prot · FW0981 · 1973-12-31 00:00:00 — säger t. ex.: "Alltför ofta färgasomdömet om dagens skolsystem av nostalgiska minnen från tidigare skolsystem.Och de som gör jämförelserna tUlhör praktiskt taget alltid de iutbildningsavseende privUegierade grupperna. De kände ofta inte bristerna i ettorättfärdigt skolsystem.Dessa upplevdes så mycket starkare av de människor som ställdes utanför dengamla skolan. De grep sig an med uppgiften atl förnya den svenska skolan." Jag tycker atl domen över dessa i utbildningsavseendeprivilegierade människor är för hård. Så svepande och kategoriskt kan man inleavfärda insatser av människor som , , ,Hans Löwbeer, och andra som visserligen varit privilegierade iulbildningsavseende men som trots delta - eller kanske lack vare delta - varmed bland dem som grep sig an med uppgiften atl förnya den svenska skolan. För i ett interpellationssvar citerar IngvarCarlsson en kommentar i lill diskussionen om vantrivseln. Detligger visserligen en del i den kommentaren, men nog borde det finnas andrasynpunkter att upprepa än inlägg för vilka en kollega till utbildningsminislernpå den socialdemokratiska riksdagslislan för svarar! Det finns också andra polemiska inslag i svaret avvarierande finess och originalitet. Jag tar dem närmast som utslag av all mannumera på departementet inte alltid förmår skUja mellanutbildningsdepartementets och den socialdemokratiska partiapparatens uppgifter. Så lill sakfrågorna. Jag har slälll min fråga Ullutbildningsmmislern mot bakgrund av de återkommande rapporterna omotillräckliga förkunskaper hos dem som påbörjar studier vid universitet ochhögskolor. I den sammanställning över ulbUdningssiluationen vid de filosofiskafakulteterna, som upprättas , har frågan tagits upp gång efler annan. t. ex. redovisar i sin rapportavseende /72 all en uppföljning av en årgång nybörjare i matematikger vid handen att "förkunskaperna i matematik uppfattas somotillfredsställande av huvuddelen elever som kommer från ekonomisk,samhällsvetenskaplig eller allmän gymnasielinje och även av många studerandesom kommer från naturvetenskapliga gymnasielinjer". I motsvarande rapportfrån framhåller de beteendevetenskapliga institutionerna alt"de studerandes reella kunskaper i engelska, matematik och statistik ärklart otillräckliga och bereder många och stora undervisningsproblem". Studiesituationen i moderna språk har länge varitbekymmersam och tidigare också varit föremål för debatt i . Av UKÄ:srapport om studieresultaten vid de filosofiska fakulteterna /72framgår all andelen studerande i moderna språk som klarar 40 poäng på tvåterminer är myckel låg i såväl engelska, tyska som franska. I extrema fall rördet sig om . Ätt otillräckliga förkunskaper är orsaken tilldenna otillfredsställande situation förefaller alla berörda vara överens om. Men otillräckliga språkkunskaper är inte bara ell problemi språkämnena. I de flesta andra ämnen förekommer utländsk kurslitteratur,företrädesvis engelskspråkig. Möjligheterna alt använda sådan htteratur haremellertid blivit alltmer begränsade helt enkell därför alt eleverna intebehärskar engelska i tUlräcklig utsträckning. Ett diagnostiskt prov av dem skrev in sig vid visade att Ang. kvaliteten i skolutbildningen, m. m. kvaUleten i skolutbildningen, m. m. knappthälften av de ord som ingick i provet och som ansågs tillhöra grundskolansordförråd klarades av av eleverna. Undersökningsledaren drar självslutsatsen alt "de studerande som kommer till med betyget 2eller lägre i engelska kan i regel inte förväntas ha förmåga atl läsa engelskfacklitteratur med behållning. Det är här inte bara fråga om inilialsvårigheterav den sorl som möter alla problem med fackterminologin. Den bristfälligakunskapen beträffande vanliga ord är etl mera definitivt hinder. Detsammagäller med säkerhet också de studerande som har betyget 3." Bristerna i malematikkunskaper drabbar inle baramatematikundervisningen vid universiteten. De håller alltmer på atl skapa enflaskhals i den tekniska undervisningen. I