prot · FW0932 · 1973-12-31 00:00:00 — § 3 Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 4 i anledningav Kungl. Maj:ts i proposition 1973:1 gjorda framställning om det promilletal,varmed skogsvårdsavgiften skall utgå för . Utskottets hemställan bifölls. § 4 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 5 ianledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1973:1 gjorda framställningar omanslag för /74 till , m. m. jämte motioner. Punkterna 1 och 2 Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Ersättning för personskador på grund av brott Maj:t hade i propositionen1973:1 bilaga 4 () under punkten A att till Ersättning för personskador på grund av brott för budgetåret1973/74 anvisa ett förslagsanslag av I . I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:269 av i m. fl. (fp) varihemställts att hos Kungl, Maj,t begärde utredning och förslag angåendevidgad ersättning till brottsoffer i enlighet med vad som anförts i motionen, 1973:270 av i m, fl, (fp) varihemstäUts att hos Kungl, Maj:t begärde förslag till regler omersättning för kroppsskada, som polismän ådragit sig vid tjänsteutövning samt 1973:598 av m, fl, (m) vari såvitt nu var ifråga hemställts att hos Kungl, Maj:t skulle anhålla dels om förslagtill ersättning för personskada som polisman ådragit sig i dänsten i enlighetmed de riktlinjer som angivits i motionen 1973:241 (yrkande 2 d), dels omutredning och förslag till lagregler om ersättning för skada på grund av brotti enlighet med vad som anförts i motionen 1973:241 (yrkande 2 e). A, all till Ersättning för personskador pågrund av brott för /74 anvisade ett förslagsanslag av , B, att beträffande vidgad ersättning tillbrottsoffer skulle avslå motionen 1973:269 samt motionen 1973:598 i denna del, C, att beträffande ersättning till polismän förkroppsskada skulle avslå motionen 1973:270 samt motionen 1973:598 i denna del. I, beträffande vidgad ersättning tiU brottsoffer av fruKristensson (m) samt herrar (), i (c), iLjusdal (fp), Polstam (c), Schött (m) och i (fp), som ansettatt utskottet under B bort hemställa, att i anledning av motionen 1973:269 samtmotionen 1973:598 i denna del hos Kungl, Maj:t skulle anhålla om utredning avfrågan om vidgad ersättning till brottsoffer i enlighet med vad reservanternaanfört. Ersättning för personskador på grund av brott 2. beträffande ersättning till polismän för kroppsskada avfru () samt herrar (), i (c). Westbergi (fp). Polstam (c), Schött (m) och i (fp), somansett att utskottet under C bort hemställa, alt beträffande ersättning till polismän förkroppsskada med bifall till motionen 1973:270 samt motionen 1973:598 i dennadel hos Kungl, Maj:t begärde förslag till regler om ersättning för kroppsskadasom polismän ådragit sig vid tjänsteutövning. Det kanske kan tyckas litet egendomhgt alt takammarens tid i anspråk med en fråga som har varit föremål för debatt i detsvenska parlamentet ända , men anledningen till att viåterkommer med den är att ersättning för skada på grund av brott är ett problemsom ännu inte har fått en lösning som kan anses tillfredsställande. den här frågan debatterats har vi fränden borgerliga oppositionen hävdat att samhäUet, som självfallet har ett ansvarför att förebygga brott, också skall såvitt möjligt hälla de personer somdrabbas av brott skadeslösa för den skada de kan lida på grund härutav. Jag vill erinra om att justitieministern strax föresenaste val meddelade att man hade för avsikt att komma med en reform: nuskulle människor som drabbats av brott kunna påräkna en viss ersättning. Detaviserades att en summa av skulle ställas till förfogande fördetta ändamål. Man kan diskutera beloppets storlek, men det väsentliga äratt de principer som låg till grund för denna reform var av den arten att vifrån den borgerliga oppositionens sida icke kunde acceptera dem. Man gjordenämligen avsteg från de skadeståndsrättsliga principer som varitvägledande för diskussionen inom det här ämnesområdet, och man sade attersättning endast skulle kunna utgå för