prot · FW09129 · 1973-12-31 00:00:00 — behöver inte vara särskilt stort för attdet skall ligga en viss förmögenhet i byggnader och maskiner, dvs. De pengar som ligger investerade i sådana ting kan inte användasför företagarens egen konsumtion och ännu mindre för s. k. lyxkonsumtion. Denförmögenhet som ligger i arbetsredskap tvingar familjeföretagarna elleregenföretagen att ta ut mer pengar ur rörelsen än vad som kan anses lämpligt,bara för att de skall kunna betala skatten. Det här blir särskilt kännbart vidgenerationsväxhng. Den förmögenhets-beskattade egenföretagaren eller hansarvingar vid ett generationsskifte kan inte ta ett antal tegelstenar ur en väggför att betala skatten. De förstår var och en. Den hårda förmögenhets- och arvsbeskattningen betyder att många företagare vid generationsväxhng tvingas gå i fusion med andraföretag rätt ofta multinationella företag - vilket kanske kan varabekymmersamt i olika sammanhang. Det är knappast troligt att en sådanutveckling är lycklig när det gäller dynamiken inom näringshvet. Som jagtidigare har framhållit kom ungefär 250 sädana här familjeföretag bäde små och större - på detta sätt bort. De köptes upp antingen avmultinationella företag eller av börsnoterade svenska företag. Vi ser sä gottsom i tidningen exempel på att ett företag har köpts upp av nägonkoncern. Det hör numera liksom till det vardagliga. Om man verkligen vUl använda skatterna på ettframstegsfrämjande sätt måste också reglerna för förmögenhets- ocharvsskatterna ändras så att det kapital som ligger i företaget och aUtså inteanvänds för personlig konsumtion får en väsentligt lägre skatt eller kanskeingen alls. Jag hävdar att det är först när de ärvda pengarna tas ut urföretaget som arvsbeskattning bör förekomma. Visst finns det en förunderlig kluvenhet inomregeringen när det gäller företagsamhetens problem. I vissa fall vill manstimulera företagsamheten, men lurar i bakgrunden någon form avavundsjuk misstänksamhet mot alla företagare. av en förmögenhet det ordet tycks på vissa håll ha blivit ett runt ord tycks vara diskriminerandeibland, även om företagarna, det vill jag upprepa, inte kan använda dennaförmögenhet för sin privata konsumtion. Regeringspartiet tycks också anse attnäringslivet ständigt måste kontrolleras och styras genom detaljingripanden.Ett typiskt exempel är prisstoppet på trävaror. Prisstegringarna pä trävaror isommar kom snabbt och nästan explosionsartat och föranledde tydligen panik hpsregeringen och särskilt då hos handelsministern. Ändå var dessa prisstegringarinte särskilt skrämmande. Hade trävarorna följt den prisutveckling som vi harhaft pä övriga varor hade träpriserna varit desamma som . Träpriserna har i själva verket intestigit på långa häll så mycket som exempelvis tågbiljetter och postporto.Regeringens inhopp påträmarknaden höll på att leda till katastrofala verkningar med friställningaroch förluster. Jag har kommit i ganska nära kontakt med det problemet, eftersomvi i har väldigt många företag som sysslar med trä i olika former. Såfick man tUl slut ta tUl nya förhandlingar för att inte skulle bli utanträ. Detta, herr talman, är bara ett exempel på hur en klumpigreglering föder en annan reglering. Jag vill och jag kan sluta med det inte förneka attdet ibland finns situationer dä regleringar kan vara nödvändiga. En energikriskan vara ett sådant exempel. Men det principiellt otäcka medregleringssamhället är att den verkliga makten överflyttas från folkets valdarepresentanter till byråkrater i regeringskontor. Det finns mänga tecken somtyder på en sådan utveckling. AMS är ett exempel, där välmenande tiänstemän avsysselsättningsskäl kan hjälpa på ett håll medan man stjälper på ett annat.AP-fondernas aktieköp är ett annat exempel. Här får fondstyrelsen en makt som isjälva verket sätter denna riksdag där vi alla arbetar mer eller mindre ur spel.Vi fruktar en sådan utveckling därför att en maktkoncentration till aldrig sådugliga ämbetsmän i en förvaltningsapparat egentligen är en