prot · FW09159 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagförslagets allmänna utgångspunkt är attkreditupplysningsbranschen är en bransch som sällsynt illa lämpar sig för defria marknadskrafternas spel. Den fria konkurrensen gynnar här ensidigtkreditgivarnas intressen på bekostnad av den enskilde medborgarens rätt tillett privatliv fredat mot alltför stor insyn, Integrifetsskyddsproblemetförstärks ytterligare dels av datamaskinernas frammarsch inom branschen ochinom den offentliga förvaltningen, dels av den vidsträckta offentlighetsprincipsom vi har i vårt land inom statlig och förvaltning.Offentlighetsprincipen vill vi i och för sig ha kvar och vidareutveckla som ettskydd för den enskilde mot eventuella makfövergrepp inom förvaltningen, menbaksidan av medaljen blir då tyvärr att de uppgifter om enskilda personer, somsamlats in inom ramen för myndigheternas verksamhet, också i många fall bhrallmänt tillgängliga, bl, a, för kreditupplysningsbyråer. För aft komma till rätta med dessa problem på ett viktigtdelområde har vi nu fått ett lagförslag som kraftigt ingriper i de kommersiellakreditupplysningsföretagens verksamhet. Lagförslaget innebär bl, a, att endast företag medspeciellt tillstånd får verka på marknaden. Det innehåller också bestämmelserom tillsyn och offentlig tillsynsmyndighet datainspektionen. Det finns vidareregler som innebär kraftiga inskränkningar när det gäller vilka uppgifter somfår samlas in, lagras och föras vidare. Det fastslås också att gammalinformation skall rensas ut från kreditupplysningsföretagens register. Lagenstadgar vidare att företagen i oklara fall skall företa en prövning av vadkunden skall använda de begärda personupplysningarna till. Insynsrättigheternaför den enskilde i registret varje gång vederbörande blir föremål förkreditupplysning är också mycket långtgående. Det är dessutom stadgat i lagenom rättelserutiner i fall av felaktiga uppgifter om enskilda och företag,liksom i grava fall om skadestånd. Slutligen, och det är också viktigt, sägerlagen nej till utländska företag inom kreditupplysningsbranschen. Denna korta summering av huvudpunkterna ikreditupplysningslagen visar att samhället är berett att gå mycket långt ireglerande riktning för att skydda individerna mot en alltför inträngandekartläggning av deras privata förhållanden som man naturligtvis ocksåsökt utforma lagreglerna så att en legitim och saneradkreditupplysningsverksamhet kan fortleva. I anslutning till propositionen har också väckts några motioner. Inriktningenav dessa visar klart att oppositionspartierna drar åf ohka håll i denna fråga.Folkparfimotionen vill, såvitt jag kan se, på några punkter bjuda över ochmarkera att man ser ännu allvarligare än regeringen påintegritetsskyddsfrågorna. Centerparti- och moderatmofionerna däremot harsnarast en motsatt inriktning. Här stöder man kreditupplysningsföretagenssynpunkter när det gäller aft begränsa den enskildes insynsrättigheter i ettbestämt avseende. kommunisterna slutligen har inte alls väcktnågon motion i denna fråga. Innan jag såsom representant för utskottet går in påreservationerna, viU jag också såsom tidigare ledamot avkreditupplysningsutredningen säga en sak. Det gäller det dominerande utländskainflytande inom branschen som vi diskuterade ingående inom utredningen. i Glömmmge tog upp det i sitt inlägg. Slutet på den diskussionen blevatt de två socialdemokratiska riksdagsmännen inom utredningen reserverade sigfill förmån för ett totalförbud mot utländska företag mom denna också frånsäkerhetssynpunkt känsliga bransch. Detta blev också regeringens Unje, stöddbl. a. på de stora löntagarorganisationerna. Också här i kan vi nukonstatera aft samtliga partier - från vpk fill ställt sig bakomkravet att utländska företag infe hör hemma inom kredifupplysningsbranschen.Detta är från min synpunkt en glädjande enighet, som inte alls föreföllsjälvklar i ett inledande skede. Därefter, herr talman, vill jag