prot · FW0964 · 1973-12-31 00:00:00 — Var det den avsikten att man skuUekunna ta in de här händelserna i det bedömningsunderlag som kan ligga tUl grundför de lösliga antaganden som enligt lagen kan medföra avsevärda repressalierför enskild person och även, vad del beträffar, för organisationer? Del är just denna löslighet, inle vel varför detta har påtalats som ju egentligen inte alls är terrorismutan en enskUd demonstration av väsentligt annan natur, på en annan nivå, omman så får säga, än flygkapningar och ambassadörsmord. Varför har den överhuvud taget kommit in i resonemanget? Ja, del vet inte fröken självens. Det kan hon inte redogöra för. Och ändå röstar hon för lagen. Men jusl föratl jag icke vet det och vi kommunister icke vet det, just därför alt vi anaratl det här är fråga om en löslig definition av underlaget för tvångsåtgärdernaså vägrar vi att gå med på den. Jag tycker det är en mer logisk konsekvens närman inte vet vad som egenfligen är syftemålet med en bestämmelse som föreslåsbh införd. FrökenMATTSON (s) kort genmäle: och jag kan självfalletfördjupa oss i en debatt om terrorism ur rent pohtisk synvinkel. Det finnsterrorism till höger och det finns terrorism tUl vänster. Jag tycker kanskeinle atl den 6 aprU 1973 Åtgärder mot vissa våldsdåd tned internationell bakgrund kommunistmolionenav m. fl. rikligt klart visar att det vi diskuterar här ,det som diskuteras i propositionen, inte är den form av terrorism, av vUken artden vara må, som har tagit tUl arbetsmetod att utöva terror i andra länder än ihemländerna, på främmande mark, och alltså även kan länkas tUlgripa sådanametoder här i landet. Del är den manifestationen, utanför hemlandet, ifrämmande länder, som det här lagkomplexet gäUer. Jag tror alt det är ganskaväsentligt alt vi håUer detta klart för oss ochinle bara förirrar oss i en snårskog om berättigad eller icke berättigadterrorism, som man kan finna i kommunistmolionen. TUl viUjag endast säga atl vi har just nu en mer intensiv debatt än någonsin ommöjligheterna tiU personlig integritet. Den debatten har, med all rätt,intensifierats . har vi märkt att telefonavlyssningsom spanhigsmetod börjar accepteras på allt fler områden. Och del kan nuyttrar jag mig med utgångspunkt i en av motionerna finnas en allvarligfrestelse atl utnyttja möjligheter till telefonavlyssning i stället för alt latill andra metoder, som kanske hade varit långsammare men ändå lika effektiva. Del är denna koUision mellan vårt krav på den personligaintegriteten och det förhållandet att telefonavlyssning tUIgrips i förebyggandesyfte på allt fler områden som har gjort atl utskottet vUl ge Kungl. Maj:l lUlkänna att vi önskar en samlad redogörelse. HerrERNULF (fp): Det förslag tUl lagstiftning som vi nubehandlar syftar tUl att förebygga och förhindra pohtiska mord, kidnapping ochandra våldsdåd med pohtisk bakgrund. AUa är väl överens om alt sådana terrordådmåste förhindras så långt det är möjligt. Jag utgår därför från att det vi diskuterar är om den föreslagna lagstiftningen är nödvändig för dettasyfte. Vårt rättssystem är sedan gammalt i första hand inriktatpå atl, sedan ett brott har begåtts, söka ta reda pä vem som har begått brottetoch se tUl att han får den påföljd som lagen stadgar. Däremot har vårlagstiftning betydligt mindre åtgärder till hands för att förebygga och förhindrabrott. Men när det gäller politiska terrordåd är del enligt min mening mernödvändigt än i de flesta andra faU att lägga större vikt än hiltUIs vid alljusl förebygga våldsdåden. Den föreslagna lagstiftningen är, som jag ser det,ett försök härtill. Naturligtvis måste man känna en stark olust inför deingrepp i den personliga integriteten som bl. a. den utvidgade möjligheten tilltelefonavlyssning innebär. Även reglerna om beviskraven för olika åtgärder somlagen medger är ur principieU rättssäkerhetssynpunkt svårsmälta. Jag förslårdärför dem som känner tvekan inför propositionens förslag. Men såvitt jag kanbedöma, på grundval av den erfarenhet jag har av