prot · FW0994 · 1973-12-31 00:00:00 — När det började kommanågra trevande frågor där man efterlyste mera sakliga motiv ursäktade hon sigmed att det gäUde en materia som hon inte behärskade men som förmodligen skuUetas upp i den ännu inte skriva propositionen. Någon timme senare hade nyheten nätt massmedia, lagom föratt de som övervarit sammanträdet skulle kunna svara på journalisternas frågorutan att behöva visa sig alltför överraskade." Detta är alltså en skUdring av en person somjag förutsätter känner väl tUl hur det har gått tUl, en verklighetsskildring,herr statsråd! Kom dä inte och säg att samråd och samverkan har föregåttbeslutet. Det har det inte gjort. () kort genmäle: Statsrådet uttryckte förvåning överatt jag inte kände till det träffade avtalet. brukar ha mycketklara och koncisa föredragningar i lönedelegationen - det är ingenting attinvända mot dem - och helt naturligt känner jag till det avtalet. Men det varju ett avtal som träffades i samband med den första etappen. Av finansministerSträngs inlägg här fick man den uppfattningen att det harträffats ytterligare några överenskommelser med personalen i samband med etapp2, och det var det som jag inte kände till. Sedan är det väl ganska klart, att döma av deuppvaktningar som gjorts, att personalen inte är särdeles nöjd med det därförsta avtalet, ty om så varit fallet skulle man inte ha reagerat så hårt somman gjort vid uppvaktningarna. Samtliga personalorganisationer i dessa verk haravböjt, och mänga har gjort det efter ganska utförliga enkäter. var t. ex. ungefär 150 anställda klart negativa tUlutflyttningen, medan 72 var pensionsmässiga och därför inte hade något särskUtintresse av hela frågan. Inom de delar av som är aktuella teleskolan och byggnadskontoret - var av 137 tUlfrågade 122 klart negativa tUlutflyttning. Det finns flera sädana exempel. Inte minst FOA betonade mycketklart att det inte är tiUfredsställande sörjt för vare sig den utflyttadetjänstemannen eller för medflyttande famUjemedlemmar. Det är detta vi tycker är litet uppseendeväckande, och detär därför vi har uppfattningen att man i den här etappen hittiUs inte tagittUlräcklig hänsyn till den personal som skall flyttas ut. () kort genmäle: Statsrådet började med att i mycketvara principiellt överens med mig. Han sade att han i ganska stor utsträckningkunde instämma i vad jag sade och att regeringen hade lika stor förståelse förpersonalens synpunkter som jag hade. Men dä han sedan gick över tiU att ta upp de konkretafrågorna hade han annan mening än jag på nästan aUa punkter. Han menade att minbUd av verkligheten kunde ifrågasättas och att mina förslag var alltförallmänna. Han tog avstånd från de synpunkter och förslag jag hade lagt frambeträffande NOM:s och SPN:s verksamhet och rörande bostad, förtidspensioneringoch medflyttandes situation. - Den principiella överensstämmelsen räckte alltsåinte tUl en överensstämmelse när det gäUde handling. Min verklighetsbild var faktiskt inte hämtad ur Expressenutan det citat jag gjorde var hämtat frän . Jag medger att det finnsmer tUlförlitliga källor, men det jag citerade var ett yttrande av en ämbetsmanvid SPN. Huvuddelen av verklighetsbilden kommer dock från personalorganisationerna,de fackliga organisationerna och arbetsförmedlingarna. De ger en annan bild änden statsrådet gav, och jag sätter stark tilltro till den bild de ger. Jagmedgav dock att den gavs från vissa utgångspunkter, men man måste sätta tilltroockså till den bild de människor ger som står mitt uppe i det hela när situationenkan illustreras med konkreta exempel. Jag kan inte finna att NOM tar "all möjlighänsyn", eftersom nämnden fattar beslut om avslag i av fallen.Statsrådet nämnde några delsiffror från aprU. Det skulle vara intressant attveta totalsiffran, som för mars var . Sä stort antal kan inte vara"särskUda fall". skulle vara en rimlig andel för"särskUda fall", och inte 50! Personalorganisationerna anser i vartfall att