prot · FW0984 · 1973-12-31 00:00:00 — Om åtgärder mot bristen på barnmorskor § 1 Justerades protokollet för den 2 innevarande månad. § 2 Om åtgärder mot bristen på barnmorskor Herr socialministern erhöllordet för alt besvara () i kammarens protokoll för den 25 aprUintagna fråga, nr 192, och anförde: har frågat om jag kan vidtasnabba åtgärder för alt minska eUer ehminera den allvarliga brist på utbUdadebarnmorskor som föreligger och vUka åtgärder som kan tänkas ifrågakomma. Vad beträffar sjukhusen har vakanserna påbarnmorsketjänster minskat från tUl år 1972samtidigt som antalet tjänster ökat från 809 till 838, Inom den öppna hälso-och sjukvården fanns 98 barnmorsketjänster vid mödravårdscentraler,varav var vakanta. Antalet distriktsbarnmorske-tjänsler uppgick vidsamma tidpunkt lUl ca 300, varav saknade mnehavare. Därutöver finns iglesbygder ett 100-tal distriktssköterskor med barnmorskeutbildning. Dessasiffror visar inle någon större brist i personaltillgången på detta område avsjukvården. Utvecklingen inom hälso- och sjukvården torde emellertidmedföra ökat behov av barnmorskor för uppgifler i samband med hälsoundersökningar,preventivmedelsrådgivning och smärlhndring vid förlossning. Skolöverstyrelsenundersöker därför i samråd med möjligheterna att öka antaletelever inom vidareulbUdningen i obstelrik och gynekologi. Eftersom landstingen är huvudmän för utbildningen av sjuksköterskoroch barnmorskor ankommer del i första hand på landstingen själva att -vidplaneringen av vidareutbildningen göra de avvägningar meUan olikavidareulbildningshnjer som anses lämpliga med hänsyn tUl personalbehovet inomolika vårdområden. Det kan här nämnas all landslingen inte ulnyltjal samtligaav medgivna inlagningsplatser. Denna fråga har ocksåbehandlats i ulbUdningsutskoltets betänkande nr 5 . Jag ber alt få tacka socialministern för svaret på minfråga. Den har föranlelts av att del bl. a. i del län som jag representerardenna vår har varit mycket besvärligt all planera för sommaren därför att detsaknas personal. Det har betecknats som kris i pressen, men det har kanskevarit all något överdimensionera problemet. Faktum är emellertid all del är förfå barnmorskor åtminstone i den delen av landet. Om åtgärder mot bristen på barnmorskor fråga sigvad det beror på. Beror det på all ulbUdningsvolymen är OtUlräcklig förnärvarande? Jag har hört från all man där harprognostiserat behovet . begärde man 170 nya barnmorskor och1972 begärde man 230. Detta behov har inle på någol sätt fyllts. Jag har tagit reda på ulbUdningsvolymen för de här åren.1970 var den 145, 1971 värden 153 och 1972 hade den gått ned tUl 130. Detfattades faktiskt inte mindre än 100 i del prognostiserade behovet. Det är välnågot alt länka på. säger socialministern att utbildningen anpassas efterbehovet och atl det närmast är sjukvårdshuvudmännen som skall se UU alt behovetblir tUlgodosett. Detta sker efter samråd mellan landstingen ochskolöverstyrelsen. Då kan jag bara meddela all 1972, alltså för ungefär ett årsedan, begärde , efler samråd med ,ytterligare medel tUl utökning av antalet vidareulbildningskurser. Men dellämnades utan åtgärd av Kungl. begärde atl få anordna 220utbildnings-kurser medan propositionen upptog 5 mindre, dvs. 1 århar SÖ begärt ell betydhgt större antal vidareutbUdningskurser, nämligen 245. 1propositionen har antalet sådana kurser skurits ned med 20. Anslaget bevihas avett annat departement än . Utvecklingen har sålunda inte följt Landstingsförbundetsönskemål. Man kan fråga sig vad som kan göras för alt så skall bli faUet. Jaghar fått uppgift om atl slalsbidragsbeslämmelsernas utformning lägger hinder ivägen. Om del är ett stort antal sökande på en plals men ett mindre antal på enannan plals, medger inte stalsbidragsbeslämmelserna SÖ alt flytta över en kursfrån en plals tUl en annan ulan då blir kanske en kurs inställd. Så blev falletmed en kurs . 