rällsmaskineriet, ärlagsliflningen nödvändig om vi vill nå godtagbara möjligheter atl förhindra enutveckling mot internationeU pohtisk terrorverksamhel i vårt land. Del är därför som jag för min del är beredd alt godtalagsliflningen. Och är att märka att den ändå har försetts med ohkarättssäkerhetsga- rantier.Den mest värdefuUa är kanske den parlamentariska insynen i lagens tiUämpning,eftersom det här hksom vid aU annan lagstiftning kan uppstå gränsfaU ochtveksamhet om lagen är tUlämplig i del och det faUet. Men därför att det kanuppkomma gränsfall när det gäUer vad som är terrorism eller ej får man inlelåta bh att lagsflfta. Om gränsfallen avskräckte skuUe man aldrig kunnalagstifta de är någonting som nödvändigtvis följer med all lag. Flera företrädare för justitieutskottet har behandlatolUca sidor av den föreslagna lagstiftningen, och jag kan i aUl väsentligtinstämma med dem. Jag viU bara liUägga atl beträffandefrågan om en översyn av de ohka lagarnas regler om telefonavlyssning samttUlämpning av de lagar härom som vi i olika sammanhang har antagit, så ansluterjag mig lUl utskottsmajoriletens förslag om en sådan översyn. Jag beklagar attinte också och centerpartisterna i utskottet har gjort det,eftersom jag tror att det framför allt från psykologisk synpunkt kan vara avvärde att få en sådan översyn av hur reglerna i olika lagar har tillämpats. Dåfår man bedöma om vi behöver göra ändringar. Är reglerna godtagbara? Ellerskall vi vid en samlad bedömning göra några justeringar? TUl sist vUl jag säga atl jag inte är övertygad om allflertalet utlänningar i vårt land är motståndare tUl den föreslagnalagstiftningen. Och jag tror att allt fler vid lagens tUlämpning kommer atlinse atl lagstiftningen i verkligheten är ett skydd för del stora flertaletlojala invandrare i vårt land, som 'viU föha landets lagar och bo och arbetahär i trygghet men som ofta är utsatta för otillbörlig press från oUkautländska extremistorganisationer. Jag yrkar bifaU tUl utskottets hemstäUan i aUa delar. Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund I detta anförande instämde herrar , iLjusdal, Henmark och , fröken samt i (samtligafp). HerrLÖVENBORG (vpk): Fröken gav oss del erkännandet alt vihar förklarat oss vara emot terrorism, men hon bestred atl effektiva åtgärdermot terrorism kan förelagas inom ramen för gäUande lagstiftning. Fröken också atl vår reservation indirekt erkänner alt så är faUet. Men det ären slutsats ulan täckning. Min partikamrats långa uppräkning av gällande lagarvisade ju vUken arsenal som redan finns och kan användas. kommunisterna har i motionen 1604 framhålhtatt det lagförslag som behandlas är särpräglat i åtminstone tre viktigaavseenden: det eftersätter de krav på bevisning som eljest gäUer i svensk lagoch rättspraxis, det ger myndigheterna starkt ökade befogenheter att diskretionärlförfoga över människor och deras förhåUanden, del försämrar det allmännarättsläget för en speciell kategori, lagen kan komma att omfatta människor påsvagt definierade och lösliga grunder. Detta är ovedersägliga fakta, och jagtycker att denna debatt bekräftar att så är. den 6 aprU 1973 Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund Den officieUa beteckningen på lagförslaget är"Förslag tiU lag om särskUda åtgärder tiU förebyggande av vissa våldsdådmed internationeU bakgrund". I den aUmänna debatten har lagförslagetkaUats terroristlagen. kommunisterna säger nej tUl förslaget.Vi gör det självfallet inte därför all vi känner någon omsorg om eller sympati förterrordåd eller för människor av det slag som exempelvis mördade denjugoslaviske ambassadören, eller för dem som kapade flygplanet på Bulltofta. Vihar ingenting till övers för de fascistiska ligor som här i hotar sinalandsmän och som i andra fall har misshandlat folk eUer rent av har gått frammed mord. Som i anförde har vi tidigare tvärtom kritiseratregeringen för att den inte använder sig av pohsmakten och av de lagar ochförordningar som redan finns för atl la itu med de kretsar som i vårt