prot · FW0961 · 1973-12-31 00:00:00 — Punkten 16 (Stipendier för främjande av högrevetenskapliga studier) Maj:l hade under punkten E 40 (s. 399-400) föreslagit riksdagenall tiU Stipendier för främjande av högre vetenskapliga studier för /74 anvisa ell reservationsanslag av 13 232 000 I delta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:712 av m. fl. (fp) ivad den påverkade medelsanvisningen under detta anslag, 1973:911 av m. (c) i vad den påverkade medelsanvisningen under detta anslag. alt med bifall till propositionen 1973:1 samtmed avslag på moflonerna 1973:712 och 1973:911 i denna del tUl Stipendier förfrämjande av högre vetenskapliga studier för /74 anvisade ettreservationsanslag av . D. av herrar (). (), Elmstedt (c).Fiskesjö Anslag till universiteten m. rn. Anslag tiU universiteten m. m. (c) ochKarlsson i (c) som vid bifall tUl reservationen A 1 ansett attutskottet bort hemställa, att i anledning av propositionen 1973:1 samtmotionerna 1973:712 och 1973:911 i denna del lUl Stipendier för främjande avhögre vetenskaphga studier för /74 anvisade etl reservationsanslagav . HerrRICHÄRDSON(fp): Underpunkten 1 i utbildningsulskottetsbelänkande nr 8 angående anslagen till universiteten behandlas en rad olikafrågor rörande den högre utbildningen och forskningen. Även om antaletreservationer inte ger anledning till något längre inlägg från min sida vUl jagändock framföra några synpunkter som berör de mest brännande frågorna inomdenna utbildningsseklor. Jag påtalade vid förra årets riksdagsbehandhng avmotsvarande belänkande atl U 68 lagt sin förlamande hand överreformverksamhet och debatt. Vi har vid behandhngen av årets stalsverkspropositionoch följdmotioner befunnit oss i samma situation. Vi har t. o. m. uppfattat vårhandlingsfrihet som än mer begränsad, eftersom utredningsförslaget varitomedelbart förestående. Det innebär atl vi i något fall avstått från krav,trots att de synts oss både riktiga och angelägna. Atl U 68 nu lagt fram sittförslag till framtida högskoleorganisation innebär atl debatten kommer in iett nytt läge. Del förhåUandet alt åtskilligt av U 68 :s förslag varit känt ehuru inle officieUt - men alt del bakomliggande faktamaterialet ochargumenteringen inte varit helt tillgängliga har skapat en otillfredsställandedebattsituation. Jag vill emellertid framföra några synpunkter som berörvissa aktueUa problem och skall ta som utgångspunkt ett i alla avseendenlällviktigare dokument än U 68:s digra betänkande, nämligen en aUdelesnyutkommen bok med den underfundiga titeln . Den är författad av enung Uppsalaakademiker, , som efler studier uppläckt attde varit alldeles förgäves. På bokens titelsida ser man två bilder avförfattaren. Den första, , visar den unge studenten i all sin glans ifrack och studentmössa. Den andra - den är visar honom i betydligtmindre elegant utstyrsel på väg till arbetsförmedlingen för alt söka finna etlarbete som kan ge honom och hans familj försörjning. På bokens baksidapresenterar han sig själv: "Jag är fast anställd kontoristpå i med en lön på . Jagvill inle klaga. Jag anser mig inte för fin och 'välutbildad' för det arbetet.Jag har det bra. Det är bara det all jag läst och dragit på mig 30 000 istudieskulder. Dessa pengar måste jag betala tillbaka. Del är då mina studieårkänns onödiga och min fil. Varför studerade jag? Varför är del såmånga som studerar?" Författarens situation kan betraktas som typisk för dengeneration studenter som lämnade gymnasierna : den enormaexpansionen av universitets- och högskoleutbildningen; det planlösa och föga yrkesorienterade studerandet vid defria fakulteterna; den bristande balansen mellan expansionen mom olika fakulteter. innebärandeen våldsam ökning av studerandeanlalet inom de humanistiska och samhällsvetenskapligafakulteterna; den plötsligt påkommande och ytterst allvarligaakademikerarbetslös-helen samt dessutom bördornaav ett studiemedelssystem som visat sig vara mindre lyckat. Det allra mesta av denna utveckling har varitbekymmersamt, men det finns