsbyråerna måste den naturligtvis ta upp denekonomiska sidan. Vare sig man röstar pä utskottets hemställan eller påreservationen kommer man inte ett steg närmare frågans lösning. Jag betraktarreservationen på denna punkt närmast som ett sätt att försöka markera att manär välvilligare inställd än andra. Utskottets värderade ordförande, herrWiklund i , är också ledamot av socialutredningen, och jag förutsätter att han har möjlighetatt driva frågan där. Jag ser av räkneverket att jag har dragitöver den tid som jag har antecknat mig för med tvä minuter och det är därförtid att sluta. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan utom påpunkten 25, där jag yrkar bifall till reservationen 14. /ENKEL(fp): Låt mig understryka att äktenskapet bör ha encentral roll i familjebildningen, och reformer i familjerätten bör genomförassä att äktenskapet som en för det stora flertalet lämplig sammanlevnadsformbevaras. Det är glädjande att kunna konstatera att det i detta betänkande intefinns något som strider mot denna grundsyn. Men låt mig, herrtalman, ändå ta upp ett par saker. Jag mäste instämma i utskottets uttalande att medlingenbör bli frivillig och att den även bör garanteras vara kostnadsfri.Men att behålla medlingen, även om det blir som en frivillig institution,innebär som jag ser det, en fara därigenom att den mycket angelägnafamiljerådgivningen på det sättet ytterligare kan fördröjas. Jag finner det,precis som de tre föregående talarna, ytterst angeläget att medlingsförfarandetså snart som möjligt ersätts av möjligheter till en familjerådgivning iförsta hand naturligtvis för alla sammanboende med barn. Men alla bör ha rätttill sådan rådgivning, och detta inte endast då en skilsmässa aktualiseras. Familjerådgivningen bör utvidgas till att omfatta även demsom står i begrepp att gifta sig. Detta kan ske genom att en äktenskaps- ochföräldraskola skapas som en möjlighet och rättighet för alla människor. Propositionen säger ingenting alls om föräldrautbildning.Folkpartiets kvinnoförbund tog upp denna, i sitt remissyttrande, och jag vetatt många andra remissinstanser också gjorde det. I äktenskaps- ochföräldraskolan skulle man t. ex. kunna ge den upplysning om gällandeäktenskapsregler som flera talare efterlyste. Man sade att ungamänniskor som stod i begrepp att ingå äktenskap fick dålig upplysning; densaknas enligt min mening helt. Efter en väl utbyggd äktenskapsskola ochföräldrautbildning skulle familjerådgivningen komma att uppfattas som ennaturlig instans att vända sig till, dä man råkar i svårigheter med sittäktenskap eller över huvud taget får problem inom familjen. Det är inte första gängen som jag frän denna talarstolbeklagar att familjerådgivningen alltjämt har karaktären av försöksverksamhet.Det är jag första gången tillsammans med fräncenterpartiet motionerade om att den skulle göras obligatorisk. Man fårverkligen hoppas att socialutredningen nu fort kommer fram med ett förslag obligatorisk familjerådgivning. Jag anser också att de friviUiga familjerådgivningsbyråernanu är ett viktigt komplement och därför yrkar jag bifall till reservationen 10. Beträffande det borgerliga vigselformuläret vill jagunderstryka att det är viktigt att vi får tillgång till ett förenklat formulär.Det finns människor som, trots att de omfattar trohetsidealet, inte vill lovanågot som de är medvetna om att de kanske inte kan hålla. Vill man värna om äktenskapetskall man ge dem möjligheter att välja ett enklare formulär. Därför, herrtalman, yrkar jag bifall till utskottets förslag på denna punkt. Även omäklenskapsfrekvensen kommer att öka, om vi får detta enklare vigselformulär,finns det dock människor som kommer att välja en annan form av samlevnad.Därför finner jag det angeläget att båda föräldrarna gemensamt kan få havårdnaden om barn födda utom äktenskapet. Detta skulle, som jag ser det, bidratill att utjänma skillnaden mellan barn födda i äktenskap och barn födda avföräldrar som inte önskar äktenskap. Därför, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationen 19. I dettaanförande instämde (). FruOLSSONiHölö(c): När de sakkunniga som skulle se över denfamiljerättsliga lagstiftningen tillkallades 1969, upplevdes det som angelägetoch nödvändigt, angeläget därför att allt fler väljer andra samlevnadsformer änäktenskap, samlevnadsformer som till stor del saknar