NOM inte tar all möjlig hänsyn. SPN arbetar föredömligt, sade statsrådet. Den som blirutslagen i NOM får chansen i SPN. Också på den punkten harpersonalorganisationerna en annan mening och kan Ulustrera sin uppfattning medkonkreta exempel. Omlokalisering av viss stadig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Jag tyckeratt den uppfattning av verkligheten som personalorganisationerna, personalenoch famUjerna har måste tiUmätas vikt och påverka utformningen av åtgärderna.Därför hoppas jag att statsrådet kommer att vara ense med mig inte baraprincipiellt utan också när det gäller de praktiska insatserna. uppträder som den ståndaktigetennsoldaten och säger: AUt vad jag har sagt är rätt. Men det är det inte,och påståenden blir inte riktigare för att han upprepar demmånga gånger. Jag viU än en gång erinra om att han sade att kontakternamed personalorganisationerna praktiskt taget varit obefintliga. Jag har påpekatatt det är fel, och jag har angett sakskäl. Han har sagt att företagsdemokratiska principer är heltåsidosatta. Jag påpekade att detta var fel och angav sakskäl för det. Informationen har varit bristfällig, sade han. Jagpåpekade att också detta var fel genom en hänvisning till den myckenhet avmaterial som utgivits i sammanhanget. framgår det av inlägg att vad hansyftade på om det är en undanmanöver vet jag inte med dessa kategoriskapåståenden var de kontakter som skulle ligga före riksdagsbeslutet. Även detvar fel. Som jag har påpekat har det förekommit kontakter med personalorganisationernaredan före riksdagsbeslutet. Det gäUde, som jag sade, i fråga om förstaetappen, och det har tydligen i ännu högre grad gällt för den andra etappen.Inte heller detta påstående var således riktigt. Men här kommer man det medger jag gärna in på enmycket väsentlig principfråga, som jag trodde att redan hade tagitställning tUl, nämligen att det är som skall bestämma om enutlokalisering skall ske eller inte. Mot den bakgrunden måste de samråd som kanföregå ett riksdagsbeslut gälla andra frågor än själva kärnfrågan, om enutlokalisering skall ske eller inte. Det är väl också naturligt att man i detlängsta vill undvika att spekulera i vilka verk som skall flyttas ut och tUlvilka platser de skall flyttas. Det är sådant som det exklusivt tillhörriksdagens kompetens att ta stäUning tUl. Men även i dessa ytterst känsligafrågor - som personalen vid de ohka myndigheterna alltså inte skall ha någotavgörande inflytande på, eftersom det är sak att ta ställning tUldem har kontakter förekommit, och det var det jag ville framhålla. inlägg blir inte mera rätt och riktigt föratt han upprepar sina påståenden och inte heller för att han hänvisar tUl enartikel i av någon tjänsteman som tydligen tycker att det härhandlagts mindre väl. nämnde att personalen tydligen inte är nöjdmed avtalet beträffande förmånerna när det gäller den första etappen. Både herrNordgren och jag vet att man aldrig är nöjd med en förhandling och ett avtal.Man tycker aldrig att man i en förhandling har fått ut allt vad man önskat sigoch har satsat på; ett förhandlingsresultat är alltid en kompromiss. Men, herrNordgren, när avtalet är underskrivet har man ändågodtagit avtalet som det ligger. Man kan vara missnöjd och tycka att det var endålig förhandling, men man står ändå med sin underskrift bakom avtalet, och detär vad som har skett i detta fall när det gäller den första etappen. Vad personalen här är missnöjd med är givetvisutflyttningen som sådan. Det är också det som åberopar med sinasiffror. Jag är helt medveten om att personalen vUl stanna kvar här iStockholm, precis som skogsarbetarna helst vill stanna kvar uppe i Norrland.Det är en mycket mänsklig egenskap som är värd förståelse, som finansministernhär understrakit. TUl sist bara några ord till . Det är intemycket jag har att tiUägga i anslutning tUl hans senaste inlägg. Men jagförbigick i mitt första inlägg en sak som jag gärna viU ta upp, framför