prot · FW09124 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för , § 2Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan; Härmed får jag anhålla om ledighet frän riksdagsarbetetfrån t, O. m. för deltagande i FN;sgeneralförsamhngs ordinarie möte i . den 31 oktober 1973Arne Kammaren biföU denna ansökan. Om åtgärder mot inflationens återverkningar på sparande ibank § 3 Omåtgärder mot inflationens återverkningar på sparande i bank Herr finansministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 23oktober intagna fråga, nr 268, och anförde: har frågat vUka åtgärder jagavser att vidta för att motverka inflationens negativa återverkningar påvUlkoren för sparande i de traditionella former som bankväsendet är inriktatpä. Jag föreställer mig att med sin fråga tänkerpå det avdrag som tiU visst belopp medges vid taxeringen för ränteinkomsterfrän sparande. Såväl detta avdrag som andra typer av avdrag kommer att prövasav skatteutredning. Jag finner uite anledning att föregripautredningens arbete på denna punkt. Jag vill också tillägga, att med denomfattning hushåUssparandet har, torde några extrastimulansåtgärder inte tiUhöra de mest angelägna samhäUsekonomiska frågorna,hur värdefullt i och för sig ett högt hushäUssparande än är. Jag ber att få tacka finansministern för svaret men hadehoppats att finansministern skulle ha givit småspararna ett mer positivtbesked. Det är inte så länge sedan man i tidningarna kunde läsaatt en professor hade räknat ut att spararna på vaqe insatt hundralapp förlorar4 kronor . Jag vet att det inte är hela sanningen, men faktum är ändå attinflationen med stark orättvisa drabbar just småspararna. AUa vet ju att meddagens sjunkande penningvärde är sparande på bankkonto ingen särskilt godaffär. Medan bankräntan genomsnittligt nätt och jämnt höUundan för prisstegringarna har efter 1970 de Om åtgärder mot inflationens återverkningar på sparande ibank senareklart överstigit bankräntan. Realvärdet av småspararnas besparingar har aUtsåsjunkit. har inflationen ökat skattetrycket och beskurit ökningen avde reala inkomsterna. Jag har tidigare i den här kammaren tagit exemplet med enpensionär som hade ett sparkapital på innestående den I januari1970. Om man antar att det sparandet fick stå kvar ograverat under tre är tUlhögsta ränta, hade vid slutet av 1972 realkapitalet minskat med . Ommarginalskatten var , vUket är lågt räknat, uppgick skatten efteravdragen tiU sammanlagt I . Trygghetskapitalet förpensionären och det är här ändå fräga om en rättvisa för de små i samhället hade alltså urholkats med . Det enda rimhga vore naturligtvisatt detta sparande blev inflationsskyddat. Finansmmistern förmodar i sitt svar att jag tänker päskatteavdraget. Det har jag också gjort. Det har ju varit oförändrat sedan1961: för ensamstående och för makar. Jag förstår inte varför finansministern är så blygsam atthan inte vägar uttala någon mening om vUka ytterligare åtgärder som behövs föratt motverka inflationens skadeverkningar pä sparandet. brukar juinte vara rädd för att uttala sig, och det hade varit bättre - tycker jag omherr Sträng med sin sedvanliga myndighet här hade givit skatteutredningen enanvisning om färdriktningen. Det kan väl inte bero på att finansmmistern intevill göra någonting åt problemet? I slutet säger finansministern också att det här intetillhör de mest angelägna frågorna. Låt mig bara säga: Sparandet måste ocksåbedömas mot hela samhäUets kapitalförsörjningsbehov på , och vi vetatt det behovet kommer att tillväxa relativt snabbt. Det kanske kan verka litet överraskande förfrågeställaren om jag säger att hushåUssparandet inte tillhör de fränsamhällsekonomisk synpunkt mest angelägna problemen, detta på grund av denförbluffande utveckling av hushåUssparandet som vi kan avläsa från 1969-1970och och som representerar mer än en fördubbling. Det är klartatt vi litet till mans, bäde och undertecknad, kan fråga oss vadsom ligger bakom detta. Möjligen kan det vara nägot av ett orosfenomen, ettbehov