prot · FW09129 · 1973-12-31 00:00:00 — Det skulle också innebära ökat utrymmeför vad som kanske är det allra viktigaste en fungerande preventivrådgivning.Det finns positiva erfarenheter redovisade, åtminstone från en kommun, därrådgivningen i födelsekontroll har motsvarat behovet, nämligen iLinköpingsdistriktet. Där är antalet aborter av antaletförlossningar, medan siffran för landet i övrigt häller sig . Vi är överens om att de legala aborterna inte får bli ettpreventivmedel. Men de väntetider som finns vid kvinnoklinikerna sextill - kan få den konsekvensen. Därför är det, som arbetsgrup penockså framhåller, viktigt med en allmänt ökad satsning påpreventiv-medelsrädgivning, sä att oönskade graviditeter i största möjliga månkan undvikas. En sådan satsning är nödvändig också från en annan synpunkt.Debatten om riskerna med olika preventivmedel är så förvirrad, ochosäkerheten och oron så stor, att ökade krav måste ställas pä detta område. Vi skall inte heller tro att antalet aborter blir mindreom man håller antalet legala aborter nere det visar resultaten från andraländer som har en strängare abortlagstiftning än vi. Den arbetsgrupp som nuarbetat säger att helt fri abort förutsätts inte öka antalet aborter. Man anserockså att vi nu nått ett tak för antalet aborter. TiU sist ett citat av medicinalrådet som säger:"Vår utredning bör vara en väckarklocka för sjukvårdens huvudmän. Mednuvarande lagstiftning och det fortfarande stora antalet sena aborter, krävereftervården stora resurser." Jag vill bara tillägga att det nu är tid för klockan attringa, tid för ett uppvaknande. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Ang. huvudmannaskapet för den skyddade verksamheten Herr inrikesministern ordet för att besvara i (s) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 281, till herr inrikesministern , ochanförde: Fra i har frågat när regeringenavser att lägga fram nägot förslag om huvudmannaskapet för den skyddadeverksamheten. Huvudmannaskapet för den skyddade verksamheten harbehandlats i betänkandet Skyddat arbete (SOU 1972:54). Vid remissbehandlingenay betänkandet har uppfattningarna i frågan gått starkt isär. Ärendet beredsför närvarande, och jag kan för dagen inte säga när det blir slutbehandlat, FmNILSSON i (s): Jag ber att få tacka inrikesministern försvaret, även om jag i och för sig hade hoppats att det skulle vara litet merpositivt. Anledningen till att jag ställde den här frågan är denvillrådighet som råder ute i kommunerna när det gäller vem som i framtidenskall vara huvudman för den skyddade verksamheten. Den här villrådigheten kanmedföra medvetet eller omedvetet att utbyggnaden av verksamheten inte skeri önskvärd takt. Många kommuner är fortfarande helt i avsaknad av skyddadeverkstäder, medan andra åter har för små eller otillräckliga verkstäder, sominte täcker behovet. Det torde inte råda nägra delade meningar om att det finnsett verkhgt behov överallt här i landet. Det är beklagligt att den tidigare utredningen och dessföljande remissbehandling inte gav ett entydigt svar, som kunde läggas tillgrund för ett regeringsförslag i frågan. Det är dock min förhoppning attärendet kommer att beredas snabbt, så att det inom en inte alltför avlägsenframtid kan läggas fram ett regeringsförslag i den här frågan. Det förhäUandet att jag har varit obenägenatt ange någon exakt tidpunkt för när förslaget kan komma att läggas fram hörsamman med att det har varit en mycket splittrad remissomgång. Och innan jagexakt vet när jag kan ha materialet slutbehandlat vill jag inte gärna ange närförslaget kan läggas fram. Det innebär inte att jag är negativ tUl frågan, ochsvaret är inte negativt, men jag vill inte ange nägon tidpunkt för riksdageninnan jag kan ange den exakt. Men det är väl uppenbart att man inte kan lägga framförslag för i den här frågan utan att ytterligare se över det somutredningen har föreslagit, och jag har kommit underfund med att en delnärliggande områden lämpligen bör tas med i sammanhanget exempelvis deindustriella