prot · FW09149 · 1973-12-31 00:00:00 — När det sedan gäller fusionsenergin finns det framståendesvensk forskning som arbetar med otillräcklig medelstilldelning. Jag har intekunnat förstå skälen till att Bo Lehnerts grupp inte fått de anslagden har begärt. Här har vi en nationell tillgång som man inte får misshushållamed. Sedan finns också mera fantasieggande experiment medsolenergi, geotermisk energi och andra. Men de ligger ändå en bra lång bitframåt i tiden, och inte alla passar för svenskt bruk, utan kräverinternationella satsningar. i den här genomgången av alternativa energikällor har jagännu inte tagit med kärnkraften. Det är avsiktligt. Kärnkraften kan tyvärr inteutan vidare ställas upp som ett bekymmersfritt alternativ. Frågetecknen kringfrämst avfallsproblemen är alltför stora för att vi ännu kan räkna med någonökad energi därifrån. Jag noterar att statsrådet i sitt svar har sagtut att kärnkraften inte befriar oss från behovet av säkra tillgångar på importeradebränslen. gav näringsutskottet och regeringen iuppdrag att lägga fram ett utförligt material inför ett beslut om kommande kärnkraftverk.Det spreds vissa missuppfattningar och felaktigheter om vadriksdagsbeslutet egentligen avsåg. Det spreds faktiskt en rent felaktigpropaganda att skulle ha tagit på sitt ansvar att det genomfördesproduktion av kärnkraftavfall under uppskovsåret. De uppgifterna var jufelaktiga. Regeringen angav själv uppskovstiden till ungefär ett år.Det står alldeles klart att regeringen inte kominer att klara denmålsättningen. Man har inte i varje fall inte synligt - lagt ner det intressepå energifrågorna som hade varit motiverat. Men har man tagitsig Ang. energiförsörjningen, m. m. samman,och då skall vi inte gråta mer över den spillda mjölken. Regeringen tänker sig att från de olika utredningar,delegationer och beredningsorgan som börjar sitt arbete skall komma materialunder som ger regeringen möjlighet att till riksdagpresentera ett energipolitiskt program. Det är en bra och riktig föresats. För att få materialet belyst räknar regeringen med denbreda panel som sätts in i energirådet. Jag kan inte invända någonting mot det,men jag tycker inte det är tillräckligt för att verkligen få till stånd denbreda debatten om dessa frågor. Kärnkraftens eventuella utbyggnad rörgenerationer framåt i tiden. Inte minst unga människor långt utanför deetablerade organen vill vara med i den här debatten. Då bör ambitionen vara attföra ut argument för och mot kärnkraften så objektivt och naket som möjligt, såatt mycket stora delar av allmänheten får möjlighet att bilda sig enuppfattning om frågans vikt och ge sin syn. Jag skulle därför vilja föreslåstatsministern att energirådets första uppgift blir att dra upp riktlinjer fören bred informations- och debattkampanj om kärnkraftens sakliga för- ochnackdelar. Då kan vi shppa de känslomässiga överslagen och få en verkligtsaklig diskussion. Med hjälp av det material som kommer fram från utredningaroch kommittéer skulle en sådan kampanj verkligenkunna komma i gång . Här bör man aktivera alla upptänkligakanaler: skolorna, fackföreningarna, bildningsförbunden, massmedia och ideellaföreningar. Om detta skall vara möjligt måste det debattmaterial som framställsvara godkänt så att säga av båda sidor som sakligt. Den risk jag ser med denuppläggning som regeringen tänkt sig är att det annars bara blir de etablerade- de som har en naturlig informationskanal uppåt som kommer till tals. Som enupptakt till en sådan informations- och debattdrive skulle jag vilja föreslåatt vi fick ett nobelsymposium. Jag är väl medveten om att är mycketangelägen om sin integritet, sin fristående ställning. Men den arbetar i sådanahär sammanhang med medel från , och jag tror att detskulle vara positivt om vi här från talarstol kunde ena oss om attuttrycka ett önskemål om ett sådant symposium. Jag vet att statsministern ärunderrättad om det nobelsyinposiuin som är planerat om justresursbegränsningen , och jag har tagit