prot · FW0942 · 1973-12-31 00:00:00 — Om inte känner till detta är det faktiskt enbrist i hans kunskaper. Det är ett mycket stort problem, som måste bUdaunderlag vid bedömningen av dessa frågor. Man flyttar nämligen inte aUtid frånglesbygderna av egen vilja utan tvingas till det av den faktiska verkhgheten.Trivselproblemen kommer givetvis in i detta sammanhang, och det kan inte varafel. De problemen är inte oväsentliga när man skall bedöma dessa frågor. Sedan kom in på denkonstellation, som uppkommer kring reservationen. Jag vill inte taställning tUl eventuella borgerliga regeringsprogram det har jag ingenanledning till men om inte socialdemokraterna vill medverka till förändringarsom en stor del av befolkningen kräver får man skapa andra konstellationer. Densom väcker motioner i dessa frågor och sedan kommer hem och talar om förbefolkiungen att man inte har röstat för de förslag som man har ställt kommernog i en något underlig situation. Men för att ge ytterligare exempel påkonstellationer som kan vara märkvärdiga kan jag hänvisa tiU att vidomröstningen om finansutskottets betänkande nr 40 angåendekonjunkturstimulerande åtgärder röstade socialdemokraterna inte mindre än niogånger tUlsammans med här i . HerrKRISTENSON (s): Även av denna rephkväxhng framgår det attsamtiiga som talar för reservationen utgår ifrån trivselfaktorn för den enskUdamänniskan. Jag ställde i mitt första anförande frågan om man på de grunderna kanskriva en skattelag. säger i att jag skojar när jag nämnerexempel på centerpartidirektörer eUer andra, som är mantalsskrivna på en ortmen 4 protokoll 1973. Avdraget för ökade levnadskostnader m. m. tydligentrivs i eller kanske på andra ställen. Hur skall man lagstifta ideras fall? Det finns massor av sådana fall över hela landet, där människortrivs att bo på ett ställe och att jobba på ett annat. Det är personligafaktorer som avgör. Men inte kan väl skatteutskottet och lagstifta omsådana här fall. Det måste finnas en lagstiftning som möjliggör förskattemyndigheterna att avgöra i det enskilda fallet om det finns befogade skälatt bifalla den skattskyldiges ansökan om avdrag för kostnader vid intäkternasförvärvande. säger att vi har en folkomflyttning somkostar mycket pengar. Ja, det är riktigt, men det finns flera orsaker till attvi har en folkomflyttning. Är det skattemyndigheterna som skall avgöra om denenskUde skaU ha någon form av ersättning, som det ju blir om han får avdrag försådana utgifter för intäkternas förvärvande? Det bör väl arbetsmarknadsmässigtgenom AMS avgöras om en människa skall flyttas till en arbetsplats men få bokvar på sitt gamla ställe och få dagtraktamente, reseersättning etc. bör inte avgöra detta. Jag glömde i mitt första anförande att säga en sak tillherr . Han talar om en regel som skuUe innebära att hemresor underveckoslut skulle tas bort . Någon sådan regel finns inte och haraldrig tUlämpats. säger att han i ett faU känner tUl ett sådantutslag. Jag har i varje fall inte kunnat finna i tUlgänglig skattelitteraturatt det finns något utslag med en sådan femårsgräns. I den rent pohtiska diskussionen vUl jag säga tUl herrLarsson i att i de stora frågorna klarade sig regeringen imiljöfrågor, regionalfrågor, EEC-frågor, sysselsättningsfrågor osv, genom attett eUer annat av de borgerliga partierna röstade med oss socialdemokrater, ochdet är vi naturligtvis tacksamma för. Men kom inte och säg att ni är eniga i destora frågorna inom de borgerliga partierna. Väljarna kräver ju ändå att niskaU ha ett valprogram att redovisa inför . i sade att man får gå fram päen annan väg om inte socialdemokraterna viU medverka till olika slag av förändringar.I detta fall vill vi det inte. Men om kommunisterna och deborgerliga partierna vill genomföra denna lagstiftning så får de väl göra det.Men vi skall naturligtvis