personskada och inte för egendomsskada.Man meddelade också att det var departementet som skulle avgöra vilka personersom skulle få ersättning. Ersättningsgrunderna skulle vara skönsmässiga. Manskulle bedöma vederbörandes sociala situation och pröva ifall ersättning skulleutgå. Vidare klargjorde man att meningen i princip inte var att ersättningskulle utgå för sveda och värk och framtida men. Vi hävdar alltså fortfarande den meningen att riksdagenbör ompröva delta beslut och att man från departementets sida bör lägga framett Ersättning för personskador pä grund av brott förslagtill ersättning för skada på grund av brott, ett förslag som grundar sig pä deprinciper och de överväganden jag här har nämnt: utgångspunkten skall varaersättning enligt skadeståndsrättsliga principer, ersättning skall utgå intebara för personskada utan även för egendomsskada, och det skall självklartvara domstolarna som skall bedöma dessa frågor, icke . Eftersom justitieministern sitter i kammaren skulle jagvilja fråga en sak. När vi senast diskuterade denna fråga i sades,som jag tidigare nämnde, från socialdemokraternas sida att ersättning i principinle skulle utgå för sveda och värk och framtida men. har svenska folketgenom TV fått information av justitieministern i samband med en debatt som varnågon gång , att departementet nu omprövat frågan och tänkt sig att mani vidare utsträckning skulle ge ersättning för sveda och värk än vad som varavsikten från början. Jag tycker att det skulle vara angeläget och även litetfair av justitieministern att här också informera om den ändradepraxis som departementet tycks ha slagit in på. Det är ju viktigt att vi somfattar beslut i ärendena får information om vilka principer departementetföljer i dessa frågor. Jag skulle alltså i denna del, herr talman, vilja yrkabifall till reservationen 1. När det gäller reservationen 2, som behandlar ersättningtill polismän för kroppsskada, kan sägas att denna fråga varit aktuell iriksdagen . Man kan tycka att den första frågan om ersättning tillmänniskor som drabbas av brott är utomordentligt viktig, men att man inte löstfrågan om ersättning till polismän, som under sin tjänsteutövning drabbas avskada pä grund av brott, är uppseendeväckande. Polisen har nämligen i sintjänsteutövning skyldighet att utsätta sig för risker, och vi vet alt denutveckling som brottsligheten fått i landet har gjort att dessarisker förstärkts. Departementets svar pä vår begäran har bara varit attpolisen väl får omfattas av reformen precis som människor i övrigt och att detinte finns anledning att ställa poliserna i någon särställning. Jag vill, herr talman, erinra om att justitieministern somtrots allt enligt vad jag förstår är författare till direktiven för brottskommissionendär har sagt: Det får inte råda någon tvekan om att polisen, som i första handhar an.svaret för ordningens upprätthållande, har samhällets fulla stöd vidfullgörandet av sina i många fall svårlösta uppgifter. Jag skulle vilja ställa frågan: Hur avserjustitieministern alt samhället skall visa sitt stöd till polisen just i dettaspecifika fall? Jag yrkar,herr talman, bifall också till reservationen 2. HerrERNULF (fp): Kravet på alt staten skall garantera att demedborgare som blir offer för våldsbrott och kanske även andra brott skall fåut det skadestånd som tillkommer dem är gammall men det blir därför inte sämre.Detsamma gäller det andra kravet, nämligen alt polismän i sin tjänsteutövningåtminstone skall veta att om de blh skadade, kommer staten att garantera demfull ersättning. När detgäller bedrägeribrott och liknande kan det ju finnas olika meningarom huruvida staten skall garantera skadestånd eller inte. Men vid angrepp motden personliga integriteten, alltså misshandelsbrott, där staten inte kan gemedborgarna det skydd som man borde ge, är det en rimlig begäran att statenåtminstone garanterar ekonomisk gottgörelse. Enligt min mening bör statenförsöka få ut denna ersättning av våldsverkaren i den mån detta är möjligt. Densom förövar ett