prot · FW09103 · 1973-12-31 00:00:00 — 1973:1649 av m.fl. (vpk) vari hemställtsatt skulle anta av motionärerna framlagda förslag till 1. lag om ändringi lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren 1970-1974till försäkringen för tilläggspension, 2. lag omprocentsatsen för uttag av avgift till försäkringen förtilläggspension och 3. lagomprocentsatsen för uttag av avgift till yrkesskadeförsäkringenm. m., innebärande att avgiftsuttaget för den allmänna tilläggspensioneringenför skulle fastställas till och att procentsatsen för uttagav avgifter till yrkesskadeförsäkringen skulle bestämmas till 0,30 för ettvartav åren 1975 1979, 1973:1690 av m.fl. (m) vari hemställts attriksdagen skulle besluta att fastställa ATP-uttaget för till9,, B. vidriksdagens början väckta motioner; 1973:102 av m. fl. (c)vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om prövning avmöjligheterna att befria äldre arbetskraft frän avgift tilltilläggspensioneringen, innebärande att avgift för äldre inte behövde erläggasunder visst utökat antal år före vederbörandes pensionsålder, 1973:641 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen beslutade att sänka ATP-uttaget fr. o. m. den med enprocentenhet samt 1973:1137 av m.fl. (m, c, fp) vari hemställtsatt hos Kungl. Maj;t skulle anhäUa att pensionsälderskommittén genomtilläggsdirektiv anmodades utarbeta förslag tUl differentierade avgifter tilltilläggspensioneringen för äldre arbetskraft med bibehållen pensionsrätt,innebärande att avgiften förslagsvis halverades för arbetstagare ochegenavgiftsinbetalare samt att avgiften slopadesfrån fyllda . att med bifall tUl propositionen 1973:48 samtmed avslag pä motionerna 1973:641, 1973:1690 och 1973:1649, sistnämnda motion imotsvarande del, skulle anta de vid propositionen fogade förslagen till a) lag om ändringi lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren 19701974till försäkringen för tUläggspension, b) lag omprocentsatsen för uttag av avgift till försäkringen förtilläggspension, 2. beträffande uttaget av avgifter till den obligatoriskayrkesskade försäkringen för är 1974 att med bifaU till propositionen 1973:48 skulleanta de vid propositionen fogade förslagen tUl a) lag om ändringi lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, b) lag om ändringi lagen (1971:281) om procentsatsen för uttag av avgift 1974till yrkesskadeförsäkringen m. m., 3. beträffande uttaget av avgifter till den obligatoriskayrkesskadeför säkringen för åren 19751979 att med bifall till propositionen 1973:48 ochmed avslag pä motionen 1973:1649 i motsvarande del skulle anta det vidpropositionen fogade förslaget till lag om procentsatsen för uttag av avgiftunder till yrkesskadeförsäkringen m. m., 4. beträffandeATP-uttaget för äldre arbetskraft attriksdagen skulle avslå motionerna 1973:102 och 1973:1 137. A vgifter tiU försäkringen för tilläggs-perision, m. m. beträffande frågan om 9,5-procentigt avgiftsuttag till ATPför 1. av herrar Ringaby (m) och i (m) vUkaansett att utskottet under I bort hemställa, att med bifall tiU motionerna 1973:641 och1973:1690, med anledning av propositionen 1973:48 och med avslag pä motionen A vgifter till försäkringen för tilläggspension, m. m. 1973:1649 i motsvarande del skulle anta av reservanterna framlagda förslag till a) lag om ändringi lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren 1970-1974tiU försäkringen för tUläggspension och b) lag omprocentsatsen för uttag av avgift 1979 till försäkringen förtilläggspension, beträffande frågan om 1l-procentigt avgiftsuttag till ATP 2. av i (vpk) som ansett attutskottet under I bort hemställa, att med bifaU till motionen 1973:1649, medanledning av propositionen 1973:48 samt med avslag på motionerna 1973:641 och1973:1690 skuUe anta de vid motionen 1973:1649 fogade förslagen tiU a) lag om ändringi lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren 1970- 1974till försäkringen för tUläggspension, b) lag omprocentsatsen för uttag av avgift 1979 till försäkringen