reda på att det finns ingahinder för att det byggs ut till att också ge världens främsta forskare enmöjhghet att mötas kring de svenska problemen om kärnkraftens användning i vårtland. Jag tror inte vi gör något som helst övertramp om vi sä här offentligtinför uttrycker önskemål om att få ett sådant symposium. Mina olika förslag om hur vi skall handskas med de svåraenergifrågorna har ett gemensamt drag, nämligen att vi skall fråga efter deenskilda människornas önskemål och värderingar. Den synpunkten har forskarenBengt Hubendick formulerat så här: "Massor av människor ifrågasätterenergisamhällets utveckling, den brant stigande kurvan över energibehovet,massor med människor känner oro över kärnkraftens utbyggnad. En total öppenhetom kärnkraftens risker och fördelar är den enda hållbara linjen. Vi får inteskjuta sanningens ögonblick till nästa generation." HerrBOHMAN (m); Jag ber först att få tacka industriministernför hans mycket utförliga svar, det svar som han här bara redovisade i ett kortsammandrag, hksom också statsministern för att han trätt upp i debatten och medvissa allmänna synpunkter avrundat industriministerns konkreta inlägg. Men vad vi framför allt - och när jag säger vi menar jaghela svenska folket - har anledning att vara tacksamma för är att vårainterpellationer så snabbt fått regeringen att handla och att lämna oss den härfullständiga redovisningen av energipolitiken. Att den plötsligt uppflammande oljekrisen fungerat som enskrällande väckarklocka är naturligt. Och det skall ingen klandra regeringenför. Det är fler än regeringens ledamöter som blivit tagna på sängen av denkris som arabstaternas nya taktik har utlöst. Däremot hade man väl kunnat väntasig om inte jag har alltför höga anspråk - att regeringen då det gäller denlångsiktiga bedömningen och beredskapen beträffande vår energiförsörjning inteskulle ha behövt ett par interpellationer för att tillskapa de nya planerings-och beredskapsinstanser som har redovisats. Det skadar tydligen inte medopposition. har regeringen - såvitt jag minns har det aldrigtidigare förekommit -själv bekräftat att de nya åtgärder som har redovisatsinför pressen i går har direkt samband med dagens interpellationsdebatt.Kopplingen är alltså erkänd. Sedan kan man naturligtvis fråga sig, herr talman, om detinte hade varit hövligare mot riksdag att prioritera ochlåta den ta del av den förstärkta energipolitiska beredskapen och planeringeninnan eller i varje fall med att pressen underrättades. Men dentredje statsmakten är för regeringen tydligen ibland den andra statsmakten. De problem som vi nu diskuterar måste bedömas ur tvåskilda perspektiv det är alla överens om. Det är dels ett kortsiktigt, delsett långsiktigt. Men i båda kommer begreppet beredskapsplanering in i bilden.Det är alltså fråga om statsmakternas förutseende, vilja och förmåga attplanera för olika utvecklingsalternativ och att säkerställa landetsförsörjning. Vår energiförsörining har, som sagts, i det kortaperspektivet satts på sin spets genom arabstaternas utpressning motvästvärlden. Men även om dessa staters åtgärder får den avsedda kortsiktigaeffekten, nämligen att skapa bättre förutsättningar för en fredsuppgörelse iMellanöstemkon-flikten, kommer ingalunda de svårigheter som aktualiseratsdärmed att bli lösta. Det vapen, vars effekt de oljeproducerande länderna iMellanöstern nu prövar, kommer säkerligen även att användas, om intei första hand för att åstadkomma politiska resultat så för att nå ett bättreekonomiskt utbyte och för att utnyttja det övertag man har. För de oljeproducerande länderna kommer det säkert attbetraktas som viktigare att bevara och att hushålla med sina råvaror än attsnabbt konsumera dem. Oljan kommer för dem att vara mera värd så att säga vidkällan än i form av de pengar som avsättningen av oljeprodukter tillför dehär länderna. En väsentlig dämpning av oljetillförseln till västvärlden Ang. energiförsörjningen, m. m. Ang. energiförsörjningen, m. m. framståralltså som