landverkligen har visat vad de går för. Som kommunister tar vi självklart avstånd från denindividuella terrorn. Den utgör inget acceptabelt kampmedel, inte ens när denuppger sig tjäna en god sak. Det är tvärtom så att reaktionen använder sådanahandlingar som motivering för att ingripa mot krafter som verkar försocialismen eller för sina länders frigörelse från koloniahsm och förtryck. Också i vårt land hör vi nu ropen på lag och ordning. Vifinner att de blivit alltmer högljudda, att de reaktionära krafternas tryck harökat och tyvärr också att regeringen undan för undan, steg för steg, låter sigdrivas i reaktionär riktning. Moderata samhngspartiet är i vårt land inget stort parti.Det är inte ens det största borgerliga partiet, men man måste i dagens lägekonstatera att detta parti det minsta borgerliga partiet på etl oroväckandesätt har fått framgång för sina speciella värderingar. Detta parti har år efterår gjort framstötar om parlamentarisk utredning för en översyn av kriminalpolitikenför dess speciella syften. Denna utredning tUlsattes och den har arbetat ifeberaktig brådska för att snabbt fä fram ett resultat. Det har den också fåttoch vi har sett vad det innehåller. Är har samma parti under rop på "lag och ordning"krävt flera och flera poliser som är deras käraste recept mot asociahtet ochkriminalitet. Går då regeringen till motattack och säger att del framföraUt gäUer alt förebygga brott, att finna socialt godtagbara och progressivalösningar som hjälper människor i lid? Nej, icke så! 1 stäUet finner vi hurregeringspartiet mer och mer går reaktionen tUI mötes och förenar sig med demoderata i förslag som innebär att staten skaU salsa 100 miljonerextra för alt som man säger få ned brottsstatistiken. Fördelningen av dessapengar ser ut så här detta är det allvarhga: 91,3 mihoner kronor skallanvändas för att förstärka polisen med 1 600 tjänster. Av de 100 mUjonernaanslås 8,3 miljoner tiU sociala förebyggande åtgärder. Denna fördelning säger aUt. Kan man undra över att denmörkblåaste delen av borgerligheten gnuggar sina händer av förljusning. Den ärhelgarderad åtminstone på det här planet. Det behövs ingen borgerlig regering.Det blir reaktionära lösningar i alla fall. Vi fårtUlfäUe att återkomma tiU brotlskommissionens rapport när den föreliggeri form av en proposition. Men jag har nämnt dess förslag därför att det är ettsymtomatiskt tecken på hur regeringen nu hukar sig inför de skaUandereaktionära stridsropen om "lag och ordning", hur man undan för undansväher reaktionära värderingar i släUet för att satsa på progressiva lösningarnär del gäUer brotts- och kriminalpolitiken. Det är batongpolitiken som firartriumfer! Den nu föreslagna s. k. terroristlagen är ytterligare etlav de reaktionära mssinen i regeringens kaka. Bagare har varit statsrådetLidbom, men recept och rådgivning kommer från höger. Del är bara atl konstaleraatt de har följts, här som när det gäUer brottskommissionens rapport. Nuserveras i denna kammare en bit av kakan och det är bara att konstatera att denluktar. Den luktar Ula. Den luktar reaktion! Och det är inte bara vikommunister som har uppfattal den doften. Den har fått många att reagera,däribland åtskUhga socialdemokrater, som i det faUet har samma synpunkter somvi. Del har kommit tUl uttryck på många .sätt. I etl brev liU statsrådet 13 socialdemokratiska partiorganisationer sin oro över förslagetsinnehåll och kräver att det skall dras tUlbaka. De har, liksom vi, funnit attlagförslaget på ett farligt sätt stärker statsmaktens och pohsens befogenhetergentemot oUktänkande. I brevet frän de socialdemokratiska organisationernaciterar man statsminister , som lär ha sagt att man "genomterroristlagens införande inte får offra värden som är omistliga i ettdemokratiskt rättssamhäUe". Brevskrivarna finner att det är just delta somsker; lagförslaget offrar de av som omistliga betraktade värdena. , som också innehåUer en rad framträdandesocialdemokrater, har funnit det nödvändigt att ta avstånd. I ett brev tUlstatsministern