prot · FW0987 · 1973-12-31 00:00:00 — Jagkonstaterar därför alt byggandet av oljeeldade kraftvärmeverk är ell alternativtill snabb kärnkraftulveckling och alt del är mycket angeläget atl viundersöker hur vi bäst bör handla. Mot denna bakgrund har jag med tillfredsställelsekonstaterat atl elproducenternas samarbelsorgan Centrala driftledningen (CDL)och , som är en sammanslutning av vårafjärrvärmeproducenler, nu gör en gemensam ulredning om kraflvärmever-kenstekniska och ekonomiska förutsättningar. Resultatet av denna gemensammautredning kommer sedan att av energiprognosulredningen sällas in i sill totalasammanhang, vår hela energiförsörining. CDL:soch Värmeverksföreningensgemensamma utredning blir inte helt klar förrän mol slutet av detta år, menavsikten är atl energiprognosulredningen redan i den lägesrapport som avgeslill sommaren skall kunna redovisa visst preliminärt malerial. Jag vill när det gäller lånemöjligheterna vid utbyggnad avkraftvärmeverk hänvisa till atl redan energikommittén i sill slutbetänkande1970, energiförsörjning, framhöll nödvändigheten all sådana hinder sommotverkar en önskvärd utveckling på energiområdet undanröjs. Jag instämmer idenna bedömning. Enligt vad jag inhämtat så pågår diskussionermellan CDL och bankerna om belåningsvärdet för värmekraftslationer, ochavsikten är atl dessa diskussioner skall vidgas lill att omfatta ävenbelåningen av kraftvärmeverk. Jag vill också peka på atl statsrådet tillkallat en sakkunnig för all utreda lagstiftning om allmännavärmeanläggningar. Avsikten är all om det vid en total bedömning framgår all enviss uppvärmningsform skall väljas för ett område eller ett projekt, så skalldel finnas möjligheter all föreskriva alt uppvärmningen sker på della sätt. Delbättre tillvaratagandet av värmeunderlagel som då blir fallet kommer därvidockså alt underlätta finansieringen, bl. a. genom all huvudmannen förvärmeanläggningen får ökade möjligheter all ta ul s. k. anslutningsavgift. Anslag till energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion HerrHENNINGSSON (s): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpellation, etl svar som gläder mig mer än jag egentligen kan geuttryck för just . Anslag tiU energiförsörjning, m. rn. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-och elproduktion Denna verksamhet har här i landetkämpat med svårigheter av mångahanda slag. är såvitt jag vet förstagången i sin historia som denna verksamhet fåll-ett så reellt och klart uttryckför uppskattning som detta interpellationssvar innehåller. Egendomligt nog var jag med när vi här i landet startadeden organisation som kallas . Det skedde iGöteborg omkring 1950, kanske var del 1949. Del var representanter för de olikastädernas el- och gasverk som hade kallals till denna sammankomst för alldiskutera möjligheterna och behovet av en gemensam organisation för atttillvarata de olika orternas erfarenhet av sådan verksamhet och utröna hur manlättast skulle kunna förmedla sina erfarenheter till andra. Organisationenskapades också, men av anledningar som jag inle skall gå in på harverksamheten haft oändliga svårigheter alt kämpa emot. Den har på ellfullständigt oförtjänt sätt nonchalerats och ibland verkligen misskrediteratsbåde av tekniker och av trångsynta politiker. Med del svar som vi nu erhållitoch som väl i hög grad får betraktas som officiellt må väl denna tiden varaförbi. Jag har i min interpellation refererat laxeförhållanden ilandels mesta kraflvärmeverksslad, nämligen , som har landels lägstataxor för såväl el som värme och som håller sig med uppvärmda gågator påvintern i centrum av staden. Men fick jag i min hand en verksamhetsberättelsefrån en annan tidig värmeverksslad, nämligen , som i sinårsredovisning refererar atl man i annons delgav sinaabonnenter atl de för fick räkna med sänkta taxor för både.eloch värme, som man på många andra platser kände sig nödsakad all höjataxorna. Personligen har jag varit övertygad om all denna metodhade