prot · FW0981 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tiU en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Justerades protokollen för den 26 och 27 aprU. § 2 Herr förste vice talmannen meddelade att tiU kammaren inkommet läkarintyg var sjukskriven ytterligare under tidenden . beviljades erforderlig ledighet från riksdagsgöromålen. Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden § 3 Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden Herr finansministem STRÄNG erhöUordet för alt besvara () framställda interpellation,nr 57, och anförde: har frågat om jag vill medverkatill att de mindre och medelstora företagen bereds möjligheter att öka sinupplåning ur AP-fonden. I interpellationen behandlar främst ABIndustrikredil och AB Företagskredit och pekar bl, a, på att en kraftigeftersläpning råder i de bägge institutens utbetalning av beviljade lån. Deltaleder enligt till att de mmdre och medelstora företagensmöjligheter att investera stryps i ett skede, dåinvesteringsbenägenheten tenderar alt öka. Någon sådan risk föreligger inte enligt min bedömning. Elluttryck för detta är att Industrikredil och Förelagskredit inle avvisar någonseriös låntagare, vars investeringsobjekt fyller gängse företagsekonomiskaräntabililetskrav. Jag vUI vidare erinra om att dessa institut fungerar somett slags hypoteksinstitut, dvs. de lyfter av lån, som de investerandeföretagen som regel tagit upp i bankerna. Avlyft av dessa banklån mot långa låni Industrikredil och Förelagskredit kan och skaU ske först när investeringen ärfärdig. Institutens kö av låneobjekt som är färdiga för avlyft uppgår tiUca 250 mUjoner kronor. Den genomsnittliga väntetiden för avlyft uppgår lUlomkring . Självfallet är det angeläget att söka minska dennaväntetid. Men det står också klart att jämfört med motsvarande lid för väntanpå avlyft i andra institut, såsom i bosladsfinansieringsinstiluten, är dennaväntelid myckel kort. Del torde inle vara obekant för atl vi har enmarkerad brist på långt kapital i den svenska ekonomin. Efterfrågan på långalån från praktiskt tagel alla sektorer är mycket stor. Det gäller industri- ochkraftföretagen, vars obligationslånekö uppgår lill flera miljarder kronor.Behovet av exportkrediter, för såväl mindre och medelstora som stora de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden företag,är betydande. Önskemål om vidgat låneutrymme har vidare redovisats frånSkeppshypotekskassan. Krav på långa lån finns t. ex. också från jordbrukarhåll.Vi har vidare, som jag tidigare berört, en betydande kö av oavlyfta byggnadskreditiv.1 dagslägel kan den uppskattas lill mer än 7 mUjarder kronor. Både stat ochkommuner ställer som bekant också betydande krav på den långa kapitalmarknaden. Det torde framgå av vad jag nu nämnt all del inte ärmöjligt alt helt ul tillgodose kapitaleflerfrågan från alla sektorer. Del tordeockså ha framgått att de mindre och medelstora förelagen inte befinner sig inågon särskilt missgynnad kategori. Delta hindrar inle all det är önskvärt altIndustrikredil och Företagskredit får vidgade lånemöjligheter. Detta äremellerUd i sista hand en fråga om den totala lUlgången av medel på vårkapitalmarknad. Jag får lacka finansminislern för hans svarpå min interpeUation. Jag får konstalera att svaret är beklagligtOtUlfredsställande. Min fråga gällde om vUl medverka lill alt ABIndustrikredit och Företagskredit bereds möjligheter att öka sin upplåning urAP-fonden, och frågan var främst föranledd av den kraftiga eftersläpning som redovisas i fråga om de bägge institutens utbetalning av beviljade lån. A vfinansministerns svar framgår att han icke är beredd till en sådan medverkan.Om orsaken härtill är bristande intresse eller brist på tilltro tillmöjligheterna all ingripa framgår icke. Förmodligenär del fråga om en kombination av bägge. Under alla förhållanden är den klena aktiviteten frånregeringens sida när det gäller att skapa förutsättningar för våra mindreföretag all skaffa långa krediter ytterst