13 elever hade anmält sig, men för all en kurs skall fåanordnas krävs minst 15 elever. Föhden blev aUtså alt antalet barnmorskorminskade. Med anledning av kommentarervUl jag påpeka, atl några hinder från statligt håll inle finns mol enytterligare utökning a-v ifrågavarande utbildning. Problemet har varitatl av skolöverslyrelsen medgivna intagningsplalser inte har blivit ulnyrtjade.Från har därför tagits initiativ tUlöverläggningar med bl. a. , skolöverslyrelsen ochLandstingsförbundet angående ett bättre ulnyrtjande av intagnings-platserna.Därvid har bl. a. diskuterats möjligheterna atl etablera ell regionallsamarbete beträffande vissa vidareutbUdningslinjer. Jag kan här också nämna attvissa frågor rörande läroplanen för vidareutbildningen i obstelrik ochgynekologi övervägs inom . a. sådana frågor som ökat utrymme för prevenlivmedelsrådgivning ochsmärthndring vid förlossning. Jag ber atl få lacka för de ytterligare upplysningar somsocialministern gav. De ger löften om en förbättring på detta område, och jag troralt det är något som kommer alt uppskattas myckel, all möjligheterna atlanordna utbildning av ifrågavarande slag blir mera flexibla. Man har ändåtydligen på vissa håll ansett atl de byråkratiska formerna lagt hinder i vägenför utbildningen. Jag vUl bara återigen peka på det förhållandel att man, omman har'l. ex. 13 sökande, inle kunnat anordna en utbildningskurs därför allstalsbidragsbeslämmelserna förhindrat della. Del har fattats några elever. 13elever är ändå en god tillgång på della område, och man skuhe kanske ha kunnatmedge att en kurs startades för dessa. Alternativt hade man kunnat fylla på medelever från andra håll för atl kunna starta kursen. Jag ber änen gång alt få tacka för svaret på min enkla fråga. Ang. dispenser från gällande arbetarskyddsbestämmelser Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. dispenser från gällande arbetarskyddsbestämmelser Herr socialministern erhöllordel för atl besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 27april intagna fråga, nr 196, och anförde: har frågat mig om jag anser delfrån arbelarskyddssynpunkl lUlfredssläUande atl yrkesinspektörer och arbetarskyddsstyrelsenger dispens från gällande skyddsbestämmelser införda i skyddsanvisningar somutgivits av arbetarskyddsslyrelsen. Enligt arbelarskyddslagen har arbetarskyddsslyrelsen atlUU ledning vid tiUämpningen av lagen meddela erforderUga anvisningar. Sådanaanvisningar finns för ett nittiotal olika arbetsområden,arbetsprocesser eUer arbetsanordningar. Därjämte finns ell stort antal normerför tekniska anordningar m. m. Anvisningarna utarbetas regelmässigt i närasamverkan med bl. a. arbetslagarnas fackliga organisationer. I princip finnsinte något hmder mol alt en annan lösning än den som är angiven i anvisningarnatillämpas på den skyddsfråga som berörs, under förutsättning dock all minstsamma skyddseffekt uppnås som anvisningsbestämmelserna syftar till. Del är ettviktigt inslag i arbelar-skyddsmyndigheternas, främst yrkesinspektionens,rådgivande verksamhet alt i särskUda fall bedöma förslag lUl lösningar påskyddsproblem som anvisningarna behandlar. Arbelarskyddsmyndighelens ullålandei sådan fråga som innebär all en alternativ lösning godtas från skyddssynpunkthar ibland getts beteckningen dispens. Formellt är det, som framgår av vad jaganfört, inle fråga om dispens i vedertagen mening. Vad jag nu sagt om skyddsanvisningarnas natur innebäremeUertid inle all arbetarskyddsslyrelsen är förhindrad all, när del är möjhgtoch förhållandena gör del påkaUal, formulera sina anvisningar så atl en visslösning av en skyddsfråga blir obligatorisk. Det finns ocksåanvisnings-bestämmelser som har sådan mera tvingande utformning. Jag vUl tillägga alt arbetsmihöutredningen fortsätter siltarbete med sikte på att lägga fram förslag tUl en heh ny lagstiftning påarbetarskydds-området. Därvid kommer utredningen självfallet in på frågor somgäller den rättsliga karaktären av föreskrifter som arbetarskyddsslyrelsenmeddelar. Ang. dispenser från gällande arbetarskyddsbestämmelser HerrHALLGREN (vpk): Jag vill tacka socialministern för svaret. Min fråga ärföranledd av ett enligt min