allteftersom återkom tiU den. Han citerade ett uttalande av entjänsteman i SPN, ett uttalande som, säger , tyder på att man ärinstäUd på att inta en restriktivare hållning. Det är riktigt, vad har detta uttalande för bakgrund? Jo, det är verkligheten som dennetjänsteman tagit hänsyn tUl. Det finns exempel på människor som har tUlbakavisatsju erbjudanden om anställning, men de tycker ändå att de skall få fortsättaatt välja. En enda man eller kvinna kan på det sättet ta en stor del av SPN :sresurser i anspråk. Det är mot den bakgrunden som en avpersonalrepresentanterna i Statsanställdas förbunds tidning ,nämligen ombudsmannen , vUl mana aUa SF-anslutna som villstanna att anmäla sig till omplacering. Så säger han jag citerar det,eftersom jag tycker att det är ett riktigt och viktigt uttalande: "Vi serockså med oro på andelen misslyckade bmplaceringsfall bara ett av tre ledertUl resultat. Det kan bli aktuellt med en maximering av antalet anvisningar.Den som gång på gång tackar nej tUl erbjudna likvärdiga jobb förstör chansernaför andra. Medan SPN jobbar med de svärplacerade fallen går de lediga jobbentUlbaka till myndigheten för nyrekrytering och intern befordran." Det är alltså en av personalens egna representanter i enav våra största huvudorganisationer, som på samma sätt som tjänstemannen i SPNifrågasätter, om man i längden kan upprätthäUa den generositet som SPN hittillsvisat när det gäller just den här detaljfrågan. - Detta sagt som en kommentartUl senaste inlägg pä den punkten. Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. haridlägg-ningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet HerrOSKARSON (m) kort genmäle; Jag mäste återgälda artigheten, herr statsråd,och säga att det inte blir ett enda dugg mer rätt hur mänga gånger statsrådetän upprepar sina påståenden. När vi talar om företagsdemokrati och när vi talarom samråd och samverkan gäller det, herr statsråd, innan beslutet är fattat.Sedan beslutet har fattats är det information. Som jag sade fömt har vi diskuterat detta i utredningen.Vi är inne på den linjen att beslut om genomförandet skall anstå intill desssamverkan och samråd har ägt rum. Sedan är det inte fråga om att det inte ärrUcsdagen som skall fatta beslutet, men kan verkligen inte statstjänstemännen,lika väl som anstäUda inom privata företag, anses ha både mognad och sådanansvarskänsla att de skulle kunna diskutera sådana Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Får de riktig argumentation och saklig upplysning ochfår klart för sig att detta är nödvändigt och lämpligt, kan herr statsrådetvara övertygad om att de också kommer att gå med på det. Men detta har de intefått lov att göra beslutet har fattats helt över huvudet på dem. säger herr statsrådet att det är en tjänsteman som haryttrat det jag refererade i mitt tidigare inlägg. Låt mig tala om, liksom jagockså har gjort tidigare, att grupp efter grupp av anstäUda har suttit iutskottet och redogjort för hur de har upplevt den här situationen. Samtligagruppers redogörelser, herr statsråd, har varit helt samstämmiga med denredogörelse som pressombudsmannen i trafiksäkerhetsverket har framfört i sinartikel. Men om herr statsrådet menar att medverkan och samråd ochmedinflytande endast skall få komma fram efter det att beslutet är fattat, dåhar herr statsrådet och jag helt motsatta uppfattningar om vad som ärföretagsdemokrati och vad som är samråd och vad som är samverkan och vad som ärmedinflytande. () kort genmäle: Det är alltså klart att det är fråga om detavtal som träffades i samband med den första utflyttningsetappen. Sedan desshar inget nytt avtal träffats. När regeringschefen, statsminister , klartoch tydligt lovar att man skall ta största möjliga hänsyn tUl den enskUdamänniskans önskemål och behov och när regeringen , som statsrådet bekräftade, är inställd på att personalen vid verken är missnöjd är detmärkligt att man ändå går så hänsynslöst fram emot den. Varför