regler och där det lättblir så att eventuella barn kommer i kläm. En hel del av utredningens förslagtill reformering var bra, men jag beklagar två av förslagen. Utredningen hadeej fullständiga förslag i vad gäller de ekonomiska rättsverkningarna utan harskjutit pä den delen. Det andra är att utredningen ej utfört någon undersökningom vilka anledningar som ligger till grund för att allt fler nu avstår fränatt gifta sig utan väljer en annan samlevnadsform. Även utskottet uttalar en indirekt kritik när det sägersig inte veta orsakerna härtill. Jag beklagar ännu en gäng att vi inte har ettsådant undersökningsmaterial. tror alla att det beror på någonting, meningen vet. Många tror att det beror på ekonomiska konsekvenser, på attäktenskapet skulle vara ekonomiskt missgynnat. Eftersom jag anser det varaviktigt att samhället är helt neutralt ekonomiskt gentemot olikasamlevnadsformer, är det också angeläget att det blir helt kartlagt hursituationen är och om den är diskriminerande för den ena eller andrasamlevnadsformen. Om så är fallet måste ändringar ske. Det talas mycket om familjen och dennas betydelse isamhället. Jag tänker dä på den traditionella familjen, mor och far som ärgifta med varandra och deras barn. Jag är väl medveten om att det inte ärden vanligaste familjeformen i , men jag utgår ändå ifrån den, och jagtror också att det är just den formen som ger stabilitet och att den, om denfungerar väl, utgör en trygghet för dem som tillhör familjen, inte minstbarnen. Därför finner jag det angeläget att man finner så enklaformer som möjligt för äktenskapets ingående, sä att ingen avstår därför tycker att det är krångligt och därför att ceremonierna är för högtidliga.Jag är tilltalad av en enkel form - helst en registrering om det hade gått. Menjag har blivit övertygad om att det inte är möjligt alt kommafram pä den vägen utan därför förordar jag den enklare form som föreslås. Motivenför att jag vill ha ett så enkelt tillvägagångssätt som möjligt är att jagtror på äktenskapet och vill bevara det för framtiden, främst för barnensskull. Men naturligtvis skulle de som önskar en större ceremoni även fä ha ensådan. I samlevnaden mellan två människor möter ofta svårigheter, inte minst ivår stressade tid. Det kan vara stressade arbetsförhållanden, otillräckligbarntillsyn, ringa eller ofta inga kunskaper om barnuppfostran. Som fruFraenkel förut sade har vi ju ingen föräldrautbildning, och jag liksom fruFraenkel tycker att det är förvånande att inte propositionen tar upp något omdetta. Det kan föreligga ekonomiska svårigheter, vilka rätt ofta kan vara beroendepå att de unga makarna saknar kunskaper om hushållsekonomi. Plötsligt befinnersig de unga makarna i en situation som de inte bemästrar, och då har de oftaingen att tala ut med, ingen som kan ge råd, för vi vet att familjerådgivningenännu inte fungerar så väl därför att den ännu inte är utbyggd. Vi har den barapå försök och dessa har pågätt . Jag beklagar attfamiljerådgivningen ännu inte kunnat få en fastare form. I och för sig kan jagförstå utskottet när detta skriver på ett positivt sätt om familjerådgivningenmen ändå uttalar sig pessimistiskt. Man säger att det kommer att dröja innanden blir utbyggd inte minst på grund av ekonomiska skäl. Alla vi som talar om och vill bevara familjen sominstitution måste också så snabbt som möjligt söka finna former för och pengartill denna utbyggnad av familjerådgivningen. Vi måste få fram resurser somhjälper människorna att klara av sin vardagssituation. Som medlare tror jag mig ha en viss erfarenhet av att detär just de saker jag talat om som ligger i botten när tankarna på skilsmässauppkommer. Men i det skedet är det i regel för sent att rädda äktenskapet.Därför finner jag som så många andra som har talat i debatten här att det ärhelt riktigt att avskaffa den obligatoriska medlingen men att den tills vidarefår vara kvar som någonting frivilligt. Jag tycker att de resurser som användstill medling skall läggas på familjerådgivning. Om makarna sedan kommer fram till att det ändå för dembåda är bäst att gå skilda vägar, då tycker jag vi skall respektera det och attsamhället ej skaU ge pekpinnar genom att t. ex. säga att ni nog behöver tänkaöver det här litet grand. Jag tror mig veta att makar i den situationen i deallra flesta fall har haft ganska lång betänketid i regel under