säga några ord omreservationerna. I reservationen I begärs en utvidgning avkreditupplysningslagens tillämpningsområde till att även omfatta banksektornsinterna kreditupplysningsförmedling samt kreditupplysningar mellan bolag inomen och samma koncern. När det gäller banksektorn kan konstateras att i bottenför utskottsmajorifefens ställningstagande, att banksektorns internaförmedlingsverksamhet bör ligga utanför kreditupplysningslagen, liggernoggranna överväganden både av kredifupplysningsutredningen och av regeringen.Motiveringen är enkel och klar, nämligen den banksekretess som gäller inombanksektorn jämte bankinspektionens tillsynsverksamhet på detta område. Dessatvå förhållanden bör medverka till att de principer som ligger till grund förkreditupplysningslagen kommer att tillämpas även inom banksektorn fastän iandra former. Dessutom förutsätter utskottet ett nära samarbete mellanbankinspektionen och datainspektionen i detta avseende. Bankinspektionen måstealltså fa hänsyn till integritefsskyddsaspekterna i sitt inspektionsarbefe. Sedan har vi påståendet i samma reservation att ettundantag för bankernas interna kreditupplysningar skulle kunna verkasnedvridande på konkurrensen. Detta påstående anser jag vara gripet ur luffen.Låt mig bara påpeka, som klart står i propositionen, att om bankerna gårutanför banksektorn med sina kreditupplysningar så gällerkredifupplysningsla-gen. Någon snedvridning till bankernas förmån blir detalltså infe fråga om. I reservationen krävs vidare att också upplysningar mellanbolag inom en och samma förefagskoncern skall falla under lagens tillämpningsområde.Där vill jag framhålla att företagskoncernen numera är den reellaföretagsenheten. tillfälligheter avgör om ett företag ärorganiserat i ett antal aktiebolag eller på olika avdelningar inom ett och Skulle reservanterna ha varit konsekventa, borde de ha begärt attockså kreditupplysningar mellan ohka avdelningar inom ett företag skulle halagts under kreditupplysningslagens tillämpningsområde. Det har man dock intebegärt, utan här har det tagits ett rationellt grepp. Reservationen 2 handlar om förutsättningar för tillståndatt bedriva kreditupplysningsverksamhef. Reservanterna vill inte ha någonprövning av frågan huruvida företagen behövs eller inte ur samhällets synpunkt.De anser att det räcker med en allmän prövning av deras lämplighet. Till detvill jag säga att en fri konkurrens på det här känsliga området innebärproblem, även om det sker tillsyn genom datainspektionen. Ju fler företag detär fråga om att kontrollera, desto större problem är det att se till aftinfegritetsskyddsreglerna i alla avseenden följs. Därför tror jag att specielltfolkpartiet här har hamnat i fällan aft alltför stereotypt tillämpa sinkonkurrensfilosofi. Lagstiftningen skall ju inte heller tillämpas på sådantsätt aft man drastiskt skär ner antalet företag som är verksamma inombranschen. Det sägs klart ut i propositionen att det i stort sett blir fråga omen reservbestämmelse för den händelse det skulle bli överetablering på området. Reservationen 3 tar upp begränsningar ikreditinformafionen i fråga om personliga förhåUanden av ömtålig natur.Reservanterna går till attack mot dispensregeln i 6 § och hävdar att deninnebär en påtaglig urholkning av det integrifetsskydd som lagen är avsedd attge och att detta lätt kan resultera i missbruk av uppgifter som inte ärrelevanta vid bedömning av en kreditsökandes ekonomi. Jag kan bara konstateraatt här hade en helt annan uppfattning, när han diskuteradelämpligheten av ett ovillkoriigt förbud att redovisa poUtisk uppfattning,sjukdom osv. Jag ser det så, som det också står i propositionen, aft dennadispensregel skall datainspektionen tillämpa mycket restriktivt och endast omsynnerhga skäl föreligger. Det går inte att bortse från att man i vissasituationer har att göra med notoriska förbrytare, personer som gjort sigskyldiga till upprepade checkbedrägerier och liknande. Då