prot · FW09100 · 1973-12-31 00:00:00 — Tvärtom präglas propositionen i sin helhet av en vaghet och brist päklarhet som är ytterst päfaUande. Utskottet har som en bilaga tUl sittbetänkande gjort en sammanstäUning över den handläggningsordning beträffandeläromedelsgranskningen i dels samhällsorienterande, dels andra ämnen som nuskaU komma att gälla. Här visar utskottet tydligt, hur oklart och krångligt detnya systemet är. Utskottets ledamöter är väl medvetna om att, trots depåtagliga förbättringar utskottet har lyckats åstadkomma, en rad problemåterstår att lösa. Jag skulle tro att även utskottsmajoriteten delarreservanternas uppfattning att t. ex. anbudsförfarandet inte fått en särskilttillfredsställande beskrivning i propositionen. Inte ens det faktum att utbUdningsministern här använderden mest ödmjuka formulering jag någonsin sett i en proposition ursäktarvagheten. I propositionen säger han att han endast önskar redovisa "vissahällpunkter för en analys inför en försöksverksamhet" med anbudsförfarande.Blygsammare målsättning kan man knappast ange. Den organisationskommitté som tiUsatts redan innanriksdagen fattat beslut om propositionen, får nu göra ett försök att utformadetta. Vi reservanter har ansett att systemet är så omöjligt att det lika gottkunde avföras . hade föreslagit att SverigesRadios utbud av utbUdningsprogram principiellt skuUe hkställas med andraläromedel och aUtså kunna granskas av den läromedelsnämnd som föreslogs bliinrättad. På denna punkt liksom på så mänga andra har utbildningsministernfrångått läromedelsutredningens förslag och förordat att programutbudskall undantas från granskningen. Helt optimistiskt säger han att dettaproblem kan anses vara löst genom den skyldighet tUl samråd som föreliggermellan å ena sidan och och ä den andra.Hela den icke sociahstiska oppositionen i utskottet har dock funnit, att manbåde av principiella skäl och med tanke pä att den eterburna utbildningenförväntas fä en successivt ökad omfattning knappast kan se några skäl tiU attSveriges Radios skolradio- och skol-TV-program med tUlhörande material skulleha en prioriterad ställning och vara undantagna frän det granskningsförfarandesom i övrigt skuUe gälla. I reservationen 3, som jag yrkar bifall tUl, föreslåsalltså att bör besluta att samma bestämmelser skall gäUa för detryckta läromedel som tUlhandahåUer som för andra läromedel. I fräga om det eterburna programutbudet är situationenmera komplicerad. Vi säger därför i reservationen att det bör uppdras åt dennyligen tillsatta organisationskommittén att i samråd med den likaledes nyligentUlsatta radionämndsutredningen överväga och framlägga förslag om, på vUketstadium objektivitetsgranskning av de samhällsorienterande programmen skaU skeoch vUket organ som bör omhänderha granskningen av dessa och andrautbildningsprogram. Syftet med det centrala läromedelsregister som föreslås ipropositionen sägs vara att ge kommuner och andra avnämare tillgång tiU en mer Samhällsinsatser pä lärom edelsområdet Att det på mänga häll finns behov av en information somger bättre överbhck över läromedelsutbudet i olika ämnen och som innehållervissa kvahtativa data är uppenbart, men det måste ifrågasättas om ett centraltläromedelsregister med föreslagen utformning kan få den praktiska nytta somförutsätts i propositionen. För att samla in och förmedla aU den informationsom registret skaU innehåUa kommer det att fordras en omfattande apparat. Storrisk finns för att registret till omfånget blir så ohanterligt att detmotverkar sitt eget syfte. Som framgår av reservation 5 har emellertidfolkpartiet och med viss tvekan accepterat en prövning av detta systemi form av en försöksverksamhet begränsad tUl tre ämnen. Utbildningsministern föreslog att länscentralerna förpedagogiska hjälpmedel skulle a-wecklas den . Det är obegripligt hurett sådant förslag har kunnat läggas fram för utan att man med en radantytt hur de personalfrågor som då blir aktuella skall lösas. Fär staten somarbetsgivare