förtilläggspension, beträffande uttaget av avgiftertill den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen 3. av betr i (vpk) som ansett attutskottet under 3 bort hemställa, att med anledning av propositionen 1973:48 ochmed bifall till motionen 1973:1649 i motsvarande del skulle anta det vidmotionen fogade förslaget tUl lag om procentsatsen för uttag av avgift underåren 1975 1979 till yrkesskadeförsäkringen m. m., beträffande ATP-uttaget för äldre arbetskraft 4. av herrar i och iNennesholm samt fröken (samtliga c) vilka ansett att utskottet under 4 bort hemställa, att med anledning av motionerna 1973:102 och1973:1137 hos Kungl. Maj:t begärde utredning av frågan om befrielse frän ellerdifferentiering av avgiften till tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft. Tillbetänkandet hade fogats särskilda yttranden 1. avherr i (fp) och fröken () samt 2. avherrar Ringaby (m) och i (m). i Nennesholm (c): I socialförsäkringsutskottets betänkande nr22, som vi nu behandlar, finns en reservation av i Vikmanshyttanm. beträffande ATP-uttaget för äldre arbetskraft, och jag viU någotkommentera denna reservation. Under den senaste konjunkturnedgången har arbetslöshetenvarit hög, och i detta läge har inte minst den äldre arbetskraften drabbatshårt. Företagsnedläggelser och omstruktureringar medför ofta otrygghet iarbetslivet. Visst skaU teknikens framsteg tillvaratas, men strakturom- vandlingen får inte medföra att enskilda eller gmpper får försämrade Nr 103 Tyvärr har denna utveckling fått negativa konsekvenser, Tjod-mpn den framför allt för den äldre arbetskraften. visade att arbetslösheten stiger kraftigtmed åldern. Utredningen visade också att den relativa arbetslösheten är högre ide Avgifter tdl försäk-äldre åldersgrapperna och att det finns ett tydligtsamband mellan åldern ringen för tilläggs-och arbetslöshetens längd. Deäldre har betydligt svårare att få nytt pension, m. m. arbete och får därförgå arbetslösa betydligt än de yngre. har dettaproblem blivit alltmer framträdande. Även under högkonjunktur har många äldre sysselsättningsproblem; de drabbas i ökad utsträckning av svårigheter påarbetsmarknaden. Tyvärr torde inte detta förhåUande minska i framtiden.Tvärtom visar bl. a. långtidsutredningen att vi har att vänta oss enåldersmässig omfördelning av befolkningen i de yrkesverksamma åldrarna. Antaletpersoner som är över 50 är ökar snabbare än den totalaarbetskraften, under det att antalet yngre minskar ganska kraftigt.Längtidsutrednmgen konstaterar att om den tendens skulle bestå som iakttagitspå vissa delar av arbetsmarknaden att i första hand efterfråga yngre kommerdetta att medföra vidgade klyftor mellan yngre och äldre. Därför kommer svårigheterna att öka för denäldre arbetskraften i konkurrensen med den yngre, inte bara på grund av lägreomstäUningsberedskap utan också på grund av företagens benägenhet att i förstahand anställa yngre arbetskraft. I detta läge är det angeläget att samhäUe ochnäringsliv genom olika åtgärder söker, sä längt detta nu är möjligt, säkerstäUaden äldre arbetskraftens trygghet och rätt tUl arbete och inkomst. beslöt 1971 att införa visst anställningsskyddför den äldre arbetskraften, men trots detta har arbetslösheten bland de äldreökat. En tänkbar väg kan då vara att stimulera företagen att inte bara behållautan även nyanstäUa äldre arbetskraft. Av stor betydelse i detta sammanhang är naturligtvis ocksåpensions-förhäUandena, inte minst frågan om pensionsåldern. Den sänkning avpensionsåldern från 67 tUl som vi föreslagitskulle också på ett markant sätt öka tryggheten för de äldre som i dagutestängs från en aktiv arbetsinsats. Givetvis skall det finnas möjlighet tiUrörlighet i fräga om tidpunkten för pensionsuttag. De äldre personer som viU kvarståi arbetslivet bör också ha möjlighet tUl detta. Det gäller alla äldre oavsettom de har passerat pensionsåldern eller inte, då det för många är väsentligtatt fä stanna kvar i arbetslivet också efter pensionsåldern. Även om möjligheterna till förtidspension