ett realistiskt framtidsalternativ. Detta gör att dagens problem förvårt lands vidkommande förs över frän det korta till det långa perspektivet ochalltså omfattas av vårt lands, liksom västvärldens, energiförsörjning pä sikt. Men aUdeles oberoende av dessa två olika perspektiv finnsdet anledning att fråga sig, om regeringens beredskapsplanering för densituation som plötsligt bhvit akut har varit vad man har rätt att kräva aven ansvarig regering, och om handlandet i det aktuella läget motsvarat rimligakrav på handlingskraft och gott omdöme. Jag har redan i min interpellation påtalat det bristandeverklighetssinne som kännetecknat regeringens verksamhet under de senaste årendå det gäller beredskapsplaneringen. Det förefaller nästan som om det lättsinnesom den s. k. avspänningspolitiken generellt sett utlöst också gjort siggällande på energiförsörjningsområdet. sedanrekommenderade de europeiska medlemsländerna att så snart som möjligtbygga upp beredskapslager så att de motsvarade minst av föregående årsförbrukning. Först började regeringen göra något åt det. Förstnu har en proposition framlagts om ökning av vår beredskapslagring avråolja. hade dåvarande riksnämndenför ekonomisk försvarsberedskap riktat uppmärksamheten på den försvagning avvår allmänna beredskap som uppkommer till följd av att det befintligapannbeståndet för uppvärmning av våra fastigheter och utvecklingen av nyapannor successivt försvårat möjligheten att övergå från eldning med olja, eleller gas till eldning med inhemska bränslen, främst helved, eller med torv ochkol. överlade med ,och statens . Så småningomutarbetades ett förslag till skärpta beredskapsbestämmelser. I börian av 1964,för nära 10 är sedan alltså, ansåg att Kungl. Maj:t skullefastställa sådana bestämmelser. Regeringen fann icke skäl härtill. Denföredragande departementschefen hette dä . Utvecklingen inom byggnads- och pannområdena har därefterfortsatt, och möjligheterna att snabbt kunna övergå till användning avvedbränsle eller andra fasta bränslen i- befintliga och nybyggdavärmeanläggningar har alltmer begränsats. Det har lett till att överstyrelsenför ekonomiskt försvar bedömer läget som "utomordentligtallvarligt". Vi har stora värmekraftverk som endast genomdyrbara och tidsödande ombyggnadsätgärder kan förändras till drift med fastabränslen. Runt om i landet finns tusentals hus försedda med uppvärmningsanordningarsom uteslutande kan användas för flytande bränsle. Dispens från gällandebyggnormer har dessutom i icke ringa utsträckning beviljats fastigheter förtotal uppvärmning med elkraft, fastigheter som därför saknar rökgångaroch skorstenar - i vårt klimat! Även då det gäller det praktiska handlandet allteftersomden nu aktuella oljekrisen har tillspetsats, finns det anledning till kritik.Länge tycktes handelsministern beredd att bagatellisera den uppkomna situationen.Det är känt att varningar utfärdades från sakkunnigt håll och att kravframställdes på åtgärder för att åstadkomma en snabb besparings- aktion ochför att förbereda ransonering och liknande konsumtions-begränsande åtgärder. I motsats till vad fallet var i flertalet andra länder iEuropa gav regeringen alltför länge ett intryck av att krisens konsekvenserinte skulle behöva drabba oss. Det skapade ett intryck på många håll ute iEuropa har det i varje fall sagts mig att beredskap var så god,att något skäl att ta särskild hänsyn till vid alternativaoljeleveranser inte förelåg. Först dä situationens allvar blev så påtagligt att detinte längre kunde negligeras, gjordes drastiska deklarationer omåtstramningsåtgärder, så drastiska och delvis så orealistiska, att de intedämpade allmänhetens oro utan tvärtom bidrog tiU att skapa ytterligareförvirring. Och vilken effekt kan man anta att meddelandet om enkommande ransonering kommer att få? Jo, självfallet redan nu enligtsakkunniga uppgifter en hamstring av drivmedel och brännolja som fyllt allalagerutrymmen, oljefat och jeepdunkar till brädden. Lagring av bensin inämnvärda