prot · FW0999 · 1973-12-31 00:00:00 — Men jag kan inte fatta varförstatsministern envisas med att vid sidan av och som likvärdigt med dessaförslag ställa en lösning som icke ger de anställda något verkligtmedbestämmande utan lägger i ett antal av regeringen utsedda personers handhela bestämmanderätten över de medel som här skall satsas under ovissabetingelser. Det är nära pä lika galet som om statsministern i en redovisningav er syn på regionalpolitiken efter att ha räknat upp alla de viktiga,positiva inslag, som ni där äntligen kommit med, sade att nedläggningen avjärnvägarna och indragningen av postkontoren skulle likställas med de övrigainslagen i regionalpolitiken. Det är här som vi över huvud taget inte kan nä varandradärför att ni söker föi-vandla det, som i praktiken icke ger ät de enskildalöntagarna ute i företagen en enda ny chans att påverka sin egenvardagstillvaro, digniteten av medbestämmande enligt de former som vi i övrigtär överens om. Det är här jag tycker att debatten ändå borde föra oss någotframåt och att vi inte skulle behöva stå och stampa på fläcken som vi gjort nu imånga timmar. HerrBURENSTAM () kort genmäle: AP-fonden skall användas till aktieköp föratt öka sysselsättningen. Det var en tes som drev och det låter jubra. Men för att man skall kunna driva den tesen måste man bättre än herrSträng gjorde före middagen kunna svara på frågan hur det kommer nyariskvilliga pengar till företagen genom att AP-fonden används till aktieköp. Vifick aldrig nägot riktigt bra svar av pä den punkten. Han talade om att man kanske skulle köpa några aktier pävanligt sätt pä börsen och kanske skulle man t. o. m. tänka sig att använda dehär pengarna tUl att, under lågkonjunktur, höja det allmänna börsläget. Hansade att han träffat en grupp industriledare, som sagt till honom att mankanske skulle hitta en del bra företag som vore villiga att sälja nyemissiontUl AP-fonden. Trots att jag upprepade denna karakteristik av vad , kom han icke tiUbaka med nägot klarläggande av hur det i princip skuUe gåtUl att föra över riskvilliga, färska pengar till företagen genom de häraktieköpen. Men herr statsministern är kanske - kanske, säger jag - skickligareän och kan redogöra för det här. Man kan tyvärr icke slå upp kapitalmarknadsutredningen ochläsa detta, för diir har de inte heUer lyckats åstadkomma en beskrivning avexakt hur det går tiU när man genom aktieköp för över pengar tiU nya satsningaroch riskvUligt kapital i företagen. Jag är självfallet intresserad av ett brasvar pä den här punkten därför att vi är ense om att vi efter en ganskamisslyckad sysselsättningspolitik från socialdemokratins sida under de senasteåren nu måste göra någonting. Låt komma med en redovisning av hurdet skall gå till i praktiken. Löntagarna skall, säger , få ett oerhört ökatmedbestämmande med den här nya metoden. Men nog är det staten som har dendirekta kontrollen? Staten skall förordna hela styrelsen, där löntagarna förövrigt inte har majoritet. Då undrar man ju: Hur upplever vanliga människorsitt medbestämmande i de företag där staten är ägaren? Upplever vanligamänniskor medbestämmande i posten, och ? ställer sig glatt bakom idéen att när AP-fondenhar köpt aktier sä skall - trots att regeringen inte skrivit det i sinproposition - de anställda få representera aktierna. Men hur skall det bli i deföretag sorn redan är statliga? är det ju statssekreteraren iindustridepartementet som springer i väg och så att säga representerar Sverigepå bolagsstämmorna. Är det inte dags att be de anställda i , de anställda istatens järnvägar osv. överlämna rösträtten för aktierna i dessa företag? Detvore ju det absolut enklaste, och pä den punkten önskar jag ett klarläggande avstatsministern här och . Det borde vara lätt att ge ett besked. Vi är intresserade av att öka medbestämmandet för vanligamänniskor, därför att det har blivit inskränkt. Men vore det inte då, herrPalme, en lämplig åtgär'd att låta löntagarna fä bestämma över litet större delav sin vanliga arbetsförtjänst? Det