beklaglig. Det är härvidlag en frågabåde om möjligheter eller missade möjligheter för en betydelsefullförelagsgrupp all skaffa fram nya arbelslillfällen och om rättvisa eller om manså vill jämUkhel. Det torde inte vara obekant för att t. ex. denmindre och medelstora industrin svarar för mer än hälften av industrisysselsättningenoch att dessa förelag i jämförelse med storindustrin alltid varit grovtunderförsörjda med långa krediter. Orättvisan och ojämlikheten gentemot de storakonkurrenterna har varit desto större som de små företagen dessutom i allatider arbetat med ett proportionsvis utomordentligt lågt eget kapital, vUkeltvingat dem atl söka hålla rörelsen i gång med stora externa krediter. Dessahar till yttermera visso, vilket heller icke torde vara obekant för herrSträng, till huvudsaklig del bestått i korta och därför dyrare pengar. När AP-fonden kom tUl och sedermera de båda s. k.mellanhandsinstituten Industrikredit och Företagskredit tillskapades, väcktedelta förhoppningar hos de mindre företagen all en del av den värstaojämlikheten i exislensfömtsältningar gentemot storföretagen skulle kunnaelimineras. Småförelagen hade ju inte och har heller inte för närvarandemöjligheter att skaffa sig jämförelsevis billiga pengar genom obligationslåneller genom direkllån ur AP-fonden men fick nu vissa möjligheter i bådaavseendena. När det gällt det tidigare kanske största handikappet, brislen påeget riskvUligt kapital, har på den allra vissa, om än dimmutiva,möjligheter lill förbättring skapats genom tUlkomsten av ,vilket för övrigt innebär förverkligandet av en idé, som jag motionsledesframförde för en del år sedan. Detta bolag kan sannohkt - rätt skött - utvecklaslUl alt bli av mer än marginell betydelse för våra mmdre förelag. Mina positiva omdömen till trots vill jag dock understrykaalt de här nämnda mellanhandsinslilulen icke på långt när kan fylla behovet avlånga krediter lill de mindre företagen. Men härvidlag får självfallet demindre förelagen finna sig i atl soUdariskt med kommuner, storföretag,kraftföretag, bosladsproducenler och andra bära bördan av att den svenskakapitalmarknaden fungerar dåligt och ibland icke alls. Men vad som med skäl finnsanledning all protestera mot, det är del förhållandel alt icke ens den relativtobetydliga dei långa krediter, som efter att ha passerat det nålsöga som heterInduslrikredils lånegranskning ligger klara, kan betalas ul omgående. DelaktueUa behovet är mångdubbelt större, och uppmaning lill demindre förelagen att icke känna sig missgynnade därför att andra med störrerelativa lånebehov också får vänta, kanske längre, är därför inte särskiltvälmotiverad eller övertygande. Jag upprepar och med större övertygelse än närinterpellationen väcktes - alt del ifrågavarande låneutbelalningssloppet idagens läge, när tillskapandet av nya arbetstillfällen är samhälletsangelägnaste uppgift, leder till all många mindre industriföretags möjligheterall investera stryps eller i varje fall påtagligt minskar i etl läge dåinvesteringsbenägenhelen ökar. Visserligen är våra mindre förelag vana ochhärdade vid strypgrepp från statens sida det senaste s. k. idiolstoppet påkrediter lever i smärtsamt minne - men när nu konjunkturuppgången förefalleratt bli mera jämn eller snarare lugn, borde effektiva mmdre förelag intestoppas upp i möjligheterna all omgående skapa sysselsättning genom att fåutbetalningen av sina investeringslån fördröjda. Detta borde för övrigt stämmadåligt med egna intentioner. Han har ju gång på gång under delsenaste året och mest konkret i årets finansplan energiskt angivit atl ökatutrymme måste ges åt industrins investeringar, bl. a. isysselsältningsfrämjande syfte. Dagens interpellationssvar tUl mig rimmardåligt med dessa intentioner, som med svarets inställning bara blir ett slag iluften. Jag viU i delta sammanhang passa på att rätta enuppgift i finansministerns svar, som icke precis är felaktig men som är ensidigoch därmed missvisande. Han säger att Industrikredil och Förelagskredil"fungerar