inte vänta tUlserfarenhet vunnits, som vi från moderata samhngspartiet föreslagit - erfarenhetbåde i vad gäller utlokalisering och personalfrågor och i vad gäller destatsfinansiella frågorna? () kort genmäle: För det första: Statsrådet säger attinformationen och kontakten med personalorganisationerna är bättre nu äntidigare. Ja, men det säger inte särskilt mycket. Kontakten i samband med denförsta etappen var ytterst bristfällig, och det kritiserades av bådepersonalorganisationema och . Det är naturligt att regeringen hartagit visst intryck av den kritiken. Det har blivit bättre, men det är intebra. För det andra: Statsrådet bekräftar att SPN kommer attskärpa sin attityd när det gäller anställningssökande. Såvälpersonalorganisationerna som jag kan finna det riktigt att man begränsarantalet fortsatta chanser i sådana faU där exempelvis sju erbjudanden hargjorts, förutsatt att det varit någorlunda rimUga erbjudanden. Men viktigt äratt en förändrad attityd ändå kommer att innebära fortsatt rätt att säga nej ide fall då den sökande med hänsyn tUl make, maka eller personliga förhållandenbedömer det sä att erbjudandet inte är rimhgt för hans del. Detta är viktigt isynnerhet om NOM kommer att fortsätta att avslå hälften av ansökningarna. Densom har fått nej av NOM måste då få rimliga chanser i SPN. Jag fömtsätteralltså att en ändrad attityd från SPN:s sida endast berör sådana faU därantalet chanser har varit många. De andra, mera vanligafallen bör fä fortsatta chanser och behandlas och bedömas i den generösa andasom beslutade om. Det är kanske inte stor mening för herrOskarson och mig att fortsätta den här debatten; vi kommer tydligen inteöverens. Jag vill bara försynt framhålla för honom att det beslut som han talarom, där samråd skall förekomma innan beslut fattas, har ännu intefattat - det skall göra efter denna debatt. Det var mot denbakgrunden jag påpekade att personalen redan på utredningsstadiet hade gettstillfälle att diskutera frågorna. Kontakter har således tagits, tvärtemot vadherr påstod. Ändå framhärdar han. Fakta belyser hans påståenden ochställer dem i en mycket underlig dager. Jag skall inte ytterligare fördjupa migi detta, det skulle bara bh upprepningar. och jag är tydligen överens på många punkter.Han tycks hålla med mig om att det kan föreligga behov av en uppstramning fränSPN:s sida. När en enskUd tjänsteman tackar nej till inte mindre än sju olikaerbjudanden tycker även att en uppstramning är motiverad. Det äralltä den tanken som håUer på att diskuteras; man har ännu inte bestämt sig.Men, säger , detta fär inte innebära att det i fortsättningen skallbli något förbud att säga nej. Det skall det givetvis inte bli. Om vi är ensepä den punkten att man inte får säga nej hur mänga gånger som helst utan detkan bli fråga om en maximering det är det som diskuteras innebär givetvisinte en sådan ståndpunkt något förbud att tacka nej tUl ett erbjudande. Dennarätt tycker jag att statstjänstemännen skall ha även i fortsättningen. anknöt tUl statsminister , som hadegjort nägot uttalande om största möjliga hänsyn tiU människans behov. Det ärklart att vi skall ta sådan hänsyn. Utlokaliseringen är baserad pä enregionalpolitisk bedömning, och det är på den grunden som i storendräkt, föreställer jag mig, eller i varie fall med stor majoritet kommer attfatta detta beslut, som emellertid en majoritet av den berörda personalenstarkt ogillar. När beslutet är fattat, precis som i den förstaetappen, är det oerhört väsentligt där delar jag helt , om det var sä han menade att största möjliga hänsyn skall tastUl människans behov för att underiätta denna svära omställningsprocess. Det ärdet, herr talman, jag tycker att vi hittUls har gjort. Lät mig avslutningsvis sammanfatta med att än en gångspika de åtgärder som vi vidtagit och vidtar. De är ett uttryck för generositetoch Inställningen att största möjliga hänsyn skall tas tUl människans behov motbakgrund av beslut. Vi