prot · FW0983 · 1973-12-31 00:00:00 — a.statens handikappråd samt lokall bevakas och åtgärdas av de lokalahandikappråden". belänkande bereds ju för närvarandei Kungl. , och jag tycker mig ana att det underförstås iutskottets belänkande atl man förväntar atl något som tillgodoser motionenskall komma i den proposition som framläggs med anledning av barnslugeulredningensförslag. Jag har inget yrkande men vill förbehålla migrätlen all återkomma med förslag i della angelägna ärende, om inte denaviserade propositionen innehåller förslag som tUlgodoser motionen. Jag håller helt med om atl de dövasom grupp har en speciell situation jämfört med andra grupper av handikappade.Risken för isolering är naturligtvis fortfarande stor, även om olika insatsergjorts för att bryta handikappades isolering. Men den isolering som de dövamånga gånger befinner sig i är svår atl bryta. De speciella svårigheter som dedöva har är inle alllid så lätta för de hörande all sätta sig in i. Eftersom dövheten främst yttrar sig som ell språkligthandikapp har samhällets insatser i första hand satts in i skola ochundervisning. För att underlätta de dövas situation har emellertid ocksåutbyggnader skett på andra områden det gäller exempelvis tekniska hjälpmedeloch den genomförda lolkhjälpen. I motionen 81 av m. fl., som talatför, föreslås en utredning, och vissa frågor tas upp som man tycker det är angelägel all samhället medverkar lill all lösa. Det gäller bl. a., som har sagt, att döva barns hörselskador uppmärksammas , och del är även fråga om att föräldrarna får handledning för all förstå handikappet. Jag tänker inte på nytt gå igenom de förslag som 144 finns i motionen. Men man säger och del vill jag la upp - att det är angelägetalt samhällsorganen här tar sitt ansvar för den situation de döva i dagbefinner sig i och att del ansvaret bör formuleras i en omsorgslag för döva. Enliknande formulering finns i reservationen, och även har talat fören omsorgslag. Låt mig på en gång säga ifrån att icke vUl ha en omsorgslag. I motionen framförs alltså förslag sominte har stöd av de dövas egen organisation. Enbart del är enligt min meningmotivering nog för atl skall avslå motionen 81, och jag yrkar bifallUll utskottets hemställan. Jag vill också erinra om all 1970 behandlade enmotion om omsorgslag för handikappade den gången gällde del alla handikappadeoch aUtså inle enbart de döva. Andra lagutskottet, som behandlade motionen -vilken för övrigt också var ute på remiss hos en rad instanser - erinrade omden ändring som hade skett i socialhjälpslagen genom beslut , atl det åvUarkommunerna all bedriva en aktiv uppsökande socialvård för alt tillgodose denenskildes behov av hjälp och bistånd. Jag vill direkt citera ur utskottetsutlåtande: "Om skyldigheten att svara för åtgärder enligt lag eller annanförfattning vilar på staten eller landstingen, skall kommunerna förmedlakontakt mellan den vårdbehövande och det organ som svarar för vården. Härigenomhar lagsliftarna lagt grunden tUl en samordning av samhäUets insatser förhandikappade." Jag tycker alt delta uttalande av andra lagutskollet ochdet beslut som fattade är någonting som står sig även 1973. I motionen talar man också om det angelägna i alt det såtidigt som möjligt upptäcks om etl barn har nedsatt hörsel eller är dövt, ochdet är naturligtvis väldigt viktigt. Genom de kontroUer som sker på barnavårdscentralernaoch genom fyraårskonlrollen upptäcks dövhet och hörselskada numera tidigt.Redan då barnet är görs ell hörselprov, och vid ålderskall ett särskilt hörselprov göras av speciallränad personal. Enligt uppgiftkommer också att verka för alt det s. k. BOEL-lestet - BlickenOrienterar Efter Ljud används vid barnavårdscentralerna för att man skallkunna upptäcka om ett barn är hörselskadat redan när barnet är . Jagskall inte ge mig in på att förklara BOEL-lestet, eftersom för ungefären månad sedan beslöt bifalla en molion rörande utbildning i testets teori ochpraktik. Så