som ett slags hypoteksinstitut, dvs. de lyfter av län, som deinvesterande förelagen som regel tagit upp i bankerna". Delta är riktigt.Men när fortsätter och säger "Avlyft av dessa banklån motlånga lån i Industrikredil och Förelagskredil kan och skall ske först närinvesteringen är färdig" är beskrivningen visserligen även då formelltriktig men stämmer ändock inte med verkligheten. I själva verket gällernämligen i åtskilliga, sannolikt flertalet fall jag tänker på många ur minegen praktik - att banken icke meddelar det slutliga beslutet att länbeviljats, förrän underhandsbesked erhåUils från Industrikredil att lånetkommer all avlyftas. Detta ger ell helt annat underlag för min farhåga Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden ochfruktan atl mindre och medelstora företags möjligheter alt investera strypseUer försvåras i ett skede då de önskar sälta i gång och investera. Finansministern är som sagt av motsatt uppfattning, ochhans motivering härför verkar som ett praktfullt goddag yxskaft. Jaguttrycker oro för att en kvarts miljard av Industrikredit prövade och godkändalån till mindre företag ligger infrusna och uttrycker åsikten att detta kankomma all strypa dessa företags investeringsbenägenhet. svarar atlhan icke bedömer sådan risk föreligga, därför att "Industrikredil ochFöretagskredit inte avvisar någon seriös låntagare, vars investeringsobjektfyller gängse förelagsekonomiska räntabilitets-krav". Men, ,jag har aldrig uttryckt någon oro för att Industrikredit skulle avvisa seriösaoch solida låntagare utan för att sådana låntagare icke får ul avIndustrikredil behandlade och bevihade lån. argumentation i dettastycke synes mig vara just av det slag som stärker allmänhetens uppfattning attpolitiker alllid för en säregen dialog, vars syfte är alt prata förbi varandra,inte atl analysera etl problems brännpunkt. Men även om hela lånemekanismen endast skulle fungera pådel begränsade och formeUa sättet - vilket den inte gör - att bara beviljadeoch utnyttjade banklån avlyfts av Industrikredil först sedan investeringen ärfärdig, innebär den infrusna kvartsmiljarden en kraftig hämning avinvesteringsbenägenheten på grund av de psykologiska följderna. En tilltänklmvestering - omsorgsfullt planerad - med Industrikredit med ibilden, bygger kalkylmässigt självfallet på förmånen av den relativt hyggligaränta och långa amortering som en dylik kredit innebär. Ovisshet om hur långlid som kan gå innan avlyft kan ske och om ytterligare stockning kan uppkommakan få en företagare att uppskjuta investeringen i fråga, vUkel även sker,något som från samhäUets synpunkt i dagens läge måste vara ytterst olämphgt. Slutligen herr talman! Den innersta förklaringen enligtfinansministern till den här behandlade svårigheten är kort uttrycktkapitalmarknadens krankhet. Jag vill sluta med en ytterligare fråga lill herrSträng. Tänker regeringen göra något åt den markerade - "markerade"är finansministerns eget adjektiv bristen på långt kapital i den svenskaekonomin? Brist på förslag både från nationalekonomer och ledande bankmän omvilka mediciner som bör sättas in har sannerligen inte förelegal under senarelid. Herr finansministem STRÄNG: Interpellanten säger atl politiker för ensäregen dialog. Jag tycker atl i sitt inlägg levde upp lill denbeskrivningen på ett alldeles speciellt sätt, ell sätt ulan aU konkurrens. Hanhann i sitt inlägg här beröra rader av i och för sig intressanta frågor, menhan går ju förbi det väsentliga. Del är det atl vid varje konjunkturuppgång som vi har vaknar en viha lill investeringsaktivitet som inte har sinmotsvarighet i den kapitalmarknad som slår lill investerarnas förfogande. Dåmenar atl finansminislern i en sådan knapphetssituation bör lyftaut en sektor och ge den absoluta företräden framför alla andra sektorer. HerrSjöneU är i den avundsvärda situationen att han som han tror siggöra - kan skapa pohtisk goodwill genom att gå fram och slåss för en specieUsektor, i detta faU småföretagen. Jag kan inte