framtiden för sig trots alla olyckskorpar, då jag visste vad den betydde isparad oljeförbrukning. I realiteten ligger det nämligen så lill all om ettvisst område skall förses med såväl värme som el, förbrukas det 57 proceni merabränsle om produktionen sker med el och olja var för sig än vid gemensamproduktion. Dessa fakta kommer man inte förbi. Svaret innehåller visserligennågol som kan uppfattas som en liten reservation, där del heter: "Vid bedömningenav det ändamålsenUga i en sådan utbyggnad kan meningarna gå isär ber-oende pådelade uppfattningar om ohans prisutveckling och om kärnkraftensutveckling." Ja, herr statsråd, den reservationen är jag inte på någolsätt besvärad av. Jag är fullt medveten om att del i del samhälle vi nu leveroch med den sammansättning det har kommer ändå denna energiform, dvs. kombinationenel och värme att ha en given plats . Det är med stor glädje jagkonstaterar att vi också är beredda att importera s. k. nalurgas, somver-kligen är ett bränsle som är nära nog som gjort för kraftvärmeverk. Del äregendomhgt atl det tagit så innan man kommit på en metod som bättreutnyttjar oljans energiinnehåll. Alt göra sådana ändringar att man i ställetklarar värmeförsörjningen med elvärme låter enkelt, men att ändra ett samhälleshela värmeförsörjning så alt de delar som har oljevärme i stället förses medelvärme är inte alls en sä enkel sak som man försökt göra gällande när maninfört vissa nya taxor. Ättframställa införandet av elvärme som en fortsättning på en redan etableradservering är inle heller riktigt. I verkligheten är det uppvärmningen somsvarar för den primära belastningen, och det är den övriga kraftförbrukningen ihushållen som blir det sekundära. Att då hävda atl vi får värme för ettforlsältningspris är ingen relevant politik. Del skulle finnas myckel mera att säga idenna fråga, men med det positiva svaret som bakgrund har jag ingen anledningall föra någon debatt i detta ämne. Jag vill emellertid ändå inflika atl jag ärfullständigt införstådd med att ingen kan uppfatta della som ell alternativlill kärnkraft - del är endast ett tillskott som kan minska behovet av att byggaul kärnkraften. Jag ber därför herr lalman, atl få sluta della anförandebeträffande interpellationen med att lacka statsrådet för ettverkligt gott och positivt svar. Men, herr talman, även i energidebatten i övrigt har jaglust alt säga någol. Jag säger del gärna i anslutning lill , där han mycket riktigt påpekade svårigheterna all få en riktigbedömning. på 1960-talel motionerades i båda kamrarna iriksdagen varvid det begärdes en ulredning om hur och på vilket sätt riksdagenskulle få tillgång lill teknisk och vetenskaplig expertis för all därigenomerhålla möjligheter all bedöma problem,som är av den svåra sorten men vilkasbehandling kan vara myckel betydelsefull för landet i dess helhet. Denna molionframställdes därför all jag insåg alt vi kommer atl konfronteras med sådanaproblem i allt högre grad såsom en föhd av den snabba tekniska utvecklingen.Egendomligt nog bifölls motionen. Del uppdrogs åt grundlagberedningen attutforma regler för hur detta skulle gå lill. Det har gått , men jag velatt utredningen nu arbetar med denna fråga och all vi kan vänta ett resultatnågon gång . Jag är fortfarande av den uppfattningen alt vi behöver ensådan hjälp, eftersom vi saknar tekniker i nära nog alla politiska instanser.Liksom har jag emellertid blivit någol betänksam. Näringsutskottelhar haft expertis till silt förfogande för bedömning av denna energifråga, somjag erkänner är besvärlig. Men som så ofta förr har del visat sig atlhögtstående tekniker med stor erfarenhet har diametralt motsatta uppfattningar.Då uppslår det, som sade, svårigheter för oss. Det har redantidigare varit min tanke att det med ledning av den debatt som uppstår mellanolika meningsinriktningar skall bli möjligt att komma fram till riktigabedömningar. Enligt min uppfattning har så också skett. Jag vel atl vi befinner oss på ett myckel