vidgatskvarstår ändå frågan om den sänkta pensionsåldern som mycket viktig ur såväl trygghets- som rättvisesynpunkt. Den snabba utvecklingen mot större arbetslöshet bland äldre arbetstagare bedömer vi som mycket oroande, och den utgör enligt vår mening ett bevis för att de arbetsmarknadspoli tiska åtgärder som hittUls vidtagits inte har varit tUlräckliga för att ge den äldre arbetskraften en tiUfredsställande anställningstrygghet. I detta läge bör enligt vär mening alla vägar prövas som kan förbättra de äldres 107 Avgifter till försäkringen för tilläggspension, m. m. arbetssituation.Arbetslösheten för de äldre kan bara inte få fortsätta att öka närarbetslösheten för övriga grupper minskar. Det är mot den bakgrund jag här tecknat, fru talman, somcentern anser så angeläget att samhäUet genom olUca åtgärder söker medverka tUlatt sysselsättning kan beredas den äldre arbetskraften. Och det är från dennautgångspunkt man skaU se vårt förslag, om att ATP-avgiften inte skall uttagasunder före pensionsåldern. Vi anser att detta kan vara av storbetydelse för den äldre arbetskraftens möjligheter att erhåUa anstäUning. Avgift tUl tUläggspensioneringen erläggs för löner somutbetalas tiU arbetstagare upp tUl . På grund av fondens storlekoch dess växtkraft kommer inte denna av oss föreslagna avgiftsbefrielse ett parår före 65-ärsåldern att medföra några konsekvenser vare sig för rätten tUlpension eller för möjligheterna att finansiera ATP-systemet. Däremot torde ensädan åtgärd, som innebären inte oväsentlig kostnadsminskning förarbetsgivarna, kunna medverka tUl att starkt förbättra de äldres situation påarbetsmarknaden. Därför anser vi att frågan bör bU föremål för en särskildprövning, vilken lämpligen kan ske inom ramen för pensionsälderskommitténsarbete. Med detta vUl jag yrka bifall tUlreservationen 4 av i m. fl. som är fogad tUlsocialförsäkringsutskottets betänkande nr 22. HerrRINGABY (m): I debatten här i kammaren omaktieköp i det privata näringslivet genom en fjärde AP-fond påpekade bl. a.herr Regnéll följande - jag citerar ur snabbprotokollet: "En pensionär färur AP-fonderna aUs ingenting annat än vad reglementet bestämmer på grundval avintjänade år och pensionspoäng. Därutöver har han ingenting att hämta. Fondernakan bli hur feta som helst pensionärerna fär inte fördenskull nägraförbättringar." Det är, fru talman, självfallet alldeles riktigt.AP-fonderna i sig själva är naturligtvis inte någon garanti för säkrapensioner. Avgörande för att framtida pensionsutfästelser skall kunna tryggasoch helst utvecklas och bli bättre är att fondmedlen placeras pä ettförståndigt sätt, sä klokt att landets välståndsutveckling inte äventyras.Avgörande för att pensionssystemet skall fungera sä som det är tänkt attfungera är också att avgifterna inte blir så höga att de försvårarnäringslivets investeringsbehov och därmed hämmar utvecklingen i vårt land. 1 propositionen 48, som socialförsäkringsutskottetsmajoritet har tUlstyrkt, föreslås att ATP-avgiften oförändrat skaUutgå och samt för åren 1976-1979med av det pensionsgrandande löneunderlaget. I reservationen I föreslår jag och i Nässjöatt ATP-uttaget i hkhet med vad som föreslagits i partimotioner från moderatasamlingspartiet skall vara . Somligahävdar att detta är orealistiskt och att det skulle äventyra ATP-systemet. Vihävdar rakt motsatt uppfattning. ATP-systemet kommer i verklig fara om inte landets produktionsapparat blir tillräckligt lönsam och får tUlräckligtmed investeringskapital samt, inte minst, om det inte bhr ett ökatnyföretagande. På dessa områden är utvecklingen inte helttUlfredsställande, och där kan faktiskt ett hot mot ATP-systemet som sådantuppstå. Aldrig så stora fonder a-wärjer inte automatiskt ett sådant hot. Det är inte självklart att ATP-fonderna skaU växa. Vi hari vår motion redovisat att även om man tar ett så lågt uttag som är1975 och sedan låter uttaget stiga tiU är 2000, sä kommerAP-fonderna är 2000 att vara priser. Med en4-procentig inflation kommer de att vara ungefär 450 mUjarder kronor är 2000.Fonden ökar brant. Med en så låg avgift som 8,5-10,ökar fonden ändåbrant fram tUl och planar sedan ut tiU är 2000. Vi har där räknat medriksförsäkringsverkets hu-vudalternativ. AP-fonden motsvarar avbruttonationalprodukten. Med regeringens och utskottsmajoritetens förslagkommer ÄP-fonden att vara av bruttonationalprodukten . 