göra det eftersom jag är i ensituation där del är fråga om all la hänsyn lill alla olika sektorer. Del är destora förelagen vilkas obligationsupplåning skall finansieras över AP-fonderna som jag har nämnt i svaret det är stat och kommun och det ärbostadsbyggandet. Del är fråga om att göra en så hygglig avbalansering meUandessa konkurrerande krav som det finns möjligheter tUl. Sedan tycker jag att skulle vara litetförsiktigare. Han ger onekligen oss som lyssnar tUl honom den uppfattningen atthär går storföretagens representanter omkring i en upplåningsalmosfär som ärfri från alla bekymmer. Han har ett behov av alt sätta småföretagen motstorföretagen när det gäller atl finansiera investeringar. Ingenting är jutokigare än all presentera en allvarlig fråga på del sättet. Företagsamhetenär en helhet. Storföretag och småföretag hör samman. Jag har ikammaren sagl att del finns storföretag i det här landet som har 600 småföretagsom underleverantörer. Det är utifrån denna helhetssyn som regeringen ständigtmåste bedöma hur den här ömtåliga ransoneringen skall hanleras. Det är bara allgöra den med hänsynstagande åt alla håll i stället för alt som görresa sig i bänken och säga all här är del bara en viss sektor som man skallintressera sig för och ge speciella företräden. Del är en omöjligransoneringsmenlalilel. Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden HerrSJÖNELL (c): Jag tycker inte att senasteinlägg bidrar i nämnvärd mån till att förbättra sakligheten i den poUtiskadialog som jag hade anledning atl kritisera tidigare. citerar migungefär som en viss potentat citerar . Jag har inle i mitt inlägg - jaghoppas nu lyssnar ordentligt gått emot storföretagen. Jagbegagnar lillfällel atl här än en gång understryka vad jag så harsagl, nämligen att det behövs både storföretag och småföretag för att vårtnäringsliv skall fungera effektivt. Vad jag framhöll var för del första atl man bör försökautjämna ojämlikheten i konkurrensförutsättningarna och skapa bättre villkor förde små förelagen framför allt när del gäller långa krediter. All man förbättrarför en eftersatt grupp, , innebär inte att man behöver förstöra ochförsämra för en annan grupp. Det tror jag är en ganska väsentlig grundsats iden politiska debatten över huvud taget . Jag sade för det andra, och även det gick tydligen förbiherr Sträng, att när det nu är brist på krediter på kapitalmarknaden skallsjälvfaUet de mindre företagen jag sade t. o. m. solidariskt finna sig ialt de inte kan få allt vad de begär. Det är precis raka motsatsen mot vad herrSträng påslår all jag har sagt. Men jag sade också alt del borde vara rimligt all dessasmå företag kan få den lilla del som är bevUjad av Industrikredit och som ärlångtifrån det aktuella behovet. Det är någonting helt annal än alt jag harförsökt skapa motsättningar meUan storföretagen och småföretagen. Del är enlegitim strävan att försöka undanröja de små företagens sämre villkor när det Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden Jag beklagar atl tydligen i varje fall inte i daghar intresse av att bidra till detta genom någon lämplig åtgärd. Jag vill erinra om att finansmmister Sträng inte alltidhar intagit den positionen att man inte kan lyfta ut en viss sektor och ge denförmåner. Ätt jag skulle ha begärl något sådant på någon annans bekostnad ärdock en enormt överdriven tolkning av mitt yttrande. Jag har inte begärt någraprivUegier för småföretagen. Jag har bett alt de skall få litet mindre dåligkonkurrenssituation genom något bättre tillgång till långa krediter och därmedlitet större jämlikhet i förhållande till de stora konkurrenterna. Men det harän en gång hänt jag vill minnas att förra gången var strax före valet -atl regeringen funnit sig föranlåten alt lyfta ul en sektor, nämUgen just demindre företagen. Det var när man genom förhandlingar - jag förutsätter alt delvar med såg till alt Industrikredil och Företagskredit fickökade möjligheter att lämna ul sådana här lån. Skulle det inte vara ganska