har ju blivit en allvariig inskränkningdärvidlag. Det ligger väl nära till hands som en demokratiseringsreform att maninte skall ta ifrån löntagarna nästan allt av en inkomstökning. Statsministern skojar med våra förslag om ägardemokrati,ägandesprid-ning. Men låt mig ställa följande fräga; Har en person som förfogaröver ett eget hem större medbestämmande över sin bostad än han skulle ha omstaten ägde den fastighet han bor i? Det är en enkel och konkret fräga för enstatsminister att besvara. Sedan detta med borgerlig oenighet. Statsministern är likabekymrad om vi är eniga som när vi är oeniga. Det är lika obehagligt för honombägge delarna. Min ståndpunkt i principfrågan om vad man skall göra och Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. rn. Allmänna pensionsfondens förvaltiung, m. m. inte göraär att om det nu föreliggande förslaget skulle genomföras, så blir detviktigare än någonsin att vi fär en borgerlig regering som kan se till att deolika fuUmakter, mycket långtgående, som staten viU bevilja sig själv ickemissbrukas. Därför behövs det ett antal inbyggda spärrar. Jag håller verkligen med om att om det svartnarför ögonen när man springer ifrån sina ståndpunkter, då är det väldigt svartför ögon . Jag skrev ner följande innan sin uppräkning: kyrkastat, abortlagstiftningen, familjelagstiftningen,brottslighetens bekämpande, skogspolitiska utredningen och skattepolitiken. Detmåste vara väldigt svart, . Slutligen: Löntagarna skulle flytta fram sina positionergenom att AP-fonden köper aktier. Jag undrar verkligen om löntagama har flyttatfram sina positioner i länder som har en socialistisk ekonomi. Hur är det påden punkten, ? HerrANTONSSON (c) kort genmäle: Statsministern tUlförde väl inte debatten sämycket nytt i sak, men jag viU gärna säga att hans anförande innehöll någraprincipdeklarationer som var av värde, bl. a. den tolkning som statsministerngör av hur företagsdemokratin skall förverkligas. Den sammanföll i väsentligadelar med vad jag sade i mitt huvudanförande . Här har manförstorat upp tron på att man via AP-fonderna får ett löntagarinflytande som pånågot sätt löser det centrala elementet i företagsdemokratin. Man skall juuppnå det genom styrelserepresentation, genom deltagande i revisionen, genomskyddsombudens och företagsnämndernas utvidgade möjligheter samt genominflytande i den direkta produktionsprocessen och i fråga om arbetsmiljön på deenskUda arbetsplatserna. Där skall man säkra löntagarnas inflytande ur företagsdemokratisksynpunkt. Men, herr statsminister, nu skall vi verkligen diskuteralöntagarnas inflytande via AP-fonderna, därför att statsministern har ju en tropå att denna fjärde fond innebär något alldeles extra. Den fär 500 miljoner tiUsitt förfogande. Den får en styrelse med elva ledamöter, däribland en dellöntagarrepresentanter. Men har statsministern inte tänkt pä att de tre samladeAP-fonderna har lånat ut tUl näringslivet? 1 dessa trefondstyrelser sitter löntagarrepresentanter. När kommer vi upp tUl 20 mUjarderur den nya AP-fonden? Det finns alltså 20 mUjarder placerade urAP-fonderna, där det i var och en av dessa tre fondstyrelser finnsrepresentanter för de privata företagen, för industrin. Gör den jämförelsen,ärade kammarledamöter, så reducerar ni frågan om inflytandet i den fjärdefonden. Statsministern frågar: Varför skall ni begränsa tUl 5procent? Sedan säger han att genom att göra detta sätter sig somförmyndare över LO. följer vad en enig kapitalmarknadsutredning harföreslagit och om det är att sätta sig som förmyndare över LO, så gör i det också, för han var med på S-procentsspärren. Omcentern sätter sig till förmyndare genom 5-procentsspärren, så gör densocialdemokratiske landshövdingen det också; han var med på5-procentsspärren. dessaherrar, så får ni höra hur de resonerar om de sakliga möjligheterna att gå innämnvärt . Jag tror, herr statsminister, att vi i vissa fall mäste hamöjligheter att gå in i företag med statligt ägarkapital avaktiekapitalet; det gäller just de multinationella