snart hörselskada eller dövhet misstänks skall remissske till öronspecialisl, och man kan föralsalla alt föräldrarna får råd ochanvisningar hur de skall kunna medverka till att kompensera barnet förförekommande hörselnedsällning eller dövhet. Vad beträffar de mindre barnen skall en specialutbildadförskollärare eller hörselvårdskonsulent komma till hemmet, träna barnet ochinstruera föräldrarna hur de skall arbeta med sill barn. Förskoleverksamhetenerbjuds också barnet, oavsett graden av hörselnedsällning och kan i principomfatta barn från några månaders ålder upp till skolåldern. Del är naturligtvismycket viktigt all barnen får en stimulerande språkmihö, och därför håller jagmed om atl det är en fördel om såväl personalen som hörande och döva barn fårlära sig teckenspråk. Man kan också länka sig att anställa -vuxna döva i sådanabarnstugor där det finns döva barn. 10 protokoU 1973. Nr 83 Teckenspråk lärs ut av dövföreningarna, av studieförbunden och Onsdaeenden genom landslingens pedagogiskahörselvård. 9 mai 1973 ' samarbete med utarbetat en tecken- ------------------ ordbok som innehåller tecken för ungefär 1 200 ord. har etl kurshäfte med 24 lektioner. Flera av osshar kanske * också uppmärksammat alt TRUproducerar en kurs i svenska just för döva.Vuxenutbildningen planerar även en kurs i TV /75. Det sker alltså endel när del gäller atl få såväl föräldrarna som de döva barnens och även dedöva vuxnas omgivning att lära sig teckenspråket. dövas riksförbundvill att teckenspråket skall vara obligatoriskt på skolschemat för döva barn iför- och , därför atl man önskar få ett vackert och enhethgt teckenspråk. För dem som vUl lära sig teckenspråket finns del alltsåmöjligheter genom olika kurser och TV-program. Med vad jag här anfört har jag velat erinra om vad somsker på olika områden för atl förbättra förutsättningarna för kommunikationmellan döva och omvärlden. Enligt ulskollets mening finns del inget behov av ensärskild utredning i detta fall. Man bör kunna förbättra de dövas situationgenom aktivering av olika samhäUsorgan som redan nu har uppgift atl skötade frågor som nämns i motionen. talade om att olika utskott här iriksdagen har fåll all behandla motioner som gäller de döva, men om man vill hatUl stånd en ändring i fördelningen av motioner bör man väl kunna få del ulanall göra en speciell utredning. Det väsentliga för mig är att när inte vUl ha någon omsorgslag, så tycker jag inle heller attriksdagen skall fatta något beslut därom. log upp frågan om de problem som kan möta deallergiska barnen. Det är naturligtvis inte tillräckligt atl man ändrar barnenshemmiljö, man måste också se tUl att mihön i daghem, lekskola och skola ärsådan att barnen inte utsätts för besvär. Och visst kan själva inredningen, t.ex. viss målarfärg, möbelstoppning, krom, nickel eller annat, vara besvärandeför de allergiska barnen, men som sade kan också blommor samt bok-och björkkvistar vara det, liksom även uppstoppade djur och levande pälsdjursamt fåglar. För barnen i skolan kan skollunchen bh ett problem. De allergiska barnens mihö måste förbättras, och detinnebär ofta atl man får ta bort ämnen som verkar irriterande. Men delta kräverförståelse från kamraternas sida, från kamraternas föräldrar och frånpersonalens sida. Man måste ge information om allergiframkallande ämnen, om hurbl. a. skolmiljön skall vara utformad för atl barn med djurallergi,pollenallergi, födoämnesallergi eller kontaktallergi skall kunna hållas såsymtomfria som möjligt. Men de flesla av de här problemen kan lösas isamförstånd med föräldrar, lärare, skolhälsovård och den läkare som behandlarbarnen. Informationenär viktig, och jag vill nämna en studiehandledning som har gettsut av . sociala råd har gett ul en skrift, Astma hos 146 Motionärerna vill ha enutredning om möjligheterna alt förbättra mUjön förde allergiska barnen. Det är alldeles rikligt atl vi i utskottets Nr 83betänkande har nämnt vad har sagl i sina Råd