sin slutrapport framhåller den s. k.MATEK-gruppen att ändrade antagnrngsbestämmelser, ökad intagningsvolym ochmmskat elevintresse har lett till att en betydande del av eleverna vid tekniskfakultet har stora svårigheter alt inhämta de kunskaper som krävs för encivilingenjörsexamen enligt gällande praxis och atl många elever vid studiernasbörjan har oUllräckliga förkunskaper för högre tekniska studier i derasnuvarande utformning. Utbildningsministern försöker i sitt svar antyda atlkritiken är oberättigad som han erkänner alt det finns vissa problemockså i den nya skolan. påslår att delar av borgerligheten ägnarsig åt en svartmålning av del svenska skolsystemet. Tyvärr finns det kanske endel sådana inslag, men den oro som min interpellation ger ullryck för ärbetingad av det grundläggande medansvar för och den solidaritet med den svenskaskolan som alltid varit berett atl visa. Vi villinte ha någon elitskola eller elilulbildning. Vi vill inte förändra de yttre ramarna och strukturernaför den nya skolan. Vi vUlinte glorifiera ett äldre skolsystem. Däremot anser vi del alldeles ofrånkomligt atl se dengamla skolan i silt historiska sammanhang och erkänna all den trots sina mångasvagheter och sin uppenbara begränsning ändå väl fyllde sin funktion påutbildningsområdet. Statsrådet tycks ha svårt atl erkänna del. Det är också angeläget att medge alt den nya skolanbrottas med problem som del är nödvändigt att snabbt och resolut ta itu med. Isilt svar antyder utbildningsminislern egentligen bara att han är medveten omatt vissa problem existerar. Det är vidare nödvändigt atl erkänna atl denutomordentligt betydelsefulla breddning av den nya skolans rekrytering som vigläds åt inte får leda till att vi slår oss till ro med det kvantitativaresultatet. Poängen med skolreformerna var ju inte atl fler elever skulle få enlängre utbildning ulan att fler elever skulle få en bättre utbildning. Att manpå socialdemokratiskt håll inte vill erkänna detta enkla faktum är bara attbeklaga. Att det skulle vara mindre viktigt alt kunna läsa, räkna, skriva ochbehärska främmande språk bara för alt utbildningen omfattar fler, har jag svårtatt förslå. Det är - som utbildningsminislern framhåUer i sitt svar riktigt all man bör akta sig för direkta jämförelser mellan den nya och dengamla skolan,inte minst därför all målen breddals och förändrats. Men delta får inteundanskymma alt del till stor del är skolan som har ansvaret för atl elevernahar de kunskaper och färdigheter sorn behövs för att kunna klara sig iyrkeslivet och i sociala sammanhang. Om vi inte ger skolan möjlighet alt klara denna uppgiftsviker vi de unga. Utan atl kunna läsa, skriva och räkna, utan att behärskaåtminstone ell främmande språk är de handikappade både vad gäller fortsaltutbildning och i sociala sammanhang. De som lämnar ulan atl klaradetta är i stort sett förutbestämda att bli vad låginkomstutredningen kallar"politiskt fatliga", socialt utanförstående. Mot den här bakgrunden är det nödvändigt alt kräva allvarje elev som lämnar skall ha fått grundläggande färdigheter iåtminstone svenska, matematik och ett främmande språk. Vår omsorg om elevernafordrar detta. För att uppnå detta kan del vara nödvändigt att salsa störreresurser på just dessa elever. Både i och i gymnasieskolan kanindividualiserade studieprogram och homogena undervisningsgrupper visa sigvara nödvändiga i många fall. Ärskursgränser måste då kunna brytas. Här är denavgörande svagheten i utbildningsministerns svar. Bristerna i förkunskapernavid inträde vid universitet eller högskolor kan inte mötas bara genomhänvisning till förstärkningen av studie- och yrkesorienteringen igymnasieskolan, arbetet inom SÖ och UKÄ med atl revidera kursplanerna och ökademöjligheter lill en fortlöpande utvärdering av skolans resultat. Alla dessa saker är bra - men det torde inte räcka för atlge förkunskaper som gör att ulgångsnivån för universitets- och högskolestudierkan hållas oförändrad. Här finnerjag del naturligt att avslutningsvis fråga statsrådet : Anser utbildningsministern att den högre utbildningenskall starta från samma ulgångsnivå som tidigare? Eller skall universitet och högskolor ta över den uppgiftsom gymnasiet tidigare fyllde på den här punkten? Ang. kvaliteten i skolutbildinngen, m. m. HerrBURENSTÄM (): Som utbildningsministern påpekar i siltinterpellalionssvar har skolan under de senaste tio, femlon åren genomgåttstora förändringar. Myckel av vad som genomförts har varit bra. Jag vill slåfast detta, som jag tackar för interpellationssvaret. Den viktigasteförbättringen är självfallet att sä många fler nu har fått möjlighet atl få enlängre utbildning. Men, herr utbildningsminister, det är inte bara fråga omalt lägga många skolår bakom sig, utan också om atl kunna lägga stora kunskaperinom sig. Många föräldrar oroar sig över hur det i en del avseenden slår till iskolan. Samma sak gäller lärarna. Oroande rapporter av det slaget är bakgrundenlill min inlerpellalion. Utbildningsministerns svar visar alt han är arg över på sina håll vågar kritisera vissa sidor av skolpolitiken. Men hur rimmarden ilskna inställningen med alla de larmrapporter som kommer frän häll, därman väl känner förhållandena inom skolan? Det är inle svårt, herr talman, atlfinna sådana rapporter som uttrycker stor oro över del problem som min Ang. kvaliteten i skolutbildningen, m. m. interpellationnärmast gäller, nämligen den sjunkande kunskapsnivån inom utbildningen. Jagskall peka på ett antal sådana rapporter och göra det för alt del verkhgenskall slå klart att del inte är den ena eller den andra borgerliga politikern,som i någon sorts illvilligt syfte ägnar sig åt en svartmålning såsomutbildningsminislern i sill interpellationssvar vill försöka få oss alt tro. Den s. k. internalionaliseringsutredningen, som nyligenframlagt sitt betänkande, har understrukit behovet av gedigna språkkunskapermen har också visat att det blivit svårare alt vid universitet och högskoloranvisa utländsk litteratur helt enkelt på grund av studenternas bristandespråkkunskaper. "Litteraturen i skolan" heter en utredning, somnyligen lagts fram. Där säger man på s. 30: "Situationen är den atlåtskilliga elever ännu på högstadium har läs- ochskrivsvårigheter." På s. 32 står det: "Brister i läsförmåga harkonstaterats hos en oroväckande stor del av eleverna." På s. 44 säger man:"Ett problem, som behandlats i samband med förskola och grundskola men sominte heller kan förbigås när det gäller gymnasieskolan, är de förekommandebristerna i den grundläggande läsfärdigheten." Det är anmärkningsvärt. Universitetskanslern har bett en arbetsgrupp utredasituationen vad beträffar matematiken vid våra tekniska högskolor. Denna arbetsgrupphar också i dagama lagt fram sina synpunkter. Man konstaterar där alt var femteblivande civilingenjör saknar grundskolekunskap i matematik. Prov som manhaft runt om med nyantagna leknologer "visar dåligtresultat på flera uppgifter av elementär karaktär -. klartotillfredsställande ur de tekniska högskolornas synpunkt." För atl ta ytterligare en källa, ur vilken man kan hämtasynpunkter på situationen inom utbildningen, kan jag nämnagymnasieinspektörernas rapporter. antal gymnasieinspektörer har varitdjärva nog all anlägga synnerligen kritiska synpunkter. Utbildningsnämndernas rapporter lill universitetskanslernär en annan källa till information, om man vUl ha klart för sig hur läget är.Jag upprepar att vad jag nu gör, herr utbUdningsminister, inte är en UWilhgborgerlig politikers försök all komma åt Er av några personliga skäl, utan vadjag gör är all jag citerar offentligt material. Om man vill bemöta detta gårdet inte atl slingra sig och säga att det är bara ell ofog alt stå ochkritisera. För atl la en annan officiell källa så låt oss titta påvad statens råd för .samhällsforskning sade i sin petita . Man talar om"sjunkande kvalitet i såväl grundutbildning, forskarutbildning somforskning". Och, säger rådets ordförande professor i enintervju i , "rådet bygger sin uppfattning på rapportersom det fått