företagen. Det kan manemellertid ordna på annat sätt genom statliga insatser. Vi är inte främmandeför att den svenska staten köper upp företag, och där har vi ur ren skyddssynpunktett område att bevaka, men det motiverar inte att vi generellt släpper5-procentsspärren som de flesta har varit eniga om. Tror att vi kan slussa över till företagen merän utan att kurserna stiger i höjden? Är det inte bättre att man har5-procentsspärren och för in riskviUigt kapital i många av de storabörsnoterade företagen än att man har en hög procentsats i fråga om andelen avaktiekapitalet i ett mindre antal stora företag? Jag kan inte förstå annat ändet ur samhällets synpunkt mäste vara vettigare att vi försöker fä in detriskbärande kapitalet i sä många företag som möjligt. Jag är glad över statsministerns erkännande avsmåföretagens kapitalbehov. Hjälp tiU, herr statsminister, att lösa de frågorsom jag och många med mig stått här och diskuterat. I ett läge då ABIndustrikredit och AB Företagskredit saknar en kvarts miljard för att betala utde lån som är beviljade och har mångdubbelt större läneansökningar, närHypoteksbanken har en halv miljard i eftersläpning, då kan vi - om man villtillgodose behovet av kapitalresurser och tala om den frigörelse som herrstatsministem mycket riktigt berör genom att förse denna stora del av densvenska företagsamheten med riskvUligt kapital nå fram till en viss frigörelse,som är nödvändig inte minst från löntagarnas synpunkt. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. HerrGUSTAFSON i (fp) kort genmäle; När statsministern refererade den debatt vihade , missade han själva poängen. Statsministern erkände attden socialliberala modell som jag hade dragit upp i själva verket var ettdråpslag mot den enskilda maktkoncentrationen. Det är i den andan som viarbetat och som vi år efter är lagt fram förslag i . Vi var först medförslag tUl styrelserepresentation för de anstäUda. Vi har är efter är begärtskydd mot obefogad uppsägning, vi har är efter är lagt fram förslag om verkligtmedbestämmande för de anställda. Det var en stor att statsministern nusade att verkligt medbestämmande får man inte genom att ÄP-fonden köper aktierutan det når man på helt andra vägar. Det är just detta vi har sagt, det är det vi har kämpatför och det är där det borde vara möjligt att genomföra reformer i en bredenighet mellan de politiska partierna. Statsministern erkände att det inte innebär något verkligtmedbe-stiimrnande om några anställda får en inträdesbiljett till enbolagsstämma. Jag var på AB . Detvar en person som där ställde alla förslag och röstade. Det är inte där man fårmedbestämmandet. Det är ute i företagen på alla de olika nivåerna, inklusive styrelserepresentation. Men hur är det med medbestämmandet där statsministern harnågonting att säga till om, har ju sagt att det borde vara Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. förbjudetför statsråd att tala om företagsdemokrati, eftersom det inte finns någon säauktoritär institution som kanslihuset. Jag fick inte något svar på frågan om 3 § istatstjänstemannalagen i varje fall uppfattade jag det inte. Ärstatsministern vUlig att ändra den genom ett förslag i som innebäratt den i varje fall inte blir härdare mot de anställda än vad 32 § är för denprivata marknaden. Det blir inga mer pengar i AP-fonderna genomAP-fondförslaget, Som påpekat sitter representanter för deanställda i fondstyrelserna, och kapitalmarknadsberedningen har i uppdrag attse tUl hur man skall kunna få ut riskvUUgt kapital tiU näringslivet. Det börden fortsätta med. Den avgörande frågan är om vi tror på ett centralstyrt ellerpä ett mer decentraliserat näringsliv. Vi är inte ensamma om att säga att detkan vara risk för en statlig maktkoncentration, om AP-fonden får för mycket attsäga tiU om. Om statstjänstemannalagen vill jag till herrGustafson säga att självfallet skaU den undergå en djupgående reformering isamklang med den reformering av hela arbetsmarknaden som vi nu förbereder.Dessutom har vi en ganska