och Qnsdaeen den anvisningar och vad har sagt vid olikatillfällen. Men en g .q-, sak nämnde inte - och den tycker jag är väsentlig ---------------- nämligenatt utskottet också påpekar att SPRI håUer på atl göra en Vissa handikapputredningom heltäckande mattor. Jag tror all alla inom skolan och flagor sjukvårdenväntar med stort intresse på utredningens resultat. Del har således, menar ulskollet, när del gäUer såvälförskola som det allmänna skolväsendet lämnats anvisningar om hur man skallkunna la hänsyn allergiska barns besvär. Utskottet har inle funnit alt detbehövs en särskild utredning för atl förbättra allergiska barns situation pådessa områden. Jag tror atl det ligger mycket i del som sade - alldel är fråga om attityden lUl dem som är aUergiska. Därvidlag har vi alla enmöjlighet all hjälpa , var och en på sitt sätt. Det behövs en mer positivinställning lUl de förändringar som kan bli nödvändiga för atl de som ärallergiska skall kunna vara tillsammans med dem som inle är allergiska. (vpk): Jag har med intresse lyssnat tiU fra Skantz'anförande, där hon redovisade allt det som gjorts och görs för att hjälpa demsom har dövhet som handikapp. Jag är medveten om detta, och det sade jag ocksåi milt första anförande. Vi vill emellertid ha en bättre samordning. Det framgick av ' anförande atl de dövasförening inte vill ha en omsorgslag. Vi har begagnat ordel omsorgslag imotionen, och jag använde också detta i mitt anförande. Men jag tycker inte skall hänga upp sig jusl på ordet. Man kan kalla det vad som helst, och detär just ordet omsorgslag som är så stötande. Del -viktigaste är att vi får ettpaket som innehåller allt som kan behövas för all integrera de döva i vårtsamhälle. Paketet behöver också innefatta den uppsökande verksamheten, som detibland kan vara htet si och så med. Man skall väl ändå inle nu för liden gömmadem som är födda med ell handikapp, i detta fall dövhet, ulan vi skall gesamhället möjlighet atl söka upp dessa barn och få dem integrerade på ettförståndigt och rikligt sätt. Jag skall inle alls fasthålla vid själva ordel"omsorgslag" om del är della man finner så stötande. Kalla det helaför någonting annal, men gör ett paket som inbegriper alla dessa åtgärder. Dåtror jag alt de döva och andra handikappade både vuxna och barn - på bästa sätt kommer att blihjälpta. Jagvidhåller mitt yrkande om bifall till reservationen. Jag håller med fra om atl denuppsökande verksamheten är väsentlig. Jag erinrade - låt vara Utet kortfattat om del som ändå görs från samhällets sida när det gäller barnavårdscentraler m.m. för att tidigt uppmärksamma hörselskada eller dövhet. Jag vUl också påminna om bestämmelsen i socialhjälpslagenatt kommunerna skall bedriva en uppsökande verksamhet. Jag är väl medveten om alt den verksamheten kommit i gång i olika omfattning i de 147 olikakommunerna, men del problemet löser man inte med en utredning där bör man istäUel vara aktiv när del gäller alt få kommunerna all salsa mer på denuppsökande verksamheten. Det är riktigt atl samordningen är myckel väsentlig. Låtmig bara erinra om all vi håller på all inrätta kommunalahandikappråd och länshandikappråd i della land och att vi också fått etlstatens handikappråd. Dessa råd har jusl uppgift alt samordna, att kommamed det paket som talar om. Det väsentliga är väl ändå all den som är döv,hörselskadad eller handikappad över huvud laget verkligen kan få del av denservice och den hjälp som samhället kan lämna. Råden har, menar jag, en myckelbetydelsefull uppgift när del gäller atl samordna de olika insatser som görs. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels ulskotlelshemställan, dels r-eservalionen av , och förklarades den förrapropositionen vara rned övervägande ja besvarad. Sedan begärlvolering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill alt kammaren bifaller socialulskotlels hemslällan i betänkandetnr 12 punkten A röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av . Vid orni-östning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 10 Meddelande ang. plena onsdagen den 9 och HerrTREDJE VICE TALMANNEN yttrade: Dagens sammanträde kommer atl utan middagspaus fortsättaslill dess hela föredragningslistan genomgålls. De tre ulskollsbelänkanden, som bordlagts andragången och alltså skulle kunna företas till avgörande vid morgondagenssammanträde, väntas inle föranleda några debatter. Behandlingen av dessaärenden kan därför ulan olägenhet uppskjutas lill . Med ändring avden preliminära lidplanen blir sammanträdet kl. 13.00därför etl bordläggningssammanträde. § 11 Föredrogs socialulskotlets belänkande nr 13 i anledning av Nr 83 propositionen1973:85 angående utgifter på tilläggsslal 111 till riksstaten den /73 i vad avser anslag inom g niai 1973 verksamhetsområde. Ulskollets hemställan bifölls. Föredrogs socialutskottetsbelänkande nr 14 i anledning av motioner om arbetstidsfrågor. 1 detta betänkande behandlades motioner-na 1973:290 av m. fl. (vpk) vari hemställts A. att skulle uttala sig för en fortsaltsänkning av arbetstiden och hos regeringen anhålla om ulredning och förslag om att arbetstiden sänktes till 35 limmar , B. all hos regeringen skulle anhålla om förslagom omedelbar sänkning av arbetstiden för a) kontinuerligtskiftarbete saml all de som arbetade istorhelgsdrifl för varje arbetad storhelgsdag skuUe erhålla en ledig dagjämställd med semester, b) övrigaskiftarbetare, som skulle tillerkännas en till 35 limmar sänktarbetstid, c) underjordsarbetare,som skulle erhålla en arbetstidsförkortning till 35 limmar , d) arbetare inom transport- och servicenäringarna medoregelbundet arbete, sorn skulle jämställas med skiftarbelare och erhålla en sänkt arbetsvecka, samt 1973:661 av m. (c) vari hemställts atl hos Kungl. Maj:t begärde förslag omförkortning av arbetstiden till för dem sorn varsysselsatta i kontinuerlig drift. A. atl beträffande en generell sänkning avarbetstiden skulle avslå motionen 1973:290 i motsvarande del, B. att beträffande förkortning av arbetstidenför vissa arbetslagargrupper skuUe avslå motionen 1973:290 i motsvarande del och motionen 1973:661. 1. beträffande en generell sänkningav arbetstiden av (vpk) som ansett atl utskottet under A borthemställa, all med bifall till motionen 1973:290 imotsvarande del gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanten anfört, 149 2. betr-äffande förkortning av arbetstiden för vissaarbetslagargrupper av (vpk) som ansett all utskottet under B borthemställa, att med bifaU till motionen 1973:290 imotsvarande del och i anledning av motionen 1973:661 gav Kungl. Maj:t lUl kännavad reservanten anfört. HerrHAGBERG (vpk): Vi skall behandla en motion frånvänsterpartiet kommunisterna med krav på arbetstidsförkortning. Utskottet haravstyrkt denna och sagt all frågan skall behandlas i samband med en storarbelsmUjöutredning. Utskottet erinrar därvid om att haruttalat sig för att pensionsåldern sänks. Atl de borgeriiga vill föra ettsådant resonemang kan man möjligen förslå, men att den socialdemokratiskadelen av utskottet förfaller lUI den argumentationen har man svårare atlförstå. Man blir litet fundersam när man ser på de totalaförhållandena på arbetsplatsen och får veta att frågan om arbetstidsförkortningskall hänskjutas lill en obestämd prioritering. Det finns nämligen här barakvar att välja mellan atl prioritera arbetarna och att prioritera kapitalet.Enligt den prioritering via socialdemokraterna som kommit till ståndhar arbetarna bara sett all socialdemokraterna har öst gåvor och subventioneröver bolagsherrarna. Det framgår också av utskottets betänkande atl det saknasresurser för prioriteringen. Socialdemokraterna brukar ju säga att man skallskapa resurser, men del vill man tydligen inle göra i della fall. Nej,huvudfrågan slår kvar: VUl man uppfyUa arbetarnas krav på drägligaarbetsförhållanden, eller vill man fortsätta att göra som man gör förnärvarande, nämligen bara lyssna