maktkoncentrationtill några få män och en maktförsvagning hos . En maktförskjutning från till denstatliga byråkratin gär alltid ut över medborgarna. (vpk): , professor vid filosofiska institutionen påStockholms universitet, talade vid ett opinionsmöte i är om"IB och demokratin". Han yttrade dä bl. a.: "Eftersom demokratimyternasförsvarare ser myterna som en sann bild av verkligheten, uppfattade de den somavslöjar gapet mellan bUd och verklighet som en som angriper demokratin alltså som en fiende till demokratin. Metoden är densamma som alla radikala samhällskritiker harblivit utsatta för. När t. ex. pä sin tid avslöjade samhällets förfalloch omoral, skyddade sig samhället genom att stämpla som omoralisk. Hanrackade ju ner på samhället. De som upprätthöll moralmyterna var inteintresserade av verkligheten." Vad har detta citat med IB att göra? Följande har ägtrum: detta år avslöjade journahsterna och i Bild/Kulturfront en hemlig svensk underrättelseorganisation.Dessutom anklagades denna spionorganisation för att bedriva en verksamhet somstrider mot de fri- och rättigheter som arbetarklassen i tillkämpat sigsamt vid sidan om den officiella svenska utrikespolitiken tillämpa en egen utrikespolitik,av allt att döma stridande mot den av godkända allians- ochneutralitetspolitiken. Reaktionerna bland de ansvariga för denna tidigare såhemliga spionorganisation blev ganska förvirrade. ÖB och försvarsministern - detvå herrar som har det direkta ansvaret för IB försökte pä alla sätt attbagatellisera avslöjandet och anklagelserna. De försökte föra in diskussionen pä om skall ha enunderrättelseorganisation eller inte. Ett annat knep som användes av ÖB, försvarsministernoch högertidningen var att utnyttja de fördomar som tyvärrfortfarande finns bland svenska allmänheten om invandrare. Det gällde att JanGuUlou inte hade svenskt medborgarskap. Herrarna underlät däremot att tala omatt är född och uppväxt i . kom så ytterligare graverande anklagelser motIB, regering och generaler i en bok utgiven av med titeln . publicerades en del av bokens materiali FiB/Kulturfront. I det här läget vidtog myndigheterna vissa åtgärder. Blandannat uppdrogs åt JK att pröva frågan om tryckfrihetsåtal mot FiB/Kulturfront.Denna fräga har ännu inte avgjorts. Chefsåklagare avslutade en tidigarepåbörjad undersökning av vissa anklagelser som riktats mot IB och dess agenter,bl. a. det påstådda inbrottet pä egyptiska ambassaden. Journahsterna GuiUou och reagerade våldsamt motchefsåklagarens slutsatser i utredningen och lovade publicera ytterligarebevismaterial. En av uppgiftslämnarna, en tidigare anställd vid IB, HåkanIsacsson, skrev ett brev till i vilket han redogjorde för hurIB-agenter vid förhör som hållits hos chefsåklagaren och där han själv varitnärvarande erkänt att de medverkat när israeliska agenter bröt sig in påegyptiska ambassaden. Visserligen var de aldrig inne på ambassaden, me n desvarade för vakthållningen utanför. var upprörd över att inte dessaIB-agenter åtalades. Vad som därefter hänt är polisrazzian mot FiB/Kulturfrontoch anhållandet av , , och ytterligare ett par personer. Det som är upprörande, herr talman, är att de människorsom avslöjat en för vårt land och folk skadlig verksamhet befinner sig i densituationen att de anklagas för "spioneri", de som bevisligenbedrivit en olaglig verksamhet gär däremot fortfarande fria. Jag har åberopat en tidigare IB-agent och hans uppgifterangående inbrottet pä egyptiska ambassaden. Låt mig fortsätta med ytterligareen, , Han befinner sig just nu utomlands med försvarsstabensbenägna hjälp och dessutom tydligen på skattebetalarnas bekostnad. Klarlagt äratt denne agent tagit sig in i KFML:s, FNL-gruppernas och studentorganisationenSDS:s lokaler för att fotografera medlemsregister osv. Försvarsministern harsagt att fotograferingen var ett misstag. Och chefsåklagare har i sinutredning konstaterat att var medlem i dessa organisationer och såledeshade nyckel till lokalerna. Men frågan och anklagelsen