ömtåligt område,och del är en grannlaga uppgift att ta ställning för eller mot kärnkraften. behandling och i olika motioner har skilda ståndpunkter redovisats.Men det räcker inle med del, vi har dessutom uppvaktats med skrivelser avskilda slag från olika organisationer. Jag skall nämna en av dem, som kallarsig - onekligen etl originellt namn. Jag tror nog att vi är rättmånga som vill räkna oss lill jordens vänner, även om vi inle har organiseratoss under den beteckningen. Men en del motioner och yrkanden ger kanske etlintryck av att vara inspirerade av denna organisation. Det frågas på olika sätt om vi verkligen behöver så mycketenergi. I ulskoltsbetänkandel sägs alt vi ökar vår förbrukning med 4,5 procentper Anslag UU energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion Anslag till energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion Detgäller energiförbrukningen i dess helhel; i fråga om elenergiförbrukningen fårvi säkerligen räkna med en ökning . I södra den på just nu även i denna s. k. lågkonjunktur. Menfrågan kvarstår: Behöver vi så myckel energi? Sedan vi i slutet av började använda elkrafthär i landet har förbrukningen fördubblats . Man har vid tidigaretillfäUen liksom nu gjort upp prognoser för lägre konsumtion ,men varje försök att prognostisera rätt har misslyckats. Om vi får en verklighögkonjunktur är jag övertygad om att prognoserna inte heller denna gångkommer all hålla. Vår lands näringsliv har inte upphört atl rationalisera ochbör heller inle göra det. Vad innebär då rationalisering? Jo, man ersätter manuelltarbete med eldrivna maskiner. Men, säger kanske någon, del är väl inlenödvändigt! Eller man säger: Det är väl industrins egna påhitt! Även om detinle är nödvändigt och även om det är industrins egna påhitt har sådana och liknandeförändringar betydelse för allas vårt välstånd. Om vore det enda landeti världen skulle vi ulan vådor kunna göra som vi ville. Men i denkonkurrenssituation i vilken vi befinner oss kan vi inte handla utankonsekvenser för hela folkhushållel. Det är gott och väl atl vara miljövänlig -det vill även jag vara. Men jag vill inle bromsa en självklar utveckling somberör oss alla på grund av alt någon fångats av en idé, även om den idéen ärpolitiskt rnalnyltig. Vi bör kunna vara överens orn att mUjövänlighelen harblivit ett politiskt .slagträ, vilket jag alltid har reagerat mol. Alla är vimed om miljöskadorna, mer eller mindre omedvetet. Vi har från olika grupper mött motstånd motvattenkraflsulbyggnaden. Likväl kan del med skäl hävdas alt den utvinningen avenergi är den mest miljövänliga som står vårt land lill buds. Vattenkraften ärden enda för oss tillgängliga energikälla som kan användas ulan alt vi i någotavseende tär på jordens lagrade energiinnehåll. Ty solen är nog vänlig attlyfta upp vattnet till de från geografisk synpunkt högre upp belägna delarna avvårt land. Vattnet flyter ned genom våra älvar och in i turbinerna utan atlförändras i någol avseende. Det rinner ut från turbinerna lika rent som delrann in, ulan lukt eller missfärjning ja, del har inle ens blivit varmt. har varit en oskattbar tillgång förvår industriellautveckling, en tillgång som vi alla haft och har nytta av. Vi förbrukar myckelolja ja, vi har den högsta oljeförbrukningen i världen per capita. Statsrådethar redan berört orsaken härtill. Det beror i första hand på att vi är ettmycket högindustrialiseral land, och i övrigt beror del på vårt klimat. Etthögindustrialiserat land vill vi vara. Det finns de som drömmer om atl återgålUl del helt agrara samhället, där vi skulle klara oss med en betydligt mindreenergiförbrukning. Ja, del låter sig sägas. Men del vore inle ur vägen altinformera folk om vad della nu skulle innebära. Del blev säkerligen inle likaroligt och inle heller lika uppmärksammal som atl demonstrera sinmiljövänlighet. Vi har försökt alt ersätta vallenkraften med oljeeldadekondenskraftverk. Men har man protesterat mot de svavelutsläpp somblir