misshandelsbrott och har möjlighet att betala skadestånd, hanskall inte undgå det därför att staten inträder som garant. Det är alltså en del frågor som kan behöva övervägasnärmare när det gäller detaljlösningen. Detta är anledningen, herr talman, tillatt reservanterna inte har krävt en lagregel som garanterarbrottsoffren ersättning, utan vi har nöjt oss med att begära en utredning ochett förslag från departementets sida. Jag instämmer med utskottets ordförande hon framhåller, att den dellösning som departementet sedanlade fram och som godtogs av inte är tillfredsställande. Det är intemeningen att den som drabbas av ett våldsbrott skall behöva nöja sig medersättning endast i den mån ömmande omständigheter eller annat gerdepartementet anledning att tillerkänna honom ersättning. Det är ett rimligtkrav att han får fullt skadestånd garanterat. Frän oppositionens sida ämnar viåterkomma med detta krav till dess att det blir genomfört. eller senaretror jag att detta kommer att ske. För dagen yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. Ersättning för personskador pä grund av brott Idetta anförande instämde i (fp). FrökenMATTSON (s): vände sig i sitt anförandemera till justitieministern än till majoriteten i justitieutskottet, men del ärändå inom justitieutskottet som diskussionerna först och främst har förts omdessa frågor. Vi hade en ganska lång och utförlig debatt här i kammarenom delta . hörde jag av att vi kommer att få ytterligaredebatter under kommande riksdagar. Jag vill ändå i största korthet rekapituleranågot av vad uttalade när man fattade beslut i dennaersättningsfråga. Man sade att ersättningsordningen borde i viss mån ses som enförsöksverksamhet, vilken, om erfarenheterna visade sig goda, borde kunnautvecklas vidare. Man sade också, att de begränsningar och den restriktivitetsom vidlåder systemet borde bedömas med hänsyn härtill. Möjligheten tilldiskretionär prövning i de enskilda fallen var nödvändig för att ge de socialtönskvärda resultaten. Därför ansåg justitieutskottet och senare också riksdagenatt det inte var tänkbart att utforma systemet så att ersättning skall utgå medbelopp som fastställs av domstol och som motsvarar hela skadan. När vi diskuterade den här frågan vid fjolårets riksdagsade vi oss att de erfarenheter som vunnits av ca somanslaget funnits till inte var tillräckliga för ett ståndpunktstagande till enändring av anslaget och reglerna kring det. Under den tiden hae bara 40ansökningar kommit till Kungl. Maj:t, och i nio fall hade man betalat ut Ersättning för personskador på grund, av brott Vi har litet bättre statistik nu vid årets riksdag. Vi vetatt under hela /72 kom det in 100 ansökningar, och motsvarandesiffra av innevarande budgetår är 162. T. o. m. den15 februari har utbetalats ersättning i 25 fall med tillsammans drygt 70 000kronor. Jag tror också att det är värt att peka på att i 32 av de63 fallen så har ansökan avslagits av det skälet att skadan inte varitersättningsgill eftersom den inträffade före den , det datum somsaltes som gräns för möjligheterna att få någon ersättning. 1 21 fall har de sökande haft försäkring, och i inget fallhar avslag grundats på att sökanden ansetts ha haft för hög inkomst eller förstor förmögenhet. Det är väl också värt att peka på att det har betalats utersättning för sveda och värk i ett inle obetydligt antal fall i ett ärendet. Vi i justitieutskottets majoritet tycker oss kunnakonstatera att det är en väsentlig ökning beträffande både ansökningarnas antaloch de utgående anslagen. Vi tycker ändå att erfarenheterna ännu är alltförbegränsade för att motivera en omprövning av tidigare riktlinjer, speciellt dåvi kunnat konstatera en minskad restriktivitet i tillämpningen, vilketsiffermaterialet ger belägg för. Av den anledningen ber jag att å majoritetensvägnar få yrka bifall till justitieutskottets betänkande och avslag påreservationen 1. Som mycket riktigt sagt har vi haft mångadiskussioner om ersättning för personskada på polisman. Vi hade särskildanledning