mening egendomligt förfarande av yrkesinspektionenoch arbetarskyddsslyrelsen, 1 11 :e distriktet har en yrkesinspektör, som haratl övervaka bl. a, hamnen i , gett stuveribola-gel dispens fråntillämpningen av punkten 9 i sluverianvisningarna. Dessa anvisningar är somalla andra av detta slag utgivna av arbetarskydds-styrelsen och bygger på 7 §arbetarskyddslagen. Det är således tvingande bestämmelser, som socialministernockså nämnde att del fanns. Den lokala hamnarbetarfackföreningen har ansett allförfarandet innebär väsenthgt ökade risker för olycksfaU i arbetet ochöverlämnat ärendet tUl silt förbund, Hamnarbelareförbundel har överklagatdispens-givningen tUl arbetarskyddsstyrelsen som man har anförtanmärkningar mot yrkesinspektören, som har givit dessa dispenser.Arbetarskyddsstyrelsen har godkänt yrkesinspektörens handlande, och det innebärsåledes all man inte behöver tUlämpa punkten 9 i anvisningarna. Denbestämmelse som ges i punkten 9 skall jag citera; "Luckbas skaU, såvida ej särskilt förhållandeberättigar tUl undanlag, finnas för varje arbelslag(gäng) ombord, för vilketsärskild kran eller vinsch är avdelad," Luckbasens uppgift är all dirigera kranmaskinislen ellervinschmannen och att övervaka arbetet i övrigt så att säkerhetsbestämmelsernaföljs, Sluveriarbetarna i måste i början av aprU månadvidta en arbetsinställelse för all tvinga sig tUl en luckbas, när de ansåg detvara absolut nödvändigt för alt skydda sig. Jag betraktar arbetarskyddsstyrelsens förfarande som urskyddssynpunkt verklighetsfrämmande och anmärkningsvärt. Den myndighet som ärhögsta övervakande instans går här helt och hållet på arbelsköparnas linje ochmedger dispens, Sluveribolaget kan på sin höjd tjäna i limmen pådetta. Jag anser atl del är en fullkomligt felaktig hnje all sluveriarbetarnassäkerhet skall värderas till i limmen. har socialministern inte exakt svarat huruvida hananser delta tillfredsställande eller inte. Det var del som jag frågade om, ochjag vUl ytterligare en gång ställa frågan: Anser socialministern atl det ärtUlfredsställande atl man lämnar sådan dispens? Jag hade en interpellationsdebatt med herrHallgren , och då redovisade jag min syn på olika frågor somrör arbetarskyddsanvisningarna. Jag vill i myckel hänvisa lill det besked jagdå lämnade. Helt naturligt kan jag inte här la upp del enskilda fallsom refererar, men jag viU lägga UU några principiellasynpunkter. Jag har redan sagt, och jag viU stryka under det igen, att det ären uppgift för arbetsmUjöutredningen atl i sitt fortsatta arbete la upp delnuvarande systemet med lag, kungörelse och anvisningar lUl ingående prövningoch därvid bl, a, överväga frågan om former m, m, för föreskrifter som dencentrala tillsynsmyndigheten meddelar. I delta sammanhang vUl jag också tillägga all såväl åretsstalsverksproposition som den proposition om en rad åtgärder för förbättradarbetsmUjö som regermgen i går lade fram i ju inrymmer mycket vikligaförslag förstärkningar av lUlsynsorganen och UU förbättrade möjligheter atteffektivt bevaka förhållandena på arbetsplatserna. (vpk): Det är gott och väl - del har sagts ,som socialministern här sade att man satsar väsentligt mer på arbetarskyddoch arbetsmihö i dagens läge. Men det avgörande är ju inte hur mycket mansatsar och vad man stiftar för lagar, när högsta beslutande myndighet inleanser alt man skall föha de bestämmelser som redan finns och som vi har ansettinte vara tillräckliga. Då hjälper det inte alt skärpa bestämmelserna, utan delär ju fråga om övervakningen. Om del verkligen skall vara på det sättet altarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspeklörer kan ge dispens från de bestämda anvisningarsom gällt enligt 7 § arbetarskyddslagen, då spelar del ingen roll atl mananslår vare sig mihoner eher miharder, utan del avgörande är då övervakningen om del är rätt myndighet som övervakar, om inle de lokala eller centralafackföreningarna skuUe ha hand om denna övervakning. Om åtgärder mot olyckshändelser vid cirkus- ochtivoliförestäUningar Överläggningen var härmed slutad, § 4 Om åtgärder mot olyckshändelser vid cirkus- ochtivoliförestäUningar Herr civilministern ordet för all besvara () i kammarens protokoll för den24 april intagna fråga, nr 190, lill herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieminrslern omhan delar uppfattningen atl det skulle vara välbetänkt att genomlagstiftningsåtgärder krav på obligatoriskt skyddsnät - skapa garantier imöjligaste mån mot dödsstörtningar vid cirkus- och tivoliföreslällningar. Frågan haröverlämnats lUl mig för besvarande. kan med stöd av allmänna ordningsstadgan isamband med tUlsländsgivning till bl, a, cirkus- och tivoliförestäUningar förvilka det alllid fordras tillstånd meddela föreskrifter med avseende påordning och säkerhet. Vid tillståndsprövningen skall beaktas bl, a, omtUlräckliga skyddsanordningar finns. För undersökning som kräver särskUdfackkunskap kan polismyndigheten anlita sakkunnig, Anordna-ren är skyldig atlfölja de ordnings- och säkerhetsföreskrifter som polismyndigheten meddelar.Enligt särskUda anvisningar som har meddelats av gällersedan den 1 maj 1966 besiktnings-och avsyningstvång för tivolianordningar.Anvisningar avser dock i första hand skyddet för allmänheten. Jag haremellertid inhämtat atl har sin uppmärksamhet fäst påfrågan om skyddsnät vid vissa uppträdanden och att styrelsen kommer alt skickaut en rekommenda- Ang. planerad förläggning av ett militärt skjut fält tillsödra tion iämnet tUl polismyndigheterna. Självfallet anser jag att åtgärder bör vidtas för atlsådana tragiska händelser som dödsstörtningar vid cirkus- ochtivoliföreslällningar skall kunna undvikas. Genom de åtgärder somrikspolisstyrelsen avser att vidta bör önskvärd säkerhet kunna vinnas. Jag ber atl få tacka för ett alldeles utmärkt svar, somegentUgen inte kunde ha varit bättre. Jag vill bara tillägga att innebörden avdet här svaret står i bästa samklang med de principer som gäller i vårt land,där vi är rädda om människoliv och människor. Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang, planerad förläggning av ett mUitärt skjutfält till södra Herr civilministern erhöll ordet för att besvaraherr () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr191, och anförde: har frågat mig hur jag ser påplanerna att förlägga ell stort militärt skjutfäll till södra , Jag antar att med sin fråga avser delförslag tUl nytl skjutfäll för garnison som militärbefälhavaren förvästra mihlär-områdel avlämnat UU chefen för armén. Chefen för armén har ännuinle tagit ställning UU förslaget. Enligt de inventeringar som legal till grund för arbetetmed den fysiska riksplaneringen riktar sig omfattande markanspråk mol BUlingen,För Sydbillingen redovisas rUcsinlressen för både friluftsliv, vetenskaplig ochkultureU naturvärd och kulturminnesvård, I området finns också betydandeläktinlressen. Länsstyrelserna har fått i uppdrag all överlägga medkommunerna för all klargöra vilka åtgärder som mot bakgrund av de förra åretfastlagda riktlinjerna för hushållningen med mark och vatten - är påkallade medhänsyn till riksintressen. Resultatet av överläggningarna och förslag tillåtgärder skall senast den 1 juh 1 974 redovisas lill Kungl, Maj:l, I enhghet med uppdraget tUl länsstyrelserna haröverläggningar påbörjats mellan i och kommunerna ilänet, I avvaktan på vad dessa överläggningar kan leda fram tUl beträffandebehovet atl skydda områden på Sydbillingen är jag inte beredd alt ta slällningUll lämpligheten av all lägga ett militärt skjutfäll i detta område. "- del största Västgölabergetoch sydligaste vildmark blir det första eldprovet för svensklandskapsplanering," Så stod del i en tidningsartikel för en lid sedan.Bakgrunden var den, alt diverse starka krafter kolliderade just i det området.Man behöver uranskiffer UU och cementkalk lill GuUhögens bruk.Man har haft planer på en motorväg och man har långt framskridna planer påett stort militärt skjulfält på södra , Det är med andra ord för Skövdekommun vitala inlressen som det gäller. Området utgör som länsstyrelsensnaturvårdsinlendenl