kvarstår. Vem skickade inEkberg som medlem i dessa organisationer? Vem gav honom uppgiften attfotografera medlemsregistren och penningtalongerna? VUken garanti har vi föratt de medlemsregister som överlämnades till verkligen förstördes? VUkengaranti har vi för att inte ytterligare agenter har skickats in med liknandearbetsuppgifter på andra platser än ? Ingen garanti vad jag kan förstå,I stället pekar allt på att den här verksamheten fortsätter även . ÖB sadenämligen i när han tillfrågades om IB har flerinformatörer i FNL-rörelsen och SKP följande; "Det finns människor som lämnar uppgifter fortfarande till oss." ÖB;s svar kan 3 protokoU 1973. tolkas päsä sätt att det är helt frivilliga uppgiftslämnare. Men detta kan tillbakavisasmycket enkelt därför att IB som bekant har varit helthemhg. Ytteriigare en anklagelse som bekräftats är att IB-agentenEkberg skickats till . Enligt försvarsministern skullesyftet med IB-agenters besök i arabstaterna vara och jag citerar frånriksdagsprotokollet s. 51: "Ja, inte har vi anledning att ha agenter därför att hjälpa . Dessa beskyllningar är horribla. Det har funnitsanledning att kontrollera de förbindelser som ständigt finns mellan de svenskapalestinaaktivisterna och al , förbindelser som man nu öppetmedger existerar. Mäste inte vi ha kontroll över detta? Tyvärr har vi tvingatsatt använda den metod som har tillämpats. Jag vill försvara den metoden. Detfinns ingen annan möjlighet. Vi har i detta sammanhang att göra med folk somman är tvungen att hålla under kontroll." visar bilder på i ettgerillaläger i . Det hör då till saken att redan den 15maj erkänt att han arbetat åt IB, att han varit avlönad av försvarsstaben ochatt han varit i ett stort antal gånger för IB:s räkning. Vad hadeEkberg för uppgift i detta läger i ? Enligt ÖB var där för att"vi måste veta hur läget är där nere för att kunna ordna vår egen beredskap".På vilket sätt påverkades vår militära beredskap av ett jordanskt gerillaläger? Vem gav i uppdrag att från en telegrafstation iGöteborg ringa till flygplatsen i am han var dåPalestinaaktivist och bombhota ett israeliskt passagerarplan? Ekbergsaktivitet i Palestinarörelsen gick ut på att förorda bombhot och hknandeaktioner. Vem gav honom dessa uppdrag? Låt mig citera ett nummer av PalestinskFront där man säger att verksamhet inte kan ha ställt till skada genomatt avslöja "hemUgheter", eftersom hemligheter inte finns i vanligtanti-imperialistiskt solidaritetsarbete. Men fortsätter tidningen:"Israeliska oppositionsmän har genom hans verksamhet hamnat i denisraeliska säkerhetstjänsten register." Pågår fortfarande i denna organisationinfiltrationsverksamhet från IB? Jag ställer frågan dels pä grund av vad ÖBsagt om uppgiftslämnare, dels med anledning av den razzia som gjordes hemma hosGuUlou där Säpo-män tog med sig medlemsregister. Medlemsregistretkunde väl i rimlighetens namn inte ha nägot med bevismaterial att göra. När det gäller svenska vänsterorganisationer anser jag dethelt klarlagt att .underrättelsetjänsten skickar in agenter där. Det harbekräftats av agenterna samt av ÖB och försvarsministern. De två sistnämndaherrarna motiverar det med att man måste bevaka vissa utländska medborgare idessa organisationer, och ÖB bekräftar dessutom att vi fortfarande har sädanauppgiftslämnare. Menfortfarande stär ytterligare anklagelser mot IB obesvarade. För det första: Har CIA under pågående krig i Indokinafått ta del av hemliga rapporter rörande förhållanden i som upprättatsav svensk underrättelsetjänst? För det andra: Har IB under pågående konflikt iMellanöstern lämnat uppgifter av betydelse för krigföringen till den israeliskaunderrättelsetjänsten? För det tredje: Har IB till främmande makt utlämnatpersonuppgifter från Säpos, invandrarverkets och egna register utan kontroll avvilka uppgifter som lämnas ut och om vilka personer? För det fjärde: Har IB haft direkta telexförbindelser fördaglig kontakt med de tyska och israeliska underrättelsetjänsterna? Kommer dessa frågor att