beredskapsarbetena, kontorscentralerna och hemarbetet. Jag lovarfru i att jag skall påskynda ärendet så mycket jag kan, men jagkan inte ange exakt tidpunkt för framläggande av förslag. Överläggningen var härmed slutad. Ang. ansvaret för bekämpande av skador vid oljeutsläpp iVänern ansvaret för bekämpande av skador vid oljeutsläpp i Herr civilministern ordet för att besvara fröken () i kammarens protokoU för den 1november intagna fråga, nr 280, till herr kommunikationsministern, och anförde: Fröken har frågatkommunikationsministern vilka åtgärder han vill vidta för att större klarhetskall vinnas i fråga om ansvarsfördelningen mellan tullverk och länsstyrelsevid bekämpande av skador i samband med oljeutsläpp i , Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig attbesvara frågan. Av Kungl,Maj:ts proposition nr 1973 med förslag rill brandlag Ang. ansvaret för bekämpande av skador vid oljeutsläpp iVänern m. m., somi dagarna lämnas till , framgår att fr. o. m. den 1 juli1974 skall ha ansvaret för oljebekämpning i bl. För ändamålet skallett kombinerat förråds- och bekämpningsfartyg stationeras i lämplig hamn iVänern. Fartyget och bekämpningsmaterielen skall alltid finnas tillgängliga förett snabbt ingripande. För beredskapen i övrigt förutsätts att överenskommelseträffas mellan och några kommuner vid om utnyttjande av dessakommuners personal och materiel vid bekämpningsaktioner. Fröken (): Jag tackar vär nye civilminister för svaretpä min enkla fråga. Det var positivt så till vida att det ger förhoppning omatt något kommer att ske relativt snart för att skapa större klarhet iansvarsfrågorna när det gäller bekämpning av oljeskador i , även om inteden aktuella propositionen blivit lagd vid den aviserade tidpunkten. Somtidigare påpekats bl. a. av i i en interpellationförra året har en hel del olyckstUlbud inträffat på . Jag vill erinra omett som var allvarligt nog och som ägde rum detta år. dennadag upptäcktes från en fiskebåt ett relativt omfattande område mitt i farledenväster om i , som bedömdes vara och kanske en mU längt och belagt med tjockolja. Från fiskebåten rapporteradesförhållandet per radio tiU den i stationerade polisbäten för vidare befordrantill i . Anmälan föranledde åtgärder först vid 11-tidenföljande dag. Då hade förflutit sedan oljeutsläppet rapporteradestill i . rådde vindstilla, men under nattenökade vindstyrkan och då bekämpningsaktionen inleddeshade en stor del av oljebältet redan skingrats ät olika häll. Av fleratidningsreferat att döma rådde vid tillfället oklarhet om vilken myndighet sombar ansvaret för begränsningen av oljeutsläpp i , vilket kan ha varit enbidragande orsak tiU att bekämpningsarbetet fördröjdes. har civUministern beträffande ansvarsfördelningen idetta sammanhang hänvisat till den kommande propositionen om samhälletsräddnings-tiänst, som är pä remiss hos lagrådet. Ävenlagrådsremissen lämnar emellertid en del frågor som gäller ansvarsfördelningenobesvarade. Bhr det sä att ett kombinerat förråds- ochbekämpningsfartyg, som det kallas, med två tjänstemän från kustbevakningenplaceras i , kommer detta kanske att i de flesta fall ha kapacitet attklara av uppkomna risksituationer och får då också självklart bära ansvaret fördetta. Men hur blir det vid katastroftillfällen, då enligtplanerna skall kopplas in och det i ett relativt begränsat områdesom kan bli fråga om att flera län blir ansvariga? Vidare räknar tydligen departementschefen med attbekämpningsfartyget vid behov skall begära hjälp av kommunernas brandkårereller annat kommunalt organ som avses ha ansvar för oljebekämpning på stranden.Huravida brandkårernas assistans skall utsträckas också tUl bekämpning av oljatill sjöss är oklart. Jag villdärför ställa följande frågor tiU civilministern: Hur skallansvarsfördelningen ske med avseende på oljebekämpning på , då flera länär berörda? I vUkenutsträckning kan personal från kommunerna tas i anspråk för oljebekämpning tUlsjöss? Först kanske jag får säga att det är riktigtatt bekämpningen av den