att ägna denna fråga stor uppmärksamhet vid fjolårets riksdag då vitog ställning till förslaget om skadeståndslag. Där instämde medjustitieministern i att pohsmännens ersättningsproblem måste ses i ett störresammanhang och att det finns all anledning att sätta polismäns önskemål irelation till den ersättning som utgår till andra yrkesgrupper. Man kan t. ex.erinra om att varvsarbetarna är en grupp som har många olycksfall i arbetet. Dehar socialt sett, menade , ersältningsbehov som är precis likaömmande. Vi sade också att statistiken delvis motsäger det som påstått, att olycksfallsfrekvensen statistiskt sett är låg och alt detverkligen inte finns belägg för att de skador som drabbar denna kategori skullevara allvarligare än de som drabbar andra yrkesgrupper. Därför var vi då enseom att man måste genomföra förbättringar av det ekonomiska skyddet genomgenerella åtgärder som verkar likformigt för alla yrkesgrupper. drogdå, liksom justitieutskottet gör , den slutsatsen att en fortsatt utbyggnadav yrkesskadeförsäkringen och kompletterande ersätt-ningsanordryngar i form avkollektiva försäkringar är del som först och främst skall komma i fråga. Av denanledningen yrkar jag bifall till justitieutskottets betänkande på den här punktenoch avslag på reservationen 2. Vi tycker också att det finns anledning att peka på attden ersältningsordning jag redogjort för tidigare också omfattar kroppsskadorsom polismän åsamkats under innevarande budgetår det gäller tre fall, och isamtliga dessa har ersättning utgått med det belopp som har yrkats. Detta ärnågonting som hör till bilden då vi nu skall ta ställning. Jag ber, herr talman, att i alla delar få yrka bifall tilljustitieutskottets hemställan i betänkandet nr 5. Som fröken anförde har dennaverksamhet i viss mån försökskaraktär. Det finns egentligen inget annat land änEngland där man har liknande skydd från staten vid brottsskador. Det var ju detförhållandet att vi gav oss in på ett nytt område som var anledningen till attbestämmelserna skrevs relativt restriktivt, dock med möjlighet att göra entämhgen flexibel prövning av ersättningsframställningarna. Sedan vi hadekommit över initialskedet och dessutom föregående år, när årets anslagdiskuterades i , fått ett positivt gensvar har vi varit betydligtgenerösare i bedömningen av sådana ersättningsbelopp som har rört sveda ochvärk. Jag vill säga till att det självfalletförekommer att vi prutar på yrkanden som gäller sveda och värk. Men det berorpå att vi måste följa vissa normer och har att gå efter domstolarnas ochförsäkringsbolagens bedömningar. Det förekommer därför när det har yrkats ettganska högt belopp för sveda och värk att vi tycker oss böra något modifieradetta. Jag tror att jag vågar säga att vi nu kommit så långt attdenna ersättningsform har blivit allmänt känd och att vi därför i stort settkan räkna med att man i de fall där man inte får ersättning från arbetsgivare,från socialförsäkring eller från privatförsäkring kommer till oss med begäranom ersättning. Beloppen kan tyckas små. Det har under detta budgetårutbetalats bortåt , och den summan kommer säkerligen att öka. Vi kommerförmodligen dock inte mycket över 100 000, kanske bortåt , närbudgetåret är slut. Men det sammanhänger med att vi i vårt land normalt har ettsä gott skydd för människorna att det som återstår för komplettering genomdenna fond företrädesvis är ersättning för tandskador och för sveda och värk. Vidare utgörs det största antalet fall inte av oprovoceradmisshandel utan av fall där vederbörande i större eller mindre grad själv ärdelaktig. Det är t. ex. fråga om slagsmål på restauranger och på dansbanoreller den gamla historien om vin och kvinnor i lägenheter, varvid det uppstårbråk och skador med därpå följande ersättningskrav. Självfallet kan man då inteunderlåta att ta hänsyn till vederbörandes delaktighet, och det medför enjämkning i de begärda beloppen. Men i de fall då det är fråga om misshandeleller överfall utan provokation är vi numera generösa och kan vara det