har för det första förstärkt SPN, statenspersonalnämnd, som har omfattande uppgifter i detta arbete. Vi har för det andra gett organisationskommittéernabeslutanderätt, vUket är en företagsdemokratisk insats - sedan får herrOskarson säga vad han vUl - av betydande räckvidd. Vi har för det tredje träffat ett avtal med personalen omolika förmåner i samband med denna utlokalisering, ett avtal som jag vUl påstå Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Omlokalisering av viss stadig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet präglas aven generös anda. Vi har för det fjärde inrättat en nämnd, den s. k. NOM,som skall ge varje individ som anser sig ha särskilda skäl att stanna iStockholm rätt att få sin sak prövad. Vi har för det femte genomfört rekryteringsbegränsandeåtgärder för att pä det sättet prioritera den personal som drabbas avutlokaliseringen, så att de skall få företrädesrätt till nya tjänster. Vi har för det sjätte organiserat ett omfattande samarbetemellan SPN, AMS, och kommunerna för att underlätta den häromställningen. Jag tycker att efter den här redovisningenkvarstår faktiskt inte mycket av den kritik som har riktats mot regeringen iden här debatten. Herr förste vice talmannen anmälde att herrar ochMundebo anhållit att tiU protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. i (s): När vi nu återgår till den ordinarietalarlistan vUl jag börja med att påmmna om att det förslag som vi diskuterarär en viktig bit i det regionalpolitiska handlingsprogram som ienighet antog . Det programmet innbar bl. a. en dämpning avstorstadstillväxten, och det förslag somi vi nu diskuterar är etteffektuerande av det kravet frän en enhällig riksdag. Jag tycker uppriktigt sagt att debatten hittUls har varitlitet ensidig. Det har uteslutande rört sig om de verk som skall flyttas ut,men man har över huvud taget inte sagt någonting om situationen på de orter ditutflyttningen skall ske. Jag tror det behöver understrykas i det härsammanhanget att samtliga dessa orter har behov av den förstärkning somutflyttningen kommer att innebära. De har behov av en mera differentieradarbetsmarknad och därför är det sä viktigt att vi följer det förslag somregeringen lagt fram i den här frågan. har ansvar även för detta. skall vi diskutera en annan bit inomregionalpolitiken, nämhgen de regionalpolitiska medlen. Båda bitarna hörobevekligt ihop. Bakom dessa ligger en strävan att skapa en bättre regionalbalans, en fråga där vi har mycket starka krav på förverkligande från olikahåll. Jag har noterat i denna debatt hur djupt splittradoppositionen är i denna fråga. stöder regeringen, moderaternaställer sig pä tvären och går emot utlokaliseringen och intar denbekväma politiska stäUningen att vara både för och emot. De praktiserar denklassiska metoden, som man ofta gör även i andra fall, nämligen att sätta sigmellan tvä stolar. Man har på ett utomordentligt sätt demonstrerat detta idagens debatt. Delegationens och propositionens förslag uppfattades utantvivel som ett löfte från sida till de mottagande kommunerna. Jaghoppas att man där också noterar de borgerligas agerande i denna viktigaregionalpolitiska fråga. Personligen vUl jag beklaga att vi inte lyckats nå enigheti utskottet. Jag hoppas dock att majoriteten i är beredd att infriapropositionens löften tUl mottagarkommunerna. En av målsättningarna för regionalpolitiken är att utanförstorstäderna skapa ett antal arbetsmarknader med ett utbud av olikasysselsättningar, som svarar mot den kvalificerade utbUdning som ungdomen får . Dä undrar man i debatten om man inte kan nå samma effekt med "detraditionella regionalpolitiska medlen", som man uttrycker det. Det äralldeles uppenbart att den industrieUa sektorn inte klarar denna utbyggnad avolika arbetsmarknader. Den krymper undan för undan och därför måste vi få enbättre spridning av den centrala förvaltningen om vi skall kunna klara våraregionalpolitiska målsättningar. Det