oljeskada som här refererades innebar vissa svårigheterpä grand av att det var svära förhållanden med stark vind och specieUaströmförhåUanden. Kanske inte personalen heller hade den tillräckligaerfarenheten. Det förslag som framläggs avser att undanröja sådanaolägenheter genom att det skall finnas tUlgängligt utbildad personal föruppgiften. Beträffande den första av de tvä frågorna måste det bli pådet sättet att tullen har ansvaret för oljeskadebekämpningen även om skadanberör mer än ett län. Tullen får samordna uppgiften. Det torde inte råda någradelade meningar på den punkten. När det gäller möjligheten att använda personalär det, som framgår av mitt svar, avsikten att det skall träffasöverenskommelser meUan och kommunerna om att personal som äranställd hos kommunerna skall kunna användas. Om en utredning rörande den framtida forskarutbildningen Fröken (): Det är roligt att få svar från en somtydligen har stor erfarenhet på det här området från sitt tidigare kommunalaarbete. Jag skulle emellertid vilja få ett förtydligande om det kan tänkas erforderhgtmed en beredskapsplan uppgjord i förväg eller om den skall komma vid det akutatillfället. Det finns redan en beredskapsplan mellanlänsstyrelserna som gäller . I fortsättningen fär tahand om planeringen och upprätta en ny sädan beredskapsplan, om det visar sigerforderligt. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om en utredning rörande den framtida forskamtbildningen Herr utbUdningsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafräga, nr 279, till herr statsrådet , och anförde: har frågat statsrådet han har för avsikt att föranstalta om en allsidig utredning avforskaratbild-ningens inriktning och framtida dimensionering. Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. Förslag omen utredning av det slag avser har förts 2 protokoU 1973. Om en utredning rörande den framtida forskarutbildningen fram avuniversitetskanslersämbetet i petita för nästa budgetår. Jag räknar med att i1974 års statsverksproposition kunna redovisa ett ställningstagande tillförslaget. Jag ber att få tacka UtbUdningsministern försvaret. Det är ju för liksom för den nye civilministern, herrGustafsson, en liten premiär . Statsrådet besvarar somutbildningsminister sin första enkla fråga ett test alltså på hur herrZachrisson kommer att svara i fortsättningen. Jag har vant migvid inte mindre än fyra socialdemokratiska utbildningsministrar. Omsättningenhar alltså varit stark, men en hel del problem ligger kvar. Avigsidorna med1969 ärs forskarreform, en reform som hårt kritiserades redan vid tillkomsten,är en av de många oönskade arvdelar som förmodligen kommer att övergå också påen kommande utbildningsminister. Jag är alltså inte nöjd med svaret. Jag hade väntat migantingen ett positivt eller ett negativt sådant. Beskedet att ställning skalltas i statsverkspropositionen är närmast en truism eftersom UKÄ har föreslagiten utredning, och då mäste man ju ta ställning till frågan. Man kan ju taställning även genom att tiga, men ett ställningstagande blir det alltid.Svaret gav mig alltså inte mycket upplysning. Jag ville närmast ha ett svar somom det inte var utan alla horn och tänder ändå innehöll ett ja eller ett nej.Det skulle ge mig viss vägledning för ett fortsatt agerande i denna fråga. Det kan inte vara obekant för statsrådet att vihar en överproduktion av doktorer, och från universiteten säger man attkvalitén i forskaratbildningen sjunker. Jag tror att man har rätt, när mansäger det. Frän mina utgångspunkter tycker jag det är fullt motiverat att göraen förutsättningslös översyn. Jag hade väntat att statsrådet skulle kunna genågon antydan om att hans tankar gick åtminstone i den här riktningen, försaken tränger verkligen på. säger att detta är ettproblem som skall förfölja oss framöver. Forskning liksom utbildning är judynamiska ting; dem avslutar man inte den ena dagen för att sedan anse frågornadefinitivt lösta. Det är riktigt som säger att UKÄ och förövrigt även i en skrivelse har påtalat