1moderata samlingspartiet -vill vi också ha en decentraliserad ekonomisk makthär i landet. Vi ser en fara i att ha sä stor AP-fond, och vi tycker att det ären fara oavsett vUken regering vi kommer att få . Jag vUl här också gärna hänvisa tUl den gamlesocialdemokratiska pionjären och förre chefredaktören för ,redaktör , som medverkade i programmet KväUsöppet - möjligen var det inågot annat sammanhang och dä hävdade att arbetarrörelsen faktiskt har svikitsina gamla ideal, därför att arbetarrörelsen när den startade också var emotstatlig maktkoncentration i alltför hög grad. Vi kan helt instämma i detta. I samband med behandlingen av propositionen 48 harutskottet behandlat motionen 1137 av m.fl. Motionärerna föreslåratt en lägre ATP-avgift skall uttas för 55-äringar och att man skall slopaavgiften för dem som är 60 är och därutöver, och detta i syfte att underlättaanställningen av äldre arbetskraft. Vi instämmer gärna i syftet med motionen;aUt som kan göras för att underlätta anställningen av äldre bör givetvis göras.Men problemet är att nyutbUdade ungdomar och kvinnlig arbetskraft har likasvårt att få arbete som äldre arbetskraft. Att i det läget göra den yngrearbetskraften ännu dyrare i relation tUl andra grupper, främst de äldre, tyckervi inte är realistiskt. Som ett alternativ tUl tvångslagstiftning i syfte att ökaanställningsmöjligheterna för t. ex. äldre och handikappade, som hardiskuterats, kan man tänka sig differentierade avgifter. Men skälen mäste varamycket starka om man skall tUlgripa ATP-avgifter på olUca nivåer. I dagensläge, med lika stora besvärligheter på arbetsmarknaden för unga och gamla,framstår en generell sänkning av ATP-uttaget som den överlägset bästa metodenatt öka sysselsättningen, och därmed också faktiskt trygga ATP-systemet. Talet om att i AP-fondernaskulle vara nödvändigt för att trygga pensionsutfästelserna ärnaturligtvis inte riktigt. Folkpensionen finansieras liksom ATP med bl. a.egenavgifter och av statsmedel, även om fördelningen och konstruktionen är enannan; i ATP-systemet har vi som bekant också arbetsgivaravgifter, A vgifter till försäkringen för tilläggspension, m. m. Avgifter till försäkringen för tUläggspension, rn. men detspelar i detta sammanhang faktiskt ingen roU, I pensioner från ATP-systemetbetalas det i är ut omkring 2,5 miljarder. För detta sägs det vara nödvändigtmed 60 mUjarder i fonder. I folkpensioner betalas det ut omkring 10mUjarder kronor, alltså fyra gånger så mycket som frän AP-fonderna. Men detklarar man med en fond på I . Och den fonden har varitoförändrad i ätskiUiga år. Man klarar aUtså i ena faUet 10 miljarder ipensionsutbetalningar med en fond på drygt I mUjard. Varför skaU man då i detandra fallet behöva 60 miljarder i fonder för att klara 2,5 mUjarder ipensionsutbetalningar? Syftet med AP-fonderna är självfallet ett helt annat änatt trygga ATP-systemet. Man kan aUtså med fog hävda att för höga ATP-avgifterskapar problem för pensionssystemet genom minskad lönsamhet i näringslivet,ökad arbetslöshet och svåra problem för arbetskraftsintensiv verksamhet, inteminst inom sjukvården, alltså för t. ex. landstingen. Dessutom har vi omkring110 000 egenföretagare i landet som inte har några anstäUda småbrukare ochliknande som fär betala dryga arbetsgivaravgifter på sina mycket småinkomster, aUtså en form av skatt som andra grupper inte har. Av grupper somsmåbrakare, som verkligen har låga inkomster, skulle en sänkning av ATP-uttagetuppfattas som en skattesänkning. De har också genom arbetsgivaravgifterna enbetydhgt högre skatt än motsvarande inkomstgrupper bland löntagarna har. Med det anförda, fru talman, kan jag faktiskt