också någol atl vara glad över: Studenten har tagitav sig fracken och stoppat undan studentmössan. Han är nu beredd alt ta ettarbete som han tidigare inle var intresserad av. Denna avglamourisering avuniversitetsstudierna och av akademikernas arbetsmarknad är självfallet någotatl notera med största tillfredsställelse. Men del kan inte få undanskymma detfaktum atl delta skett till priset av många personliga besvikelser och kanske ivissa fall tragedier. Utvecklingen har ju inneburit att alla prognoser slagitalldeles slint. riksdag räknade med atl studentantalet vid universitetoch högskolor vid 1970-lalets början skulle vara omkring 87 000. Det dröjdeinle ens innan del antalet var uppnått. Är uppgick studentantaletlUl 98 000. hade prognosen överträffats med närmare 40 000. Denbristande balansen i utvecklingen har lett till en rad svåra problem.Sysselsättningsfrågorna har redan berörts. Det är obegripligt alt man frånregeringens sida sett så lättsinnigt på dessa problem. Det är svårt att heltfrigöra sig från tanken atl man utan större motvilja sett dennaarbetslöshetssituation. Löneutvecklingen för akademiker kan inte undgå atlpåverkas i den riktning som anses önskvärd. Men det har också medfört en radandra effekter, som man väl inte gärna kan glädja sig åt. I ett tidningsreportage från för någraveckor sedan skildrades den tragiska situation som uppstår när den förstestudenten från en by i det norrländska inlandet kommer tiUbaka från universitetetmed sin fina examen och inte kan finna annat arbete än all stå i kiosken ellertillfälligt hjälpa till som hemsamaril. Dessa erfarenheter kommer ofelbart attleda till atl den breddning av rekryteringen i socialt avseende som alla önskatkommer att stanna av eller gå tillbaka. Den som först tvekar att ge sig in päen läng, dyrbar och osäker utbUdning är självfallet den som kommer från etl hemmed begränsade ekonomiska resurser och ulan sludielraditioner. Den kraftiga minskningen av inskrivningen till de friafakulteterna har främst gällt matemalisk-nalurvetenskaplig fakultet. För allmotverka en ytterligare snedfördelning har vi från sida i likhetmed UKÄ menat att undervisning för 40 poäng i fysik och kemi borde inrättas viduniversitetsfilialerna. Maj:t har avvisat detta med hänvisning dels tillU 68 :s utredningsarbete, dels till del förhållandet all en stor del avutbildningsplatserna vid universiteten står lomma och outnyttjade. Hänvisningentill U 68 var naturligtvis mera berättigad nu när förslaget var näraförestående . Har man vänlat så länge kan man också vänta litettill, kan man tycka. Vad så gäller de lomma platserna, är del fråga om enavvägning mellan å ena sidan önskan atl öka rekryteringen i dessa ämnen och därmedminska snedbalansen, och å andra sidan nödvändigheten all hushålla med deknappa resurserna. Inför uppgiften all 350 av de 500 platserna i fysik dennatermin står lomma är del svårt Anslag tiU universiteten m. m. Anslag tiU universiteten m. m. all inletillmäta den senare synpunkten stor betydelse. Vi har därför inle fuUföht vårtkrav om att studiekurser ite// inrättas, men vi utgår ifrån att möjlighetenändock inte är utesluten. Jag tolkar nämligen föredragande statsrådetsdeklaration att utbildning ;' första hand bör ske där del står tomma platser såatt Kungl. Maj:l är oförhindrad att ge tiUstånd tiU utbildning även vid universitetsfilialernaså snart det visar sig vara möjligt och lämpligt. Den kraftiga nedgång av antalet studerande som kom ibörjan av 1970-lalel var i och för sig en naturlig reaktion. Den leddeemeUertid till svårigheter beträffande sysselsättningen för många extrauniversitetslärare. Olika åtgärder måste här vidtas för alt så långt sommöjligt trygga sysselsättningen eller ge bättre möjligheter till egen fortsattutbildning. Den kraftiga ökningen av antalet studerande pågrundutbOdningsstadiet har lett tUl en lika kraftig expansion avforskarutbildningen. Rekryteringsbasen har ökat slarkl somuniversiletsaulomaliken lett till inrättandet av nya tjänster som amanuens