att det finns problem meddimensioneringen av forskarutbildningen. Det finns också, tror jag, betydandeproblem när det gäller inriktningen. Man kan diskutera om forskarutbildningeninte skall göras litet mer flexibel än den kanske är. Och sedankommer förstås hela finansieringssidan till. Mina dagar är inte sä många i departementet , men jagtror att i en utredning - om en sädan tillsätts, och mycket talar i och för sigför att man bör se över detta område måste dessa frågor tas med ordentligt,både inriktningen på forskarutbildningen och dimensioneringen av den. Finansieringsproblemen är för övrigt kanske mycket svårare än man hittiUsantytt både inom UKÄ och i SACO-skrivelsen. Men att denna fråga allvarligtskall begrundas kan jag försäkra. Jag är helt överens med utbildningsministernom att problemet är ännu vidare än vad jag antydde i min korta karakteristik,som tog upp två sidor av saken. De synpunkter, som lades tUl här, ärförvisso relevanta. Så dem vill jag verkligen instämma i. Man kunde nu kanske skönja en liten inväxling på det spårsom skall leda tUl att det verkligen kommer till stånd en utredning. Kommer deninte till, får vi väl pä annat sätt söka få fram den med hjälp av den ställningi som snart föreligger, dä man ju kan be beskyddarin-nan av konst ochvetenskap att ingripa när det hela är läst och skall avgöra. Överläggningen var härmed slutad. 11 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:ts propositionernr 157 och 160 tUl civUutskottet samt nr 172 tiU justitieutskottet. § 12 Föredrogs, men bordlades återkonstitutionsutskottets betänkanden nr 3942. § 13Allmänpolitisk debatt (forts) När vi nu börjar av denallmänpolitiska debatten skall jag ta upp några frågor med anknytning. Årets val var det andra enligt den nya författningen, ochdet var således också vi hade gemensam valdag för kommunal-,landstings- och riksdagsval. Det mäste nu vara anledning att noggrant analyserautfallet av den nya ordningen ur självstyrelse- och demokratisynpunkt. För är det naturligt att ställa bestämda krav idetta avseende, eftersom partiet var ytterst tveksamt tiU den del avfyrpartiöverenskom-melsen pä sin tid som avsåg just den gemensamma valdagen ochtreåriga mandatperioder. När partiet ändock gick med pä detta var det i ettläge där vi fann det helt nödvändigt att fä en reform av kammarsystemet tiU enkammare direktvald vid ett och samma tUlfälle i allmänna val samt ettvalsätt som skulle garantera alla rösters lika värde med ett skydd motpartisplittring. För , som ser ett decentraliserat samhällesom ett övergripande politiskt mål, är det självklart att värna om och bygga utsjälvstyrelsen pä både länsnivå och nivå. En samhällsorganisation,som innefattar denna målsättning och ger de många enskilda människorna ökademöjligheter att påverka det samhälle de lever i och därbesluten läggs så nära människorna som möjligt, är den bästa garantin för enlevande demokrati. Demokratin blir starkare ju större möjligheter människornafär att ge något av sig själva, av sitt bästa, och ta sitt ansvar isamhällsarbetet. Alla ändringar av samhällets organisation som kan försämradessa möjligheter bör, som vi ser det, noga undvikas. Det var därför somcentern var kritisk mot det sätt på vilket kommunblocksreformen lades fast1962 som underlag för en kommunsammanläggning. Beslutet togs avriksdagsmajoriteten utan att de kommunaldemokratiska verkningarna av reformenvar analyserade och kartlagda. Inte heller när frivilhghetslöftet bröts av majoritetenvid tvångssam-manläggningslagens tUlkomst 1969 hade någon kartläggning av dekommunaldemokratiska effektema av kommunstorleksförändringarna skett. Förståret därefter tUlsattes den av oss länge krävda utredning som skulle ta uppdessa väsenthga frågor i hela deras vidd, nämligen utredningen om den kommunalademokratin. Utredningen har lagt fram ett delbetänkande angåendesuppleantinstitutionen i kommunema, med sammanställningar och rapporterbeträffande kommunalt samUngsstyre eller majoritetsstyre och beträffandekommunalinformation. Utredningen