besvaras på ett tillfredsställandesätt? Risken är att så inte blir faUet. Man sätter hemligstämpel på medmotivering "försvarshemligheter". Vilka är det då som avgör vad somär försvarshemligheter? Vad jag kan förstå är det de svenska mUitärerna. Hurser dessa herrar på olika internationella problem? Jag vill citera förre ÖBRapp som i yttrade följande om ;"gjorde rätt när de ingrep i kriget. De ville stoppa kommunismen ochhade man skött sig riktigt militärt utan att ha tagit politiska hänsyn hadeproblemet varit ur världen ." var en av cheferna för fram tillmitten av . De anklagelser som riktats mot IB är i första handpolitiska frågor och skall också behandlas i de politiska instanserna.Generalerna skall inte tillåtas sopa smutsen under mattan. Den enda godtagbaralösningen är en parlamentarisk fempartikommission. Det räcker inte med attförsvarsutskottet granskar IB. Detta av två skäl: Försvarsutskottetrepresenteras för det första endast av de fyra riksdagspartierna, ochförsvarsutskottet har för det andra haft ett visst ansvar för IB:s verksamhet,vilket inte skötts på ett tillfredsställande sätt. Opinionen för en parlamentarisk fempartikommission växer istyrka för vaqe dag. Hur länge till vägar regering och ledningen för de treborgerliga partierna trotsa denna opinion. Opinionen låter sig inte nöjas medatt talar om "dravel", att journalisterna sig på indianböcker, de låter sig inte heller nöjas med att talarindignerat om sin person och vilka eventuella uppgifter i bok sominte stämmer. gäller det sakfrågorna, de är inte besvarade. Trotsatt uppträdde inför arbetarekommun sä lyckades haninte övertyga den. Kravet restes där också om en parlamentariskfempartikommission. Opinionen är orolig för vad som håller på att hända. Lätmig än en gäng citera professor : "Begränsningar avyttrandefriheten, kontroll av organisationer, spionage på vänstergrupper det är inte antidemokratiskatendenser.-- Det är tvärtemot åtgärder för att bevarajust det specifikt demokratiska. Vad bråkar ni om? den somkritiserar såna åtgärder som är demokratins fiende. Så marknadsförsantidemokratiska aktioner, väl gömda under demokratins krumelurer." Vi vet att högern i det här landet har den uppfattning somjag citerat. Det är därför arbetarrörelsens organisationer, kulturarbetareoch andra folkrörelseorganisationer känner stark oro när regeringen kryperbakom detta parti för att undvika att få tUl stånd en parlamentariskfempartikommission. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. För de fä åhörarna här nere i kammaren ochäven för de många uppe på läktaren är det kanske litet förvirrande att höra endebatt där talat om skatter och talat om IB och därjag kommer att uppehålla mig vid arbetsmarknadsfrågor, men det är ju denordning vi har i den här allmänpohtiska debatten. I årets valrörelse kom arbetslösheten att spela endominerande roll, och det är därför jag tar upp den här. En fräga som ställdesvar ju om vi hade 60 000 eller 100 000 arbetslösa, och det debatterades imassmedia och pä offentliga möten. Frän arbetsgivarhåll gick man ut med enfolder där arbetslöshetssiffrorna var uppräknade till över 200 000. Det är riktigt att arbetslösheten är ett gissel och värdall uppmärksamhet. Har man själv gått arbetslös i sin ungdom, vet man hur detär, särskilt som min arbetslöshetsperiod sammanföll med den tid då vi hade ettborgerligt styre i vårt land. Men som vi hade en hög arbetslöshet fanns detmånga industrier som efterfrågade arbetskraft och som fortfarande gör det. Detkunde gälla glasarbetare, gjutare eller träindustriarbetare. Företagenannonserade och sökte pä arbetsförmedlingar utan resultat. Inga sökande tillde lediga platserna anmälde sig. Men om en kommun eller en försäkringskassaeller en arbetsförmedling annonserade några lediga platser fick man mer än tiodubblaantalet svar mot det behov som anmälts. Ställer aldrig näringslivetsföreträdare frågan till sig själva vad detta kan bero pä? Det mäste ju varanägot fel, när ungdomen icke längre söker sig