behandla sina anställda pä det sättet? Här har ett enigt utskottföreslagit att förändringen skaU senareläggas till . Också bestämmelserna rörande fria läromedel i grundskolanföreslås av utskottet träda i kraft ett är senare än departementschefen tänktsig, alltså inte förrän . Därigenom bereds kommunerna rimhga möjligheteratt anpassa sin planering och sin skolbudget efter de principer som skaUkomma att gäUa. Utskottet har här visat en realistisk inställning tUl depraktiska problem som är förenade med att de nya principerna skaU börjatillämpas. Propositionen om läromedel har uppenbarligen varit svåratt skriva. Resultatet har också blivit en svag produkt där principernasnubblar fram mellan föga genomtänkta och praktiskt aldrig prövade modeller ochförslag. En del av de förslag som finns i propositionen har aldrig övervägts avläromedelsutredningen utan verkar närmast vara lösa hugskott.UtbUdningsutskottets ledamöter har i god samverkan slipat bort åtskilligasvagheter och ofullkomligheter. Mycket annat återstår att göra förskolöverstyrelsen och organisationskommitttén. Verkligheten torde komma attytterligare korrigera propositionens skrivbordskonstruktioner. Den som serverkligheten inte som en fiende utan som en vän hälsar detta medtUlfredsställelse. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i Skärstad (c); Vi behandlar nu utbildningsutskottetsbetänkande i anledning av proposition 76 angående samhällsinsatser päläromedelsområdet. Jag behöver inte säga att dessa åtgärder hälsas medtUlfredsstäUelse, inte minst av dem som speciellt arbetar med skolfrågorna. Läromedlen har stor betydelse, båda kvantitativt ochkvalitativt, för skolans arbete. Man kan se dem frän ideologiska, pedagogiskaoch ekonomiska aspekter. Därför är den fråga vi nu behandlar av mycket storvikt för utvecklingen av värt skolväsende. kunnaförverkligas, måste ändamålsenliga läromedel finnas i tUlräcklig Nr lOO Kostnaderna för läromedel är betydande, vUket givit tUlresiUtat att många kommuner inte anser sig ha råd att skaffa I vissa fall har läromedlen inte kommit fram , vUket'inneburitstörningar i skolarbetet; i alltför stor utsträckning har Samhällsinsatser på lärarnamåst arbeta vid kopieringsapparaten i stället för att ha läromedlen läromedelsområdet tillgängliga.Det gäUer att få fram bra läromedel, läromedel som står i överensstämmelsemed läroplanen och som fyUer kraven pä objektivitet ochsaklighet till ett för kommunerna överkomligt pris. Genom det förslag som läggs fram i propositionen trorjag det finns möjligheter att få en bättre utveckling på läromedelsområdet.Därigenom undanröjer man mänga problem för såväl lärare som elever och skaparbättre vUlkor för skolarbetet. Vi har i en motion pekat på vikten av att läroböckernastekniska utförande inte görs onödigt komplicerat och dyrt, att man använderbiUigare papper, att man försöker se över distributionsförfarandet och att detgörs större upplagor av böckerna. Jag vUl bara understryka vikten av attåtgärder av den typen vidtas. Det är också viktigt att man ger kommunerna rådgivning, såatt de inte gör stora felinvesteringar, t. ex. när det gäller den tekniskaapparaturen. På den sidan tror jag att det på sina håll har förekommit en delmisstag, men jag hoppas att man även i dessa fall skall kunna få grepp översituationen. Jag vUl betona att ambitionen att håUaläromedelskostnaderna nere inte får innebära att skolans målsättning inteförverkligas. Ambitionen att sänka kostnaderna skall göra det möjligt för kommunernaatt inom sina ekonomiska ramar förverkliga läroplanens intentioner. Jag tror det finns anledning att understryka detta. Jaganser att det ligger i linje med läroplanens intentioner att eleverna hartiUgång till läroböcker där de kan göra anteckningar och understrykningar, attde får ta med sig böckerna hem och även på detta sätt tUlgodogöra sig denundervisning som skolan erbjuder. Vi fär inte stå främmande för några åtgärder som kan verkapressande pä läromedelskostnaderna. I