kan det i enstakafall bli fråga om att tillämpa dispensregeln. Enligt min mening kan det således finnas anledning att vidnågot tillfälle använda dispensregeln med tanke på de ekonomiska brotten. Iförsta hand bör den också gälla förefagsupplysningar. Så jag tror attfolkpartiets betänkligheter på den här punkten är betydligt överdrivna och intehar grund i propositionens text. Jag kan nog försäkra aft datainspektionenkommer att använda sig mycket sällan av den här regeln. Reservationen 4 handlar om innehållet i uppgifter hoskreditupplysningsföretag. , och vpk vill ha en regel somger personer rätt att få ett registerbesked en gång utan avgift.Utskottsmajorifefens linje har varit i hkhet med propositionens att manskall ha möjlighet att få ett sådant registerbesked en gång mot enskälig avgift, och skälig skall i det här fallet tolkas som låg. Emellertid bör denna insynsregel framför allt ses motbakgrund av den andra insynsregeln som finns i lagförslaget, nämUgen att varjegång någon vUl ha kreditupplysningar om sig själv får man besked om detta ochom vilka uppgifter som kreditupplysningsförefaget lämnar ut. ändå varaden viktigaste och centrala regeln när det gäller att garantera de enskildamänniskorna en fortgående insyn i vad som finns i registren och hur deutnyttias. Man skall alltså inte se regeln om ettårsbeskedet separat, utan detväsentliga ur integritefssynpunkt är det som står stadgat ikreditupplysningslagen om aft det skall gå ut en underrättelse så fort man blirföremål för en kreditupplysning i ett kredifupplysningsföretag. Reservationen 5 avser inskränkningar i skyldigheten attlämna meddelande om innehållet i personupplysning. Här har ochcenterpartiet gått samman i en reservation som föreslår inskränkningar somsåvitt jag förstår går tvärtemot linje i den här frågan. Man hardock modifierat motionskraven, som innebar ännu mindre insyn. begär man attmeddelande om innehållet i personupplysning inte skall behöva lämnas av kreditupplysningsföretagom meddelande med samma innehåll har lämnats tidigare av tremånader. Det skulle medföra att en stor del av besparingarna, som herrBörjesson i Glömminge talade varmt för, går förlorade. Det innebär nämligenkrångel för kreditupplysningsföretagen att på varje punkt och för varje personhålla reda på när uppgifter och omdömen har förändrats och när det har lämnatsut uppgifter om personen i fråga. De miljonbelopp och högre priser somcenterpartiet och vill rädda åt kreditupplysningsföretagen blirfill stor del borttrollade genom att man i reservationen har gått ifrån sinamotionsyrkanden. Låt mig sluta med att säga aft den föreslagnakreditupplysningslagen kompletterar den antagna generella datalagstiftningenpå ett mycket viktigt delområde. TUlsammans kommer dessa två lagar aftytterUgare förstärka ställning som ett föregångsland när det gällerlagstiftningen på integrifetsskyddsområdet. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillnäringsufskoftets hemställan i betänkande nr 69. i (fp) kort genmäle: Jag är inte riktigt överens med herrPettersson i när han vill påstå att vi har bjudit över frän folkpartietgenom att vi har reserverat oss på olika punkter. I mitt inledningsanförandefog jag upp bakgrunden till vårt ställningstagande. Under en följd av är har viarbetat hårt på att få ett säkert system för den enskildes integritet, ocheftersom kredifupplysningsverksamheten kommer att kopplas tilldataverksamhe-ten fog jag mig friheten att tala litet om vår grundsyn när detgäller dataverksamheten som kommer att användas även ikreditupplysnings-företagen. Det är inte fråga om att bjuda överde andra partierna, utan vad vi i reservationerna har velat markera är vårgrundsyn på den enskildes integritet. Jag sade i början att vi tycker attförslaget fill lag är bra men att vi vill ha en skärpning på vissa punkter, ochdet har vi föreslagit i reservationerna. HerrHUGOSSON (s): Vid riksdag var vi ett antalsocialdemokrater som motionsledes