kvantiteter är som bekant olaglig, sade handelsministern påpresskonferensen i går. "Därför finns ingen risk för hamstring." Trorherr verkligen att människorna reagerar på det sättet? Finns det något som helst rimhgt skäl att i förväg gå utoch tala om för konsumenterna vilka ransoneringsåtgärder som sä småningom kanbh nödvändiga och när de skall vidtas? Antingen skall man håUa tyst eller ocksåskall man genomföra konsumtionsbegränsande åtgärder med omedelbar verkan. Detgäller på detta område liksom på många andra områden som vi haft att syssla medhär i . Det handlag som vår handelsminister har visat prov påvittnar varken om förutseende eller gott omdöme. Och det är verkligen inteägnat att stärka förtroendet att just skall svara församordningen av energiförsörjningen, även om det bara sker på kort sikt.Kommer den särskilda försörjningsberedning som skall inrättas att vara etttillräckligt effektivt organ? Det är en fråga som man kan ställa sig. Hade detinte varit bättre att överlämna uppgifterna till ett i förhållande tilldepartementet fristående organ med parlamentarisk representation? De akutaförsörjningsproblem som beredningen kommer att handlägga kan få djupgåendekonsekvenser inom samhällslivets alla sektorer. Behovet av insyn och bredförankring är därför särskilt påkallat. Att en rörlig kredit ställs till överstyrelsens förekonomiskt försvar förfogande för snabba inköp av oljeprodukter är bra, liksomockså att ett slags clearingförfarande anordnas för utjämning av prisohkheter.Men varför handlade man inte tidigare? Förslag om en sådan anordning lär förlänge sedan ha kommit från näringslivet, som också föreslagit att detförfarande som tillämpades under och som administrerades avFörenade svenska oljeimportörer AB skulle gälla även . I stället skall ivarje fall enligt pressreleasen inköpen handhas av särskilda sakkunniga,knutna till överstyrelsen. Det är angeläget att inköpsverksamheten handhassmidigt och effektivt och med utnyttjande av alla tillgängliga internationellakontakter. Därför vill jag fortfarande ifrågasätta, om det inte hade varitbättre att tillämpa samma administration som vi använde under andravärldskriget och som då visade sig Ang. energiförsörjningen, m. m. 3 protokoll 1973. Ang. energiförsörjningen, m. m. 1 det korta pressmeddelandet från handelsdepartementetheter det också att den inköpsverksamhet av oljeprodukter för statens räkningsom överstyrelsen skall handha avser "vidare försäljning på den svenskamarknaden". Jag förutsätter att denna formulering inte avser att öppnadörren för ett förstatligande av den svenska oljehandeln. Vad som väl rimligenmåste åsyftas är något slags förmedlingsverksamhet, bedriven i nära samarbetemed den expertis och det kontaktnät som oljebranschvn byggt upp. - Jag tackarför att industriministern nickar bifall till det. Ett just nu utomordentligt angeläget problem,som för får allt större aktualitet, har inte belysts i något avinterpellationssvaren. Jag syftar på de konsekvenser för samhällsekonomin ochsysselsättningen på kort sikt, som oljekrisen kan föra med sig, dvs. redan inomde närmaste månaderna. Den frågan togs upp i den ekonomiska debatten här ikammaren i går. Men finansministern tycktes inte vara nämnvärt intresserad avde förslag som oppositionen hade lagt fram i sin reservation tillfinansutskottets betänkande, nämligen att regeringen möjligt borderedovisa ett handlingsprogram för hur sysselsättningen och balansen ifolkhushållet skall kunna upprätthållas vid olika alternativa försörjningslägenpå energiområdet. Redan nu har vi fått varningar för exempelvis konsekvensernaför bilindustrins och andra industriers vidkommande till följd av bristen pågasol. Även inom andra samhällssektorer kan en fortsatt oljekris snabbt utlösareaktioner, som påverkar både konsumtion och sysselsättning inom olikanäringar. Om krisen blir bestående , kommer också andra ländersefterfrågan pä svenska exportprodukter att påverkas. Därmed kommer de gynnsammaexportprognoser som