tUl tillverkningsindustrin? I en artikel i tidningen , nr 43, targeneraldirektör upp dessa problem utifrån en undersökning somarbetsmarknadsstyrelsen gjort i . I artikeln skriver han bl. "Bland ungdomarna är det också mänga som ställerspeciella krav och inte är beredda att ta första bästa lediga arbete. Mängaarbetsuppgifter är helt enkelt inte attraktiva, t. ex. skiftarbete. En färsk undersökning från och län visaratt av ca 4 000 arbetslösa hade 2 500 begränsningar i sitt arbetssökande tillföljd av handikapp, ålder, bristfällig utbildning, begränsat arbetstidsutbudeller lokal bundenhet. Av de I 500 som inte angav särskilda arbetshinder sökteca I 000 arbete inom tekniskt, samhällsvetenskapligt och administrativt arbete.Majoriteten av dessa var unga och välutbildade. 1 600 av de 5 000 ledigaplatserna fanns inom tillverkningsarbete, till stor del skiftarbete i tungindustri. Av de 1 000 som sökte tillverkningsarbete var 250 män och270 över 55 är, 250 kvinnor och 250 . Det antyder nägotom svårigheterna i , men situationen är hkartad också i landet iövrigt." Utan att göra gällande att siffrorna stämmer för helalandet kan man ta dem som en utgångspunkt för att beräkna hur det skulle varaom man applicerade dem på den arbetslöshet som registrerades . Avde 61 200 arbetslösa skulle dä ca 35 000 ha begränsningar i sitt arbetssökandetUl följd av handikapp, ålder, bristfälUg utbildning, begränsatarbetskraftsutbud eller lokal bundenhet. Av de återstående 26 000 som inte angav nägot arbetshinderskulle hela 17 000 söka arbete inom tekniskt, samhällsvetenskapligt ochadministrativt arbete. Av 15 000 som sökte till tillverkningsindustrin skullehälften vara och hälften vara kvinnor. Är det personer över 55 är eller är det kvinnor somindustrin efterfrågar som sin arbetskraft? Nej, tillverkningsindustrinefterfrågar unga, välutbildade arbetare. Jag har tagit upp detta för att visa att problemet omarbetslösheten som är en av de stora frågorna, det löser man inte genom attformulera en slogan om t. ex. 100 000 nya jobb. Det är fräga om att anpassaefterfrågan och tillgängen efter varandra. De lediga platserna inom industrinfinns till stor del inom den sektor som har skiftarbete, där jobbet är tungtoch smutsigt, enformigt och hårt ackordsarbete. För att lösa dagens arbetslöshetsproblem krävs atttillverkningsindustrin - men även den offenthga sektorn gör allt för atttillvarata den arbetskraft som vi har tillgänglig. Man får inte baraefterfråga unga, välutbildade och friska människor. Rätten till arbete måsteomfatta alla. De anpassningsgrupper som växer fram har här en stor uppgift attfylla, såväl inom tillverkningsindustrin som inom statlig och kommunalförvaltning. För att uppnå målet fordras ett aktivt samarbete mellanarbetsgivare, anställda och arbetsförmedling. Ett sådant samarbete håller påatt växa fram, och där kan arbetarrörelsens solidaritetsbegrepp som omfattaralla, särskilt de svaga i samhället, ges ett reellt innehåll. Men det fordrasdä också att arbetsgivarna är positivt inställda. Beträffande tillverkningsindustrins problem gäller det attriva ner alla gamla sociala skiktningar i samhället. Att ungdomen intesöker sig till eller utbildar sig för rent yrkesarbete hänger samman med deorättvisor som har funnits och fortfarande finns inom vårt samhälle. Det ärinte så länge sedan som arbetstiden var längre pä verkstadsgolvet än på kontoret.Semestern var kortare, de sociala förmånerna var sämre. Beträffande det senasteär det först från som en utjämning kom till stånd genomlagändring i fräga om ersättning vid sjukdom. Allt detta spelar sin roll även . Hur generationen som går i pension eller närmar sig pensionsåldernupplevt sin arbetsplats inverkar på ungdomens inställning . Jag kan ta ett exempel. Jag har en gammal farbror som pågrund av starr inte hade sett sitt kära på många är. Han blev opereradoch hade möjlighet att se om t. ex. arbetsplatsen hade förändrats. Man kördeförbi hyttan med honom och pekade ut den. Han svarade: "Kör fort