följden av all eldning, vare sig det gäller kol eller olja. attförvåna mig över på vilka svaga bevekelsegrunder man nu är beredd alt offramiljoner för alt inte säga miljarder för alt förhindra de skador som kan uppståpå grund av dessa svavelutsläpp. Efter vad jag förstått är det ett mycketbräckligt underlag för de besluten som har presterats. Jag vill gärnavädja till regeringen atl vara ytterst restrektiv vid bedömningen av dennafråga i fortsättningen. Men gäller det kärnkraften. Man argumenterar i vissafall på etl som jag tycker mycket upprörande sätt: Del brister i kontrollenöver de utbrända bränsleelementen och del föreligger inte tillräckliga kontrollmöjligheter.Jag vågar påstå atl del inle finns någol område i vår värld som är hårdareomgärdat av säkerhetsbestämmelser än jusl denna produktion, och del finnsheller ingen bättre möjlighet atl få en starkare kontroll än genom all varjestat som sådan får ta ansvar för kontrollen. De farhågor som uttalats är i många fall verkligt överdrivna.Man talar om plutonium som etl myckel besvärande gift och det är denaturligtvis. Men man har inle anledning atl se del som så förfärligtbesvärande som man gör. För en lid sedan besökte jag Studsvik i samband med enundersökning som utförs av elnämnden inom styrelsen för teknisk utveckling. 1en av lokalerna fanns en mängd slavar innehålande plutonium. Det stod heltöppet, och jag log en sådan slav i handen. Del var en stav med en längd av och med en tjocklek av . Och jag lever fortfarande! Denna pluloniumslav är i sig självinle farlig. Plutonium är fariigt om jag förlär del eller får del i öppna sår,men det har ingen slrålningsverkan förrän det på nytl har placerats i enreaktor. Del är i funktionen därefter som faromomentel uppslår. Men detelimineras av sättet att hantera plutoniet. Plutonium ligger i ell vallenbadsom det aldrig kommer ur vid upplyflningen från funktionen, utan upplyflningensker under , och plutoniet sänks därefter ned i ett nytt vattenbad därdet får stanna en avsevärd tid. Därefter överförs del på det sätt sombeskrevs av industriministern -till utlandet. Det har också i deballen omkring detta riklats anmärkningmot nödkylningssystemel, som man säger aldrig har fungerat. Nej, jag skallerkänna alt vid de ca 100 lältvallenreaktorer som finns i bruk har delaldrig funnits något behov av detta. Däremot har man vid försök misslyckats därman inte varit lillräckligl noggrann, och man fick inle det resultat manbehövde. Men i tre andra försök som gjorts i i mindre reaktorer där manvill pröva detta system har det utfallit fullständigt i enlighet medberäkningarna. säger man alt alla säkerhetssystem kan naturligtvismisslyckas. Ja, men del finns för varje reaktor två olika system för all klarasäkerheten med nödkylning. Det finns ett system med eldriven pump som sköljeröver härden med nytt färskt vatten, om del skulle ha blivit ett rörbrotl, såatt del kylvatten som finns i härden runnit ut. För alt bemästra risken altelproduktionen upphör och strömmen bryts - även om delta system är skilt frånden vanliga produktionen och ligger på ell särskilt aggregat så har man ännuett säkerhetssystem. Man har med trycklufl skapat möjligheter alt på ell heltfriställt system fylla härden igen. Därmed anser man att säkerhelsmöjlighelernabör vara tillräckliga. Vid alla de hundra- Anslag till energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion Anslag till energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av anläggningar för kombinerad värme-ochelproduktion talslättvattenreaklorer som är i gång har det, som jag sade, icke vidnågol tillfälle funnits behov av den nödkylning vars nödvändighet man här sålivligt förespråkar. håller man på med etl experiment i Amerikai fullskalemodell för alt få en test på hur det verkligen fungerar. När man talar om de ofantliga risker som är förknippademed den fredliga utbyggnaden av atomkraften tycker jag vi ändå har anledningatl någol uppehålla oss vid hur säkerhetsbestämmelserna