propositionen föreslås ettanbudsförfarande; Från sida har vi väl ingen övertro pä att detta i ochför sig kan sänka kostnaderna, men vi finner ingen anledning att motsätta ossuppslag av den här arten. Det viktigaste måste vara att försöksverksamheteninte automatiskt permanentas, utan att ges möjlighet att ta slutgUtigställning tiU frågan. Utskottet har biträtt vår begäran om detta. Objektivitetsgranskningen är vUctig, inte minst för attden skepsis mot skolan som finns på sina håU skaU kunna undanröjas. Att så sker är av stort värde för skolan och dess anseende. Mot den bakgrunden finner jag det vara av stor vikt att undervisningsmaterial underställs samma granskning och prövning som övrigt material. Det bör gälla aUa ämnen men inte minst sådana som enligt läroplanen anses som särskilt känshga och där man bör visa stor hänsyn tUl eleverna. PersonUgen anser jag att ibland nonchalerar läroplanens intentioner, 69 föräldrarnasuppfattningar samt elevernas ålder och mognadsgrad och på så sätt försvårarskolans arbete och skadar skolans anseende. Vi har här en reservation, och enligt vår mening kan intenågra skäl åberopas för att och skol-TV-programmen med tUlhörandematerial skall ha en prioriterad ställning. Den eterburna utbildningen väntassuccessivt fä en ökad omfattning. Vi motsätter oss inte detta men kräver attmaterialet skaU prövas och granskas. Slutligen vUl jag uttrycka mintiUfredsstäUelse över att länscentralerna för pedagogiska hjälpmedel intea-wecklas sä snabbt som förordas i propositionen. Vi får nu ytterhgare ett åratt klara ut hur läromedelsfrågorna skall lösas. Dessutom finns det inteoväsentliga personalaspekter som utskottet har pekat på. Jag tror att detkommer att vara av stort värde för inte minst småkommunerna att de i lugn ochro kan bygga upp en organisation för läromedelshanteringen, ensamma eller isamverkan med andra kommuner. Jag beratt få yrka bifall till reservationerna 3 och 5. FruSUNDBERG (m): I motionen 1868 har från moderat hållframförts önskemål om att man vid såväl den praktiska prövningen som utformningenav läromedel skall lägga särskild vikt vid läromedlets egenskap att förmedlakunskap. Utskottet har glädjande nog ställt sig positivt tUl detta, och även omutskottet inte har gjort ett särskilt uttalande i frågan vågar jag tydaskrivningen som ett löfte om att man verkligen skall beakta dennafråga. Det finns nämligen en viss anledning till oro. Låt mig från början säga att vi har väldigt mängaläromedel som frän alla synpunkter är klanderfria; det finns många utmärktaläromedel tUl rimliga priser. Men vi har också många som inte fyller de kravsom jag tycker att man har rätt att stäUa på läromedel. Få av oss här i tjänstgör som aktivalärare. Det innebär att vi har en begränsad kännedom om de läromedel somanvänds vid skolorna. Våra barn har i mindre grad möjlighet att ta hem sinaböcker, och vi själva är okunniga om moderna svenska läromedel. har mankunnat läsa i tidningarna att de svenska lO-äringarna vid en internationelljämförelse står sig utmärkt medan det tyvärr är sämre beställt med l4-åringarna.En närmare bekantskap med läromedlen har fått mig att tro att orsaken tiU dettakan vara bl. a. utformningen av vissa läromedel i . Barn börjar oftast med att läsa serier, och detta faktumhar fått snart sagt varenda läroboksförfattare att tro att läroböckerna förhela måste vara skrivna i . Pratbubblor, t. o. m. imatematikböcker, och allmän töntighet i form av uppmaningar skriv här, läsdetta, kryssa här mäste verka förlamande på all form av inlärningsaktivitetför en elev som vuxit ifrån . Läroböcker i engelska använderhuvuddelen av det mycket dyra utrymmet för teckningar av fula, förenklade,karikerade människor som säger dumma saker. Skolböckerna liknar i många fallmer och mer broschyrer, vilkas egentliga mening de flesta mäste stå främmandeför. Aktivitetensom förväntas av eleven inskränker sig tUl uppmaningar om att sätta ut kryss, streck, ettor, tvåor eller enstaka ord, s. k. Nr100 