av att ha en slant tUl trygghet vid kommande påfrestningar, och att detspelar en större roll än den rent affärsmässiga avkastningen av kapitalet. Problemet om att hejda inflationen kan vi mte ta upp i denhär debatten - det är vad vi sysselsätter oss med . Att ge en högreavkastning på sparkapitalet är också svårt. Det drar med sig motsvarande högreränta på utlåningen. När man sedan kommer tillbaka tiU vUka åtgärder man skallvidta för att främja sparandet är man inne på skattepohtiken. Det har väl häntatt jag har givit ett och annat tlUäggsdnektiv - ett sådant har aktuahseratsför nägra veckor sedan men jag viU inte gärna komma med alltför mänga tilläggsdirektivtill den sittande utredningen. Den har emellertid full frihet att själv ta uppdessa frågor inom skattepolitikens område. HerrWIRMARK (fp); Det var inte bara sä att finansministern i sitt svar varblygsam nog att inte uttala någon åsikt om ytterligare åtgärder, utanfinansministern lade också till att detta inte kunde ses som en särskiltangelägen fråga. Det var en pekpinne i negativ riktning åt utredningen. Lät mig bara säga att dessa beräkningar om sparandet ärganska lösliga; det vet säkert finansministern lika väl som jag. Sparkvotenräknas fram som en restpost och utgångsvärdena är inte särskUt säkra, så manfår hantera dessa siffror med en viss försiktighet. Viktigare är emeUertidfrågan: Skall man verkligen ge hushällsspararna ett ansvar för konjunkturpolitiken? . i sade nyhgen och jag tycker att han har rätt; "Det är statsmakternas uppgift attsvara för konjunkturpolitiken. Hushällen har att svara för sin ekonomi pä detsätt som deras resurser och trygghetskrav medger. Hushällen kan inte med sinasmå eller obefintliga reserver åläggas konjunkturansvar. En sådan tanke ärbefängd." Om man instämmer i detta, måste kravet på att inflationensåterverkningar inte får vara allvarliga för sparandet gälla även i en sädankonjunktursituation som den vi har . Jag skulle alltså önska attfinansministern tog tillfället i akt att rätta till intrycket att finans-mmisternsuttalande här var att se som en negativ pekpinne tUl utredningen. Herr finansmmistern STRÄNG; Jag kan ge frägestäUaren, , rätti att förutsättningarna för beräkningen av hushållssparandet i nationalekonomiskatermer är tämhgen osäkra. Men om de är hka osäkra vaqe gång man gör dessaavstämningar är ändå utvecklingen ett ganska viktigt uttryck för en trend ochen tendens, och den visar aUdeles ovedersägUgt att folk sparar mera nu än vadman gjort . Om jag skall ha litet till övers för dennationalekonomiska vetenskapen och dess anspråk på att utnyttiakapacitetsutrymmet så har bl. a, den utvecklingen varit en, kanske väsentlig,orsak tUl det stimulanspaket som regeringen lagt fram för vidhöstsessionens början,' Vi skall inte tvista om detta. Så långt ärjag överens medherr Whmark att sparandet i absoluta termer inte är nägon verifierad sanning,men trendmässigt och utvecklingsmässigt är det intressant att följa. När jagsäger att det därför inte har den stora samhällsekonomiskabetydelsen som det hade tidigare, dä vi var nere i hälften av dettahushäUssparande, är det inga specieUa vare sig positiva eller negativaanvisningar tUl utredningen. Den har att bedöma hela komplexet om beskattningenav de fysiska personerna, och eftersom den är sammansatt av representanter förhela fältet utgår jag ifrån att ingenting blir bortglömt i de övervägandena. Det är ju viktigt inte bara hur man bedömer sparandet utan också hur man bedömer att det kommer att utvecklas . Om åtgärder mot inflationens återverkningar på sparande ibank Ang. I8-årsgränsen vid utskänkning och utminutering av öl Jag harredan sagt att man måste också bedöma detta mot samhälletskapitalförsöqningsbehov och påpeka att den samlade kreditefterfrägan - bortsettfrån korta temporära variationer sannohkt kommer att tiUväxa relativt snabbt,i synnerhet efter det AP-fonden när sitt tillväxttak 1977. Låt mig tUlägga att om finansministern - som han gör -förmodar att sparandet tiU en del beror pä den höga arbetslösheten ochoron pä arbetsmarknaden och om finansministern tror att vi går mot enförbättrad arbetslöshetssituation det brukar han ju inte dölja borde hanväl dra slutsatsen att det finns vissa risker för en nedgång av sparandetframöver. Därför borde ytterligare sparfrämjande åtgärder nu förberedas ochigångsättas. Överläggningenvar härmed slutad. 