uttryckt sig en "sällan skådad konfliktregion".Delta är bakgrunden tUl min fråga. Jag lackar civilministern för svaret. Men jag tycker ändåinte atl jag fått full klarhet i frågan om hur det här problemet skall tacklasi fortsättningen. Om man läser propositionen rörande den fysiskariksplaneringen som regeringen presenterade för slås man av två saker som är av intresse i det här sammanhanget. Den ena är att försvarets behov av mark behandlas påfallande kortfattat. Försvarsaspeklerna berörs endast på några rader i en proposition på 600 sidor. Den andra är all del är försvarels intressen som skyddas och inte tvärtom kommunens intressen gentemot försvaret. "Jag viU--- understryka", säger departements chefen i propositionen, "vad flera remissinstanser påpekar om vikten av atl berörda försvarsmyndigheter ges möjlighet att på ell tidigt stadium delta i den fysiska planeringen." Jag vUl nu fråga civUministern om del inle också finnsskäl all ge vederbörande kommun - i del här faUet - garantier för atlstatsmakterna inte påtvingar kommunen lösningar som den inle vill ha. Jag harsjälvfallet inte velat avkräva statsrådet något besked i den konkrela sakfråganutan endast önskat få själva beslutsprocessen klarlagd. Atl försvaret somhelhel är ett riksintresse i den mening ordel används i sådana här sammanhangär uppenbart. Men är ell enskilt skjulfält också ett riksintresse i dennamening? Hur kommer med andra ord en sådan här fråga att handläggas ifortsättningen? Finns det garantier för att kommunen själv får det avgörandeinflytandet i denna planfråga? Ang. planerad förläggning av ett miUtärt skjutfält tillsödra Som jag klargjorde i mitt svar blir ju gångennu den att de rikthnjer som har lagt fast för den fysiskariksplaneringen skaU prövas vid överläggningar mellan länsstyrelse och kommun.Inom ramen för de här riktlinjerna har konstaterats den vikt som BiUingen harur en rad olika synpunkter - del är naturvårdsintressen och en rad andrasynpunkter som är redovisade. Sålunda får - tvärtemot vad sade -kommunen nu tUlfälle alt redovisa sina önskemål och behov, och kommunen fårmöjlighet att tUlsammans med bedöma på vUkel sätt man skaU kunnatUlämpa de rUcllinjer som vi talar om i den fysiska riksplaneringen. Därförvore del oriktigt om jag nu i detah skulle föregripa den hanteringen genom atlange ståndpunkter i några av de frågor som kan visa sig bli aktuella när delgäUer BiUingen. Självfallet kommer behandlingen av frågan om det mihtärafältet all få anslå liUs man kan bedöma på vilket sätt man skaU kunna skydda deövriga riksintressen som är redovisade i den fysiska riksplaneringen. Av denanledningen kan ingen ställning tas till om det över huvud laget finnsmöjlighet att förlägga ett militärt fäll här förrän vi har fått se hur manskall hushålla med från de andra utgångspunkterna. Kommunens intresse är sålunda i del här sammanhanget vältillgodo-sell när det gäller kommunens möjligheter att framföra sin mening. Ang. planerad förläggning av ett militärt skjutfält tiUsödra HerrRICHARDSON (fp): All kommunen skall få möjligheter attredovisa sina synpunkter är ju alldeles självklart någol annat hade jag inleföreställt mig. Men den intressanta frågan är: Vem fattar i sista hand beslutnär det gäUer skjutfällel? Vi från har inle de allra bästaerfarenheter av handläggningen av sådana här frågor. beslötsålunda i strid mol våra önskningar all utvidga Kräks skjutfäll vidvästra stranden av , och det var etl ensidigt beslut som dengången fattade. Vad som är del centrala i della fall är alltså om del skjutfällsom det här gäller är etl riksintresse i egentlig mening. För undvikande av varje missförstånd vill jag dockframhålla att jag inte menar att del inte skall förläggas något skjutfält tillBiUingen. är ju en mUitärstad, och där har man utomordentligt godaförutsättningar för all fyUa de krav som en modern militär utbUdning ställer,men jag vill understryka all det är mycket viktigt och nödvändigt att kommunenfår svara för a-wägningen av de olika intressena: att resurser