prot · FW0915 · 1973-12-31 00:00:00 — Herr civilministern ordet för att besvara fröken () i kammarens protokoll för den23 januari intagna fråga, nr 42, och anförde; Fröken har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidtaga med anledning av det förslag tilltillämpningsbestämmelser till byggnadsstadgan om säkerhetsåtgärder motbarnolycksfall i bostäder och barnstugor m. m. som statens planverk den 13 juni1971 överlämnade till . Förslaget har remissbehandlats. De invändningar som komfram har föranlett överläggningar med olika myndigheter. Förslaget har däreftermed viss jämkning fastställts av Kungl. Maj;t att gällafr. o. m. den 1 juh 1973. Fröken (): Jag tackar statsrådet för det positiva svaret på min fråga. Behovet av säkerhetsåtgärder mot bamolycksfah i bostäderoch annan byggnation är väl dokumenterat. härvidupprepade tillfäUen motionerats om översyn av byggnadsstadgan, sä att störrebarnsäkerhet erhålles. har i de sammanhangen anslutit sig hett tilldet syfte som uppbär motionema och också hänvisat till gjorda utredningar iärendet frän familjeberedningen och kommittén för barns utemiljö. , som haft frågan pä remiss underutskottsbehandlingen, har för sin del redovisat att man inskränktsig till rekommendationer av anordningar som syftar till att förebygga olycksfall.Men man säger ocksä vidare: "Frän styrelsens synpunkt är det angeläget,att problemet reds upp inte genom rekommendationer utan genom krav. Enligtbostadsstyrelsens mening torde något hinder inte föreUgga för omedelbaraföreskrifter innebärande att vissa detaljer i bostadslägenheter avsedda förfamiljer, eventuellt i alla lägenheter, obligatoriskt ges ettolycksfallsförebyggande utförande med avseende på minderårigabarn.--- Det bör närmast ankomma på statens planverk att ianslutning till fortgående revision av Svensk Byggnorm initiera detutredningsarbete, som kan erfordras för vidare åtgärder i frågan." har ju ocksä arbetat med frågan och för merän lagt fram ett förslag om tillämpningsbestämmelsertill byggnadsstadgan om säkerhetsåtgärder mot bamolycksfah i bostäder ochbarnstugor m. m. Man räknade med att det skulle kunna fastställas att gäUa fr.o. Ännu hade det emellertid inte skett,"vilket jag då fann anmärkningsvärt. är jag tacksam för beskedet om attbeslut fattats i ärendet. Det innebär ju att de nya reglerna skall gälla fr. o.m. Men man frågar sig onekhgen hur det kommer sig att detdröjt så länge innan någonting hänt. Några större hyresdkningar lär inte bhföljden av att planverkets förslag genomföres. Man har nämhgen pä planverketstekniska byrå räknat ut att hyresökningen inte skulle belöpa sig . Det skulle vara intressant om statsrådet här hade möjlighetatt ytterhgare belysa anledningen till dröjsmålet. Det förslag till bestämmelser som planverketredovisade var ganska omfattande. Det har varit föremål för remissbehandlinghos ohka myndigheter och även organisationer. Under remissbehandlingens gångkom det fram invändningar och kritik som nödvändiggjorde nya överläggningar, ochdet är skälet till att det tog litet att få fram de härbestämmelserna än man kanske från början trodde. Jag är emehertid för egen del väldigt tihfredställd överatt vi har kunnal i stort sett faststäha planverkets förslag och jag ärövertygad om att det kommer att i betydande grad medverka till att minskariskerna för barnolycksfall. Vi får en ur barnolycksfallssynpunkt betydUgtbättre miljö sedan vi nu kunnat lägga fast de här bestämmelserna. Fröken (); Jag vill bara tacka ytterligare för demöjligheter som detta förslag ger , och jag hoppas verkligen attsystemet kommer att fungera så, att bostäderna möjligt blir förseddamed sådana anordningar att barnen kan känna sig trygga. Ang. hänsynen till miljöskydd m. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar Överläggningen var härmed slutad. §7 Ang, hänsynen till miljöskydd m, m, vid fastställande av arbetsplan för vägar Herr kommunikationsministern erhöh ordet för att iett sammanhang besvara dels (vpk) i kammarens protokoll för den24 januari intagna fråga, nr 54, dels () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 55, och dels () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 53, och anförde; har frågat mig om de regler somnu gäller för fastställande av arbetsplan för vägarna tar tillräcklig hänsyntill miljöskyddet eller andra omständigheter av betydande vikt som kanframkomma efter realbehandlingen av olika vägföretag. har frågat mig om den beslutade sträckningenav väg 816 mot är väl förenlig med bestämmelsen i 4 § väglagen enligtvilken vid byggande av väg tillbörlig hänsyn skall tagas till bl. a. miljöskyddoch naturvård. har frågat mig om jag anser det angeläget attfinna bättre former för samråd pä tidigt stadium med även andra ortsbor änmarkägare vid planering av sädana vägarbeten, som medför väsentliga ingrepp imiljön. Jagbesvarar de tre frågorna i ett sammanhang. Innan en vägombyggnad påbörjas sker en ingående ochomfattande planering och projektering som normalt sträcker sig . 1väglagstiftningen finns klart föreskrivet hur detta förarbete skall gä till.Det finns kanske anledning att här något erinra om dessa bestämmelser. Bestämmelsernainnebär i korthet att i länet i samråd Ang. hänsynen till miljöskydd m. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar medlänsstyrelse och kommun upprättar en arbetsplan för projektet. a. viktiga uppgifter på naturskyddets område och särskild sakkunskaphärför. Samråd skall enligt vägkungörelsen också ske med länsvägnämnden, medövriga myndigheter vilkas verksamhetsområde berörs av företaget samt med lokalaorgan och sammanslutningar som kan ha etl väsenthgt intresse i saken. Kommunoch ägare till fastigheter som berörs av företaget skall kahas tiU sammanträdepä platsen. Förslag till arbetsplan skall sedan utställas avlänsstyrelsen, varvid anmärkningar mot planen kan framställas. Efter prövningav eventuellt framställda anmärkningar fastställer arbetsplanen eftersamråd med . Har och olika uppfattninghänskjuts frågan om fastslällelse tUl Kungl. Maj:t. Vägverketsfastställel-sebeslut kan överklagas. Handläggningen av vägärendena förutsätter således enomfattande samverkan mellan olika samhällsorgan som vart och ett har överbhcköver, kunskap om och ansvar för väsentliga sektorer i samhället. Låt mig ocksä erinra om att en i stort enhälhg riksdag säsent som godtog den nuvarande väglagen, som ärresultatet av en ingående översyn av tidigare lagstiftning. nämner i sin fråga 4 § väglagen. Andrastycket i den paragrafen lyder: "Vid väghållning skall tillbörlig hänsyntagas till enskilda intressen och till allmänna intressen, såsomtrafiksäkerhet, miljöskydd, naturvård och fornminnesvård." Nuvarande vägkungörelse innehåller vidare i 26 §föreskriften att vid upprättande av arbetsplan särskilt skall iakttas bl. a.att tiUbörlig hänsyn tas till befintlig och blivande bebyggelse utmed vägen,att vägen erhåller en mjuk och naturlig inpassning i landskapet och atlnaturföremål eller naturområde av särskilt intresse eller fornlämning inte utantvingande skäl skadas av företaget. Arbetsplanen för väg 816 vid har fastställts avstatens vägverk. Besvär har inte anförts. Ärendet har därför inte prövats avregeringen, och jag kan inte uttala mig om beslut. Jag vill docknämna, att exempelvis vägnämnden thlstyrkt planen och att kommunen vidutställel-sen framförde anmärkningar mot planen endast såvitt avsäg indragningav befintliga vägar. Det är klart att de uttalanden som kommun gör rörandevägsträck-ningar m. m. bör överensstämma med den uppfattning som företräds avförtroendemännen. Dessa kan förutsättas ha kännedom om de åsiktsyttringar somkommer frän allmänheten. Ahmänt gäller givetvis att de kommunalaförtroendemännen härvidlag måste göra en avvägning mellan sådanaåsiktsyttringar och andra faktorer av betydelse vid utformningen av projekten. frågar ocksä vilka regler som gäller dåomständigheter av betydande vikt framkommer efter realbehandlingen av ettvägföretag. Om omständigheter som inte var kända när arbetsplanen fastställdestillkommer