18-årsgränsen vid utskänkning och utminutering av öl Herr finansministern erhöUordet för att besvara i (fp) i kammarens protokoll förden intagna fräga, nr 276, och anförde; i har frågat mig om jagvill redovisa erfarenheterna, såvitt gäUer mellanölet, av beslut om en18-årsgräns för utskänkning och utminutering av öl, vände sig i böqan av detta år tillnykterhetsnämnderna i 118 kommuner och till landets samtliga polisdistrikt meden förfrågan för att bl, a, få en bedömning av effekterna av åldersgränsen 18år för inköp av mellanöl. Av verkets sammanställning av svaren framgår, att merän hälften ansåg att 18-årsgränsen haft en viss positiv effekt och att ingaeller endast smärre anmärkningar kunde anföras på efterlevnaden avåldersgränsen. Drygt en fjärdedel ansåg att åldersgränsen varit utan effekt ivad avser missbruket och ungefär lika många ansåg att efterlevnaden avåldersgränsen varit mindre tillfredsställande eller i några fall dålig. Jag vUl tillägga att en särskild arbetsgrupp medföreträdare för och berörda organisationer tillsatts meduppgift bl, a, att verka för att 18-årsgränsen respekteras. i (fp): Först tack för svaret. Det är inte första gången som finansministern och jagtalas vid om mellanölet, och jag behöver därför inte nu motivera varför jag ärså angelägen att följa vad som sker pä detta område, Enhgt min mening varinförandet av mellanölet och sättet på vilket det tUlhandahåUes ett stort ochallvarligt misstag. Finansministern har i egenskap av förslagsställare hävdaten motsatt uppfattning men ändå i handling medgivit att det utgör en fara förvår ungdom genom att föreslå en lagstadgad 18-årsgräns för rätt till inköp avmellanöl. Om dennagräns kunnat hällas hade det givetvis varit en väsentlig Nuframgår det av svaret att erfarenheterna av tUlämpningen är minst sagtblandade. Mer än hälften av dem som tillfrågats anser att åldersgränsen varitutan effekt i vad avser missbruket, och det tycker jag är allvarligt. Säkerthar det också varit svårt att statistiskt belägga de svar som givits. Jag troratt många varit i samma situation som nykterhets-värdsförvaltningen i Stockholmnär den skriver: Nämndens ställningstagande till mellanölsmissbruketsutbredning inom kommunen har ej kunnat baseras på några statistiskttillförlitliga uppgifter. Man talar i sammanhanget om stickprov. Uppgifter som kommit från annat håU, bl, a, frän , vittnar om att det är mycket lätt för minderåriga att köpamellanöl i affärer och att få in mellanöl pä pubar. Det var inte heller mångasom trodde att det skulle vara möjligt att fä 18-årsgränsen att fungera, när vii diskuterade förslaget i . Utskottets talesman, herrWärnberg, betecknade förslaget som ett slag i luften. Finansministern däremothävdade vid det tillfället, att den omständigheten att man bygger upp18-årsgränsen med en lagstiftning kommer att innebära en skärpt kontroU frånaffärsinnehavarens sida. Man bryter ju inte mot den här gränsen ostraffat, sadefinansministern. Man kan befara att man har sålt sitt mellanöl för sistagången, om man håUer på och säljer öl till ungdomar under 18 är. Mot denbakgrunden vUl jag ställa två följdfrågor: 1, Är finansministern nöjd med resultatet av denlagstiftning det här gäller? 