in från institutionschefer som verkligen känner sina studerandeoch deras arbetsbetingelser. Tendensen är entydig." En variation på temat är en PM som skrev , där man bl. a. anförde följande:"Med reservation för alla felkällor i statistiken måste föhande trenderbetraktas som väldokumenterade." - Observera att man talar om trender - "- alltfärre leknologer kan hålla normal sludielakt, speciellt i första - fler leknologer 'hoppar av' ibörjan av studierna jämfört med tidigare, - genomsnittliga studietiden ökar ochexaminationsfrekvensen förefaller sjunka." interpellation citerade jag ell uttalande som hadegjorts av ett antal matematiklärare i grundskola och gymnasium i . Det uttalandet var av samma kaliber som dem jag citerar här. Jag behöver inte upprepa det. Vi kan i stället vända oss till etl annal uttalande som 260 geografUärare från 143 Stockholmsskolor gjorde i en protestskrivelse om kunskaperna i deras ämne: "vet eleverna i nioende årskurs inte var ligger och tror att hgger någonstans söder om ." Jag upprepar att det inte är jag som har hittat på deltaför all vara illvillig - som man skulle kunna tro när man läserutbildningsministerns svar på min fråga, utan del var alltså 260 geografilärarei 143 Stockholmsskolor som i sin vardag funnit förhållandena vara sådana som derefererats här. Jag är själv förvånad, del måste jag erkänna, men man måste jutro vad man ser. Till detta kommer den rapport som man lagt frarn från skolöverstyrelsenoch som, intressant nog, för ett annat språk åtminstone vid denpresskonferens som måste ha anordnats när rapporten överlämnades - än det språkutbUdningsministern för i sitt interpellalionssvar. Man talar i rapporten omde dåUga inre arbetsförhållandena i skolan. Man sade att orsaken till problemenär "dåliga baskunskaper". Det är ingen konst atl föriänga denna lista, herr talman.Vi behöver bara dra oss lill minnes de olika uppgifter som nysslämnade och som såvitt jag förslår bekräftar den här bilden. Inför en sådan samstämmighet i bedömningen finner jag del,till skUlnad från utbildningsministern, angeläget all fråga om alltingverkligen är så bra som man skulle kunna tycka om man bara isolerat läste delinterpellationssvar som vi fick oss föredraget . Framför alltär det ju anmärkningsvärt att t. o. m. skolöverslyrelsen sent omsider erkänneratt här finns allvarliga problem för landets ungdom. Med sitt förnekande avfakta och med sina fördömelser över dem som ställer frågor kommerutbildningsministern i en märkvärdig dager. Det är intressant atl granska vadutbildningsministern egenlhgen har för försvarsargument. första försvarslinje är uppenbarligen denalt förneka meningsmotståndarna rätten till kritik. Det är allvarligt. Vi, dvs. "delar av borgerligeheten", som det står i interpellationssvaret,skulle genom att tala om vantrivsel i skolor och andra missförhållanden syftatill atl skada skolan. Del är del intryck som utbildningsministern villförmedla. Som ell indirekt stöd för den tanken anför han det citat urLärartidningen för i är, som för en stund sedankritiserade. Jag håller med om alt citatet ur den ledarenknappast är representativt för vad i övrigt skriver. Jag antaralt utbildningsminislern inle bara har läst ulanatt han följer med litet noggrannare än så. Jag tror alt tidningenschefredaktör själv kan vitsorda att del citat som anförde Ang. kvaliteten i skolu tbildningen, m. m. Ang. kvaUleten i skolutbildningen, tn. Han kanske t. o. m., som sagt, själv får tillfälle alt göra detnästa år här i eftersom hon ju står upptagen på samma riksdagslistasom . Mera representativt för vad brukar skrivaär vad .som framhålls i det senaste numret, nr 18-19 av , där detpå s. 18 heter: "Del är svårt att räkna alla de gånger som läraredenna vår larmat om skolans svårigheter med undervisningen, men det är underalla förhållanden ovanligt många. Upprop om 'krafttag' mot'disciplinupplösningen' cirkulerar numera snart sagl överaUl i landetsskolor." Tänk omutbildningsministern hade anfört det citatet i stället! Det