efteråt är det närmast och sak att bedömai vad mån de bör föranleda en förnyad prövning. Lät mig sluta med att säga att den reglering av frågornarörande planering av vägprojekt, som jag här redogjort för, enligt min meningger rimhga garantier för att alla väsenthga intressen som kan beröras i sammanhangetblir beaktade. (vpk); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför det ganska utförUga svaret. Min fråga är föranledd av de protester och den opinion somhar kommit till uttryck mot beslut rörande utbyggnaden av Nynäsledenvid Fållan i kommun. De människor som protesterar mot vägverketsarbetsplan anser att man på inte har tagit tihräcklig hänsyn tillönskemålen att bevara stora miljö- och rekreationsvärden och inte heller tUlde uppenbara risker som föreUgger för betydande bullerstörningar för tusentalsmänniskor samt att inte förutsättningslöst har prövat andraalternativa lösningar. Tydligen anser de protesterande också att intehar beaktat de nya bestämmelserna i väglagen och i miljöskyddslagen - eller ivart fall att man inte har tolkat bestämmelserna i deras rätta anda. Vidare harde protesterande tolkat kommunikationsminister yttranden i ohkasammanhang senast i ett TV-program kallat Buller ochbång pä det sättet att myndigheterna nu var beredda att vid vägbyggen tastörre hänsyn till bl. a. riskerna för bullerstörningar. Enligt min mening är vad som skett och vad man givituttryck för när det gäller vägbygget vid Fällan inte någon organiserad aktionför att förhindra en nödvändig vägbyggnad. Aktionen och protesterna är ettresultat av ökade insikter när det gäller en människovärdigare miljö och ettuttryck för människomas oro för fortsatt miljöförstöring. De är också ettuttryck för en vilja att bevara vad som går att bevara av värdefullfritidsmiljö och ett försök att få tih stånd en enligt dessa människorsuppfattning bättre lösning på vägbyggnadsproblemen. När man tar del av och ser vad som har hänt i detta ärendesedan mitten av , så finner man att det frän samhällets sida harbegåtts ett grundläggande fel vid handläggningen av frågan. Man har nämhgenbörjat med att bygga bostäder och arbetsplatser i stället föratt först bygga enordenthg Nynäsled och planera den kollektiva trafiken i . kommun har tydligen släpat efter med sinplanläggning. Man har inte ens haft en översiktsplan över Fällanomrädet, ochdet har inte varit någon offentlig diskussion innan ärendet blev klart. Vid en genomgång av hur frågan om Nynäsledens sträckninggenom Trångsundsområdet och Fållan har handlagts så förvånar man sig alltsåöver de många oklara punkterna och vissa missar som har skett i hanteringen. Ang. hänsynen till miljöskydd m. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar HerrFISKESJÖ (c): Jag ber ocksä att fä tackakommunikationsministern för svaret på min fråga. Jag är medveten om att man kan ha olika meningar om vadsom skall läggas in i ett så tänjbart stadgande som väglagens om tillbörlighänsyn till miljövård och naturskydd. Jag är också självklart medveten om Ang. hänsynen till miljöskydd m. rn. vid fastställande avarbetsplan för vägar vidkonkreta avgöranden kan tvingas till besvärliga kompromisser när olikaintressen bryts mot varandra. Men jag är personligen övertygad om att miljövärds- ochnaturskyddsfaktorerna nu och måste ges en helt annan tyngd änhittills när man väger samman de skäl som skall ligga till grund församhähsbesluten bl, a. vid beslut om vägsträckningar. I annat fall riskerar viatt i ökad takt åstadkomma skador som är oreparabla och att spoliera värden sominte kan ersättas. Det har ju inträffat en rad fall därnaturvårdsintressen och andra intressen kolliderat på ett dramatiskt och enligtmin mening olyckligt sätt. Dessa fall var för sig och tagna tillsammans visaronekligen en tilltagande oro inför utvecklingen och en tilltagande besvikelseöver att allmänna deklarationer om miljöhänsyn och naturskydd inte merapätaghgt avsätter resultat i det konkreta handlandet. Det fall som jag tagit upp i mm fråga gäller beslutet omatt bygga