med mycketstor tUlfredsställelse yrka bifaU tUl reservationen I, som mnebär att ATP-avgiftenför perioden 19731979 fastställs tUl . HerrOLSSON i (vpk): Betänkanden från socialförsäkringsutskottetinnehåller vanligtvis förslag tUl åtgärd eller åtgärder som innebär förbättringur socialpohtisk synvinkel. Det gäller inte detta utlåtande, nr 22. Därföreslås i stället en sänkning av ATP-avgiften i förhållande tUl den tidigarefastställda planen . Den framlagda propositionen 125 föreslog attavgiften inte skulle höjas till i planen faststäUda utanbibehållas vid . Det var en bland flera andra s. k.konjunkturstimulerande åtgärder. Det förelåg inga försäkringsmatematiskaberäkningar, som visade att åtgärden var befogad, utan regeringspartiet utgickfrån att minskade utgifter för de kapitalistiska företagen skulle leda tUl ökadsysselsättning. Omsorgen om de ATP-försäkrade fick stå tUlbaka. 1remissyttrandena till propositionen 1973 anför också försäkringsinspektionenatt man, om den föreslagna avgiftsnivån bibehälles i fortsättningen, måsteräkna med avgiftshöjningar om försäkringsförmånerna skall kunnautgå i fastslagen omfattning. Regeringen fuUföljer således sin linje att gesubventioner tUl kapitalägarna. Det skulle vara intressant att få veta hurmånga nya arbetstillfällen som skapats genom dessa gåvor och subventioner. har bestämt att medel ur AP-fondernaskaU få användas tUl köp av aktier. En bärande anledning tiU det beslutet harregeringspartiet angett vara att kapitalförsörjningen till näringslivet skall garanterasoch att därmed sysselsättningen tryggas. Men hur går ekvationen ihop närregeringen nu vUl minska AP-fondernas möjlighet att medverka tUl en snabbareökning av produktionsapparaten? Statsministern har dessutom i ett TV-programsagt att en genereU subvention, såsom sänkning av arbetsgivaravgiften, inte garanterarökad sysselsättning. Vad är det för skUlnad ur konjunkturpohtisk synvinkelmellan att sänka ATP-avgiften och att sänka arbetsgivaravgiften? Det bästa sättet att skapa sysselsättning i första handdär arbetslösheten är störst vore naturligtvis att medel ur AP-fondernaanvänds till att anlägga statliga basindustrier i enlighet med tidigarevpk-förslag. anser emeUertid vi i kommunisterna inte attATP-avgiftens storlek skall bestämmas av tUlfälliga konjunkturer eller i förstahand regleras av sysselsättningsläget. TUl grund för avgiftsuttagen mästefrämst ligga att de försäkrade garanteras sina förmåner, och dä skall ävenkommande förbättringar i ATP-systemet vara med i beräkningen.Standardtryggheten inom pensioneringssystemet är en olöst fråga. Höjningar avutbetalt belopp sker visserligen i takt med basbeloppets stegring, men denaUmänna standardförbättring som man möjligen kan förvänta sig, kommer intepensionärerna till del. arbetar enligt uppgift medfrågan, men det står klart att det kostar pengar om man skall skapa rättvisaför pensionärerna. Därför ter sig en sänkning av ATP-avgiften i förhällande tUltidigare fastställd plan som orealistisk. Vidare är frågan om pensionstUlskotten tiU dem som har ringaeller ingen ATP inte tUlfredsstäUande löst, varför det måste vara meraangeläget att i enlighet med en vpk-motion täcka merutgifterna förpensionstUlskottens höjning via AP-medel än att sänka den tidigare fastslagnaATP-avgiften. En annan vinkling av problemet ger departementschefen ipropositionen, när han uttalar följande: "När det gäUer förändringar avavgiftsuttaget tUl ATP är det också naturligt att beakta de andra anspråk frändelar av socialpolitiken som påverkar de avgifter till den aUmänna försäkringensom inte gäUer tUläggspensioneringen." Samma tankegångar kom fram i propositionen från i höstasgällande konjunkturstimulerande åtgärder, där bl. a. den ökadearbetsgivaravgiften för den aUmänna tandvårdsförsäkringen anfördes såsom skälför att sänka ATP-avgiften. Det förefaUer mig, fru talman, att vara en märklig fUosofisom här framskymtar. AUa kommande förbättringar inom socialpolitiken sominnebär ökade arbetsgivaravgifter skall alltså