medhänsyn till att formuleringarna är så pass flexibla. vill jag säga - och det sade jag också förraåret - att denna ersättning inte har fått sin definitiva utformning. Men vitycker inom att vi fortfarande har för liten erfarenhetför att tidpunkten skall vara inne för en utredning om en mera definitiv form,och jag föreställer mig att det inte kan dröja så . Jag är fullt klar överatt det inte kan vara meningen att skall tapå sig arbetet med att göra bedömningarna, men vi har ansett det Ersättning för personskador på grund av brott Ersättning för personskador pä grund av brott varavärdefullt alt vi har fått så att säga dra upp de praktiska detaljerna i detta. Också poliserna faller under denna ersättningsform. Dethar vi haft överläggningar med om, och vi har också fått inansökningar från poliser i de fall då de inte har fått full ersättning genomden rätt de har till lön och sjukvård eller genom försäkringar. Som frökenMattson sade, har vi kunnat bifalla framställningarna i samtliga dessa fall ochge full ersättning. Så jag vågar påslå att det inte finns någon polisman i dagsom råkar ut för en skada i tjänsten på grund av brott och som inle har möjlighetatt få full ersättning. Jag får dock göra den reservationen att vi har enminimigräns. Man kan inte få ersättning om svedan och värken inte kanuppskattas till . För att ytterligare belysa detta vill jag anföra ett litetcitat ur polisförbundets tidskrift från , då vi behandladeett antal ersättningsfall som låg i tiden före den här nya ersättningsformensinförande: "Genom konseljbeslutet har samtliga ärenden av detta slag, somanhängiggjorts hos Kml blivit avgjorda. , som haft attbevaka fallen, betraktar utgången som glädjande. Polismän kan nu se någotljusare på konsekvenserna av sådana här misshandelsfall. Även om man framdelesi första hand skall tillämpa SFS 1971:505 (statlig ersättning till brottsoffer)torde dock konseljbesluten få viss prejudicerande betydelse." Sådanbetydelse har de också fått genom att vi helt bifallit de ansökningar sominkommit från polispersonal. FruKRISTENSSON (m): Låt mig först säga till fröken attdet inte var uttryck för någon sidovördnad mot utskottets ledamöter att jagvände mig till justitieministern. Jag uppfattade del så att vi har i utskottettillsammans diskuterat de här frågorna myckel medan man däremot inle alllid harchans att få en debatt med justitieministern. Därför tog jag tillfället i aktnär det gavs. 1 sakfrågan vill jag säga att skall man räkna med attmänniskor använder den här i och för sig alltför begränsade möjligheten att fåersättning, så måste man också klarlägga vilka principer man tänker tillämpa.Nu har både fröken och justitieministern sagt att verksamheten harförsökskaraktär och att man successivt får bedöma hur utvecklingen skall bli.Men då vet ju inte människor vad de skall rätta sig efter, och då blirkonsekvensen att de inte bryr sig om att söka ersättning ur det här anslaget.Ordentlig information är tydligen viktig här, och jag är övertygad om attanledningen till alt sä få har efterfrågat den här möjligheten är attde inte har fått tillräcklig information. Sedan är det klart all det finns ett tak som gör att baraen liten bråkdel av alla som skulle kunna komma i fråga kan påräkna ersättning.Justitieministern menar väl ändå inte att brottsligheten är av så ringaomfattning att skadegörelsen skulle begränsa sig till de somutbetalades i ersättning ? Justitieministern nickar ja och menartydligen att kriminaliteten är så obetydlig, men vi har definitivt olikauppfattning på den punkten. När det gäller pollsmisshandelsfallen vill jag sägatill fröken att jag inte tyckeratt olycksfallsfrekven- Den har länge legat på en oacceptabelt hög nivå, och siffrorna ökarständigt. Den senaste siffran, för , är 889 fall, och i tre av fallenhar vederbörande fått ersättning. Jag vill erinra justitieministern om att medlemmarna iPolisförbundet tidigare ansåg sig nödsakade att teckna en kollektiv försäkringför att skydda sig när samhället inte fullgjorde sina skyldigheter. har