är nu mitt uppe i sitt arbete på etthuvudbetänkande, som beräknas vara klart . Utredningens förslagbör därför kunna prövas och läggas tUl grund för beslut med verkningarvalperioden ordinarie val. Bland de många problem utredningen har på sitt bord ärfrågan om kommunalt samlingsstyre eller majoritetsstyre. Denna fråga ärintressant ur många synpunkter. Den diskuteras utifrån den aspekten att man påolika sätt skall kunna främja den politiska debatten i landsting och kommuneroch kanahsera det politiska ansvaret. Rent allmänt måste man kunna ställa vissa krav på ettkommunalt styrelseskick. Det skall fungera i alla förekommande kommuner oavsettstorlek, politiska majoritetsförhållanden samt den kommunala verksamhetensinriktning och omfattning. Det skall fungera i ett långsiktigt perspektiv, dvs.stimulera till bredaste möjliga uppslutning och intresse. Det skall fungeraeffektivt för den kommunala verksamheten och det skall inrymma möjligheter tillmarkering av politiska skiljelinjer och politisk viljeinriktning. Det här är, som vi ser det, centrala frågor vid avgörandeav styrelseskicket i landsting och kommuner. Inom omfattas denuppfattningen att dessa grundläggande principer bäst kan tillgodoses inom detnuvarande kommunala samhngsstyrelseskicket. Inom den ramen bör dockarbetsmöjligheterna förbättras för att innehållet skall utformas enligt deuppställda målsättningarna. Det mäste alltid som vi ser det vara viktigtatt tUlförsäkra minoriteten i landsting och kommuner ordentlig insyn ochmöjligheter att ta del av beredningsarbetet i nämnder och styrelser. Här harutredningen betydelsefulla frågor att beakta och komma med förslag i. Mot bakgrunden av vad jag här sagt är det inte utan undranoch förvåning man tar del av vad som inför kommande mandatperiod nu planeras imånga kommuner och landsting. Utan att ha de grundläggande verkningarna klarlagda kräver majoritetsgrupper ökat majoritetsinslag genom attlägga beslag på alla ordförandeposter, särskilt de som är heltidsposter, och ivissa fall även vice ordförandeposter i styrelser och nämnder. Även om dettaryms inom nuvarande lagstiftning bryter man här mot vad som har varit denvanliga uppläggningen i de flesta landsting och kommuner. Mänga människoruppfattar detta, på det sätt det nu sker, mera som makthunger än som ett sättatt öppna den kommunala verksamheten för de många människorna. Där ett sådantnytt inslag i styrelseskicket förts fram och kunnat diskuteras ochredovisas före valet finns det inga principieUa invändningar att göra motsjälva tillvägagångssättet. Vad som däremot är helt otUlfredsställande ärtUlvägagängssättet i de landsting och kommuner där de nya principerna istyrelseskicket först efter valet presenterats av majoriteten. Detta är intebara en negativ åtgärd mot minoriteten med allt vad åtgärden innebär avpersonliga problem, det är framför allt vUl jag betona - en bristfälligredovisning till väljarna som är nog så allvarlig. En självklar princip i en demokrati måste vara att den somdeltar i ett allmänt val bör veta vad hans eller hennes röst betyder. Enförändring av styrelseskicket i landsting och kommuner är en fråga som börtUlmätas betydande vikt i detta avseende. Med utgångspunkt i väljarens rätt attså långt som möjligt veta vad rösten i ett kommunalval blir värd gjorde centernvid sin riksstämma ett programuttalande där partiet slår fast, för detförsta att nuvarande proportionella valmetod i landsting och kommuner skaUutsträckas att gälla vid val av styrelse i kommunala bolag och stiftelser samtombud i skUda sammanhang, icke minst till kongresserna, och för det andra attminoriteten ges ökad insyn i ärendenas beredning i arbetsutskott och liknandeberedningsorgan. Det är ett riktmärke för handlande i landstingoch kommuner. Rapporter säger nu att s-majoriteter i landsting och kommunerinte har lagt fast några sådana principer vid ställningstaganden i aktuellafrågor. Det skulle självklart vara av stort intresse att få ta del av vad dennya kommunmmistern har för