är utformade och hur defungerat på den militära sidan. Del plutonium som man anser vara så farligtfinns i mycket stora mängder på de militära förråden. Ingen har talat omriskerna för atl detta plutonium skulle kunna stjälas. Det är ju inte hellersaker som man springer förbi och bara stoppar i fickan. Del är verkligt tungabilar. Nära nog övervakar flygplan med kärnladdningarombord delar av världen. Man är medveten om atl kärnladdningens effektivitet iden s. k. sprängdelen inle är hållbar hur länge som helst. måsteden förnyas om man skall kunna lita på den. Dessa prov görs ideligen; man förtillbaka bomben till en upparbetningscentral för att få en ny laddningsomgång.Ändå har jag inle hört talas om all man i dessa sammanhang varit utsatt försådana vådor som enligt vad man vill göra gällande skulle finnas vid fredliganvändning av uran. Del talas också om de stora mängder av avfallsproduktersom man måste ta hand om. Del finns produkter som har mycket långavkling-ningstid och som måste slå under bevakning. Del är dock angelägel allgöra klart för alla att det inte är fråga om så stora mängder som det iblandgörs gällande. Från etl kärnkraftverk på låt oss säga , som väl fåranses som ett relativt stort kärnkraftverk, bildas avfall som manbehöver la hand om i storleksordningen ungefär 1,6 m''. inneslutes försti bly och sedan i stål innan del transporteras därifrån, sedan det avklingat ivattenbadet. Man måste ha mycket dålig uppfattning om världens industriella ochvetenskapliga kapacitet, om man inte har en avgjord tilltro till att vetenskapoch teknik inom några tiotal år skall få fram en vätereaktor, dvs. Varför då tro atl man inle på någol sätt skulle kunna skapasäkerhet för omhändertagandet av avfallet från fusionsreaktorn. Jag tycker alldel är en nedvärdering av den tekniska kapaciteten, som man inle har anledninggöra. Del skulle finnas myckel mer alt säga, menåtskilligt har redan anförts, och jag vill därför sluta med att yrka bifalllill näringsutskotlets betänkande i dess helhet. () kort genmäle: När det gäller kontrollen över de utbrändaelementen har jag inle påstått all den på någol sätt skulle vara slarvig.Enligt de uppgifler jag har fått är problemet med korltidsförvaringen löst. Manhar nu tekniska möjligheter alt förvara del radiokliva avfallet. Men allaexperter är överens om att långtidsförvaringen är ell olöst problem. Man måstealltså fortsätta alt aktivt övervaka detta avfall århundrade efter århundrade.Del är just del problemet som har blivit bekant den senaste Delär där man ställer sådana krav på kommande generationer och socialainstitutioner som vi inte har räll alt göra enligt min mening. De uppgifter om plutonium som gav var förmig nya. Jag tycker det var myckel värdefullt all få reda på detta. Min förstareaktion var tvåfaldig: Det är tydligen lättare atl hantera plutonium ochalltså stjäla det och göra atombomber av det än vad jag räknat med. Å andrasidan är det tydligen inte giftigt på det sätt som jag har räknat med. Jag är glad alt få säga att vi självfallet skall varaöppna för alla fakta som kommer in. Del är just därför delta års uppskov är såviktigt, så alt vi i lugn och ro får fram alla tillgängliga fakta och kan dravåra egna slutsatser av dem. Anslag till energiförsörjning, m. m. () kort genmäle: Om man drar den slutsatsen, ,alt del är lätt all komma över plutonium därför atl jag kunde komma i kontaktmed det på Studsvik, är del väl ändå alt dra lilel för stora växlar litet välsnabbi. Del finns nog få institutioner i vårt land som del är svårare alt kommain i obemärkt än jusl Studsvik, Man måste lämna legitimation, och man måste hanågon med sig som talar om vem man är, om man över huvud taget skall få kommain. Jag tillhör styrelsen för teknisk utvecklings energinämnd, och vi var därin corpore för all titta pä dessa saker. () kort genmäle: Jag hörde med stort intresse på herrHenningssons redogörelse för hur man nu börjar få bättre förståelse för hureffektiva och på