gör, herr talman, ett underiigt intryck dåutbildningsminislern påstår, alt del bara är någon storis "borgerligsvartmålning" när skolan kritiseras. Intrycket blir somsagt ännu underligare när man ser all själv talar om"skolk, oro och vantrivsel, bristande baskunskaper". Om det är så atl kritiken av skolan förvärrar läget inomdenna då, herr utbildningsminister, faller ansvaret dubbelt så tungt på Er, somhar gjort så litet för att undanröja grunden för denna kritik. nästa försvarslinje är att de som framförsynpunkter innebärande all skolan behöver och kan förbättras i själva verket ärpersoner som grälar på lärarna. Nej, det vill jag verkligen skarpt ta avståndfrån. Det är inle alls på det viset, herr utbildningsminister, ulan de somframför synpunkter av den typ som jag gör i detta inlägg vänder sig mot en intei alla men i väsentliga delar misslyckad socialdemokratisk skolpolitik. Jagkänner väl igen argumentet alt den som kritiserar så att säga inte vänder sigmot regeringen utan mot de lärare och de tjänstemän det är fråga om. Del varett debattknep som dåvarande industriministern med förkäriek använde.När man kritiserade vad som hände inom näringspolitiken hette del alltid altdet var rysligt att göra det, eftersom det var delsamma som all kritisera demsom var verksamma ute i företagen. Men sä är det inte, utan det gäller i dettafall en kritik av utbildningspolitiken. Jag tror för min del all trols de mycket svåra villkor somutbildningspolitiken i vissa avseenden kommit att innebära för lärarna gördessa ett förvånansvärt fint arbete. Om någon kritiserat lärarna är del väl förövrigt det ena eller det andra socialdemokratiska statsrådet. Har jag fel, herrtalman, om jag erinrar om att statsrådet sade,atl den nya skolan inle kunde bli riktigt bra förrän man blivit av med delärare som tillhörde det tidigare skolsystemet? Ganska länge var del så attvissa socialdemokrater antydde atl om något brast inom skolan berodde del påatl lärarna inte var tillräckligt bra. Utbildningsministerns tredje försvarslinje är att del inleär möjligt all göra jämförelser beträffande utbildningskvalitet förr och ,eftersom man i den nya skolan tar in så många fler elever. Han menar att degenomsnittliga studieresultaten då måste sjunka. Jag är beredd att erkänna atldet kan ligga något i denna tanke. Men på vissa håll i landet harundersökningar visat att intagningsprocenten till gymnasiets treåriga linjerfaktiskt inte ökat utan har under denna tidmotsvarat ungefär en tredjedel av ungdomarna. Trots oförändradintagningsprocenl har kunskapsslandarden även där minskat. Det finns en synpunkt till, som gör attutbildningsministerns argument all kvaliteten måste sjunka när det blir flerelever i skolan är egendomhgt. Utbildningsministern framför i andra sammanhangmed glädje en som jag tycker riktig tanke. Han sade bl. a. i ett föredrag iUppsala i vår enligt Nya Tidnings referat, som jag tror ärriktigt: "Där" dvs. i den gamla skolan - "hade endastett litet fåtal fått möjlighet till högre studier, inte av sludielämplighel,utan av ekonomiska skäl." Som sagt ligger det säkert mycket i detkonstaterandet, men om intagningen till den gamla skolan inte skedde efterstudielämplighet utan efler någon sorts ekonomiska grunder, vad är del dä somsäger att den utvidgade skolan skulle ha fått en ur sludielämplighelssynpunktsämre sammansättning, som skulle motivera den här kvaliletsminskningen? Varfinns logiken där, herr utbildningsm mister? Sedan har vi en fjärde försvarslinje, nämligen att förnekaall det faktiskt har skett någon nedgång när det gäller studieresultaten igenomsnitt. Utbildningsminislern anför som stöd för den uppfattningen all vistår oss väl vid internationella jämförelser. Det förefaller mig dock som omutbildningsministern här överdriver någol. Matematikundersökningen placeradeoss i topp, sade i , men del var faktiskt inte riktigträtt. Det är möjligt att UNT:s referat var dåligt, men äveninterpeUalionssvaret andas en känsla av alt de internationella jämförelsernaslår