uppfattning i denna, som jag ser det, mycketbetydelsefulla principiella fråga. Andra tunga kommunala demokratifrägor är den kommunalainformationen och den kommunala självstyrelsens lokala förankring. Båda ingåri utredningspaketet. När det gäller den lokala förankringen finns mångamodeller med i diskussionen. Utöver goda möjligheter för de politiska partiernaatt vara kontaktyta mot allmänheten måste en meningsfull organisationmöjliggöras som ger ökat medborgarinflytande. I de nya storkommunerna krävshelt enkelt detta. har fört fram alternativet om kommundelsråd ellerkommundelsfullmäktige. Kommunallagen bör öppnas för en sådan anordning. Jaghoppas verkligen att riksdagsmajoriteten inte än en gång tänker jag vågarkanske använda uttrycket - smita från verkningsfulla åtgärder genom attåstadkomma endast sekundära reformer, t. ex. införande av direktioner ochhknande för kommunala verksamheter. Jag tror att man måste söka en lösning avdessa frågor på ett mera grundläggande sätt. Det är mycket betydelsefullafrågor för den kommunala demokratin. En basfråga för den kommunala verksamheten är ekonomin.Alla är vi medvetna om den kolossala expansion som den kommunala verksam- Det skulle vara intressant att i dettasammanhang ta upp en redovisning och en diskussion av denna utveckling, men jagavstår frän det . Jag skall endast beröra nägra principiella aspekter påsamspelet mellan stat och kommun. Självklart bör kommuner och landsting ha ekonomiskaresurser för sin verksamhet. Sjukvärden och andra omsorgsfrågor måste lösas förmänniskorna på ett bra sätt. Lika vUlkor måste garanteras alla. Förfinansieringen av verksamheten är den kommunala utdebiteringsrätten gmnden. Meneftersom den kommunala verksamheten skall vara utjämnande för medborgarnamåste självklart en stor del av verksamheten ekonomiseras genom statsbidrag tUlkommunerna. Detta är också självklart med det skattesystem vi har, genom attkommunalskatten är procentuell och därför drabbar de lägre inkomsttagarnasärskilt hårt. har länge krävt en annan kostnadsfördelning mellan statoch kommun där staten tar över större kostnadsandel som den statligadetaljkontrollen över kommunerna minskas. Vi krävde sä sent som enhöjning av skatteutjämningsbidragen med en halv mUjard utöver vad regeringenföreslog och riksdagsmajoriteten sedan beslöt. Vi förväntar oss mycket av de statliga utredningar somöverväger dessa frågor. Kommunerna är ett bra instrament att skaffa jobb åtmänniskor som har det svårt på andra delar av arbetsmarknaden, icke minst ikonjunktursvackor. Därför måste kommunerna ha resurser och utrymme. har viett s.k. skattestopp , enligt en uppgörelse mellan regeringen ochkommunförbunden. Detta kan ur skatteuttagssynpunkt försvaras, men det hindrarju kommunerna i deras handlande. Regeringen borde gå andra vägar för attundvika alltför hög utdebitering vägar som vi frän , som jagnämnt tidigare, rekommenderat. I är minskar också de kommunala investeringarna mot vadsom var beräknat - i den lagda propositionen nr 165 räknar finansministern meden minskning på . Detta bidrar självklart inte till flerarbetstillfällen i kommunerna. föreslår visserligen regeringen stimulansåtgärder kortsiktiga sädana. Bidraget till social hemhjälp och till familjedaghem ärav den karaktären. Insatserna må bedömas som angelägna, men nog borde välkommunerna själva kunna avgöra var insatserna bäst behövs. DärtUl kommer att bygger man upp verksamheten enligt de nu föreslagna beräkningarna står kommunerna med enutökad personalstyrka 1974/75. Det är då alldeles uppenbart att omstatsbidraget mmskar kommer belastningen på kommunerna att betydligt öka. När staten gär in med åtgärder på det kommunala planet börprincipen vara den att staten också tar de ekonomiska konsekvenserna av deåtgärderna. Detta har även fastlagt i ettuttalande. Det ökade bidraget till den kommunala hemhjälpen ochfamiljedaghemmen bör därför höjas till , som föreslaget är, men detbör icke, som tyvärr är föreslaget i propositionen, begränsas till att gällabara 1974.