skapas förkommunens industrier, alt frilids- och mihöintressena tUlvaralas saml attmöjligheter bereds den militära utbildningen. Det skall alltså inte varaförsvarsdepartementet, regeringen eUer som ensidigt fattar beslutetom skjutfällel. Del är den centrala frågan i sammanhanget. Del kanske också bör framhållas att jag inte är av denuppfattningen atl mihövårdsintressena bäst tillgodoses om man ensidigt driverdem. Jag menar alt även de som arbetar för mihövårdsintressena bör ta hänsynlill andra intressen, t. ex. intresset av alt sysselsättning skapas i enkommun. Men den avgörande frågan är: Fattar regering och riksdag beslutet omskjutfällel, och kommer del att la över del kommunala planmonopolel? Avsikten med den handläggning av ärendet somjag tidigare redovisade är just att den skall motverka risken för ensidigabeslut. Resultatet av den handläggningen kommer sedan i sin lur atl redovisasför . Eftersom skjutfällel i den meningen är en statlig angelägenhetblir det som ytterst måste fatta beslut om huruvida det skallanläggas ett skjulfält eller inte. Och det beslutet kommer att fattas molbakgrund av de resultat som vi här i har fått redovisade för ossrörande den fysiska riksplaneringens anspråk på och de kommunalasynpunkterna i sammanhanget. Längre kommer vi säkerligen inle i denna diskussion ,. Då vill jag bara uttrycka den förhoppningenatt kontakterna i denna fråga mellan försvarsdepartementet och civildepartementetkommer all bli goda, så all den bästa lösningen blir slutresultatet. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ommöjlighet för kommuner och landsting att lämna bidrag till internationellahumanitära organisationer Herr civilministern ordet för att i ell sammanhang besvara dels i (fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 200, dels herrLorentzons (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 205,till herr justitieministern, och anförde; i har frågat mig om jagär beredd atl vidtaga sådana åtgärder som ger landstingen möjligheter att ulanvederlag överlåta viss sjukvårdsulrustning tUl u-land. Vidare har frågat justilieministern om hanär beredd all la initiativ liU etl skyndsammast möjhgt framläggande av förslagUll sådan lagändring, all hinder avlägsnas för kommuner och landsting att lämnabidrag lUl internationella hjälpaktioner. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande och jag besvarar frågorna i ett sammanhang. har vid olika tillfäUen, medanledning av väckta motioner, slagit fast att lUlhandahållande av finansiellaresurser för internationell biståndsverksamhet huvudsakligen bör vara enuppgift för slalen, kompletterad av frivUhga hjälporganisationer. Jag avseremellertid att låta utreda på vilket sätt landstings- och primärkommuner skallkunna medges rätt atl i anslutning lill svensk biståndsverksamhet medverka ihumanitära hjälpinsatser. i (fp): Herr talman!Jag lackar statsrådet för del myckel positiva svaret, I sitt svar åberopar statsrådet behandlingen iriksdagen 1970, och jag var den gången motionär men fick inte något som helstmedhåll av . Ett enhälligt utskott avstyrkte min molionnr 203, Pohtiskt sett har alla partier varit på del klara med -liksom jag själv att den kommunala huvudmannen skall vårda sina tillgångar,både fast och lös egendom. Så länge vi har en lag skall den självfallet följas.Anledningen tiU all jag log upp problemet 1970 och anledningen lill all jagställt en fråga är att förhållandena har förändrats. Vi bygger om våravårdanläggningar för att rationalisera driften, och vi får överskotts-material,som har ell bokfört värde. Det kan inle skänkas bort, men del kan säljas för enlåg summa. Om del nu på något sätt skapas möjligheter all överlämnasådant överkollsmalerial eller länder som drabbas av kalastrofervore det mycket bra. Man har väl inom aUa partier haft en annan uppfattning omförefintligheten av sådana möjligheter just när det gäller densjukvårdsulrustning som kommuner och landsting har rationaliserat bort för attfå en rationell drift på sina sjukvårdsanläggningar.