fylleriuppgifter. På grundav en som jag tycker befogad tveksamhet när det gäller 25 mai 1973 utformningenav läromedlen har vi från moderat håll krävt att läromedlen ----- skall varaså utformade att de kan förmedla kunskap. Men vi har också omrialtsinsatser pafäst mycket stort avseende vid den objektivitetsgranskning som föreslås iiciromedelsomradet propositionen för de centrala läromedlen i desamhällsorienterande ämnena. Naturligtvis är det vissa svårigheter med attklargöra vad ett centralt läromedel är. De centrala läromedlen upptar i mängafaU inte alls någon central plats i själva undervisningen. Eleverna har oftagrundbok, övningsbok, grammatik, studiehäfte, tabeUsamUng, textbok, ljudband,redovisa muntligt, redovisa skriftligt, språkbok, skrivträningsbok, litteraturbokoch arbetshäften av olika slag. En mellanstadieelev påstod att man haft 52ohka häften och böcker att hälla reda pä i orienteringsämnen. Jag tycker självatt siffran låter otrolig. Men faktum är att detta också är en synpunkt sommåste beaktas vid läromedelsproduktionen, eftersom framtagandet av varje sådanthäfte tar den dyra undervisningstiden i anspråk. Dessutom kan jag kanske ställamig skeptisk tUl elevens förmåga att avgöra vad som är centralt läromedel. Näreleverna i allmänhet får behäUa arbetshäftet tUl "Revolutioner somförändrat världen", kan de ju tro att detta är ett centralt läroämne. Det finns naturligtvis dessutom åtskiUiga synpunkter attlägga inte bara pä utformningen utan också pä innehållet i våra läroböcker.Objektivitetsgranskningen innebär ett stort steg på vägen, men jag vågar påståatt vi i gjorde ett misstag när vi tog Lgr 69, eller rättare sagt viförsummade en som jag bedömer viktig sak. De gamla läroplanerna innehöll ihögre grad en antydan eUer redogörelse för vad eleverna skulle lära sig. Dethar aUtmer försvunnit i den nya läroplanen, och det ställer ävenläromedelsproducenterna i en svår situation. Vi borde få tUl stånd en debatt omvad kunskapsinnehållet i dagens skola borde vara, speciellt med sikte på attunderiätta arbetet för läromedelsproducenterna. Lät mig ge ett exempel, I går-, , skulle enligtuppgift statens läioboksnämnd behandla en anmälan mot en historiebok förårskurs 5 i . Historia 2M, Visserligen skall inte historiavara dess konungars, vUket visat bättre än någon annan, men detgär väl långt når i denna bok i huvudsak behandlas med avseende påsitt bordsskick och ochGustaf II framställs genom två nutidakarikatyrer. Tåget över Stora Balt kallas en marsch över isen, antagligendärför att geografikunskaperna inte innefattar kännedom om Stora Balt, Bokenhar systematiskt undvikit att ta upp begrepp och fakta som anses höra tillallmänbildning. Det är påtagligt att författarna i sitt jämlikhetstänkandebyggt på uppfattningen att obildning lättare fördras om den delas av alla. Tiden är knapp och jag skulle kunna ta uppbok efter bok och framföra kritik av det här slaget, men vad jag har velat sägaär att vi mäste se läromedelsproduktionen i ett vidare perspektiv än vi hafttillfälle tUl vid utskottsbehandlingen av denna proposition. Låt mignägot beröra våra reservationer i betänkandet. Nr 100 passerar ju först registerorganet. Detta faststäUer för det första om Fredaeenden läromedlet är samhäUsorienterandeeUer ej, och för det andra om det är 25 mai1973 centralt. Skulle det inte varasamhällsorienterande och inte centralt kan -------------------- det inte granskas. Är det samhällsorienterande och centralt måste det Producenten betalar granskningen, som är avgiftsbelagd. läromedelsområdet Skulle läromedlet vara centralt menicke samhällsorienterande, respek- tivesamhällsorienterande men icke centralt må det granskas. Nämnden avgör detta,och någon avgift tas inte ut. I praktiken kommer detta att innebära att nämndenkommer att säga nej tUl sådana anhållanden om granskning. och jag har vid utskottsbehandhngenfunnit detta vara fel. I och med att ett läromedelsregister upprättas måste detvara angeläget för dem som får sina läromedel uppförda