många sätt förmånliga de kombinerade kraftvärmeanläggningarnaär. Man har i dagens debatt vid fleratillfällen hänvisat lill en frågeställning, som ligger nära den vi behandlar , nämligen den som var aktuell när Ritsem-Kaitumdiskuterades. Vid det tillfället redovisade jag syt\punkter som hadeöverlämnats till mig från professor och en del av hans medarbetare, somjust ingav en rekommendation för atl man skulle satsa mera på kraftvärmeverk.Jag tillät mig den gången atl framhålla alt här fanns en möjlighet som manborde la med i bilden, när man var inställd på atl bygga ut andra kraftkällor.Vid det lillfällel ironiserade dåvarande industriministern, ,över delta och menade att del var små ynkliga kraftkällor, som knappast hadeframtiden för sig, och alt man över huvud laget inte borde nämna dem när delvar fråga om väsentliga tillskott till vår kraftförsörining. Mot denna bakgrundhörde jag nu med stort intresse beskeden från all man trotsmotstånd på olika håll och trots bristande förståelse har kommit fram lill ettresultat som visar atl man här har en värdefull form för alt framställa kraftoch värme. HerrHENNINGSSON (s) kort genmäle: Jag vill bara säga till alt jagunder har strävat efter all komma fram till förståelse för de härvägarna, men jag vill också säga atl jag likväl röstade för Ritsemdärför att jag Anslag till energiförsörjning, rn. ansåg attvi behövde den kraftkällan också. Jag vill emellertid nu klart säga ifrån - dethar jag gjort tidigare också all Ritsem är ingen motpol till kärnkraften.Även om vi kan utvinna åtskilligt ur det projektet kanvi inle komma upp till sådan nivå i förhållande lill energiförbrukningen att vikan undvara utbyggnaden av kärnkraftverk. Men som etl tillskott tillenergiförsörjningen kan Ritsem kanske bidra till atl vi inte behöver bygga ulkärnkraftverk i den takt som man har skisserat. På den punkten får vise framåt. Del är en något märklig situation när mankommer upp efter snart fyra timmars debatt. Del mesta har sagts och sagtsbättre än vad man själv hade kunnat göra. Låt mig göra några kompletteringaroch tUl att börja med speciellt ta upp reservationen 3 i detta utskottsbetänkande,som handlar om möjligheterna atl snabbt få fram metoder och åtgärder för attbättre kunna hushålla med de, i varje fall , knappaenergiresurserna. tvivel förekommer ett visst slöseri elleroekonomiskt utnyttjande av energin. En orsak härtill utgör, såvill jag förslår,bl. a. energiskattens utformning. Vi har ännu inle vidtagit de åtgärder som ärmöjliga för att minska s. k. onödig förbrukning. Som exempel kan nämnasprivatbilismen. 1 den situation som vi får räkna med när del gälleroljan tycker jag del kunde vara rimligt, att åtminstone för privalbilisterna -över en viss årlig körsträcka - införa betydligt hårdare fordonsbeskatlning förall den vägen komma till rätta med, vad vi kan tycka vara, onödig körning. Påsamma sätt kunde man förfara med uppvärmningen, som industriministern talade omhär och som svarar för av vår energikonsumtion. En vissuppvärmning av våningarna, låt oss säga lill , kunde ingå som standard. Densom vill ha varmare får la en ganska dryg kostnad för detta. Isoleringen av våra bosläder, som också har berörts härtidigare, är etl annat område där vi naturligtvis kan vidta åtgärder, även omde verkar först på lång sikt. Alla dessa problem hur vi skall använda energin merarationellt, dvs. slösa mindre, isolera bättre osv., skallenergiprognosulredningen syssla med. Jag tycker i det läget atl del hade varitbefogat atl mera kraftfullt understryka dessa problem i utskollsbelänkandel,framför allt med hänsyn tagen lill det kortsiktiga perspektivet all det kanuppslå problem med oljeförsörjningen inte bara i utan också i vårt land.Och som betyder all vi redan inom den närmaste 5-10 åren kan befinna oss ibesvärliga bristsituationer. Då gäller det att komma i gång meddenna typ av åtgärder. Mot den bakgrunden, herr talman, vill jag yrka bifall lillreservationen 3 i utskottsbelänkandet.