2, Har några åtgärder vidtagits, och i sä faU vilka, föratt få 18-årsgränsen att fungera mer effektivt? Jag hälsar naturligtvis med tUlfredsställelse att man nutUlsatt en arbetsgrapp som skall syssla med den sistnämnda frågan, men har detskett något som gått? Ang. 18-årsgränsen vid utskänkning och utminutering av öl Jag kan understryka vad frågeställaren sade,nämligen att det inte är första gängen vi diskuterar dessa frågor. Men fördagen är väl läget helt enkelt det att denna frågeställning avverkades avskatteutskottet under den sistlidna veckan och här i kammaren under den gångnaonsdagen, I skatteutskottets betänkande nr 45, som behandlade i går,anförs detsamma som det jag har återgivit i mitt svar till iLjusdal, Utskottets funderingar bl, a, i anledning av motioner om18-årsgränsen resulterade i en enhällig skrivning. Utskottet framhöll att manär underrättad om att den alkoholpohtiska utredningen räknar med att kunnalägga fram sitt betänkande och att en proposition ianledning härav följaktligen bör kunna ligga pä bord under hösten1974. Utskottet förordar därför att detta spörsmål inte tas upp till omprövningi nu förevarande sammanhang utan får anstå tUls en proposition har avlämnats pågrundval av alkoholpohtiska utredningens överväganden. Avslutningsvis anförsatt utskottet i avvaktan på APU;s förslag inte kan tillstyrka motionerna i vadavser förbud mot försäljning av mellanöl i Uvsmedelshandeln, motionen om särskilda Ang. 18-årsgränsen vid utskänkning och utminutering av öl åtgärdermot mellanölsmissbruket eller motionen angående kontroll av l8-ärsgränsen. Det var alltså ett enigt utskott som stod bakom dettabetänkande och en enig kammare som i gär följde utskottets förslag. Under dessa förhållanden är det inte rimligt att jaglägger ut texten om min privata uppfattning i frägan. Utskottet har studeratden just med anledning av en motion med samma innehåll som frågeställarensspörsmål . Utskottet har i samband härmed sagt att vi skall vänta påutredningens förslag och inte skaU bry oss om att anlägga några synpunkter pådenna fråga, och det har godtagits av . Jag kunde naturligtvis varatiUmötesgående, om jag ville ta upp en mera allmän alkoholpolitisk debatt, meneftersom jag tycker att utskottets betänkande var klokt utformat i denaktuella situationen avstår jag från detta. i (fp); Finansmmistern säger att vi avverkade dennafräga i går. Det gjorde vi visst inte, herr finansminister. Vad det nu gällerär frågan om hur gäUande lagstiftning tillämpas. Jag vUl klart säga ifrån attjag inte är ute efter att komma åt affärsinnehavare och krögare. Däremot villjag veta hur man pä statligt häll fuUgör de kontrolluppgifter man har sigålagda. Jagställde tvä frågor tiU finansministern. Den ena var: Är finansministern nöjdmed resultatet av lagstiftningen? Den andra var: Har några åtgärder vidtagits,och i så fall vilka, för att få l8-ärsgränsen att fungera mer effektivt? Det ärväsentliga frågor, och jag tror att det väger ganska tungt vad finansministernsäger; även hans privata funderingar kan ha sitt värde. Därför skulle jaguppskatta om jag fick svar pä de här frågorna. Jag tror att det är många som ärintresserade av att fä veta hur finansministern bedömer situationen. Vi får inte skjuta över det här påutredningen och mena att den kommer snart. Det hoppas jag också att den gör,men den kommer inte , den kommer att dröja ganska läng tid. Idiskussionen i gär kom det fram funderingar om att man var aUtför optimistisk iutskottet, när man trodde pä en proposition sä här snart. Hur det förhåUer sigpå den punkten har jag ingen uppfattning om, men att vi ändå får vänta en tidär klart. Hur skall det vara till dess? Jag skuUe kunna vara så tillmötesgående motherr i att jag ger det enda möjliga svaret vUket vem somhelst skulle kunna ge: Har man en lagstiftning i det här faUet introducerad,om jag minns rätt, den I juh 1972 - och den icke efterföljs, då är detotiUfredsstäUande. Den saken är klar vilken lagstiftning det vara må, ochföljaktligen även här. Om straffansvaret är tiUräckligt eller om man haruraktlåtit att utmäta straffansvaret kan jag för dagen inte säga någonting om.Däremot och det har jag sagt i mitt första besked till sysslar man ju med problemet fortsättningsvis inom den administration som harhand om den här frägan. Det får vi nöja oss med. HerrWESTBERG i (fp): Jag ber att fä tacka finansministern förkompletteringarna, som jag bedömer såsom värdefuUa