åratal.Därför är tanken pä tre eller sex månaders ytterligare betänketid de flestagånger någonting ganska oförståeligt för de inblandade. För mänga är detdirekt kränkande att behöva vänta pä skilsmässan. Av det jag här har sagtframgår att jag kommer att rösta pä utskottsmajoritetens förslag. Ingående av äktenskap är en frivillig form av gemenskapmellan två människor. När problem i samlevnaden uppstår måste det finnas rådoch hjälp att tUlgå. Finner makarna att äktenskapet ej skall fortsätta kvarstårfortfarande frivilligheten samhället skall inte leka förmyndare översjälvständiga människor. Slutligen skall jag, herr talman, utan att argumenteraangående möjligheten för ogifta föräldrar att utöva vårdnaden gemensamt, uttalaatt jag delar den åsikt som framförs i reservationen 19, vilken jag yrkarbifall tiU. Ä ktenskapslagstift-rtingen in. Jag vill uttala min tillfredsställelse överden breda enigheten om familjens betydelse liksom enigheten om de reformer somföreslås. Det är på mindre punkter som meningarna går isär. Mest är de av denarten att en del vill skynda litet långsammare. 1 detta anförande instämde fröken () och herrKorpås (c). Får jag först säga att jag i frågan om defrivilliga familjerådgivningsbyräerna tycker att det är en viss skillnad mellanutskottsmajoritetens och reservanternas skrivning. Utskottsmajoriteten har jutagit den ställningen att statsbidrag inte bör utgå till denverksamheten, medan reservanterna menar att det är nödvändigt att i störreomfattning än nu lämna ekonomiskt stöd till dessa byråer. Detta är enprincipiell skillnad. Jag har emellertid, herr talman,begärt ordet av en annan anledning, nämligen på grund av ett yttrande i enreplik av under debatten , vilket jag inte då kundebemöta pä grund av kammarens debattordning. gjorde gällande attjag skulle ha menat att var ett idealland när det gälldeäktenskapslagstiftning. Förvisso har jag inte sagt det. Jag har nämnt att detfinns länder med olika samhällssystem som löser dessa frågor pä olika sätt. Somett intressant exempel tog jag det kommunistiska som har utformat sinäktenskapslagstiftning på ett helt annat sätt än de kommunistiskarepresentanterna i vill lösa dessa frågor på i . Jag villemellertid klart säga att för mig inte framstår som något idealland,vare sig i fråga om äktenskapslagstiftning eller i något annat avseende. HerrSJÖHOLM (fp) kort genmäle: Vi talar numera mycket om ängerveckor. HerrWinberg har haft en ängerhelg på sig för att korrigera vad han sade föreKristi Himmelsfärdsdag. Det kan kanske vara bra. Men att skyllerpä debattreglerna begriper jag inte, därför att var uppe fleragånger efter mig och kunde då ha gjort ett tillrättaläggande. Jag sade att de här i kammaren som förmenarvuxna rättskapabla människor att själva bestämma i sina personliga angelägenheter,om de vill skilja sig när det inte finns barn, viU därmed öka samhälletsinflytande över den enskilde. Detta har, som jag ser det, en socialistiskprägel. Sedan steg dä upp och talade om hur man har det iRumänien. Då var det väl inte konstigt att jag kopplade på detta. Det hadevarit en lapsus av mig att inte göra det. Vi tilltror den enskilda människan förmågan att bestämm.asjälv i sina personliga angelägenheter djupt personliga angelägenheter somdet här är fråga om. Men ni andra anser inte att människor har den förmågan,utan samhället måste ställa och styra för dem. Det strider väl mot den lära somherr är ute och talar om på möten m. m. Och det är, som jag ser det, enförmyndarmentaUtet som har tydliga socialistiska inslag. HerrWINBERG (m) kort genmäle: Det är inte fråga om någon ångervecka, inteens . Jag begärde ordet när haft sin replik, men fick icke ordet dä. Sedan vill jag bara i principfrågan säga att vi som villatt man skall ha betänketid ser det som ett skydd för den svagare individen iett partsförhållande. Därför menar vi att det inte finns anledning församhället att direkt tillhandahålla ett system som gör att det kan bli fråga omäktenskapsskillnad , något som den svagare parten kanske sedanångrar. () kort genmäle: Det har visat sig att behöverbetänketid för vad han säger i kammaren. Men jag tror inte att vuxnarättskapabla människor i övrigt behöver ha det i sina personligaangelägenheter. HerrCARLSSON i (c): Denna debatt har pågått åtskilliga timmar.Mänga aspekter har givits på detta delförslag till ny