långtgående försöksverksamhet inom det s, k, DEFF, Ja, , det är sant att den liberala modeUenär ohyggligt decentraliserad och naturligtvis ett dråpslag mot storföretagenute i landet om den skulle förverkligas. Det var vad jag sade 1969, Men denexisterar ju inte i sinnevärlden. Ni hade ett uppsluppet förslag 1969 om att avskaffa deprivata stiftelsernas rösträtt pä bolagsstämmorna. Det skUdrades i pressen somett dråpslag mot men det försvann under bordet. Ni talar och talarom den decentraliserade socialliberala modellen, men ni är mycket sällan med omnågon åtgärd som pä något sätt begränsat de stora privata maktkoncentrationernaeller de stora privata kapitalägarnas makt. Det är ju en svårighet. Men ibland kan liberalerna komma med en bit pä vägen, ochjag ser det som positivt när ni gör det. Men det är ju ett elände att det intefinns någon kontakt meUan er ideologi och verkligheten. Därför försöker niblunda för verkligheten, medan vi talar om att vi har en stor privatmaktkoncentration, som naturligtvis är en betydande svårighet ur demokratisksynpunkt i vår typ av samhälle. var verkligen intressant. För det förstaerkände han att de statliga insatserna för småföretagsamheten är avutomordentlig betydelse för att stärka dess självständighet. Ja, så är det.Dessa insatser skall vi naturligtvis fortsätta med. För det andra sade han: Men vet inte att det är20 miljarder utlånade tUl näringslivet? Jo visst vet jag det. Löntagama har varit oerhört positivatill småföretagen och näringslivet, som har fått väldiga belopp avlöntagar-pengar ur AP-fonderna titta bara på de senaste fonderna, 600 mUjonertUl Industrikredit och Företagskredit , företagskapital somfinansieras i AP-fonderna som köper aktier i små företag. att fäfortsätta att göra dessa insatser. Sedan AP-fondssystemet kom till är det ju ingen människasom har tvekat att gä tiU AP-fonden och låna, bara för att det så att sägaluktade arbetare och tjänsteman om pengarna. De har tvärtom stått i kö. Och detär väl bra att näringslivet har fått låna 20 miljarder ur AP-fonderna! Det harinte betraktats som en spekulation med pensionärernas pengar. Men vad är då skUlnaden nu? Jo, det är att harlöntagarna gått med på detta utan att kräva någon motprestation i form avinflytande eller delaktighet i förmögenhetstUlväxten. Eftersom det alltså ickeblev någon som helst förändring vare sig i inflytandeförhållandena eller iägandeförhållandena, har det faktum att 20 miljarder slussats ut tillnäringslivet icke väckt någon som helst irritation. Men när en liten del av detta, 500 mUjoner eller 0,8procent av fonderna skall gå in och fä del i ägande, förmögenhetstillväxt ochinflytande, då upplevs det hela som väldiga uppspel och hot om socialisering,förtryck och tvång! Det är först då löntagarna begärde en litenmotprestation som det blev farligt. Jag är glad att tog upp dethär. Därmed avslöjade han alltihop och berättade att det är ett rejältinflytande för löntagarna. Annars hade man inte gått emot förslaget. var intressant på en punkt till, nämligennär han sade att det här har ju herrar ochHjalmar skrivit under. Är de då förmyndare för LO? kansäkert tala för sig själv, men situationen är helt enkelt den att man gjorde enkompromiss. Ärendet gick ut på remiss, och LO sade att man inte vUle ha 5-procentsregeln.Vid möte efter möte kom det kravet fram av praktiska och av principiellaskäl. Jag har talat med både och , och de säger:Självfallet vill vi ta bort 5-procentsregeln, det är klokt att göra det denreaktionen är självklar. Men skUlnaden med är att han framhärdar.Han gör en stor ideologisk principfråga av de här . Han struntar iatt LO inte viU ha den regeln och säger tvärtom att det är ett mycket starktkrav frän att återinföra den. Därmed sätter han sig somförmyndare. När och försöker göra detta tiUen stor skiljehnje kan jag bara citera vad TCO:s ordförande sagt; Vi ämnar inte i motsats till andra, såsom hoppa av från vår positivaståndpunkt i kapitalmarknadsutredningen. De ändringar finansministern gjort iförslaget