en väg, väg 816, meUan Yddinge och . Det är inte någon lång vägdet gäller, . Avsikten med vägen är bl. a. att den skallkorta av vägsträckan till för oss som kommer frän . Det är ingenstor tidsvinst det gäller. Enligt uppgift skulle det röra sig om 56 minuter.Trafikbeläggningen väntas inte heller bh särskilt stor. De vinster somsamhället och enskilda kan tänkas göra genom att den här vägen kommer tillstånd förefaher således utomordentligt små. Däremot är de naturskador som vägen kommer att ge stora.Den kommer nämhgen att braka igenom ett naturområde av mycket stort värde förfritidsliv och rekreation och ett område med ett mycket rikhaltigt och i vissaavseenden särpräglat djurhv. Till detta kommer en mera allmän aspekt. ärett högexploaterat område. Bebyggelse, vägar, trafik breder ut sig ät allahäll. Befolkningen har ökat kraftigt. De områden för fritidsbebyggelse somfinns inom rimhga avstånd är snart uppstyckade och färdigexploaterade. Deområden som ställts i ordning av kommunerna för ett mera öppet fritidsliv ärmycket hårt utnyttjade. Vart skall de människor ta vägen som vill ut i naturenlördagar och och som vih ströva fritt omkring? Varthän skall allanaturintresserade ungdomar, scouter, fältbiologer och andra förlägga sina utflykteroch exkursioner? Det är inte att undra pä att en bred opinion, inte minst blandungdomen, är oroad och vill slå vakt om de någorlunda oskadade områden som ännufinns kvar. Syftet hos dem som engagerat sig i den här aktueha frågan är enligtmin mening mycket behjärtansvärt. De förtjänar stöd och uppmuntran och deförtjänar att man pä allvar lyssnar på deras argument. Lokalt har de redan fåttett mycket starkt stöd, vilket bl. a. framgår av att de pä några få dagarlyckats samla in över 12 000 namn på sina listor. Såvitt jag kunnat finna är argumenten för den beslutadevägen svaga och argumenten mot den mycket starka. Det svar jag fick av kommunikationsministernvar mjukt hållet och det gör att jag med optimism enträget vädjar tillkommunikationsministern att medverka till att vägbygget tills vidare fär vilaoch att hela frågan tas upp till förnyad prövning. HerrREGNÉLL (m): Ocksä jag ber att fä tacka statsrådet för svaret. När jagformulerade min fråga var det två synpunkter som jag var angelägen om att fåmed: dels att man måste ta särskild hänsyn tih de lokala omständigheterna, delsatt man måste ta upp diskussionen på ett mycket tidigt stadium. Jag menar kan vinna både praktiska och psykologiska fördelar om man följer dessaregler. Jag skall försöka att exemphfiera det genom att också knyta an tilldiskussionen om den nya thlfartsvägen till , där man för en kostnad av 5miljoner kronor vill spara in en körtid på kanske upp emot för osssom kommer från Lundahållet. Man menar att beslutsfattarna inte vetat vad de gett sigpå. Det brukar sägas att ingen vet var haren har sin gäng. Men de som kännerområdet vet att en god del av stora hjortdjur dovhjortaroch kronhjortar har sin gång just där vägarna leder mot . Bygger manden nya vägen får man nog tänka sig att sätta upp skyltar som varnar förkollision med hjortdjur - och då försvinner väl den tidsvinst som myndigheternatänkt sig ordna för det flygburna klientelet. Ocksä i den omtanken ligger för resten bristande kunskapom det lokala; vi skåningar är inte sä "hialösa" jag hoppasstatsrådet förstår ordet att vi vill exploatera värdefuha rekreationsområdenför några minuters tveksam tidsvinst. från horisont kan vägente sig rationell men ur lokal synpunkt ter den sig för många inte bara onödigutan rent av olämplig. Angelägnare projekt att använda pengama på är det mycketlätt att peka ut. Den nya vägens tihskyndare säger ofta till dem somkritiserar: Varför har ni inte fört fram er kritik förut? Den förebråelsen ärnog orättvis, och här är jag nu framme vid önskemålet om tidiga överläggningarmellan myndigheter och allmänhet. Att först nu som tänkt sig - gäut i en informationskampanj är otillfredsställande. Att i efterhand gripa tillförklaringar i stäUet för att ordna tidiga överläggningar - det är att vidgaklyftan mellan beslutsfattare och de berörda människorna. Och den klyftan, herrstatsråd, är tyvärr redan i många fall alltför vid. Ang. hänsynen till miljöskydd m. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar Till vill jag säga att det ärhelt otänkbart att inom ramen för en enkel fråga diskutera ärendet Fällan ochNynäsvägen. Om önskar en diskussion om det ärendet inbjuder jagfilt en sådan vid ett annat tihfälle. När det sedan gäller den aktueUa frågeställningen skah viändå komma ihåg att det är två ting vi diskuterar här, varav det ena är heltgmndläggande. Riksdag och regering har i överensstämmelse med vårtpariamentariska system genom lagar och förordningar gett myndigheterna ettansvar för sina respektive verksamhetsområden. Inom ramen för det ansvaret harmyndigheterna att fatta beslut i ohka frågor. Svensk förvaltningstraditioninnebär att sådana beslut som regel kan överklagas och därigenom bli prövade ihögre instans. Vi bör vara överens om att i författningsenhg ordningfattade beslut, som vunnit laga kraft, bör respekteras. Upprätthålls inte detkravet kommer vi i konflikt med en 2 protokoll 1973. Ang. hänsynen till miljöskydd ni. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar av deväsentliga grundprinciper pä vilka hela vårt demokratiska samhälle är uppbyggt. Att jag säger detta beror pä att vädjade tihmig att medverka tUl att riva upp beslutet om . Det tvingar mig attfråga : Är avsikten med vädjan att Kungl. Maj;tskall sätta sig över den tradition som vi genom lagar och förordningar harspikat i värt samhälle? Blir svärja, då har frågan blivitbetydhgt allvarligare och fått en större vidd än att bara avse ett naturområdei . Jag tycker att det bör ut under den här frågestunden om det äravsikten. Jag hoppas givetvis att svar på min fråga är nej. Lät mig sedan bara i själva sakfrågan säga attnaturvårdssektionen på i Malmöhuslän i sitt yttrande sagt:"Den planerade vägen synes ha erhåhit sådan sträckning att det ej finnsnågon erinran ur naturvårdssynpunkt." (vpk): Jag ber först att få tacka för inbjudan tihen särskild diskussion beträffande Nynäsleden och Fållan. Jag accepterar mednöje den inbjudan. Jag bestrider inte att beslutet om vägplanen har fattats ilaga ordning. Men det hindrar inte att det kan ha bhvit en dålig handläggningsom skapat berätfigad oro och missnöje. Jag är medveten om att vägverketeftersträvar att hitta billigaste möjliga lösningar. Det kan ha bidragit tihatt man sä att säga inte har gått in pä någon allvarligare prövning av andraalternativ som man ansett skulle bli dyrare. De beslut och ställningstaganden som i vissa fall gjordesför borde med hänsyn till de förändringar som skett hainneburit att man kunnat ta upp till omprövning i vidare mening de förslag somhar ställts. Det är hög tid att man börjar bygga så att den kommertill stånd. Det råder inga delade meningar härom. Jag vill ocksä påpeka att det inte råder någramotsättningar mellan dem som är otåliga över att vägbygget inte kommit tillstånd och dem som önskar en annan sträckning och ett annat utförande. När mandärför från bl. a. FCO här i söker skapa sädana motsättningar, är detatt beklaga. Frågan om huruvida Fållan tidigare varit tillgänglig förallmänheten eller inte har diskuterats i pressen och tagits upp såsom ettargument. Det kan naturhgtvis inte vara avgörande. Avgörande är om det nu blirmöjligt att bevara en större del av området med mindre ingrepp i naturen ochmindre bullerstörningar. har man satt i gång arbetena, herr talman, och vidtagitsådana mått och steg att det inte synes vara möjligt att få en annan sträckningoch utformning av . Vad vi nu hoppas är att den opinion somutvecklats i denna fråga för framtiden skall föra med sig att man mera noggrantutreder olika altemativ och bättre tar hänsyn till allmänhetens intressen. HerrFISKESJÖ (c); I mitt första anförande vädjade jag tillkommunikafions-ministern att medverka till en omprövning, men jag har därmedinte sagt att kommunikationsministern skall