ochassistent, tjänster som utgör led i forskarutbildningen. När nu antalet sådanatjänster genom automatiken minskar, kommer många forskarstuderande alt stå utanmöjligheter atl fortsätta sina studier. Den stagnation i fråga om anslag tUlforskningsråden som kännetecknar 1970-lalel har också lett till alt utrymmetför tjänster inom forskningsprojekt minskat. Detta har tUlsammans skapat storasvårigheter. Antalet forskarstipendier är så litet alt bara en mindre del avalla studerande kan få ell sådant. Denna utveckling har skapat en myckel besvärandesituation. Från folkpartiels sida har vi i en motion med som förstanamn krävt att ytterligare medel utöver dem som Kungl. Maj:l äskat ställs tillförfogande för forskningsulbildningsändamål. Då del vid den här tidpunkten kanvara svårt att veta hur dessa extra medel bäst skall användas, föreslår vi atldel bör ankomma på Kungl. Maj:t all bestämma hur de bör disponeras. Jag skall inte nu beröra den frågan ytterligare, ulanhänvisar till , som själv kommer att ge synpunkter i denna fråga. Jag ber, herr talman, atl få yrka bifall tillreservationen A vid punkten 1 samt reservationen D vid punkten 16. Anslagen tUl högre utbildning och forskningliksom för övrigt tUl undervisningsväsendet i dess helhet är präglade av deldystra budgetlägel. Rader av framställningar från universitelskanslersämbetet det ansvariga ämbetsverket lämnas utan beaktande. Ätskilliga reformer kaninte fullföljas. Detta gäller t. ex. i hög grad 1969 årsforskarutbUd-ningsreform med vidhängande ökning av stipendierna för främjandeav högre vetenskapliga studier. Angelägenheten av en översyn av forskarkarriärenborde dock ha kunnat framkalla aktivitet från departementets sida, men så tycksicke ske. Saken brådskar emellertid. Även flertalet motionsyrkanden är påfallande återhållsammaoch lar mest sikte på sådant som inte direkt medför ökade kostnader. De som ärkostnadskrävande skjuts . Sådan är situationen, och den måsteaccepteras. Av de reservationer i UtbUdningsutskotlets belänkande nr 8för vUka vi moderater står, skall jag bara uppehålla mig vid en; för de bådaövriga talar . Vår reservation B vid punkten 5 gäUer en professur ipedagogik vid i , och den skall jag bringa ikammarledamöternas åtanke. Det tillhör förvisso icke det vanliga atl vare sigutbildningsutskottet som helhet eller en minoritet inom delsamma genomreservation hemställer hos Kungl. Maj:t att få en bestämd professur inrättad,men är omständigheterna sådana att man inte kan underlåta all viariksdagen försöka ändra Kungl. Maj:ts ställningstagande och utöva någon form avpåminnelse. Professuren i pedagogik vid i är, som vibedömer del, ett sådant fall. Gång på gång har förslag om ytterligare enprofessur i pedagogik vid lagils upp iuniversilelskanslersämbelets petita. I förra årets petita föreslogs deninrättad fr. o. m. /73, och har professuren av universitelskanslersämbetetföreslagils liUkomma fr. o. m. /75. Pedagogikulredningenföreslog på sin lid och för sin del alt en professur i pedagogik skulleinrättas vid universitet i fr. o. m. /1972. lämnat sill förslag har professurer i pedagogik liUkommit viduniversiteten i och . Båda dessa professurer stod enligtpedagogikulredningen efter Uppsalaprofessuren i angelägenhetsgrad. Man kan alltså konstalera alt såväluniversitetskanslersämbetet som pedagogikutredningen bedömt behovet avytterligare en professur i pedagogik vid universitet i som mycketstort. TiU det skaU endast läggas alt antalet studerande i pedagogik är myckethögt och atl forskningsvolymen bara ökar. Forskarhandledningen är klartunder-dimensionerad. Massor av forskningsuppgifter, inte minst inom denhistoriska pedagogiken av vilken vårt undervisningsväsende har en hel del attlära, väntar på att bli omhändertagna av unga forskare. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen B vid punkten 5. den 4 aprU 1973 Anslag tiU universiteten m. m. HerrFISKESJÖ (c): När kammaren behandlademotsvarande betänkande från utbildningsutskottet hade vi en ganska lång debatt,som åtminstone delvis hade en mera allmän karaktär. Det är naturligtvis en vissrisk atl debatten här i den mån den skulle svälla ut blir något av enupprepning. Inle bara objekten utan även problemen är ju i långa styckendesamma. Även har en rad i och för sig angelägna motionskravavvisats av utskottet, eller i varje fall av dess majoritet, med hänvisning tiUansträngda statsfinanser eUer pågående utredningar, framför aUt U 68. Hänvisningentill U 68 har, tycker jag, åtminstone i en del fall litet störreberättigande än tidigare, eftersom utredningen nu är färdig med sillhuvudbetänkande. Det är som alla vet ett digert aktstycke, och reformförslageni det spänner över vida delar av det högre ulbUdningsvä-sendet. Detremissförfarande som vidtar kommer bl. a. alt omsluta större delen avuniversitetsvärlden, och inför kommande riksdagsdebatter Anslag tiU universiteten m. rn. om denhögre utbildningen bör det således föreligga ell myckel omfattande ochdetaljerat material som underlag för meningsutbytet här i . Vad som slutligt kan bli resultatet av U 68:s förslag ärdel väl ännu för tidigt alt mera ingående sia om. Men man kan åtminstoneuttrycka den förhoppningen atl resultatet skall bli en bättre långsiktigplanering och en mera ändamålsenlig strukturering av utbildningen än vad vihittills haft. De bekymmer som universiteten haft atl brottas med sedanett antal år tUlbaka har ju i hög grad orsakals av frånvaron av en meragenomtänkt långsiktig planering på den högre utbildningens område. Den snabbaökningen av studenltUlströmningen till universiteten antaletnyinskrivna fyrdubblades var ingen planerad ökning.Improvisationer och provisorier av allehanda slag fick tUlgripas för attuniversiteten nödtorftigt skulle kunna klara anstormningen. Och frånvaron aven mera genomtänkt strukturering av ulbild-ningsvägarna har, som särskilt herrRichardson uppehållit sig vid, lett liU alt stora grupper studenter blivitfelutbildade i den meningen att de när de skall ut på arbetsmarknaden inte kanfinna några jobb som svarar mot den utbildning de har skaffat sig och i mångafall inga jobb alls. Akademikerarbetslöshelen har blivit ell allvarligt ochsvårbemästrat inslag i den allmänna arbetslöshet som har rått och som råder idel här landet. En färsk undersökning som samhällsvetarförbundet gjort visar t.ex. atl en femtedel av de samhällsvetare som tog examen vararbetslösa ännu efler examen. Eftersom utströmningen avfelutbildade fortsätter är det dessvärre inte troligt atl situationen förakademikerna över lag automatiskt kommer att förbättras genom en allmänkonjunkturuppgång. Det krävs således målmedvetna speciella åtgärder ävenframöver för alt länka in de felutbildade på arbetsmarknaden. Del besvärliga lägel på arbetsmarknaden för akademiker harmedfört att många ungdomar helt naturligt tvekar inför högre utbildning, ochförra året inträffade en drastisk nedgång i antalet nyinskrivna och i antaletnärvarande vid universiteten, vilket ställde universiteten och särskilt mångaav de korllidsanställda lärarna inför nya besvärliga problem. Många har fälllämna sina tjänster, vUkel i en del fall också inneburit att de fått avbrytasina studier eftersom de drabbade grupperna huvudsakligen omfattat yngrelärare, särskilt amanuenser och assistenter som varit inne i en egen utbildningsgångmed sikte på doktorsexamen. I någon mån dämpades dock på kort sikt de negativaeffekterna av de särskilda åtgärder som Kungl. Maj:t beslöt sältain . Dessa åtgärder innebar bl. a. vissa möjligheter liUfortsatta förordnanden under en övergångstid samt anslag till extraforskarstipendier. Del är angeläget att liknande åtgärder kan komma till ståndäven inför nästa läsår. Men även helt allmänt är del angelägel altforskarutbildningssidan rustas upp. Statsmakterna har ju inle lyckats leva upptiU de målsättningar som angavs vid forskarutbildningsreform. a.har utbyggnaden av slipendiesyslemel skett i en alltför långsam takt.Fortfarande är det endast en knapp tiondel av de forskarstuderande som kan kommai åtnjutande av