alltjämt föreligger att kullkastas. Inomvarudistributionen, där av livsmedelshandeln ombesörjs avstormarknader och liknande större enheter, av vilka en stor del är beroende avindividuella transportmedel, kan utomordentligt svårlösta problem snabbtaktualiseras. Dessa och andra liknande följder av ett fortsatt krisläge borderedan ha föranlett regeringen att i varje fall försöka jag säger försöka, detär naturligtvis mycket svårt - skissera något slags handlingsprogram. Om jaginte hörde på alltför dåligt i går, sköt finansministern dennaproblematik åt sidan under debatten. Inte heller tycktes finansministern såvitt jag hörde rätt -vara beredd att gå in på de kedjereaktioner för vårtpenningvärde och för stabiliseringspolitiken över huvud taget som de snabbtstigande oljepriserna kan utlösa. Eftersom finansministern är närvarande här ikammaren, skulle vi kanske kunna få den redovisning eller de personligasynpunkter från finansministern som vi förgäves fick vänta på i går. Då det därefter gäller vår energiförsöriningbetraktad ur ett långsiktigt perspektiv, har vi i stort sett anledning att varatillfredsställda med den redovisning som industriministern lämnat. Svaret utgöri allt väsentligt en balanserad och detaljerad sammanställning av den pågåendeutredningsverksamheten på olika områden och av de ställningstaganden somregeringen nu har föresatt sig att göra vid vissa i interpellationssvaretangivna tidpunkter. Vad mankan fråga sig är om inte vissa slutsatser borde kunna dras tidigareän vad som förutsatts ske och om inte regeringen redan nu konkret borde kunnaredovisa sin ståndpunkt i olika, viktiga hänseenden. Vi får nu veta, att kommer att få det förslag tihenergipohtiskt program som jag efterlyste i min interpellation, men att detinte kommer att kunna framläggas . Och även i övrigt angesolika framtida tidpunkter, vid vilka utredningsmaterial av olika slag skall haredovisats och ställningstaganden skall ske. Det borde emellertid vara möjligtatt redan nu förbereda och även genomföra åtgärder av olika slag, ägnade attgöra övergången till ett annat "energipolitiskt klimat" lättare ochatt mildra vissa svårigheter, som utan ytterligare utredningar med säkerhet eller med största sannohkhet kan förutses. Vi vet att den nuvarande utvecklingstrenden då det gällerenergiförbrukningen kommer att leda till en allvarlig kris , ävenom betydande satsningar i en utbyggnad av kärnkraftsenergin skulle komma tillstånd. Både av ekonomiska och andra skäl är det alltså starktbefogat att försöka dämpa förbrukningstakten, att med andra ordsträva efter att åstadkomma ett så rationellt utnyttjande som möjligt av våraenergikällor och att åstadkomma besparingsåtgärder på olika sektorer. Som jagredan påvisat i min interpellation har vi i -bedrivit en utomordentligtexpansiv energipolitik. Relativt sett ligger förbrukningsnivån högre hos ossän på andra håh. Såväl då det gäller industrins energianvändning som i fråga omuppvärmning av bostäder tycks man ha bortsett från risken av sinandetillgångar. Vi har lagt en alltför hög skatt på arbetskraften i vårt land.Såväl prissättning som beskattning av energin har däremot varit så låg att detvarit utomordentligt lönande att ersätta den mänskliga energin med vad vikanske kan kalla "mekanisk" energi. Mot den bakgrunden borde en av de första uppgifterna förden energipolitiska delegation som kommer att tillsättas vara att dra uppriktlinjer som syftar till att plana ut energikonsumtionen i vårt land, så attden nuvarande ökningstakten kan brytas . Många hävdarsom bekant att vi omgående skall vidta åtgärder för att drastiskt skära nerenergikonsumtionen. Jag vill liksom många andra bestämt varna för en sådanpolitik. De gångna månadernas händelser illustrerar hur haft vårt samhälledrabbas även av en relativt måttlig minskning av energitillförseln. En pohtikför bättre hushållning med. energi, syftande till ett (energiuttag,måste alltså byggas upp långsiktigt. Den styrning som i det hänseendet kankomma i