skrämmer inte oss. ViU politikerna ropa om socialisering, om 5, 6eller av företagens aktier får inköpas, må det vara dem obetaget. Vitar ställning utifrån våra medlemmars ståndpunkt, och då finner vi att vårakrav i alla väsentliga delar har tillgodosetts. Det är då fuUkomligt klart var löntagarna står. Varförskall ni vara förmyndare över dem, varför gör ni detta tUl en principfråga? När det gäller praktiken märkte man att då var långt ute på gungflyet. Dä sade han att med multmationeUa företagär det en helt annan sak, det är farligt, men då får staten gå in och köpaaktier för att rädda fosterlandet. Då var det inte farligt med renodlatförstathgande, då var inte ett dugg rädd. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. 10 protokoll 1973. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. na ochlöntagarna skulle inte få gå in i ett multinationeUt företag,därför att dä var det farligt, då var det socialism. Den som kan hittakonsekvensen i detta och finna att det är den stora principiella skiljelinjenhar gjort en prestation. , jag säger öppet att vissaprivUegier har man i det här jobbet. Det finns anföranden av en viss intellektuellkvalitet som man icke anser sig behöva bemöta. lär varaen produkt av den gamla skolan och skäller på den nya. Hans anförande var intenågot betyg åt den gamla skolan. TUl , som hade principiellt intressantasynpunkter, vUl jag säga följande. säger att förslaget inte innebärnågot som helst inflytande för löntagarna. Men det strider ju mot löntagarnasegen uppfattning, och de är i och för sig bättre skickade att bedöma detta änherr är, eftersom det av dem är självupplevt. TCO säger att ett genomförande av förslaget innebär enbegynnande delaktighet i kapitalbUdningsprocessen för löntagarna, och LO sägeratt det ökar löntagarnas ekonomiska inflytande. Det står alldeles klart. Men om vi för bortser från vad löntagarnatycker, skulle jag vilja diskutera frågan med på följande sätt. Låt oss anta ett företag X där fonden har köpt av aktierna. Dessa 4procent av aktierna möjliggör för några representanter, t. ex. två arbetare ochtvå tjänstemän, att delta pä bolagsstämman som företrädare för de anstäUda iföretaget. Innebär detta en ökning av deras inflytande i företaget eller icke?Herr säger rent ut att det icke innebär den minsta ökning av derasinflytande. Jag frågar hur han kan påstå det. Det hetermycket riktigt i utskottsbetänkandet bl. a.: "Om AP-fonden ------ harett ägarintresse av någon betydenhet i ett företag bör detta förhållandeockså rimhgen stärka den position som de anställdas representanter intar i företagetsstyrelse." Själva det faktum att de har ett aktieinnehav stärker aUtså deanställdas företrädare i styrelsen. Om det dessutom kommer in ett antalanstäUda till bolagsstämman i kraft av detta aktieinnehav, ökar det ickeinflytandet? Man kan ju ha olika mening om hur mycket det ökar inflytandet, menatt det ökar kan ju ingen människa bestrida. Vidare frågade : Kan ni bestrida att detföreligger en skillnad mellan kapitalmarknadsutredningens förslag ochregeringens förslag? Nej, ingen har väl bestritt att det har företagitsändringar, men i själva principen har man ju följt kapitalmarknadsutredningensförslag. Det är riktigt att det har vidtagits vissa ändringar. Vissa spärrarhar tagits bort. Men det är ju spärrar som innebär en statlig kontroll öververksamheten, det kommer vi aldrig ifrån. Borttagandet av dessa spärrar är juinte sä förtvivlat betydelsefullt i och för sig, men jag vill framför allt pekapä 5-procentsregeln som ju infördes för att man icke skulle ha alltför storkontroll över löntagarnas verksamhet i fonden utan skulle stäUa den friarevisavi staten. Med utgångspunkt i den liberala åskådningen borde man juvälkomna detta och inte kräva statskontroll. , som sitter pä bänken bakom mig i kammaren,har oerhört förtjänstfullt utvecklat grundidén att detta aktieinnehav skall vara ettuttryck för löntagarnas inflytande i ekonomin och att man icke bör skapaalltför stora statliga spärrar. Helt utanför