forskarstipendium. Detta är särskilt allvarligt i etl läge dåde alternativa försörjningsmöjligheterna minskar. Amanuens-och assistenltjänster dras in, och nyrekryteringen till sådana tjänster har viden del institutioner i det närmaste upphört. I en reservation som är fogad tiU UtbUdningsutskotletsbelänkande behandlas de frågor jag här närmast berört, och i reservationenföreslås en förstärkning av forskarutbUdningen. Jag ber, herr talman, att fäyrka bifall tUl reservationen A 1 vid punkten 1 samt till reservationen D vidpunkten 16. Anslag till universiteten m. m (vpk): Behovet av en ökad satsning på åtgärder föralt motverka yrkessjukdomar är väl dokumenterat. sedanföreslogs i betänkandet "Yrkesmedicinska sjukhusenheter, behov ochorganisation" alt yrkesmedicinska enheter skulle inrättas vid regionsjukhusen.Vad som har hänt är att förslitningen och sjukdomsfrekvensen ökatinom arbetshvet, men planerna på yrkesmedicinska enheter har inteförverkligats. Vid förra årets riksdag diskuterades också denna fråga medanledning av en vpk-motion. TiU årets riksdag har, utöver begäran i motionen699 om tjänster tUl , i ytterligare några motioner utbyggnaden av denyrkesmedicinska verksamheten aktualiserats. poängterade viklen av attuniversitetsmyndigheterna får en fast grund för fortsatt planeringsarbete. Näremellertid utskottet nu bygger sitt yrkande om avslag på motionerna på att UKÄprioriterar del arbetsvelenskapliga fältet, så måste detta påslående starktifrågasättas. Det är ju tvärtom så, alt till skUlnad har inteUKÄ tagit upp tjänsterna i i sin petilaskrivelse för budgetåret1973/74, som efler samråd med givittjänsterna högsta prioritet. 1 en reservation som i och herrBerndtson i fogat till utbildningsutskottets betänkande nr 8 påpekasall ett fullföljande av planerna i är av betydelse för förverkligandetav målsättningen om yrkesmedicinska enheter vidregionsjukhusen. Någol behov av ytterligare utredningsarbete kan inte ansesföreligga. Inrättandet av de båda professurerna i är mycket välförberett såsom framgår av alla handlingar i ärendet. Låt mig få understryka attutvecklingen i fråga om yrkesskador och yrkessjukdomar är sådan alt varjedröjsmål med förverkligandet av planerna på yrkesmedicinska enheter vidregionsjukhusen är oförsvarbart. Jag ber till slut atl få yrkabifall liU reservationen C vid punkten 6 i utbildningsutskottets betänkande nr8, FarSUNDBERG (m): Vid punkten 1 i utbildningsutskottetsbetänkande nr 8 finns tvä reservationer där och mitt namnfinns med, I den ena framför vi ell önskemål om alt statsmakterna i sinredovisning av antalet studerande vid universitet och högskolor skall ange hurstor andel Anslag tiU universiteten m. m. av dem somär deltidsstuderande och hur stor del som är heltidsstuderande. Det är för mig svårt atl förstå varför utskottet i sinhelhet inte har velat tiUstyrka denna begäran, vUken hade till syfte attförbättra organisationen och struktureringen vid universiteten. Än svårare ärdet efler det att jag visserligen mycket summariskt men dock tUl en del hargått igenom U 68:s betänkande. Som en allmän målsättning för dimensioneringen av denhögre UtbUdningen har gäUl och gäller en strävan all vidga formerna förlUllräde till utbildningen. Den gamla formen där man började på universitetetdirekt efter gymnasieskola och avlade en examen är i daglångtifrån aUenarådande. Talet om återkommande utbUdning, om partiellutbildning och varvad utbildning har blivit verkhghel. Universiteten kommer iframtiden att på etl helt annat sätt ge möjlighet till flexibel utbildning. U68 går ju så långt i denna sin strävan efter flexibiUtet att man föreslåravskaffande av examina. Utan att nu kommentera detta viU jag gärna föra fram attdel värdefuUa i den nya synen på universitetsutbildningen måste ligga i atl manvidgar studiemöjligheterna såväl i vad avser rekryteringen som när det gällerutbildningens organisation. Utvecklingen har som jag sade påbörjats. Storaförändringar på arbetsmarknaden och ökade krav på utbildning över huvud lagethar