till bolagsherramas klagolåtar? Det behövs otvivelaktigt en arbetstidsförkortning. I århar sista etappen genomförts i den arbetstidsförkortning somtidigare har beslutals. Alla har högst 40 timmars arbetsvecka. Men sedan det.senaste beslutet fattades har arbetsförhållandena utvecklats i negativriktning. Orsakerna är att arbelsköparna vill ha ut mer av varje arbetare.Rationaliseringar har genomförts i hårt tempo, och därmed har helsen ökatbetydligt. Som en följd av den utvecklingen har vi även fåttarbetsmarknadens A-, B- och C-!ag. Många arbetare slås ut - de klarar heltenkelt inte av de krav som finns i produktionsapparaten. De som nödtorftigtklarar dem får nervösa besvär - trassliga nerver, magsår och sömnbesvär. Tendensen till snabbt stigande arbetsintensitet har ökat,framför allt . Allt flera arbetare känner all denarbetsmiljö de befinner sig i är ett hot mot deras hälsa. Det råder väl inget tvivelom atl man måste tillgodose arbetarnas krav om man skall värna om derasvälbefinnande. Men det måste också poängleras att enbart en arbetstidsförkortninginte är tillräcklig. Den måste dock förberedas , för vi vet hur långsamt delgår att genomföra den. Vårt förslag om en snabbutredning av frågan omarbetstidsförkortning'till 35 limmar är därför ett framsynt förslag. Därutövermåste arbetarna på arbetsplatserna, om del skall bli någon mening medalla åtgärder, ha rätt att vara med om att utforma sina egna arbetsvillkor. Deskall kunna sätta stopp för tidsstudier och rationaliseringar, som ärfruktansvärda gissel för dem de drabbar. Vidare skall de kunna sätta stopp förproduktionsiippläggningar som enbart syftar till all öka arbetshetsen. Rättenatt stoppa den ökande arbetsintensiteten är ett kvalitativi krav och en åtgärdsom kommer att minska antalet sjukdagar pä våra arbetsplatser och kostnadernapå våra sjukhus. Ett led i arbetet på att ge arbetarna förbättrade villkorär all minska arbetshetsen. Arbetarna bör således få möjlighet atl väljalöneform. Del måste ankomma på arbetarna på en arbetsplats att väha vilkenlöneform de vill ha. Övriga åtgärder som är synnerligen angelägna är atlsemestern förlängs och vidare alt pensionsåldern sänks, särskilt för dem somhar tungt och hälsofarligt arbete. Arbetstidsförkortningen måste alltså ingå i en plan föratl förbättra arbetarnas villkor. Naturligtvis har de borgerliga ingen plan,men del har inle heller socialdemokraterna - i varje fall har del inle kommitfram i ulskoltsskrivningen, som inte andas någonling i den riktningen. Vårt krav på alt en snabbutredning skall göras omförkortning av arbetstiden till 35 limmar är ett led i en prioritering, där viställer arbetarnas hälsa och välbefinnande framför bolagens profitjakt. Regeln om 40-limmarsarbelsveckan i arbetstidslagen är atlbetrakta som en normregel. är alltså den maximerade genomsnittsarbetstidenper vecka. Del betyder alt lagen inle reglerar några speciella gruppersarbetstid. Detta får till konsekvens atl grupper med hårt och hälsofarligtarbete kommer all ställas på mellanhand. De grupperna lämnas ul lillarbetsmarknadens parter för kompromissuppgörelser. Men eftersom effeklivilelstankenär den aUenarådande befinner sig arbetar-parten i ett svårt underiäge. Dessagrupper är i nihrorilel, och de får därför vädja om solidaritet bland sina egnaarbetskamrater. När en grupp med starkt berättigade krav på en arbetstidsförkortning,t. ex. skiftarbelare, reser sådana anspråk möts de dessutom genast avargumentet från arbelsköparna, alt en kortare arbetstid skall betalas med ökatarbete och storhelger. Del betyder all man köper sig en förmån somman får betala med en annan; man betalar genom atl offra sin fritid och fårarbeta då andra är lediga. Ur social synvinkel är detta en myckel beklagligutveckling. Det är därför från arbetarnas synpunkt mycket Ula om lagen stöderdessa grupper. Vi hävdar att arbetstidslagen skall reglera och ta tUl varadessa gruppers intressen. De som främst kräver en omedelbar