samhället kan aktieinnehavet intestå, eftersom det ingår i samhällsgemenskapen, men man bör inte lägga på detfler spärrar än vad som är absolut nödvändigt. Det är skillnaden. Jag befinner mig i den egendomUga situationen att varamera liberal än i detta avseende, om man med hberalism menarstärkande av ohka krafter i samhäUet och undvikande av alltför mycket statligkontroll. För mig är det en socialistisk tanke det skall jag gärna erkänna att öka löntagarnas inflytande i ekonomin. I mitt numera berömda citat från1969 sade jag att jag ofta har haft gillessocialistiska tankar och en rädslaför ett alltför stort statligt inflytande. Därför är det ett konsekvent uttryckför den socialism som jag företräder att öka löntagarnas inflytande, fritt frånstaten, både i de enskUda företagen, pä de enskUda arbetsplatserna och isamhällsekonomin i stort. Det är en väg från maktkoncentration. Slutligen vUl jag med anledning av en fråga som stäUtssäga att jag inte känner vare sig glädje eller sorg om de borgerliga är enadeeller splittrade. Låt mig uttrycka det så att jag känner sorg om ni inte ärenade omkring våra förslag, så har jag slitit den tvisten. Ni har alltså sagt att det här är en förskräckligsocialiseringsaktion, och den skall ni rösta emot enligt era reservationer.Får jag nu upprepa den enda fråga jag ställde i mitt inledningsanförande;Kommer ni att säga; "accepterar vi principen omÄP-fondens aktieköp i företag?" Det är en ganska väsentlig upplysning,föreställer jag mig, om ni talar om det här. Jag skulle hälsa det med storglädje om ni avgav den deklarationen; "Vi slåss , ända tUl ,ända tiUs vi trycker på knapparna, men fr. o. m. accepterar viprincipen." Men jag tycker det vore lika bra om ni sade det redan förevoteringen, och då vore det mer praktiskt om ni röstade på det sättet också.Men det är en praktisk fräga som jag inte skall lägga mig i. Jag tycker i alla fall att det vore intressant förkammarens ledamöter att fä besked. Är det för ni är emot alltihop dethär? Kan vi säga att i själva principfrågan om aktieköp är vi överens,även om vi i enskildheter kan ha delade meningar? Jag skulle hälsa det som enframgång och som en seger för riksdag. Allmänna pensionsfondens förvaltiting, m. m. HerrGUSTAFSON i (fp) kort genmäle; Statsministern trodde att i endecentraliserad, liberal ekonomi fanns det bara några småföretag, och hanåberopade en skrift som vi hade gett ut . Jag kanske kan få påminna om attdär tog vi upp de multinationella företagen och vikten av att man får reglerför dem. Det får inte bli sä att man på ett multinationeUt företag i kunna lyfta pä telefonluren och avskeda människor på en svenskarbetsplats. Vi föreslog nationella och internationella regler för demultinationella företagen. Vi gjorde en beräkning att svenska staten förlorarungefär 200 mUjoner kronor därför att de multinationella företagen häri landet inte betalar skatter i tUlräcklig utsträckning, och vi begärdeutredningar om den saken. Det tog fasligt läng tid, herr Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. statsminister,innan det blev någonting gjort. Beträffande skatterna har vi ännu inte hörtnågonting, trots att motioner har blivit bifallna i denna fräga, och först imars tillsatte man äntligen en arbetsgrupp om de multinationella företagensställning över huvud taget. Vi tog också upp frågan om stiftelsernas stäUning i svenskekonomi. Statsministern har fått uppfattningen att den frågan föll underbordet. Vi sade i den här skriften att vi inte anser det vara "skäligt attenskilda personer skall kunna befästa och föra vidare makt över enskildaföretag med hjälp av pengar som skänkts till allmännyttiga ändamål". Pågrundval av detta principuttalande tUlsatte partiet en arbetsgrupp som ladefram ett förslag, och på bord ligger en motion, där viordagrant citerar detta uttalande och begär åtgärder. Så var det med den saken,herr statsminister. Sedan säger statsministem att det inte är någon störreskillnad mellan kapitalmarknadsutredningens förslag och regeringens.