skriver man bl. a. följande; "finner att det strider motgrundläggande rättsprinciper att omfattande tvångsåtgärder hksom utvidgadeawisningsmöjlighe-ter ställs tUl bl a. poUsens förfogande utan att detföreligger misstanke om brott. Vi finner att de kontroUålgärder som föreslagilsär otiUräckli-ga, framför aUt på grund av att tUlämpningen enligt lagförslagetär så kraftigt sekretessomgärdad." Jag skuUe kunna citera en rad artiklar, skrivna av kändaoch mindre kända socialdemokrater, som alla haft det gemensamt alt de betraktarlagförslaget med stark oro. Men regeringen lyssnar inte tiU varningarna från vänster,inte ens när de kommer från den egna vänsterflygeln. Man bortser också frånalla invändningarna från jurister av skUda kategorier. Nej, lyssnarapparaten ärinställd på en helt annan våglängd. Kommissionen tUlsaltes och påbörjade sitt arbete medlagförslaget strax efter flygkapningsdramat från Bulltofta, som vi väl aUaföljde med spänning och oro. Vi är självfaUet det bör kraftigt understrykasför att undvika missförstånd och demagogi på den här punkten hka intresseradesom någon annan av att brott av den typen förhindras, och vi har som nämntstidigare kritiserat regeringen för dess underlåtenhet alt på allvar ta itu medde krafter som bevisligen utgjort ett hot mot människor i vårt land. Vi menarockså att regeringen med tUlräcklig kraft och med utnyttjande av lagar somredan finns måhända hade kunnat den 6 aprU 1973 Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationell bakgrund Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund förhindrabåde det tragiska mordet på ambassadör och flygplanskapningen. Det finns redan tidigare regler om förberedelse lUl brott.Man kan tiUgripa straffprocessuella tvångsmedel, husrannsakan, kroppsvisitation,telefonavlyssning m. m. Människorov är straffbart redan på förberedelsestadiet,och polisen har möjligheter att ingripa. Man har skaffat sig ökade möjlighetertill kontroll och registrering av utländska extremistorganisationer genomändringar i personkontroUkungörelsen. En straffskärpning har skett när detgäller olaga vapeninnehav. Men trots delta lägger regeringen nu fram ett lagförslag,som innehåUer högst allvarliga nyheter. Framför allt vill man helt lämnabevisskyldigheten och den individuella prövningen. Del är tydligen på detområdet som man inte har känt sig nöjd med nuvarande befogenheter. Del har väli varje faU tidigare krävts etl minimum av bevisning innan man kunde la itu medfolk. skall det räcka med antaganden. skaU tvångsåtgärder kunna tUlgripasredan om man kan förmoda att utlänningen i fråga har samband med organisationsom klassats som terrorislisk. Det behöver inte ens bevisas att han är medlem.Det räcker med att han kan "antas verka" för den svartlistadeorganisationen. På samma lösa antaganden skall utlänningen i fråga kunnautsättas för telefonavlyssning, husundersökning, visitalioner osv. Utlänningarsom vill in i landet skaU kunna stoppas vid gränser om han eller hontUlhör någon av de organisationer som uppsatts på regeringens svarta hsta ochvarom vi ingenting vel. Han är då, som det heter, "presumtivterrorist". Om utlänningen i fråga har begått brott eUer personhgen harför avsikt atl använda våld har således ingen betydelse. Här krävs ingen bevisning. Enligt gängse straffrättsliga principer fordras det som person skall misstänkas för brott, om ingripanden skaU kunna ske. Ilagförslagets paragrafer ställs inga sädana krav. Man rör sig med luddiga ochkautschukartade formuleringar, som ger oanade möjligheter för dem som skalltillämpa lagen. Det register som skall upprättas över svartlistadeorganisationer och personer som verkar för dessa är de instrument som skaUanvändas. Regeringen och skall upprätta förteckningen övervUka organisationer det gäUer. Utifrån den listan upprättar sin registreringöver personer som kan vara aktuella och som skall utvisas eller avvisas.Registret upprättas dels genom upplysningar via egen verksamhet menockså genom upplysningar som man kan skaffa i