förbi,där har jag plägats ." Är det att undra pä att hans barn icke sökersig till samma arbete som han hade? Nej, det är ingenting att förundra sigöver. Har man upplevt sitt arbete på detta sätt och han är inte ensam om det- är det naturligt att man icke vill att barnen skall fä det likadant. Nej, här mäste skapas en bättre arbetsmiljö med inflytandeför de anställda över sin egen arbetsplats. Det gäller löneformer,personalpolitik, arbetarskydd m. m. Först när den anställde får möjlighet attvara med ochbestämma kan vi vända på den trend som finns i vårt samhälle. Man kaninte bara tala om nödvändigheten av att vara ett industriland. Vi måste ocksåge industriarbetet en social status som motsvarar dess betydelse i vårtsamhäUe. Utöver en god arbetsmiljö krävs, för att människorna skallha en god levnadsstandard, även en bra yttre miljö. Detta är särskilt angelägetför den majoritet av de svenska medborgarna som inte själva äger någon mark.Möjligheten tUl att ge fritiden ett meningsfullt innehåll mäste på alla sätttillvaratas. Intresset för det röriiga friluftslivet är därför av storbetydelse. proposition angående riktlinjerna för naturvårdsverksamhetenunderströks särskUt vikten av att söka åstadkomma "en rimUg awägningmellan olika krav som dagens samhälle ställer på utnyttjande av naturen ochtillse att dessa tillgångar också bevaras åt kommande genrationer". Som enföljd av detta borde "naturvärdsintresset beaktas i all verksamhet somrör naturens utnyttjande och exploatering för skilda ändamål". När man ser resultaten av vissa sjöregleringar ställer mansig frågan om dessa enligt min mening självklara ting verkligen hartillgodosetts när beslut om enskilda sjöars eller hela sjösystems regleringfastställts. Jag tänker närmast på ett aktuellt fall ifrån -regleringen av sjön . Jag skall inte gå in på domen, den ärföremål för prövning hos JO efter anmälan frän enskilda personer. Jag skallinte heller gä in på om regleringen har skötts efter de riktlinjer som finns ivattendomen. Även denna fräga behandlas inom åklagarväsendet. Vad jag närmasttänker pä är att när för ungefär ett är sedan diskuterade hushållningmed mark och vatten var i naturvärdsverkets inventering av områden avriksintresse för friluftslivet Åsnenområdet upptaget i förteckningen pä sådantområde som om det hade ett riksintresse för det rörliga friluftslivet. Den som gör ett besök vid denna sjö kan ställa sigfrågan om gjort en riktig bedömning. Vad möter en besökande?Jo, en sjö som tappats på vatten sä att stränderna ligger blottade långt ut.Stenskärv, dy och torr vass är det intryck man fär i stället för denleende ängsnatur som fanns . Detta gäller inte bara Åsnen utan hela sjösystemet där mankan inräkna alla sjöarna uppe i liksom ochSalen. Man ställer sig frågan hur det kunnat bli så här. Beror det bara på densenaste vattendomen eller finns det även andra orsaker? Sedan slutet på1800-talet har en mängd sjösänkningsföretag'genom förts för att skaffaodlingsbar jord. Mycket av denna ligger nu obrukad därför att avodling har markytan sänkts och marken blivit obrukbar. Vi har dikat ut våra kärr och mossar för att få en bättreskogstillgång. Har detta även inverkat på våra sjösystem, och vUka skador hardet medfört? Grundvattnet har sjunkit, och i det aktuella Åsnenområdet lederdet till sinande brunnar till men för dem som bygger och bor i detta område. När man tänker på att Åsnenområdet anses vara ettriksintresse blir man också fundersam över att hela frågan om Åsnen idomstolsskälen dom upptog ungefär tio rader medan laxfisket iMörrumsän fär Detta påpekande innebär inte att jag anser att laxfisket saknarintresse, men jag hävdar med stöd av naturvärdsverket att naturen omkring Åsnenoch möjligheterna till fritidsfiske där är av större betydelse för gemene manän laxfisket i Mörrumsän. Frågan om naturen och vattenregleringen av Åsnen hartagits upp av enskilda personer. På så sätt har frågan aktualiserats. Men denberör mycket större omräden, som framgått av vad jag sagt.