angelägetmed en sådan förhandling även ? Man behöver inle tala om atl en visssektor därigenom privilegieras utan bara om all man gör dess situation mindredålig än för när-varande. Jag tycker över huvud taget atl det är märkligt ochbeklagligt all rnan inte i ett läge då bostadsfinansieringarna har minskal ochdå man får ett tillskott till AP-fonderna av per år- mot denna bakgrund bör del ju vara möjligt och rimligt alt om inte gynna sådock förbättra de mindre förelagens möjligheter atl få lån skulle kunnakanalisera över lilel mera pengar till denna eftersatta sektor. Jag villframföra delta som en öppen frågeställning. Jag vill än en gång understryka att det inte finns någonsom helst anledning för att försöka lägga yttranden i min mun somjag inte fällt eller att ange strävanden som jag inle har. Jag är inle ute föralt köpa några slags billiga politiska vinster i detta sammanhang. Jag harhållit pä det vet pä att försöka förbättra de mindreföretagens viUkor, och det är anledningen till atl jag interpellerat ocksådenna gång. Den reträtt som presterar ifrågan om storföretagen var ju både välgörande för honom, föreställer jag mig,och klok. Han erkände att det inte är på det sättet, som det onekligen framgickav hans första anförande, att de små får stryk och all de stora är bättreställda. Del måste ju vara konsekvensen av hans uppfattning atl man skallutjämna olikheterna. säger att det förhållandet att man förbättrarsituationen för en grupp inle får förstöra och försämra för en annan grupp.Både det förra och det senare uttalandel är ju en klar dokumentation av att hananser att fördelningen av de knappa tUlgångarna är orättvis . Dåär det, tycker han, förenligt med hans intressen atl tala om den som ärförfördelad, och sedan tala indirekt om den som är privilegierad. i sittsenaste inlägg tar han tillbaka det första, så nu är jag inte riktigt säker påvar han egentligen slår, rent logiskt. Men all right, vi skaU inte diskuteramycket mer om det. Jag konstaterar den reträtt som herrSjönell har gjort. är emeUertid dåligt informerad i de frågorsom han interpellerar om. Del är uppenbart fel om han gör gällande allsmåförelagen gradvis har blivit sämre tillgodosedda via utlåningen ifrånIndustrikredil och Förelagskredil. För etl par år sedan höll man en årligutlåning på ca . Man var uppe i 550mihoner. Man har innevarande år ytterligare ökat påden utlåningstakten. Inte heller är andra sektorer bättre ställda, snararetvärtom. Vi har aldrig haft en sådan volym av oavlyfta byggnadskreditiv frånbostadsbyggandets sida som vi har . Del är någonting mellan 7 och 8miljarder - och del är dubbelt upp mot vad vi har haft tidigare. Där är ju enverifikation på att bosladsbyggarna sannerligen inle har varit favoriserade ifråga om avlyften. De krediter som gäller för obligationskön för de storaföretagen är proportionellt minst hka stora som de är när det gällersmåföretagen. Slutligen frågar : Vad har finansministern förlämpliga åtgärder i bakfickan för att förslärka den långa marknaden? Men herrSjönell vet ju lika väl som jag alt här gör man inte någon förstärkning vianågra IroUerikonsler. Det är fråga om all etablera etl sparande hushållsmässigt, inslilutionsmässigt och företagsmässigl som ger ossmöjligheter lill finansiering av den investering vi önskar. Det sparandet är ioch för sig ganska hyggligt, även om knappheten framstår mot bakgrunden av attvi önskar så mycket på olika håll. Men skulle kunna hjälpa mig ide här bekymren, om han kunde övertala sina partivänner att sluta upp med dessaförtvivlat långtgående överbud på statens budget, som om de skulle genomförasjag hoppas det inle skall lyckas - måste innebära all finansminislern iväsentligt större utsträckning än tidigare får ge sig ut och la tillgångarnapå den långa marknaden, till förfång för småföretagare och allaandra inlressen. Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden HerrSJÖNELL (c): skall inte försöka att med någotslags demagogiska trollkonster få fastslaget atl jag har gjort någon reträtt.Del räcker med all uppmana att i protokoUet läsa vad jag sade somgenmäle mot hans interpellationssvar. Jag andades inte en gång om någonmotsättning mellan storföretag och småföretag, ulan jag sade bl. a. atlsmåförelagen fick solidariskt bära bördan av att inte få vad de behövde avlånga krediter. Läs protokollet, , och var sedan hederlig nog att tatUlbaka beskyllningen att jag på något sätt först har velat komma ålstorföretagen och sedan gjort en reträtt! Jag har alltså inte gjort det. Småföretagen är inte sämre tillgodosedda, säger herrSträng och påvisar med statistik att lånevolymen har ökat under de senaste åreni Industrikredit. Men är det så märkvärdigt? Vi lever väl ändå inte i ellstatiskt samhälle. Industrin, näringslivet, över huvud taget hela samhällsekonominutvecklas ju är frän år, inte minst omsättningsmässigt. Att man då har enstörre volym nu än för några är sedan är ingenting särskUt märkligt. Om manskulle ha samma volym skulle del vara etl statiskt Ang. de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden samhällevi levde i, och del gör vi dessbättre inle. När del sedan gäller att förbättra kapitalmarknaden räknarherr Sträng upp de klassiska medlen. Del finns en del andra medel också, meneftersom vi, som jag föreställer mig, inte skall ha någon debatt omkapitalmarknaden och dess förbättrande kan del räcka med all hänvisa lill vadt. ex. har föreslagit. Men del är en sak för sig, och vi kanskefår tillfälle att ta upp en debatt om jusl de här problemen . Sedan kommer med det där orkeslösa argumentetom alt för fram överbud. Jag vUl bara säga kort och gott att detfinns inga överbud när det gäller alt få slut på en så allvarligsysselsättningskris som vi har . Om vårt program realiseras, vilketförutsätter ytterligare ansträngningar och påfrestningar på statskassan, såkommer det att bli en så pass kraftig förbättring av hela den ekonomiska situationenatt i själva verket ett netto på plussidan kommer att uppstå. Det där ideligatalet om överbud, atl om man inle ligger mUlimelerrätt, precis där påstå alt man skall ligga, kommer man med överbud, det är ingentingannal, herr lalman, än orkeslös argumentation, och den går inle längre hem. Vi har föreslagit en rad åtgärder. Vi har sagt att vi kanunderbalansera budgeten ytterligare för att få de 100 000 jobben, som vi harkallat dem, realiserade. Detta är realistiskt, och motsatsen till överbud. Om jag får tid skall jag naturligtvis läsaherr första inlägg, även om jag lyssnade rätt uppmärksamt på del. Mendet präglades ju av uppfattning om atl småförelagen ärmissgynnade, vilket förmodligen också kommer atl stå i protokollet, om inteherr går och stryker det. Då måste man fråga sig: Missgynnade i förhållande tillvad? Naturligtvis de andra, större företagen, eftersom vi talar omföretagens finansiering. Eller - om jag skulle vara hygglig mot kanske han menar missgynnade i förhållande till kommunerna som tar för sig förmycket, eller till staten eller bostäderna som också lar för sig för mycket.Del har jag dementerat med mitt inlägg när jag säger att vi aldrig har haft ensådan stock av oavlyflade kreditiv i bostäderna som vi har och att statensupplåning på kapitalmarknaden på grund av situationen är så pass allvarlig attdet vore orimligt atl öka den. Dessutom vore det helt orimligt att finansieraökade statliga budgetulgifter, som och hans partivänner yrkar på,via banksystemet i en konjunklurbild som är som den är . Jag begriper alt vill dra sig ur det här, ochdet är väl, herr lalman, också rikligt att vi senare får tUlfäUen alt diskuteraekonomi. Men pläderingar om finans- och penningpolitik i dagensekonomiska situation är så pass halsbrytande och horribla alt del är svårt altalldeles gå förbi det hela. Allra sist vill jag säga att 4 miljarder är ungefär delöverbud som och hans partivänner står för, och del är klart atlman har kommitganska långt i betraklelsesältel när del gäller statens ekonomi om man börjartala om mUlimeterrättvisa i sammanhang med detta.