fråga kan ske med olika metoder, bl. a. genom avgiftssättning,beskattning, priser och debiteringsmetoder. Den kollektiva debiteringexempelvis som flerstädes sker för uppvärmning och varmvattenförbrukning ärur hushållningssynvinkel helt orimUg, och möjligheten att successivt övergåtill ett individuellt system måste självfallet studeras. Men , utan att avvakta ytterligare åtgärder, kanman göra insatser för att åstadkomma en mindre energianvändning inom uppvärmningssektorn.Avsevärda förluster av värme beror , det vet vi väl alla, på dåligisolering. De hus som byggdes är väldigt Ang. energiförsörj-7iingen, m. m. Ang. energiförsörjningen, m. m. dåligtisolerade, K-värdena är alltför höga. har vi ställt högreanspråk då det gäller k-värden, men vi vet att det fortfarande byggs alltförmånga fastigheter där man inte följer normerna. Genom att förbättra isoleringeni äldre hus och genom att skärpa kontrollen i fråga om nybyggen skulle mankunna åstadkomma betydande besparingar, av värde för hela samhällsekonomin, förfastighetsägarna och för hyresgästerna. Jag tror att god effekt skulle kunnavinnas om de lån som vi har beslutat här i för saneringav äldre fastigheter kunde förknippas med krav på en bättre isolering äntidigare, I det här sammanhanget aktualiseras naturhgtvis ocksåfjärrvärmen. Den har som vi vet åtskilliga fördelar - den ger lägreenergiåtgång och minskar påfrestningarna på miljön. Men har kommunernasvårigheter att få fram kapital för kulvertanläggningar och andra liknandeinsatser, och jag tror att ett statligt stöd här borde kunna komma i fråga, I ohka sammanhang studeras både inom industrin ochinom vetenskapen möjligheten att åstadkomma en bättre energihushållning. Genomnya produktionsmetoder kan betydande vinster göras. Åtskilliga av oss fickhäromkvällen höra vad man kunde åstadkomma, t. ex. då det gäller tillverkningav aluminium. Skatte- och prispolitiken spelar här en stor roll somstimulansfaktor för att driva på utvecklingen. Dessutom kan besparingar görasgenom att man för uppvärmning av bostäder använder de stora mängder avspillvärme som släpps ut från industrin och genom att industriföretagen överhuvud låter använd värme cirkulera och återgå. Och att nya krav på ochbetingelser för återanvändning, speciellt av produkter som kräver storenergiåtgång vid framställningen, kommer att göra sig gällande får vi väl ansevara alldeles självklart. Åtgärder i dessa och liknande hänseenden kan, menar jag,påbörjas utan att man behöver avvakta fortsatta studier inomenergiprognosutredningen. Utredningen skall naturligtvis fullföljas, men iavvaktan på dess resultat kan åtskilligt göras . Även då det gäller forsknings- och utvecklingsarbete kanomedelbara åtgärder komma i fråga. Den särskilda programkommitté för forskningoch utveckling på energiområdet som industriministern har tillkallat inför denhär debatten bör kunna successivt framlägga förslag och skall inte behövaavvakta ända till för att då redovisa en totalbild, vilken kanskeinte kan omsättas i praktiska åtgärdfer förrän /76. Jag har mteläst direktiven ännu, utan jag utgår från interpellationssvaret, och däravtycks man'/kunna dra slutsatsen att ingenting skall ske . Jag förutsätter vidare att det förslag om en ickeobetjdlig ökning, som det heter i interpellationssvaret, av anslaget tillfusionsforskningen den som professor sysslar med som enligtindustriministern prövas i pågående budgetarbete skall behandlas positivt ochatt den omständigheten att några väsentliga bidrag till vår energiförsörjningfrån fusionsenergins sida inte kan påräknas under innevarande sekel inte skallkunna åberopas som argument för ett nejsägeri. Om fusionsenergins krafter kanbemästras, då öppnas det vet vi väl alla - helt andra möjligheter för denframtida energiförsörjningen än vad som eljest tycks vara fallet. Och lika väsentligt är det mot den här bakgrunden att de pågående diskussionernaom samarbete mellan och EG då det gäller fusionsforskning påskyndas ochleder tiU snabbt resultat.