i det här sammanhanget. Jagtror att det är viktigt att arbetsgruppen fungerar och försöker åstadkommaresultat. Det här är ju en fråga av mycket stor betydelse för inte minst vårungdom. Överläggningen var härmed slutad. Om ökade resurser för undersökning av uranfyndigheterna iArjeplog §5 Om ökade resurser för undersökning av uranfyndigheterna iArjeplog Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoU för intagnafråga, nr 245, och anförde: har frågat mig om jag avser attföreslå att ökade resurser ställs tUl geologiska undersökningsförfogande för undersökning av uranfyndigheterna i . De uppslag som SGU påträffat vid sin prospektering efteruran i trakten av bedöms av SGU som lovande från geologisk synpunkt.Ett omfattande arbete återstår dock innan något bestämt kan sägas omfyndigheternas storlek och brytvärdighet. SGU har i sin anslagsframställning för /75begärt medel för bl. a. fortsatt prospektering. Frågan prövas ibudgetarbetet, varför jag nu inte är beredd att närmare ange lämplig omfattningav denna verksamhet. har vi fått ta del av ganskapositiva rapporter om uranfyndigheter i inland, men Sverigesgeologiska undersökning har uppenbarligen inte tiUräckliga resurser för attinom rimhg tidrymd få fram resultat av undersökningarna, SGU har för innevarande budgetår erhållit ettreservationsanslag på 21,9 mUjoner för prospektering. Härav får 6,4 miljoneranvändas för själva uranprospekteringen. Det är 2,6 miljoner mindre än vad SGUbegärde i sina petita, I anslagsframstäUningen /75 har SGU begärt attdelanslaget för uranprospekteringen skaU ökas med 3,1 miljoner tUl 9,5 miljoner.Skälet, säger man, är att man behöver mera pengar för borrningen.Borrningsarbetena är koncentrerade tUl tre omräden i Arjeplogskommun. Där har man funnit, som man ibland har sagt, världens bästa uran. Menbristande resurser är enligt dessa rapporter också främsta hindret i arbetet. Vi måste fråga oss om det behöver vara sä här.Befolkningen i behöver jobb, och man väntar med stor spänning på attfå besked. Man viU veta vad man kan förvänta sig av dessa mineraltUlgångar det är något av en ödesfräga för kommun och för många enskildamänniskor. Ovissheten kan uppenbarligen skingras genom Ang. gruvdriften i Adakfälten att SGUges tUlräckliga resurser, så att man kan fastställa de lovande fyndensomfattning och värde. Jag tackarför svaret, men det var tyvärr inte särskUt upplysande. Överläggningen var härmed slutad, § 6 Ang. gruvdriften i Adakfälten Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 16oktober intagna fråga, nr 247, och anförde: har frågat mig hur jag bedömermöjligheterna till fortsatt gruvdrift i Adakfälten och om någraalternativa lösningar planeras av sysselsättningsproblemen i detta område. Jag villförst redogöra något för gruvdriften i detta område. Driften vid Adakgruvorna, som ligger i socken,började . Gruvorna är utbyggda till enproduktion av ca råmalm och ger en kopparmängd av ca 3 600ton. Enligt avtal mellan staten och skaU bolaget ombesörjamalmbrytning, anriknmg, transport och därtill hörande arbeten i gruvorna. Allpersonal, omkring 165 personer, är anstäUd hos bolaget. Det är känt att malmtillgängen i stort i dessagruvor är begränsad. Emellertid utför både geologiskaundersökning och synnerligen intensiva undersökningar för att hittaytterligare i berörda delar av , Adakomrä-det torde höra tUlde mest genomprospekterade delarna av landet. Vissa undersökningar ochborrningar pågår alltjämt och marginella malmtillskott har påträffats, vUkamöjligen kan medföra någon tids förlängning av driften, 1 stort sett mäste dockförhoppningarna om att hitta ytterligare i Adakområdet bedömas somganska små och driften sannohkt upphöra med utgången av är 1976 i enlighet medde preliminära avvecklingsplanerna. Även om nägon tids förlängning därefter kanbh aktuell mäste svaret pä fräga bh att förutsättningarna på siktför fortsatt gruvdrift i är små. Av de anstäUda har 60 personer uppnätt . del av dessa är nu bosatta i , många i egnahem, och en flyttning