ärligt tala om för väljarna att det är kommunisternaoch de borgerliga som lagstiftar på detta sätt i dessa frågor. HerrLARSSON i (fp); En sak som förbiser är skall ha rätt att göra avdrag för de omkostnader man har för inkomsternasförvärvande. När människor blir tvingade att ha dubbel bosättningsort vidkanske tillfälliga jobb har de omkostnader för att få en lön på den plats därde arbetar. Det är ganska enkelt, och det finns ingen anledning att försökakrångla till det. Det kan inte vara annat än en ren ovilja från majoritetenssida gentemot dessa människor att inte låta dem få denna klara rättvisa. Vad beträffar frågan om hur den nuvarande regeringenklarar sina propositioner är det väl ändå så att den klarar sig tack varestödet från kommunisterna,I de flesta frågor som avgörs röstar ju socialdemokrater och kommutustergemensamt. Jag klandrar dem inte för det; de har. väl funnit en gemensamnämnare. säger att oppositionen inte är enig. Pådet vUl jag svara: Läs reservationerna! Jag tror att det skulle vara nyttigtför att på det sättet få fakta genom det sakmaterial, som finnstUlgängUgt för alla riksdagsledamöter. Avdraget för ökade levnadskostnader m. m. HerrMAGNUSSON i (vpk): säger att det ärskattemyndigheterna som bör avgöra i det enskUda fallet hur man skall förfara medavdrag för fördyrade levnadsomkostnader, resor mellan bostad och arbetsort etc.Men det är väl så att de regler som finns är alltför diffusa och ohkartadeså att de inte kan ge någon entydig uppfattning om hur respektivetaxeringsmyndighet bör förfara. Jag är övertygad om att t, ex.taxeringsmyndigheterna i kommuner i norra känner tiU förhållandenamycket bra och kan avgöra hur de skall förfara om de bara hade lagregler att gåefter. Jag har själv gjort förfrågan hos taxeringsmyndigheter hur de ser pådessa frågor. De säger att de rekommendationer som finns får betraktas somtumregler. Därför måste vi få mera entydiga och klara regler för detta. Det äringen oväsentlig fråga. Jag vet inte hur det ligger till med femårsregeln. Men detfinns personer som har pendlat under större delen av sitt liv, och det har häntatt sedan de varit på en arbetsort har de fått avslag fråntaxeringsmyndigheterna på avdrag för resor till och från hemorten. Så det finnstydligen vissa regler i det hänseendet. När det gäller redovisningen för väljarna vill jag sägaatt jag inte alls är rädd för att gå ut och tala om för människorna i norraVärmland att jag tUlsammans med de borgerliga har röstat för den härreservationen och för en ändring beträffande dessa beskattningsregler. Jagskulle varit mera förskräckt över att komma hem och tala om att jag inte haderöstat för förslag som jag hade ställt här i . Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemstäUan,dels reservationen av i m, fl, i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 10 punkten J röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i m, fl, imotsvarande del. Ansvar för ekonomiskt förtal Vid omröstning genom uppresning förklarades tvekan kunnaråda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparat verkställdes.Denna omröstning gav följande resultat: Nej - 172 Avstår - 3 Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m, fl, i motsvarandedel, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemstäUan i betänkandetnr 10 punkterna 24 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i m, fl, imotsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparat verkställdes. Denna omröstning gav följande resultat; Nej - 163 Avstår - 2 § 12 Ansvar för ekonomiskt förtal Föredrogs justitieutskottets betänkandenr 9 i anledning av motion om ansvar för ekonomiskt förtal, I detta betänkande behandladesmotionen 1973:1077 av herrar i (m) och () variyrkats att hos Kungl, Maj:t skulle anhålla om förslag till sådana ändringari 5 kap, 1 § och 7 kap, 4 § tryckfrihetsförordningen att dessaäven kom att omfatta bestämmelser om ekonomiskt förtal. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1973:1077, Reservation hade avgivits av fruKristensson (m) samt herrar (), i (c). Polstam (c),Schött (m), i (fp) och Henmark (fp) som ansett att utskottetbort hemställa, att i anledning av motionen 1973:1077 hos Kungl,Maj:t skulle anhålla om utredning samt förslag till lagstiftning rörande s. k.ekonomiskt förtal. HerrNORDGREN (m): Den person som här i landet utpekar någon sombrottslig eller lämnar uppgift som är ägnad att utsätta annan person förmissaktning döms för förtal till böter med all rätt. Så är emellertid inte fallet när det gäller förtal som ärriktat mot juridisk person. Inte heller är ekonomiskt förtal straffbart när t,ex, någon lämnar eller sprider ogrundade uppgifter angående gärning elleromständighet som kan skada den angripne i utövningen av yrke eller näring eUeri ekonomiskt hänseende. Detta är en direkt brist i vår lagstiftning, en brist somtyvärr gång efter annan medför skada för näringsutövare. Exempel angavs vid denhär debatten . Jag skall, herr talman, därför inte uppta tiden med sådanai dag. Frågan har, som utskottet också mycket riktigt påpekat, varit föremålför handläggning - bl, a, i samband med lagstiftning omotUlbörlig marknadsföring m, m. Vid remissbehandlingen då av dettalagförslagsärende betonades att bestämmelser mot ekonomiskt förtal varnödvändiga och angelägna. Enligt departementschefens uttalande då syntes handela den uppfattningen, men ansåg att ärendet borde tas upp i annat sammanhangoch inte i samband med lagstiftning angående illojal konkurrens ellerotUlbörlig marknadsföring. Helt natur-Ugt väntade vi oss att något initiativskulle tas av justitieministern med anledning av detta yttrande. Tiden har gåttmen ingenting synes ha skett trots att starka skäl synes tala förbättre rättstrygghet även på detta område. i och jag har påpekat detta imotionen 1077 , och det är , herr talman, hög tid att gerKungl, Maj;t i uppdrag att lösa den här frågan och skapa det skydd motekonomiskt förtal som den seriösa företagsamheten och juridiska personer här ilandet har rätt att kräva. Jag ber, herr talman, med detta att få yrka bifall tUlreservationen av m, fl. Ansvar för ekonomiskt förtal Idetta anförande instämde i (m). HerrNYGREN (s): Den motion vi behandlar är en gammal bekantför . Den fanns med redan på gamla tvåkammarsystemets tid och kom då iflera upplagor. Gemensamt för motionerna har varit att de harburits fram av moderater tidigare högermän. Uppslutningen bakom motionernahar varierat, I den gamla var också högermännen ensamma reservanter idet utskott som behandlade motionen, men i den nya kammaren har det blivit ensamlad borgerlig angelägenhet, när motionerna väl når utskottet,att krävalagstiftning mot ekonomiskt förtal av juridisk personföretag o, d. Redan för 20 är sedan, , föreslogstraffrättskommittén i ett betänkande. Förslag till brottsbalk, att en särskildbestämmelse "ekonomiskt förtal" skulle införas i bedrägerikapitlet.Där gjorde man också en definition där man sade, att med ekonomiskt förtalförstods ogrundad Ansvar för ekonomiskt förtal uppgiftangående gärning eller omständighet som är ägnad att skada någon i utövning avyrke eller näring eUer eljest i ekonomiskt hänseende Förutsättningen var attgärningen inte var straffbar som förtal enligt ärekränkningskapitlet. Dåvarandedepartementschefen avstyrkte i lagrådsremiss kommitténs förslagom ekonomiskt förtal bl, a, med den motiveringen att han ansåg att spridande avoriktiga och ogrundade uppgifter om en persons yrkesutövning eller ekonomiskaförhållanden ofta kunde åtkommas som vanlig ärekränkning, 1962 vidhöUs den av departementschefentidigare intagna ståndpunkten, och den fick också starkt stöd i . majoritet har intagit en a-waktandehållning tiU tanken på en lagstiftning mot ekonomiskt förtal, och man har haftvälgrundad anledning tiU detta. Det rör sig om en svårbedömd lagstiftningsfråga.Mot envars i och för sig berättigade intresse av att inte drabbas av ekonomiskskada genom oriktiga eller ogrundade uppgifter står intresset att inte begränsayttrande- och tryckfriheten bl, a, till men för en fri debatt ikonsumentupplysningsfrågor, lag om otUlbörlig marknadsföring intogs engeneralklausul som förstärkte näringsidkarens skydd mot förtal frånkonsumenters sida, och allmänhetens pressombudsman och pressens opinionsnämndhar tagit upp tiU behandling uttalanden som skuUe kunna anses hänförliga tills, k, ekonomiskt förtal eller ärekränkning av kollektiv. Det har alltså hänt en del som harförstärkt juridiska personers skydd mot s, k, ekonomiskt förtal. Även om sådantförtal inte efter ordalagen direkt omfattas av stadganden om ärekränkning,har bestämmelserna även när det gäller kollektiva enheter tolkats någotvidsträckt och blivit tiUämpliga på yttranden som formellt avser t, ex,juridisk person. Mot denna bakgrund har utskottsmajoriteten inte heller iår funnit någon anledning att frångå de ställningstaganden som man gjort desenaste åren att dessa motionsyrkanden bör avslås. Jag vUl, herr talman, yrkabifaU till utskottets hemställan. HerrNORDGREN (m): konstaterade mycket riktigt attdet var högerriksdagsmän som frambar motionen från början i dengamla , men när den har återkommit har den vunnitanslutning inte bara från moderata samlingspartiet utan även från ytterligaretvå riksdagspartier. Det tyder väl, , på att det dock finns enförståelse för förslaget hos en ganska stor minoritet här i och attdet tydligen är en angelägen fråga där man behöver rätta till förhållandena. säger sedan att det är svårt att klara dettalagstiftningsvägen - det är möjligt - och att riksdagsmajoriteten därför haravvaktat, men saken torde inte vara så förfärligt svår. Vi har ju förbindelsermed andra länder i där motsvarande lagstiftning finns, t. ex. Schweizoch , och i våra grannländer , och har det ivarje fall utvecklats sådan praxis att man kan tUlgodose de här intressena. Såoändligt svårt som gör gällande torde det inte vara attklara uppgiften. Jag tycker att , som i många andra sammanhang är elleri vade fall vUl vara ett föregångsland, borde kunna komma åtminstone i sammanivå som de här nämnda länderna vad lagstiftning angående ekonomiskt förtalbeträffar. säger att den förändring somskett, att är ensamma om att i utskott och kammareförsvara moderatmotionerna i detta ärende, skulle vara ett uttryck för attfrågan är angelägen. Det kan ju, , också ha inträtt en politiskkursförändring hos folkpartister och centerpartister från den tid dåmoderaterna stod ensamma och alla andra hade en annan uppfattning. Vad sedan gäUer andra påstående vill jagbara hänvisa tiU vad utskottsmajoriteten har sagt, nämligen attdepartementschefen är införstådd med denna fråga och att man därför förutsätteratt frågan kommer att ägnas tiUbörlig uppmärksamhet. Någon anledning förutskottsmajoriteten att ta något initiativ enligt motionärernas önskan anser viinte föreligga. Ansvar för ekonomiskt förtal Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tiUdels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandetnr 9 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; § 13 Fördrogs justitieutskottets betänkanden: Nr 10 i anledning av motion angående val av nämndeman ifastighetsdomstol Nr 11 i anledning av motion om begränsningar i användandetav pyrotekniska artiklar Kammaren biföU vad utskottet i dessa betänkanden hemstäUt, Ändringar i lagstiftningen rörande trafiknykterhetsbrott § 14Ändringar i lagstiftningen rörande trafiknykterhetsbrott Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 12 