benen av kritiken. Nej, med matematikundersökningen var det väl på delviset alt elever i kom i botten vid den internationella jämförelsenmedan elever i gymnasiet kom relativt högt. Men eleverna i gymnasiet vid dentidpunkt när undersökningen gjordes var elever från etl skolsystem som herrCarlsson ännu inte hade ingripit så djupt i. Vi får höra hur del är med den nya etappenav den internationella jämförelsen, som den här gången gäller naturorienteradeämnen och läsförståelse. Del har stått en del i tidningarna om det som skullege vid handen att här skulle det bli för oss synnerligen glädjande resultat,men såvitt jag har förstått det har ju varit olika föredragningar i denfrågan i ulbUdningsulskotlel osv. är resultatet något mera blandat än det somhar antytts i tidningarna. Men det kanske vi skall låta bli alt debattera förnärvarande, eftersom vi tyvärr inte har grundmaterialet. Det är en sak till, herr talman, som jag gärna skullevilja påminna om när del gäller internationella jämförelser. Det förefaller pånågot sätt som om var alldeles nöjd om vi kommer någonslans imitten vid sådana undersökningar. Men här har vi etl land som ligger i topp imånga avseenden, bl. a. ekonomiskt. Skall vi hävda den positionen, får vi alltlov alt se till att vi har ett utbildningsväsende som gör att vi på del helataget är bäst. Annars kommer vi gradvis att falla tillbaka. Man kan inte slåsig till ro med att vi ligger ungefär mitt i. Det är precis samma sak som närdel gäller det mera renodlat ekonomiska området. Skall vi försvara denbelägenhet sorn vi har såsom det land i som har den högsta inkomsten perhuvud, då får vi också se till att vi år från är investerar i kronor räknat merän andra länder. Om vi bara investerar ungefär lika Ang. kvaUleten i skolutbildningen, m. m. Ang. kvaUleten i skolutbildningen, m. m. myckel somde andra, kommer vi ohjälpligt att halka tillbaka till någon sorls mitlläge såsmåningom. Det är möjligt all det på del ena eller andra hållet finnsnågon sorts tendens att inte vilja erkänna de här fakta, som jag harförsökt återge, och göra gällande atl del inte har inträffat några sådanaförändringar som både jag och har talat om när del gäller nivånpå kunskaperna. Man blir ju förvånad när man läser i professor bok att han har varit gymnasieinspektör, men sä var han ganskakritisk i sina synpunkter och sedan blev hans uppdrag inle förnyat. Man blirockså förvånad när man ser professor hoppa av från arbetsgruppen förmatemalikstudier, efter del atl universitelskanslersämbetet har bett honomändra rapporten i, som tydligen menar, en riktning som skulle innebäranågot slags frisering av de faktiska resultaten. Den sista försvarslinjen, herr lalman, förulbUdningsministem är den, som det sägs i interpellationssvaret, att skolanskall "inte bara förmedla kunskaper om omvärlden ulan också förberedaeleven för rollen som en medborgare och yrkesman i ett demokratisktsamhälle". Det är en utmärkt målsättning. Men då är frågan: Har dennamålsättning förverkligats? Har den förverkligats i en sådan grad att defördelar som därav skulle följa kan ursäkta en eventuell sänkning ikunskapsnivåerna? För atl besvara den viktiga frågan får vi påminna oss deallvarliga synpunkter på "skolk, oro och vantrivsel" somskolöverstyrelsens egen arbetsgrapp har framfört. Den mUjö som man där harvelat beskriva kan inte, såvitt jag förstår, vara den bästa för atl utbildanågon till rollen som medborgare. Vi kan också dra oss till minnes den undersökningsom gjorde 1971 av lärarnas arbetssituation - en undersökningsom verkhgen gav nedslående resultat, såsom står alt finna i nr1920 för . Och vi kan påminna oss att lärarna i harslagit larm om vad de enligt tidningarna kallar de totalt olidligaarbetsförhållandena vid skolorna i kommunen. Om det är på det här viset, herr talman, undrar manverkligen om skolan har lyckats så väl att fullfölja sina andra syften atlutbildningsministern i resonemangen om den nya skolan ständigt kan anföradetta till någon sorts försvar för vad som händer.