elleren anställning som innebär omfattande resor, eventuellt i form av veckopendling,skulle självfallet få betydande personliga konsekvenser för dem. Även om BohdenAB förklarat sig berett att erbjuda anställning åt samtliga anställda är detdärför angeläget att undersöka om nya sysselsättningsmöjligheter kan skapas iområdet. Genom att aweckhngen av gruvdriften förbereds i så god tidsom nu är fallet är förutsättningarna för planering av nya arbetstillfällengynnsammare än vad som är vanligt vid industrinedläggningar. Jag avser att i samråd med chefen förinrikesdepartementet föranstalta om överläggningar med ,representanter för de anställda samt berörda statliga och kommunala myndigheterför att diskutera hithörande frågor. HerrNYGREN (s): Det är ingen överdrift att säga att kommerskollegiums s,k, awecklingsplan för Adakgruvorna, som presenterades för sedan,åstadkom en dyster stämning i bygden. Ovissheten har varit och är alltjämt detallvarligaste inslaget i bUden, Det finns risk för att det blir så även en tidframöver. Hoppet i utredningen om att pågående undersökningar efter nyamalmfyndigheter skuUe leda till en fortsatt verksamhet i blandades medhotet om stopp för gravdrift , Det är mänga människor som berörs. i är var164 anställda i de tre nedläggningshotade gruvorna; av dem var iåldrarna över 50 är. Ett stopp för gruvdriften i Lindskiölds-, Brännmyran- ochAdakgruvorna innebär kanske också nedläggning av gruvsamhäUet, där det i dagbor ca 150 människor i ståndardmässigt goda bostäder. Det är mycket glädjande att statsrådet sä kraftfullt harengagerat sig för att försöka klara ut den problematik som väntarmänniskorna i Adak- och Malåbygden. Vad man framför aUt önskar är naturligtvisatt gruvverksamheten i skall kunna fortsätta även efter 1976. Mendet är viktigt att sökandet efter nya malmfyndigheter bedrivs med störstaskyndsamhet, så att besked kan ges så fort som möjligt. Viktigt är också att ansträngningarna att skaffa annansysselsättning tUl Adak- och Malåbygden drivs med stor kraft. finns detdrygt 100 anmälda arbetssökande vid arbetsförmedlingen i . Åtgärder måstetill för att nedbringa det antalet och för att möta risken för ett gravstopp omnägra år i . Det är vidare viktigt, för att inte den unga arbetskraftensnabbt skall söka sig från gravarbetet i , att klara besked kan ges såsnabbt som möjligt om möjligheterna för människorna i att få nägon form aversättningssysselsättning. Jag hoppas att de överläggningar som enhgt statsrådetsbesked nu skall äga rum leder tUl ett för de berörda i Adakbygden positivtresultat. Ang. övervakning av arbetare via intern television Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. övervakning av arbetare via intern television Herr inrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den25 oktober intagna fråga, nr 273, och anförde: har frågat om regeringenuppmärksammat att arbetare utsätts för övervakning via intern television påsina arbetsplatser och vUka åtgärder regeringen ämnar vidta. Frågor av detta slag bör lösas i första hand genomförhandhngar mellan arbetsgivaren och berörda arbetstagarorganisationer. Det ärockså den inställning som arbetstagarorganisationerna har. 6 protokoU 1973. Ang. övervakning av arbetare via intem television HerrHAGBERG (vpk): Jag tackar föratt jag fått svar pä frägan. Jag har ställt min fräga därför att den speglar på vUketsätt man kan utnyttja teknikens landvinningar för ett pä arbetarna mycketupprörande sätt. Vi har ju datatekniken i färskt minne, och vi vet hur man kan utnyttia den mot arbetarna. Det måste ju betraktas som upprörande när företag använderintern television för att bevaka arbetare. Man anför ohka svepskäl för attkunna göra det man säger att det är för att stölder inte skall kunna ske. Meni samma ögonblick som man använder denna intemtelevision bevakar man ju ocksåarbetarna. Vi har kunnat läsa om ett fall i tidningarna helt nyligen.Det gäUde en stormarknad här utanför , där personalen på lagret blevövervakad via intern television.