i anledning av motion om ändringar i lagstiftningen rörandetrafiknykterhetsbrott. (vpk): Jag hoppas intensivt att jag inte drar i gången stor nykterhetspolitisk debatt det är inte alls meningen. Jag har baravelat i det här sammanhanget, eftersom det inte finns något annat tillfälle, taupp två praktiska frågor. På en punkt kan jag hålla med motionärerna; attupptäcktsrisken vid rattonykterhet eller rattfylleri är förhållandevis liten.En effektivare kontroll skulle kanske betyda lika mycket som alla andraåtgärder tiUsammans, Men jagskaU inte fördjupa mig i de frågorna . Utskottet är ju enigt - detfinns ingen reservation - och jag har i och för sig inte någonting emot det som sägs i betänkandet. Jag är bara bekymrad över att åren går det ärnu kommittén för lagstiftningen angående trafiknykterhetsbrott tillsattes och den kom med sitt betänkande Trafiknykterhetsbrott, döms i runt tal 4 000 personer tUlfängelsestraff för trafiknykterhetsbrott som huvudbrott. Jag har intestatistiken till hands , men under en följd av år vardet 4 000 som dömdes. Med den rigida praxis som har utvecklats på dettaområde mister de också sina körkort, och i allra bästa fall kan de få ett nyttkörkort . Om det vUl sig iUa kan de som döms tiU ett par månadersfängelse få gå i ovisshet mycket innan de kallas att avtjäna straffet.Det är möjligt att de fall som jag fått reda på har varit undantagsfall, menjag misstänker att det är många som har synnerligen svårt att planera för detnärmaste året med tanke på att det kan dröja så länge innan detta korta frihetsstraffkan avtjänas. Innan de sedan får nytt körkort tvingas de ofta byta jobb, ochinte säUan måste de också byta yrke. En hel familjs existens kan ruineras förett brott som självfallet bör straffas men inte med denna obönhörliga hårdhet. Jag har inget annat yrkande än om bifaU tUl utskottetshemställan. Men om det finns någon kanal till de ansvariga myndigheterna skullejag vilja betona angelägenheten av att de två frågorna som jag här har berörtunderkastas en kritisk granskning: dels den långa väntan påstraffverkstäl-Ugheten, dels det intervall på i bästa fall som ärobligatoriskt för nytt körkort. Det behövs inget riksdagsbeslut för att lösadessa frågor med förtur, medan vi väntar på den proposition som ställs i utsikti det här betänkandet. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 15Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 14 i anledning av Kungl,Maj;ts i propositionen 1973:1 gjorda framstäUningar om anslag för budgetåret1973/74 tiU Polishus m, m. Kammaren biföU vad utskottet i detta betänkande hemställt, §16 Ändring i förmynderskapslagstiftningen m. m. Föredrogs lagutskottets betänkandenr 6 i anledning av motioner om ändring i förmynderskapslagstiftningen m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1973:145 av herrar Bödesson i (c) och iGunnarskog (c) vari hemställts att beslutade att ersättning tillöverförmyndare och förmyndare skulle utgå av allmänna medel då den omyndigestillgångar var ringa samt 1973:1092 av i Arrie m. fl, (c) vari yrkatsatt hos Kungl, Maj:t hemställde att förslag till revideradförmynderskaps-lagstiftning framlades möjligt för . Utskottet hemställde att skulle avslå 1, motionen 1973:1092, 2. motionen 1973:145, Reservation hade avgivits av herrarSvanström (c), (), (), () och i (c) samt () vUka ansett att utskottet bort hemställa, 1, att med bifall till motionen 1973:1092 hosKungl, Maj:t skulle anhålla att förslag till reviderad förmynderskapslagstiftning förelades , 2, a, att i anledning av motionen 1973:145 somsin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanterna anfört beträffande arvoden tiU överförmyndare och förmyndare, b, att motionen 1973:145, i vad den ej omfattades avhemstäUan under a,, inte föranledde någon åtgärd. Ändring i förmynderskapslagstiftningen