sänkning av arbetstidenär de skiftgående och framför allt de som tvingas arbeta i kontinuerlig drift.Men arbetarna inom transport- och servicenäringarna, som har oregelbundnaarbetstider och etl arbete som mycket påminner om skiftarbete, kräver också enkortare arbetstid. Ytterligare en grupp som har kravet på kortare arbetstid ärde som arbetar underjord. Alt kravet på kortare arbetstid för skiftgående är starktvisar inle minst motionerna till . Ett stortantal motioner behandlar just arbetstidsförkortningen för skiftgående. Detreses där starka krav på atl arbetstiden i kontinuerlig skiftgäng skall vara33,6 limmar. I några motioner, bl. a. från den avdelning som jag tillhör. Nr 83 kräver arbetarna i det tyngstaoch farligaste produktionsavsnillet en Onsdaeenden begränsning av storhelgsarbelel.Man kräver också att övriga skiftarbetare 9 mai 1973 '' ' timmars arbetsvecka. Mankräver vidare att inga kompromisser ------------ ;------ får ske. * Jag vUl bara konstatera att denmotion som kommunis- terna idenna fråga väckt vid årets riksdag i allt väsentligt överensstämmer med dekrav som metalljobbarna ställt. Jag vill illustrera stämningen ute påarbetsplatserna genom atl citera inledningen lUI ett reportage i tidningenMetallarbetaren om skiftarbetet: "Ärdet bara antalet ton som räknas? Man haringa glada midsommarminnen från hyttan precis. Vi har också behov av gemenskap, av umgänge och fest medsläkt och vänner. Man kan inte ens ha ett normalt sexualliv. Många röster är bittra bland arbetarna pä dehelkontinuerliga skiften i Domnarvels järnverk. Hos andra har tonen resignerat.Men ett är gemensamt önskan att få vara lediga på storhelgerna. hållertålamodet på all la slut." Detta visar hur angeläget det är all genomföra enförbättring för dessa grupper i fråga om arbetstiden. Utskottet har ingenmening. Man säger att detta är en prioriteringsfråga. Det är sannerligen ensvekfull hållning mol dessa grupper med tungt och hälsofarligt arbete. Alt socialdemokraterna har hamnat i ekorrhjulet när delgäller atl bistå dem som har det sämst ställt pä arbetsplatserna illustreras avvad utskottet skriver: Arbetstidsförkortningen skall ses som en ekonomiskavvägningsfråga; den kommer att minska totalproduktionen och försena andrareformer. Med detta resonemang från utskottet hamnar man ju bara i samma läge -man kommer att byta en förmån mol en annan. kommunisterna har gjort sin avvägning ochprioritering: arbetarnas hälsa och välfärd måste gå före kapitalets. Kortare arbetstid och andra förbättringar för arbetarnakommer även atl ge andra fördelar: färre sjukdagar och färre utslagningar samtstörre möjligheter för arbetarna atl ta vara på sin fritid. Mot bakgrunden av vad jag här sagt vill jagyrka bifall till r-eservationen 1 som kräver en snabbutredning om en gener-ellarbetstidsförkortning till 35 limmar . Jag yrkar även bifall tillreservationen 2 som kräver att arbetstiden för såväl skiftarbelare ochunderjordsarbetare som de arbetare inom transport- och servicenäringarna somhar likartade arbetsförhåUanden skaU sänkas. Arbetstiden har varit och är naturligtvisfortfarande en myckel viktig faktor för en god arbetsmiljö. Det är i förstahand utifrån de värderingarna vi har atl se reformerna om de successivaarbetstidsförkortningarna , vilka innebär atl vi fr. o. rn.den 1 januari har 40-timmarsarbetsveckan helt genomförd. För de allraflesta har det inneburit att man infört fem dagars arbetsvecka. När beslutet om 40-timmarsarbetsveckan fattades avriksdagen, anslöt 152 man sig också till denprincipiella inriktning av arbetstidslagen sominnebär alt man fastställde en maximireglering av arbetstiden. Vidare Nr 83gjorde man den tillämplig på alla arbetstagare efter enhetliga regler. Qnsdaeen den Eftersom lagen på della sätt också gjordes dispositiv skapadesmöjligheter cj .- ig-j förarbetsmarknadens parter alt förhandla sig till kortare veckoarbetstid ---------- än densom lagen för-eskriver såsom maximiarbetslid. "