är på det sättet att tjänstesektorn ochservicesektorn växer starkast i det här landet. Ingen vill förneka att utflyttningen skapar problem för deberörda människorna. Jag tror att de flesta kommer att finna sig mycket vältill rätta sedan de har bott på den nya platsen något eller . Det finnsändå många positiva saker även för de människor som omfattas avomlokaliseringen, även om det inte kommit fram så mycket i dagens debatt. Folkomflyttningar är för övrigt ingen okänd företeelse idet moderna samhället. hade vi en nettoutflyttning av 80 000människor från de fyra nordligaste länen. Jag märkte aldrig att man vare sigfrån sida eller från sida reste några protester motden folkström som drog söderat. Det var heUer ingen i de mottagande kommunernasom rullade ut den röda mattan för dessa människor, som i tusental ochtiotusental flyttade söder ut, huvudsakligen frän de nordligaste länen. Detförekom heUer inga långa debatter inga debatter över huvud taget ompersonalfrågorna i den situationen. Vi fick lära, vi som bor norröver, att viinte lever i ett statiskt samhälle, att vi inte kunde göra anspråk på att fåleva och bo just pä den plats där vi är födda. Vi accepterade detta, och jagtror att detta bör gälla alla människor i det här landet, inte bara dem sområkar bo i utflyttningskommunerna. Jag har, herr talman, velat säga detta för att skapa ennägot bättre balans i den här debatten, som utan tvivel har präglats av mycketstarka överdrifter, speciellt från sida. Slutligen viU jag säga några ord om herrOskarsons särskilda yttrande nr 4. Han har varit Ula klämd i den här debattenoch det kanske hade varit hyggligt av mig att gä förbi det yttrandet. Men jagvill bara erinra om att är 1971 beslöt att arméns tekniska skola medca 200 anställda skulle lokaliseras till och . Som denståndaktige tennsoldat är har han alltsedan det beslutet kämpatemot att skulle få denna lokalisering. Han är i är i mycket gottsällskap med tre centerpartister, två folkpartister och två moderater frånSkaraborg län, som viU riva upp det beslutet och lägga skolan i . var ju också med när vi i utskottetenhälligt antog uttalandet att de fyra nordligaste länen borde prioriteras inästa utflyttningsetapp. Som ett resultat av sin medverkan i det uttalandet Omlokalisering av viss statlig verksamhet Omlokalisering av viss stadig verksamhet försökerhan nu i det längsta riva upp ett lokaliseringsbeslut som var destinerat justtiU ett av de fyra nordligaste länen, som utan tvivel behöver den härlokaliseringen. nöjer han sig visserligen med bara ett särskilt yttrande,men han har ändå inte släppt tanken på att man skulle kunna ändra beslutet iden riktningen att man tog bort lokaliseringen från och . Detgår för övrigt i stU med hans allmänna inställning när det gälleromlokalisering tiU utsatta områden. Jag skall vara kortfattad och vill sluta medden förhoppningen att när jordbmksnämnden nu flyttar tiU Jönköping jordbruketsföreningsrörelse också skaU börja röra på sig och följa efter och flytta utfrän kungl. Jag yrkar bifaU till utskottets förslag. () kort genmäle: Jag har, i , inte sagtatt den här skolan skall ligga eller inte ligga i . Jag har över huvudtaget inte sagt var den bör ligga, utan vad jag begärt i reservationernatidigare har varit en utredning för att fä skolan placerad pä lämpligasteplats. Dessa reservationer har jag också framfört i anslutning tUl motioner somväckts här i både och i är, och har jag, som ocksåherr NUsson sade, nöjt mig med ett särskUt yttrande. Kom inte och säg, , att det är för att jagvill ta ifrån Norrlandslänen någonting. Det har ingenting med saken att göra.Det är en helt sakligt grundad framstäUning att få reda på den bästa platsen förarméns tekniska skola, och det hänger samman med många problem som jag inte härkan gå in pä. Enligt den utredning som har föregått omorganisationen av arménstekniska skola vUle man ha en plats där man kunde få tillgäng tillundervisningsmateriel.