aktualiserade integritetsfrågorna i detdatatekniska samhällesom vi då befann oss på marsch in i. I detta sammanhang pekade vi också på deintegrifetsfaror som återfinns i det kommersiella Uvet, där man använderingående och inträngande information om människorna. Resultatet av vår motionblev tiUsättandet av dels offentUghets- och sekrefesslagstiftningskommittén,dels kreditupplysningsutredningen. OSK:s arbete har som bekant redan resulterati den datalag som fattade beslut om , och på bordUgger propositionen 155 med förslag till kreditupplysningslag, som är ettresultat av kreditupplysningsufredningens arbete. Jag hoppas aft vi undervårriksdagen 1974 får fa ställning till ett tredje viktigtintegritetsskydds-förslag, nämUgen kreditupplysningsutredningens förslag tillinkassolag. Låt mig, herr falman, ge uttryck för dentillfredsställelse jag känner när vi nu har att fatta beslut i ettlagförslag som ytterligare stärker integritetsskyddet för de svenskamedborgarna och , som utskottets talesman sade, markerar att SverigeLnternationellt är en ledande nation när det gäller lagstiftning på dettaytterst viktiga område. Det lagförslag vi behandlar följer till näsfan alla delardet förslag som vi arbetade fram inom kreditupplysningsutredningen. VårtprincipieUa ställningstagande i kredifupplysningsutredningen byggde på tankenatt den som söker kredit inte kan göra anspråk på ett fullständigt skydd motinsyn i personliga och ekonomiska förhållanden men att denna insyn inte fårdrivas så långt aft det framstår som otillbörligt. De regler som vi föreslogoch som återfinns i propositionen 155 begränsar den information som fåranvändas i kreditupplysningssammanhang. Begränsningen gäller i första handinformation av särskUt ömtålig natur, t. ex. uppgift om brottslighet,alkoholmissbruk och sjukdomar, vidare information om betalningsförsummelse sominte bhvit fastställd i rättslig ordning, t. ex. uppgift om att den enskildeblivit föremål för ansökan om betalningsföreläggande eller inkassoåtgärd, samtslutligen aft information om omständigheter som ligger itiden inte skall få användas i kredifupplysningsverksamheten.Legifiinitefskravet Uksom insynsrätten är vidare väsentliga grundstenar i detintegrifetsskydd som kreditupplysningslagen ger. Inom utredningen hade vi ingående diskussioner om vilkenorganisationsform för den yrkesmässiga kreditupplysningsverksamheten somskulle tillämpas . Utredningen stannade enhälligt för enkoncessionsreglering och avvisade tanken på ett statligt monopol för allkreditupplysningsverksamhet. Den enda punkt på vilken utredningen icke varenhällig gällde i vilken utsträckning man skulle tillåta utländska företag aftbedriva kreditupplysningsverksamhet här i landet. Majoriteten av utredningenville aft förbudet mot utländskt inflytande endast skulle gällapersonupplysningar, medan jag och i ville utsträckaförbudet fill att gälla även företagsupplysningar. Det är med stor tillfredsställelse jag noterar attregeringen i sitt förslag har följt den linje vi reservanter föreslog, nämUgennej till all utländsk inblandning på den svenska kredifupplysningsmarknaden. är det ju så att ett stort multinationellt företag, Dun & Bradsfreet,dominerar den svenska kreditupplysningsmarknaden. Det beslut kommeratt fatta om innebär att detta företag måste avveckla sin Jag har om än med viss tvekan accepterat dennatidsfrist, men jag anser att det är uteslutet att något fortsatt engagemang avutländska företag på den svenska kreditupplysningsmarknaden skall förekommaefter denna tidpunkt. Visserligen säger man i sista meningen avövergångsbestämmelserna att om synnerliga skäl föreligger, så kan tillståndmeddelas även för tid efter denna tidpunkt. Jag utgår från att några synnerliga skäl ickeskall föreligga den 1 juU 1977. har ju faktiskt över tre ochett halvt år på sig att lämna den svenska kreditupplysningsmarknaden, och detär som jag ser det en synnerligen väl tilltagen tidsrymd. Låt mig, herr talman, än