sätta sig över gällande regler förbeslutsfattandet. Framställningar är pä gång såväl till som tillkommunikationsministem, vUket bör göra det möjhgt for kommunika-tionsmmistematt ta ställning utan att bryta mot gällande regler. Rent aUmänt skulle jag vilja säga att vi naturligtvis isädana här frågor står inför besvärliga avvägningar. Man kan inte ge generellasvar på hur uppkomna konflikter av det här slaget skah lösas. Men vad som ärväldigt väsenthgt är att myndigheter och pohtiker inte känner sig så hårtbundna av tidigare beslut att de, när nya, relevanta fakta kommer fram, inte ärberedda att ånyo se på det beslut som de varit med om att fatta. Att man en ochannan gång i sista stund omprövar sitt beslut är enligt mm mening inte på långavägar så allvarhgt som om det i fall efter faU visar sig att det beslut somfattats inte har stöd i en bred och berörd medborgaropinion. Ang. hänsynen till miljöskydd m. m. vid fastställande avarbetsplan för vägar Statsrådet påpekar med allt skäl att arbetsplanen för väg816 har faststähts av statens vägverk. De ansvariga framhåller emellertid attde ålagts att bygga vägen. I tidningen påpekar länsrådet attregeringen beslutade att vägen skulle byggas. Papperen ärundertecknade av statsrådet och dåvarande statssekreterarenLars . Vad beträffar såförklarade naturvårdskonsulenten att slaget var förlorat i och med attbeslutet om träffades. Att han med den uppfattningen sedan har agerattämhgen lamt, kan man ju förstå. Sedan är jag angelägen att understryka att det står enmycket stark opinion bakom de uhgdomar som kommer upp för atthälsa på statsrådet och lägga fram sina synpunkter. De har skött sigmycket bra och fint, och det är visst inte bara ungdomlig entusiasm som gör attde har hamnat i sina uppfattningar. De kan ta med sig papper från framståendepersoner. Naturvårdaren professor har skrivit till ocherbjudit att han och en del landskapsarkitekter utan vederlag skah lämna beskedom en billigare och bättre lösning. Och en annan professor - ocksä han medkännedom om de lokala förhållandena professorn i stadsbyggnad vid i , häri tidningen sagt: "Ingen villha Väg 816 och ingen vih ta ansvaret för den. Därför tycker jag att den böravföras ur vägplanen. Jag har svårt att tänka mig att statsrådet göra det till en hjärtesak att gräva ner 5 miljoner i ett vägbygge för ettfätal bihster." Den förhoppningen instämmer många i. Låt mig bara fill säga att vadsom för mig är en hjärtesak i den här frågan liksom i alla andra är attgrundprinciperna, på vilka hela vårt demokratiska samhälle är uppbyggt, skallfungera. Det ärocksä en hjärtesak för mig att ta emot ungdomar från Bara Ang. värdet av en likartad nordisk äktenskapslagstiftning Det är att beklaga, , att de i detta fall kommer försent för att Kungl. Maj;t skall kunna ändra på beslutet. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. värdet av en likartad nordiskäktenskapslagstiftning Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara i (fp) i kammarens protokoll för den 24januari intagna fråga, nr 49, och anförde; i har frågat mig, omjag anser att det är av värde att de nordiska länderna har en likartadäktenskapslagstiftning. Det nordiska samarbetet pä äktenskapsrättens område är avstort värde. Både inom äktenskapsrätten och på andra lagstiftningsområdenförsöker vi harmonisera huvuddragen i de nordiska rättssystemen i den män detkan ske utan att vi behöver göra avkall på andra väsentliga intressen.Förhållandena i de nordiska länderna är emellertid inte så hkartade att vi alltidkan hålla jämna steg med varandra i lagstiftningsarbetet. HerrWESTBERG i (fp): Först ett tack till statsrådet försvaret. Även om det inte var ett direkt svar, tolkar jag det ändå så, att vi äreniga om att det är av värde att vi har en likartad äktenskapslagstiftning i denordiska länderna. Men tyvärr har regeringens åtgärder och uttalanden i dehär frågorna gett en annan bild. Jag tänker bl. a, pä direktiven till familjelagssakkunnigaoch pä de uttalanden som statsrådet gjort bl. a. i .