kompenseras med lägreATP-avgifter! Varje kamp för förbättringar på socialpohtikens område skulledärmed vara ett indirekt hot mot de ATP-försäkrade. Samma synsätt gör sig gäUande beträffande avgiften tillden obligatoriska yrkesskadeförsäkringen. Alla remissinstanser utom en harförordat att avgiften skall vara . Lika fullt föreslår propositionen0,med motiveringen, att arbetarskyddsavgiften skall höjas från 0,05procent tUl . Här finns heUer inga försäkringsmatematiskaberäkningar som visar att det är befogat att underskrida förslag. Departementschefen tycks anse att arbetarna får A vgifter tiU försäkringen för tilläggspension, m. m. Avgifter tiU försäkringen för tilläggspension, m. m. välja;vill de ha bättre arbetarskydd, minskas försäkringsförmånerna vid inträffadeskadefall. behöver man förhoppnings-vis inte räkna med sämre förmåner inomyrkesskadeförsäkringen, men det vore intressant att veta, hurriksförsäkringsverket skall fä finanserna att gå ihop. Jag anser att bör a-wisa denna synpå socialpohtiken med en gång för aUa fastställda avgifter och med olikaomräden som fungerar som kommunicerande kärl. Införs en ny reform, medförandearbetsgivaravgift, skuUe avgiften tUl ett annat redan beslutat ändamål minskas.I stäUet bör en förbättring av pensionärernas levnadsstandard var-a ettförstahandsintresse, och en förbättring av arbetarskyddet via högre avgifterfår inte leda tUl en sämre yrkesskadeförsäkring. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 3,som fogats tiU utskottsbetänkandet. i (s); I socialförsäkringsutskottets föreliggandebetänkande behandlas Kungl. Maj:ts proposition nr 48 med förslag tillavgiftsuttag för tUläggspension för åren 1974 t. o. m. 1979 samt avgifter tiUden obligatoriska yrkesskadeförsäkringen. Avgiftsuttaget för tUläggspensionermgen har fastställtsför femårsperioder. , 19601964, steg den med I procentom året frän 3 tiU samt tUl . Enligt beslut av riksdag skulle avgiften för innevarandefemårsperiod öka tiU och därefter ,så att den skulle uppgå tiU och tUl II procentär 1974. beslöt att avgiften medhänsyn tUl arbetsgivarfinansieringen av vissa sociala reformer skulle behållaspå 1972 ärs nivå, dvs. Enligt tidigare beslut skulle avgiften för1974 vara . Redan i statsverkspropositionen förutskickades emellertidatt avgiften skulle stanna vid också . Socialministern föreslår nu i propositionen att avgiftentiU försäkringen för tilläggspension för skall bibehållas pä 10,5procent av det pensionsgrandande löneunderlaget. föresläs avgiftenutgå och . 1 samma proposition föreslår socialministern att avgiftentUl den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen bestäms till för år1974 i stället för tidigare faststäUda . Detta lägre avgiftsuttagföreslås gälla även för åren 1975 1979. Sänkningen gör att yrkesskadeavgiftentiUsammans med arbetarskyddsavgiften, som föreslagits bli fördubblad tUl 0,1procent - i har påmint om det frän den ,blir oförändrat . AUtsedan ATP-systemet infördes har de borgerliga partiernariktat attacker mot detsamma. Om dessa attacker hade rönt framgång här iriksdagen skiUle de ha inneburit en uppluckring av bestämmelserna i systemettUl förfång för de försäkrade. Det har nästan varje är väckts motioner av deborgerliga partierna som har avvisat. återkommer man med nyamotioner. Jag skall här nägot kommentera de reservationersom har avgivits och som bygger på de motioner som har väckts. I reservationen I av herrar Ringaby och i ,som kommenterade, föresläs en genereU sänkning av arbetsgivaravgiftenmed för att fr. o. m. 1974 utgå samt en retroaktivsänkning av avgiften för till . Man säger i reservationen att ATP-avgiften är en kostnadför näringslivet. Riktigheten av det påståendet kan naturligtvis intebestridas. Men tanken bakom förslaget måste väl vara att man vill öka-vinsterna, och därmed förutskickar man att företagama skall vara mer benägnaatt öka sin verksamhet och eventueUt anställa nägra nya i företagen. Men hur ärdet med vinstökningen tUl följd av en sänkning av den generella ATP-avgiften?