att kunna få ange attläromedlet är objektivitetsgranskat. Det är verkligen inte bara i samhällsorienterande ämnensom objektiviteten eUer jämstäUdheten meUan män och kvinnor kan åsidosättas.Det kan röra sig om exempel i matematikböcker, text i spräkböcker och i svenskaantologier. Dessa kan också vara vinklade eUer diskriminerande, och förambitiösa läromedelsväljare måste det vara angeläget att kunna få den garantisom en objektivitetsgranskning är ämnad att ge. har klart redogjort för de borgerligapartiernas skepticism när det gäller särbehandling av program. Vi har förut diskuterat skolradioprogrammen i ,och jag skall bara erinra om att radionämnden fällde ett skolradioprogram omSÄPO. De upplysningar som lämnades om var ofullständiga och onyanserade,ansåg nämnden. a. återgavs i programmet ur en riksdagsdebatt tvä mot SÄPOstarkt negativa inlägg av i , obetydligt beskurna, och avförsvarsministerns tre inlägg endast tvä meningar. TUl sist nägot om kostnadsökningarna. Det torde intefinnas en kommun i det här landet som inte beklagar de kostnadsökningar somdrabbat läromedlen. Detta är också bakgrunden till den ständigt ökaderestriktiviteten när det gäUer att ge eleverna läromedel som gåva, vUket i sintur bidragit tUl tUlkomsten av propositionen 76. Vi tycker det är riktigt attriksdagen klargör att eleverna skall ha rätt till ett läromedel i varje ämne.Det är också positivt att utskottet vidgat ämneskretsen för dessa läromedel säatt de s. k. övningsämnena inte ställs i strykklass. Övriga läromedel skall ges eleverna som län, och det ärmed glädje jag konstaterar att utskottet med anledning av en motion frän herrNordstrandh och mig klargör att läromedel som lämnas ut tUl eleverna för enlektion i sänder och samlas in igen efter lektionens slut inte kan anses somutlånade. Utskottet säger att denna metod i allmänhet torde tillämpas iskolorna endast beträffande de läromedel som tUlhandahålls eleverna i form avbredvidläsningsböcker, och min förhoppning är att så i aUa händelser blir faUetefter detta utskottets uttalande. Propositionensförslag om ett anbudsförfarande vid läromedelsproduk tion har inte kunnat godkännas av oss. Vi har emellertid i motsats tUl ledamöter inte motsatt oss en försöksverksamhet med anbudsförfarande, men vi anser inte att den föreslagna utformningen är 72 tillfredsställande. Enhgt denna kommer nämligen producenterna att åsamkasytterligare kostnader som kommer att fördyra läromedlen. Vi föreslår att manutreder frågan för att få fram ett anbudsförfarande som mte får negativakostnadseffekter i produktionsskedet. Dessutom anser vi att anbudsförfarandet iförsta hand bör rikta sig mot läromedel för bristämnena, vUket givetvis innebäratt det bör kopplas ihop med det produktionsstöd som utgår för sådanproduktion. Kravet på sänkta produktionskostnader kommer givet-vis attaktualisera frågan om en ökad standardisering av läromedlen. Det var därförytterligt glädjande att jag kunde läsa i tidningen att förslag omdetta är under utarbetande och om jag minns rätt också framlagt -nämligen hurman med olika metoder genom standardisering av läromedel skaU kunna bidra sänkning av dessa kostnader. Jag ber att fä yrka bifaU tillreservationerna I b, 2, 3 och 6 b. Samhällsinsatser på lärom edelsområdet HerrBERNDTSON i (vpk): Situationen pä läromedelsmarknaden beskrevsav läromedelsutredningen, som bl. a. fastslog att läromedelsproduktionen"är så starkt koncentrerad tUl vissa företag att man kan tala ommonopolistiska tendenser". I en prisundersökning konstaterades att"läroböcker för och gymnasiet i genomsnitt alltid är förförlagen framgångsrika projekt". Visst kan man tala om monopolistiska tendenser. Dettamotsäges inte av att antalet producenter av läromedel är stort. Detväsentligaste är att ett fåtal producenter har en dominerande ställning pämarknaden. Enbart Esselte- och Bonnierkoncernerna svarar för avtotalmarknaden. Statliga och kooperativa företag får nöja sig med endast 8procent. Kommunernas kostnader för