äktenskapslagstiftningvilket skall ingå i en ny giftermålsbalk. Statsrådet angav i sitt inledningsanförande ionsdags att han räknade med att den slutliga utformningen av en ny giftermålsbalkskulle kunna bli färdig . Det nu framlagda förslaget utgår från ett delbetänkande avfamiljelagssakkunniga. Det var ett betänkande som i sina grundtankar byggde påde snäva direktiv som angavs för familjelagssakkunnigas arbete. Förändringar igiftermålsbalken är en stor och allvarlig fråga. Stor och allvarlig på detsättet, att äktenskapet utgjort grunden för den minsta enheten isamhället, familjen och hemmet. För mig liksom för de mänga människorna utgör äktenskapeten väsentlig i och för samhället. Det är den vanligaste samlevnadsformensom det gäller att värna och värda också . Äktenskapet är inteendast en juridisk angelägenhet, en juridisk formalitet. Äktenskapet bygger på en livslång gemenskap mellan man ochkvinna. Den samhörigheten, samlevnaden och gemenskapen, utgör grunden för helafamiljebUdningen. Det innebär att äktenskapet vilar på en djupare etisk grundän lag i allmänhet gör. Äktenskapet utgör basen för det gemensamma hemmet. Hemmetsbetydelse och värde har särskild vikt för familjen i den föränderliga värld somvi lever i , för den trygghet som man och hustru och barn och ungdombehöver. I det framlagda förslaget har regeringen med frångående avutredningens förslag bevarat vigseln som den högtidliga akt som stadfästeräktenskapet "att makar är skyldiga varandra trohet och bistånd och attde skall i samråd verka för familjens bästa". Detta är att hälsa medtillfredsställelse med hänsyn till den betydelse äktenskapet har förvederbörande kontrahenter. Så tillmina erinringar mot det framlagda förslaget. I motionenI 790 har jag tillsammans med herrar i Skärstad 2 protokoll 1973. och.Magnusson i Nennesholm yrkat avslag pä propositionen 32. När jag den 10 aprilskrev motionen hade jag starka betänkligheter mot det framlagda förslaget frånflera synpunkter. Utskottsbehandlingen bekräftar att det är flera än vi somhar starka erinringar mot förslaget. Utskottsbetänkandet upptar nämligen intemindre än 21 reservationer och 7 särskilda yttranden. Det är pä sitt sättbelysande för hur pass komplicerad denna fråga ändock är. Med tanke på att varje paragraf och varje formuleringkommer att direkt beröra en mängd människor parter i äktenskapet, sammanboende,makars barn och familjer osv. är det angeläget att det blir en breduppslutning bakom de framlagda förslagen och att de kan ha sin grund i enallmän folkmening. Är det nu så? Har man fått denna uppslutning bakom detframlagda förslaget? Reservationernas antal och de särskilda yttrandenas utformningtyder inte på det. Tvärsom visar de att det i väsentliga frågor både iutskottet och bland remissinstanserna har rått starkt delade meningar som talarsitt eget språk. Vid utskottsbehandlingen, där det i reservationen 1 yrkatsavslag på propositionen, har man givit uttryck (ör starka betänkligheter. Detsärskilda yttrandet nr 1 av center- och folkpartiledamöterna visar ingenentusiasm för propositionen tvärtom är man ytterst tveksam. Men sedan manavlämnat alla brasklappar och givit synpunkter på det fortsattautredningsarbetets bedrivande är man beredd att i princip godtapropositionen. Detta är ändock en märklig slutledning det särskilda yttrandetmotiverar avslag på propositionen, men man har inte följt upp den linjen i detsärskilda yttrandet. Jag vet inte vad orsaken är om inte modet har räckttill, om man inte är säker på sin egen ståndpunkt eller om man, som sker säofta , har fallit offer för inställningen att man "skall vara med.sin tid", och därför inte vägar ta ställning i en sådan viktig fråga somdetta ändock är. I en tillvaro av starka förändringar är det angeläget atthemmens och familjens ställning stärks på allt sätt. Självfallet har samhälletsinsatser inom familje- och socialpolitiken stor betydelse för hemmensmateriella möjligheter. Äktenskapet och makarnas gemensamma insatser för hemmetsamt "andan" i hemmet är också av utomordentlig betydelse. Medkännedom om detta är det angeläget att äktenskapet ges status somsamlevnadsform. Detta gäller utöver de etiska grundvalarna också de ekonomiskafrågorna. De ekonomiska frågorna skall närmare prövas i en fortsatt utredning.Dessa frågor är en väsentlig del av grunderna i lagstiftningen om äktenskapet.