medfört att studier på etl helt annat sätt än tidigare varvas medförvärvsarbete. Särskilt tydligt framgår detta när man betraktarulnytljandegraden av studiemedel. När studiesociala utredningen ursprungligenlade fram förslaget om studiemedel beräkande man all denna finansieringsformskulle utnyttjas av flertalet av de studerande. Så var också fallet till allböria med, men sedan har utnyttjandegraden sjunkit aUtmer. torde det varaungefär av de studerande som finansierar sina studier medstudiemedel. Men del intressanta här är inte detta ulan den siffra som angerhur stor del av de studerande som tar ut bidragsdelen, den del som inte skallbetalas tillbaka. Här ligger siffran på något . Varför tar nu den övriga delen av de studerande inte utsina ? Orsaken är naturligtvis atl de inte är berättigadedärtiU på grund av atl de själva eUer i vissa fall deras make har för höginkomst. Från många håU har studenternas bristande sludieaktiviletkritiserats; denna har medfört all prestationskraven måste sänkas med enkvalitetssänkning som följd. Detta har å sin sida inneburit atl möjlighetenatt studera jämsides med förvärvsarbete i hög grad ökat för dem som viU göra enfullvärdig arbetsinsats. En årgång nybörjare i matematik i uppskattarsin studieinsals tUl 27 limmar . samhällsvetenskapligafakultet rapporterar att man genomförde en undersökning bland ca400 studerande pä kurs 1, moment 1 inom grundkurs A 1 i nationalekonomi.Undersökningen visar att av de studerande bedrev studier påheltid, om heltid definieras som . Undersökningen iandra ämnesområden visar liknande resultat. Dessa resultat visar på etl utmärktutrymme för förvärvsarbetekombinerat med studier. U 68 hänvisar också till UKÄ:s redovisning av vissaundersökningar beträffande studerande som under de tre första terminerna avförsöksverksamheten med vidgat lUlträde tUl universitet och högskolor skrevsin vid filosofisk fakultet. Nästan hälften av de studerande fanns vidStockholms universitet. Omkring hälften var i åldern . Av dem sompåbörjade studierna hade studerat på medan 35 procentbedrivit dellidssludier. del är mer än en tredjedel, och dennaandel är beräknad på ett sluderandemalerial som man önskar skall öka genom ökadsatsning på återkommande utbUdning. Jag ställer frågan: Är man rädd för att fåfram siffror på hur få det är som verkligen heltidsstuderar? VUl man blunda förall utveckhngen gått åt ett håll som visar all aUt flera finner att del räckermed dellidssludier? Ja, utbildningsulskottets övriga ledamöter vUl inle ha ensådan redovisning. Det enda skäl jag kan tänka mig tUl detta är atl man med ensådan redovisning skulle komma fram tUl att nedgången i antaletuniversitetsstuderande blir aUlför obehagligt stor och att man genom alt avståfrån atl överföra studerandeanlalet till heltidsstuderande uppehåller ett skenav atl flykten från universiteten skulle vara mindre än vad den egentligen är.Den flykten är nämligen del starkaste beviset på PUKAS-syslemels misslyckande. Herr talmani Motiven liU att vi motionärer och reservanterönskar en sådan här redovisning är naturligtvis inte bara en aUmän önskan attfå fram korrekta siffror. Dessa siffror behövs nämligen för atl rätt kunnadimensionera utbildningen vid våra universitet och högskolor. När riksdagenbeslöt om alt studiemedel skall kunna utgå för dellidssludier och i samband medPUKAS:s genomförande betonades alt man skulle öppna nya möjligheter tilldellidssludier för dem som så önskar. Detta har däremot skett i endastbegränsad omfattning, trots atl antalet deltidsstuderande ständigt ökar. tUlbaka förekommer inom pedagogiskainstitutionen i utbildning för deltidsstuderande huvudsakligen avsedd förredan förvärvsarbetande. Erfarenheterna är pä det hela taget goda. VidGöteborgs samhällsvetenskapliga fakultet visar en undersökning all nästan 20procent av de studerande på de yrkesinriktade studiekurserna läser enligtbestämmelserna om "vidgat tUllräde". De flesta av dessa läser på deltid.Resultaten skiljer sig inte från andra deltidsstuderandes.