manfunnit att den försäkringen bhr alldeles för dyr, och därför har man varittvungen att avstå från den. kommer ersättningsbehovet säkert att bhväsentligt större. Jag tycker för min del att det är ganska skandalöst attsäga att staten inte har skyldighet att iakttaga elementäraarbetsskyddsbeslämmelser när det gäller polismän, utan att polismännen istället skall omfattas av den allmänna regeln att det bara är de socialt ömmandefallen som skall få ersättning. Man menar alltså att poliserna har så pass låglön all de skulle kunna betraktas som socialt ömmande fall! Jag tycker faktiskt att del är en skandal altvi sedan har klarat den här frågan på ett riktigt sätt - såmycket mer som en enig riksdag begärde att viskulle få den här reformen genomförd. Det som fröken säger - att viinte kan betrakta poliserna separat utan måste se dem i samband med andrayrkesgrupper har vi hört år och jag frågar, herr talman: närtillsätts då den här utredningen som skall få fram vilka andra yrkesgruppersom skall komma i fråga som poliserna? Jag ser gärna att andrayrkesgrupper, som har behov av det, får sådan här ersättning, men när får viresultat av detta, som det har talats om från regeringspartietssida? Ersättning för personskador på gmnd av brott hörde tydligen inte alls påmin redogörelse för polisernas situation. Det är på det sättet, fruKristensson, att vi har haft överläggningar med , och vi harinför förbundet redogjort för den ersättningsformen och sagt: Är det så attnågon pohs inte får full ersättning genom att han har sin lön, att han harsjukhusvård och genom det han får från privat försäkring skall han göra ansökantill den här fonden och vi skall pröva den. Som resultat av detta har det också kommit in treansökningar. tycker att del är väldigt litet. att det var nära 900 pohser som anmälde att de var utsattaför skada i tjänsten, och det är riktigt. Men man bör också observera denkanske i det här sammanhanget betydelsefullare siffran, som visar i vad måndetta har föranlett sjukskrivning från polisernas sida, och den siffran nämndeinte . Det är lyckligtvis så, , att det av de härnära 900 fallen var 1 35 som ledde till att poliser under en eller flera dagarfick sjukskriva sig. Skulle man sedan gå till det antal som varit nödsakade attfå sjukhusvård kommer man ned i en mycket hten siffra. Det gör att det faktisktinte blir så många fall där poliserna inte får full ersättning utan måste gåtill denna fond. Mot den bakgrunden har jag mycket svårt att förstå fruKristenssons indignation. 11 protokoll 1973. Ersättning för personskador på grund av brott FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Det är i så fall glädjande om det inte ärfler som blir allvarligt skadade, så att de blir sjukskrivna eller får sökasjukhusvård. För mig är det emellertid en mycket viktig principfråga, huruvidasamhället skall ha ett ansvar för en statligt anställd yrkesgrupp, som i sinyrkesutövning har att ta risker. En pohs får inte, av risk att bli skadad,avstå från att göra ingripanden som är motiverade och som åligger honom itjänsten. Vi vet att de här bestämmelserna, som riksdagsmajoriletennu har antagit, i princip utesluter ersättning för sveda och värk och framtidamen - vilket är de ersättningsformer som polisen inte kan räkna med att få utenligt t. ex. lagen om allmän försäkring. Det är bara de formerna somegentligen blir aktuella, och när de hgger utanför det principbeslut somriksdagen fattade 1971 är det klart att saken kominer i ett litet annat läge.Sedan kan justitieministern med visst fog säga att departementet har ändratsin praxis, men då skall få ett klart besked om att ersättning ifortsättningen kommer att utgå för sveda och värk och för framtida men. Det ärväldigt väsentligt att man vet vad den reform som man har beslutat omfattar. Jag beklagar att det inte underjustitieutskottets behandling har lämnats tillräckliga upplysningar om hurudanverkligheten är. Enhgt gällande ersättningsnormer är det inte allsuteslutet alt ge ersättning för sveda och värk.