läromedel överstiger en halvmiljard . Ätt det är för förlagen framgångsrika projekt torde framgå avatt man kalkylerar med fuUt täckningsbidrag redan på den första upplagan. Propositionen angående samhällsinsatser påläromedelsområdet innebär dock inte någon genomgripande förändring avnuvarande förhållanden på läromedelsmarknaden. Även i fortsättningen kommermarknaden att dominera-.i av privata företag. Även i fortsättningen kommerskattebetalarna att via kommunalskatten få betala förlagens framgångsrikaprojekt, och även i fortsättningen kommer den borgerhga dominansen i läromedlenatt bestå. 1 motionen 1903 har kommunisternaaktualiserat frågan om statlig produktion av läromedel. Vi har menat att fråganom förstathgande av de dominerande företagen pä detta område eller andra formerför läromedelsproduktionen kan prövas. Jag viU erinra om att LO i sittremissyttrande anfört att läromedelsproduktionen borde ligga helt i samhälletsegna företag, dvs. inom den sektor som rubriceras som statliga och kooperativaföretag. Utskottsmajoriteten nöjer sig med att förklara sig dela regeringensuppfattning att samhället inte kan ta över produktionen av läromedel. Varfördetta inte kan ske sägs dock ingenting om. I reservationen I a påpekas att de föreslagna åtgärderna Ipropositionen inte ens fyller mycket blygsamma krav vad det gäller attbegränsa Samhällsinsatser på lärom edelsom rådet denprivata dominansen pä läromedelsområdet. Reservationen förordar en utredning omstathg läromedelsproduktion. Det borgerliga synsättet har en stark dominans i dagensläromedel. Det saknas inte exempel på falsk framställning av förhållandena isamhället. Reaktionära synsätt kommer tiU uttryck i könsroUsfrågor, förhållandetinom arbetslivet och den klassmässiga uppdelningen i samhället hksom iinternationella frågor. TiU skillnad från viU jag se motionen tillden socialdemokratiska partikongressen som en beskrivning av verkligheten.Visst förmedlar läromedlen "borgerliga värderingar, könsrollsfördomar ochvästerländskt kapitalistiskt världsperspektiv, inte minst pä utvecklingen iu-länderna", som det heter i motionen i fräga. Och visst lyser läromedelmed en socialistisk utgångspunkt för sina resonemang med sin frånvaro. Dessaförhållanden har vi från vpk i andra sammanhang funnit anledning att påtala häri och även begärt åtgärder för att åstadkomma en förändring. Tyvärrhar våra krav inte fått stöd. Propositionen angriper inte hellerdessa problem på nägot avgörande sätt. inlägg tyder på direktmotstånd från sida mot en förändring av missförhållandena. Läromedelsgranskningens uppgift måste vara att ta itu meddessa missförhålladen. Vi har därför också i motionen 1903 begärt attläromedelsgranskningen bör ske under medverkan av lärare, elever och folkligaorganisationer. Utskottsmajoriteten har dock ansett att saknaranledning att nu göra något särskUt uttalande beträffande läromedelsnämndens sammansättning. Det är förvånande att inte åtminstone densocialdemokratiska delen av utskottet funnit anledning att ta mer hänsyn tillremissynpunkter från arbetarrörelsen. harexempelvis anfört att läromedelsnämnden bör inhämta LO:s uppfattning omläromedlens objektivitet när det gäller läromedel som berör LO och dessförbund. ABF har anfört att nämnden bör anlita enskilda och organisationer somkan anses ha speciella kunskaper inom de ämnen nämnden granskar. Det bästa sättetatt uppfylla dessa krav borde vara en sammansättning av nämnden som gerorganisationerna inflytande. I reservationen 4 har jag därför föreslagit attrepresentanter för lärare, elever, fackliga och politiska organisationer samtstudieorganisationer bör ingå i läromedelsnämnden. Härigenom borde också de imotior-ien 1902 uttalade önskemålen rörande könsrollsgranskningen kunnatillgodoses. Den föreslagna avvecklingen av länscentralerna förpedagogiska hjälpmedel har väckt oro och i motion 1903 begärde vi att dennaavveckling borde anstå i avvaktan på att kommunerna bygger upp erforderligorganisation pä detta område.