en gång ge uttryck för dentillfredsställelse jag känner inför denna proposition och notera,precis som utskottets talesman gjorde, att trots de reservationer som är fogadetill utskottets betänkande ändå en enhällig riksdag står bakom huvudförslagentill kreditupplysningslagen. Reservationerna utgör närmast piruetter imarginalen på det framlagda förslaget. Jag yrkar alltså bifall fill utskottetshemställan i näringsutskoftefs betänkande nr 69 med förslag tillkredifupplysningslag. Fm (); Jag vill bara säga ett par ord om denprincipiella inställning till äganderätten till information, som hgger bakom vårmotion och över huvud taget vårt agerande i det här ärendet. Vi rör oss ju härpå ett område, där det finns legitima skäl för vissa enskilda, respektiveföretag, att veta mera om andra enskilda och företag än man normalt anser sigbehöva lämna ut. Men det är en situation, där informationen alldelessärskilt tydhgt avslöjar sig som ett maktmedel. Det är nämUgen inte så, att ettfaktum är ofarligt och neutralt bara för att det är sant, utan all information eller i varje fall en mycket stor del av den utgör någon sorts maktfaktor,ett hot, ett redskap. Är makten farlig, så är kunskapen inte längre neutral ochkan inte nyttjas utan kontroll. Det här gäller givetvis all information, vem som än ägerden, men i särskilt hög grad den information som vi talar om här, nämligenkreditupplysningarna. Det är infe av en slump som det här var det område där deförsta datalagarna och lagarna om den enskildes integritet kom till, nämUgen iUSA, Just när den enskilde söker kredit är han ju som mest oskyddad och sårbar,ifall han inte kan få insyn i vilka upplysningar som ges om honom och ifall detinte finns kontroll på vilken typ av upplysningar som får lämnas ut. Vi haralla läst skräckskildringar av hur det kunde gå fill i när människor blevilla behandlade av kredifupplysningsinstituf utan att ha minsta möjlighet tillrättsliga åtgärder. Detta får infe fördölja att kredifupplysningsrörelsen isig själv är nyttig och välbehövlig, men den måste skötas på ett sätt som tarhänsyn till att fakta om människor inte bara är fakta utan också tänkbaravapen. Hur vapen hanteras skah det finnas lagar om. kommer vi snart att fåen lag, och vi i vill infe bidra till att den skall försvagas. Detär helt enkelt det som partimotion nr 2 119 handlar om, och det ärdärför jag, herr talman, yrkar bifall till reservationerna I, 2, 3, 4 och 6, 10 protokoU 1973. bör det här infe på något sätt fördunkla att vi ifolkpartiet anser den nya lagen som sådan vara ett utmärkt steg i rättriktning. Det är framför allt väldigt tacknämUgt att det fastslås så klart attinte bara försäljning utan också insamlande och lagring av särskilt ömtåUgapersonUga uppgifter skall förbjudas även om det i propositionen ochbetänkandet föreslås en dispensbestämmelse som vi inte vill gå med på. Men denhär idén - att det farliga inte bara är aft fakta sprids, det kan vara riskerredan med att de samlas in och läggs på lager det är en alldeles riktigtanke, som bara skulle behöva tillämpas vidare. Jag tror att i alla frågor somrör den personliga integriteten skulle problemen hyfsas och bh meralätthanterliga, om man infe enbart frågade sig vem som skall få reda på dessafakta, utan i första hand ställde frågan; Är det riktigt att dessa fakta överhuvud taget samlas och registreras? Först då kommer man att få ett realistisktgrepp om många sekretessproblem, som är besvärliga . HerrISRAELSSON (vpk): Vid utskottsbehandlingen av nu förevarandebetänkande har vpk:s representant i utskottet anslutit sig till reservationernaI, 3, 4 och 6. Jag skall därför säga några ord i anslutning till den ibetänkandet föreslagna lagen om kreditupplysning. Den som tänker bedriva kreditupplysningsverksamhef måstemed nödvändighet registrera ett stort antal uppgifter om de människor om vilkaupplysningar skall lämnas, och det är på denna grund allmänheten kommit atthysa farhågor och