samarbete med andra länderspolismyndigheter. Jag tycker atl det sista är det inle minst oroväckande.Det finns nämhgen en dålig tradition på det området. Vi vet aUa att SÄPOsamarbetade med hemliga pohs i vårt land. På detsättet utbyttes informationer, och namn samlades tUl register överanlifascisler och vänsterfolk. Vi har inte samma situation det bör ocksåunderstrykas. Det är visst och sant, men del polisiära samarbete som man härfömtsätter inger trots allt oro. Del bäddar för subjektiva bedömningar ommänniskor som kan bedömas som misshagliga ur en viss regims synpunkt. exempelvistänka sig vilken typ av information skulle kunna få, exempelvis om dearabiska organisationerna, genom information från exempelvis israeliskapolismyndigheter. Då bhr det säkert terrorister för hela slanten! Det finns också andra exempel på regimer som uppenbarhgenmer än gärna skulle slå tiU tjänst med information om människor som de vUlsätta stämpeln "terrorist" på. Det har i den här debatten som särskUt betryggande talatsom lagens kortsiktiga karaktär den gäller ju bara i taget. Men vi vetockså alla att temporära lagar har haft en obehaglig förmåga alt bli tämligenlånglivade. Vi har lagar som från böljan uppgetls skuUe komma att gäUa ett åreller så men som undan för undan har förlängts. 1 debatten har man också tryckt på den parlamentariskakontrollen, den betryggande parlamentariska kontrollen. Men den kontroUen utgörerUigt min mening inget skyddsparaply. Under skyddet av s. k. parlamentariskkontroU har verkat i all sin enögdhet. Under skyddet av parlamentariskkontroU har skett en rad övergrepp och kränkningar av den personliga integriteten.1 hägnet av en s. k. parlamentarisk kontroU skedde trakasserierna under kriget,då radikala människor spärrades in i lägren, då rätlsövergreppen var legio inte mot aUa, men mot radikalt tänkande människor. Nej, den parlamentariska kontroUen utgör ingen garanti,framför allt inte när denna parlamentariska kontroll skall utövas av samma fyrapartier som tidigare såg mellan fingrarna med rättsövergrepp av olika slag ochsom inte ens har kunnat förhindra mycket uppmärksammadeövertramp mot radikala krafter. Det har under debattens gång sagts av de flesta borgerligaoch också av de socialdemokratiska talarna att det i stor utsträckning härhandlar om att man skall hta på regeringen. Det är alltså den som skaUgarantera all inget farligt sker. Jag har redan låtit förslå atl denna frommatro och förtröstan inte är tUlräcklig för oss och förmodhgen inte heller föralla andra som av juridiska och moraliska skäl säger nej till lagförslaget. Men om vi betraktar den sittande regeringen med en vissmisstro när det gäller kontrollen av säkerhetspolisen och andra hithörandesaker ser vi naturligtvis en ännu större fara och det tycker jag atl desocialdemokratiska ledamöterna i denna kammare skulle skänka en tanke i dettalagförslag i händelse av att lagen hamnar i händerna på en borgerlig regering.Med de luddiga och tänjbara formuleringar som lagen innehåller kan den bli etlfruktansvärt vapen i händerna på en regering där tar hand om rodretäven i de pohsiära sammanhangen. Inför del perspektivet tycker jag att de inomregeringspartiet som inte har "tänkt tUl" i de härsammanhangen har aU anledning att ta sig en ny funderare och använda sig av denmöjlighet som fortfarande finns att förhindra förslagels antagande. Vi skall vara klara över att del gäUer inte bara juridiskaspetsfundigheter i ett lagförslag, det gäUer sannerUgen inte bara"presumtiva terrorister", det gäller inte bara utlänningar detgäUer i minst lika hög grad oss svenskar. Mot denbakgrunden anser jag att del bara finns en sak att göra att 3 protokoU 1973. Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationell bakgrund Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund förvisalagförslaget till den destruktionsmaskin där det hör hemma. Människor skallskyddas mot kriminella gangsterdåd, men det kan ske på annat sätt än genomantagandet av en lag som inte skapar ökad säkerhet utan som tvärtom ökar oronoch osäkerheten bland såväl svenskar som utlänningar. Det lagförslag som vi diskuterar harvarit föremål för en intensiv debatt som gått sedan det ladesfram. Tonläget i den debatten har ofta varit högt uppskruvat och kritiken hardelvis varit skarp. Kritikerna har emellertid gjort det lätt för sig. De har iregel utgått från att det är närmast självklart att vi inte kan eller intebehöver skydda oss mot internationella våldsdåd genom en restriktivareutlänningslagstiftning eUer genom en skärpt utlännmgskontroU. Man betonaribland, som och tidigare , att visstmåste vi skydda oss mot internationellaterrordåd, men man skyndar sig att tiUägga att för det behövs inga ändringar iutlänningslagstiftningen och utlänningskonlroUen. På den punkten är det tyvärrbara alltför uppenbart att kritikerna blundar för verkligheten. Flygplanskapningar,avsändande av brevbomber tUl intet ont anande adressater, kidnappingar ochpolitiska mord är metoder som har kommit att praktiseras av pohtiskaextremister och fanatiker i ökad omfattning även i vår del av världen. Vi harredan vid flera tUlfällen i vårt eget land fått uppleva pohtiska våldsdåd somhar slutat i blodig tragedi eller som har utsatt oskyldiga människor föruppenbar Uvsfara. I en sådan situation kan regering och riksdag mte undandrasig sitt ansvar. Det är sant att det är svårt t. o. m. mycket svårt attåstadkomma ett verksamt skydd mot internationeU terrorism, men samhället har enoeftergivlig skyldighet atl göra vad som kan göras för att bereda människorna ivårt land trygghet mot våld. Det är också en internationell förpliktelse föross att efter förmåga försöka förhindra atl bhr en tUlflykt eller ettaktionsområde för internationella våldsverkare. Jag tror jag vågar säga att vi alla här i denna kammare är djupt medvetna om det dUemma somterrorismen släUer oss inför när det gäUer att välja medel i kampen mot våldet.Det finns demokratiska värden och rättssäkerhelsprinciper som under allaförhåUanden måste respekteras. Men det är ju också därför som vi i dettasammanhang inte har kunnat överväga annat än en lagstiftning som har en mycketbegränsad räckvidd. Det är därför som vi har ansett att vi måste förse enskärpt lagstiftning mot utlänningar som tUIhör eller misstänks tUlhörainternationella terroristorganisationer med alla upptänkliga kontroUmekanismeroch alla tänkbara garantier mot missbruk. Men jag skall inte uppta tiden här med att gå igenomlagstiftningens konstruktion och de olika kontrollmekanismema och värdet avdem. Den delen av debatten har redan andra talare klarat av före mig. Jag nöjermig så tUl vida med att uttala min tUlfredsstäUelse med den grundliga prövningsom har ägt mm i utskottet. Slutsatserna i det så gott som enhälligautskottsbetänkandet är desamma som i propositionen. Men genom sina utförligaoch klargörande motiveringar har utskottet på flera punkter givit ytterligarestöd ål de lösningar som har valts. 1 stäUet för att fördjupa mig i frågorna omkonstraktionen och om lagens tekniska och praktiska innebörd skall jag begagnatiUfäUet att anstäUa några betraktelser över vad det här lagförslaget betyder,sett i relation tUl vår utlänningspolitik i dess helhet. I den kritik som har förekommit mot förslaget har detsagts att det innebär en diskriminering av utlänningar. Låt oss ta upp dentanken och undersöka vad den utgår ifrån och hur långt den bär. Då finner virätt snart att tanken på en diskriminering i det här sammanhanget måste utgåifrån föreställningen att vem som helst från vUket land som helst har eUer börha en, om också inte ovUlkorlig så dock, som uttryckte det,en rätt att komma in och slå sig ned i . Det är i så fall en grundUgmissuppfattning av de principer som vår utlänningslagstiftning bygger på. har påpekat i sitt betänkande, är utlänningslagens utgångspunkt isjälva verket den rakt motsatta, dvs. att det i varje särskUt fall skall finnasett utrymme för en individuell lämplighetsprövning. Det är vi själva som avgörvilka som skall få komma in i vårt land.