m. m. HerrSVANSTRÖM (c): förevarande betänkande nr 6 ärföranlett av två motioner, dels motionen 145 av i ochherr i , dels motionen 1 092 av i Arrie m, fl.Båda dessa motioner tar upp frågor som rör förmynderskapslagstiftningen, ochdet kan självfallet sägas mycket om de problem som hör samman med förmynderskapöver huvud taget. Både i samband med den frågan och i andra sammanhang kan manframföra många önskemål om att förmyndare och överförmyndare utöver sina i lagstadgade skyldigheter också kunde ägna sina myndlingar större personligtintresse och kanske också någon form av omvårdnad. Ingen lagstiftning tordedock i det sammanhanget kunna leda tUl någon egentlig förbättring av eventuellt Ändring i förmynderskapslagstiftningen m. tn. rådandedåliga förhållanden, utan problemen måste sannolikt angripas på annat sätt. De problemställningar som berörs i de båda motionerna ärinte nya; de har diskuterats i . Som torde framgå av utskottetsbetänkande är det inte heller så rasande stor skillnad mellanutskottsmajoritetens förslag och det som föreslås av reservanterna. På bådahåUen har man uppfattningen att det är angeläget att åtgärder vidtas;skUjaktigheterna gäller egentligen bara frågan i vUken takt detta skall ske.Där förlitar sig lagutskottets majoritet på att Kungl, Maj:t, som haruppmärksamheten fäst på frågan, skall vidta åtgärder, medan vi reservantererinrar om att samma förhoppning framfördes av lagutskottet men attingenting har skett under det år som gått . Därför tycker vi att detnu är tid att från sida påyrka snabbare åtgärder. Den förmynderskapsutredning som tillsattes 1964 avgav ettbetänkande 1970, och har det inte hänt någonting. Även omutskottsmajoriteten och reservanterna alltså är ense om att de föreslagnaförändringarna skall vidtas är det ändå angeläget att understryka, attändringarna skall genomföras med litet större snabbhet. Det är därför som vi ireservationen kräver att den proposition som bygger på utredningens betänkandemåtte föreläggas utan tidsutdräkt och i vade fall tiU innevarande årshöstsession. Det i motionen 145 påtalade sportlersystemet anser bådereservanter och utskottsmajoritet vara otidsenligt. Reservanterna anser därföratt bör ge Kungl. Maj:t denna sin mening till känna så att detsnarast kan avskaffas. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltUl den reservation som är fogad till lagutskottets betänkande nr 6. HerrSVEDBERG (s): Som sade är det inte så storskillnad mellan vad utskottet anför och vad som sägs i reservationen. Utskottetutgår för sin del ifrån att den Martinssonska förmynderskapsutredningen, somäven varit föremål för remissbehandling, i någon form kommer att bilda undedagför en Kungl. Däremot har utskottet inte direkt velattidsbestämma propositionen. Skall utredningens förslag helt fullföljas kommer det attmedföra vissa kostnader för statsverket, och utskottet är helt på det klara medatt det är detta som gjort att det inte ansetts möjligt att omedelbarteffektuera utredningsförslaget. Därtill kommer, som vet, attjustitiedepartementet arbetsmässigt torde ha haft fullförsörjning med fullföljandet av andra för samhällets reformverksamhetbetydelsefulla lagkomplex; lagutskottet måste framöver arbeta nästan varje dagi veckan för att klara det material som kommer. Utskottet är av den meningenatt man i departementet inte har glömt bort utredningen omförmynderskapslagstiftningen och anser inte att det är befogat att någotinitiativ tas från sida i denna fråga. Skall någonting särskilt sägas om något avsnitt avutredningens förslag som berör betänkande nr 6, så är det att formen förersättningen till förmyndare och överförmyndare börjar te sig litet förlegad.Man kanske också kandiskutera lämpligheten av att göra överförmyndarnas verksamhetsområdengeografiskt sett så stora som utredningen tänkt sig.