statsmakterna insett behovet av något slag av lagligreglering på detta område. Den primära grunden- fill aft detta lagförslag över huvudtaget kommit fill är således en bland allmänheten sfigande oro vilken, som viser det, säkerligen har fog för sig. Kreditupplysning kräver som grund oftauppgifter som är ömtåliga för de berörda människorna och som om de blirsystematiskt tillgängliga - stärker myndigheternas möjligheter till kontroll avindividen. Man kan infe helt bortse från möjligheten att dennainformationstillgång kan komma att användas också i repressivt syfte. Vi anser att om vi måste ha kreditupplysning och med denrådande ekonomiska ordningen måste vi det - skall den vara så begränsad sommöjligt till sitt innehåll och stå under nationell, i demokratisk ordninggenomförd kontroll. Folket här i landet skall kunna lita på att inte personuppgifterom dem hamnar t. ex. hos CIA. I bakgrunden till proposition nr 155 ingår att ett på kreditupplysningens område köpt upp mer än entredjedel av den svenska marknaden i fråga om dessa tiänster. Dettaförhållande, kombinerat med moderna ADB-metoder, har kommit att inge bådeallmänheten och myndigheterna allvarUga betänkligheter. Regeringen har ju låtit utreda frågan, och på dennautrednings förslag grundar sig den proposition vi nu behandlar här i kammaren.Det förslag som utredningen kom fram till blev mycket begränsat. Man föreslogatt förbud skulle införas endast i fråga om personupplysningar vad gällerutländska kreditupplysningsföretag här i landet. Efter att ett flertal tunga remissinstanser,däribland LO, TCO och flera fackförbund, krävt att förbudet skulle omfatta allkreditupplysning, föreslår nu regeringen att så också skall bli fallet. Dettaär aft hälsa med tillfredsställelse. Genom en övergångsbestämmelse ger man deutländska företagen fre år på sig aft avveckla sin verksamhet. Om synnerligaskäl föreligger, anser man, skall förlängning kunna medgivas. Jag vill härframhålla att myndigheterna bör aktivt verka för enavveckling och att förlängning helst inte alls skall komma i fråga. I lagen förbjuds vissa uppgifter. Det gäller poUtisk ellerreligiös uppfattning och ras eller hudfärg. Detta är självfallet bra men vihar, som jag strax skall komma tillbaka fill, velat gå längre. Vad vi bedömervara av synnerlig vikt är, att sådana förbjudna uppgifter inte förs utanförlandets gränser för att sedan kunna användas på ett sätt som inte gagnar varesig landets eller den registrerade medborgarens intresse. Vid propositionens behandling i utskottet har vpk:srepresentant anslutit sig fill reservationen I med yrkande att lagen skall omfatta allyrkesmässigt bedriven kreditupplysningsverksamhet, utan undantag förupplysningar mellan kreditinrättningar och inom koncerner; reservationen 3 med yrkande att förbud mot lagrande avviss information jämväl skall omfatta uppgifter om brottslighet, alkoholmissbruk,sjukdomar och andra personliga förhållanden av särskilt ömtålig natur; reservationen 4 med yrkande att den som är föremål förregistrering i kreditupplysningsregisfer en gång kostnadsfritt skall fåbesked om registreringens innehåll och när som helst mot skälig avgift; ochslutligen fiU reservationen 6 med yrkande om konsekvensändringar iövergångsbestämmelserna i händelse av bifall fill reservationen 3. Jag yrkar, för vår del, också bifall tillreservationerna 1, 3, 4 och 6 som är fogade till näringsutskoftefs betänkandenr 69. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall fill dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i Glömminge m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill aft kammaren bifaller näringsutskottefs hemställan i betänkandetnr 69 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av i Glömmmge m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparaf. Denna omröstning gavföljande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iÖrebro begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: