prot · FW0990 · 1973-12-31 00:00:00 — Det första brevet från Cykel- ochmopedfrämjandet sändes . Det andra sändes . Ibåda fallen borde det ha funnits tid att svara. Men det viktigaste är inte ettmer eller mindre formellt svar på breven, utan det viktigaste är att organisationenfår tUlfälle att framföra sina synpunkter. Och den är sannerligen inte ensam omsin uppfattning. Jag litar inte bara tUl den organisationen. Jag är självcyklist. Om man skall åka i stadstrafik med de nyatrafiksepareringar som finns i form av fUkörning, går det helt enkelt inte attfärdas på cykel. Jag tror att dessa regler kommit tUl därför att man under längtid räknade med cykeln som ett fordon, vUket skulle försvinna ur trafiken; denbetraktades som en leksak eUer någonting som man använde för motion päsärskilda cykelvägar. är det dock önskvärt att cykeln betraktas som etttrafikmedel, inte minst i tätortskärnorna för att därigenom fä bort en del avbUtrafiken. Jag har i annat sammanhang nämnt en avdelningsdirektör i statensplanverk, som försökte cykla till men som efterparkeringen anmodades bortföra cykeln, vilken annars skulle bortföras med hjälpav en traktor. Här framkoihmer en gammalmodig synpä cykeln och dess ställning. Vi måste få regler som gör att cyklisten kanfärdas även i stadstrafiken. Därför mäste dessa regler ändras. i och jag har välvarken tid eller möjlighet att här i kammaren bedriva trafikundervisning förvarandra som står till förfogande vid besvarande av en enkelfråga. Låt mig sluta med att säga att det ändå får anses uppenbart att ju flergånger en cyklist måste korsa en körfil, desto farligare är det för honom ellerhenne. Det kan väl inte neka till. Att införa en generell plikt för bilförare att väja förcyklister, är väl ändå orealistiskt. I stället måste man väl här som i andrafall följa den Om omprövning av bestämmelserna angående cykeltrafik grundläggandeprincipen att det i första hand är den som byter körfält eller pä annat sättändrar sin placering i sidled som skall ta hänsyn till övrig trafik. Dennaturliga lösningen har ju därför varit att genom den form av trafiksepareringsom det här är tal om minska riskerna för cyklisterna och fä trafiken att löpasmidigare bilister och cyklister emellan. Detta är grundtanken. Ju oftare encyklist mäste korsa en körfU desto farligare måste det väl ändå vara för honom.Chansen att klara sig är väl större om han korsar den en gång än om han måstekorsa den . Situationen för dagen är att vissa problem finns kvar attlösa i detta sammanhang. Vi skall studera dem och göra de modifieringar som kanbehövas, och jag räknar med att de undersökningar som satts i gång skaU varaslutförda innevarande år. i (fp): Jag har inte begärt att cykeln skall fåföreträde vid fUkörning. Det är helt naturligt att cyklisten, om han ämnar bytafil, är skyldig att se tUl att detta går att genomföra utan hinder förbakomvarande trafik. Vad jag har begärt är att cyklisten skall ha rättighet attdelta i filkörningen. Det får han inte enligt de nya reglerna. Om vi har trefiler som går åt tre olika håU mäste jag efter den , om ingen ändringsker, ha min cykel på innersta högersidan av den innersta fUen. Jag får icke gåöver tUl någon annan fU, och jag får sedan när jag kommer fram tUl korsningeninte passera de heldragna linjerna. Som regeln nu är utfärdad kan cykeln intedelta pä samma sätt som övriga trafikmedel. Cyklisten mäste, såvitt jagförstår, åka fram tUl övergångsstället och gå med cykeln över övergångsställetför fotgängare. Jag tycker inte att cykeln skall bh ett tredje rangenstrafikmedel. Jag skuUe önska att kommunikationsministern kallar till enliten "hearing" med Cykelfrämjandet och andra organisationer fårjag vara med är jag mycket tacksam men det går nog bra ändå. Det skulle då blimöjligt att diskutera igenom dessa saker ordentligt. Bara en enda sak till. Jämlikhet ärnaturligtvis bra och nyttig och den skaU vi syssla med i aUa tänkbarasammanhang. Men här är det trots aUt en fråga om jämlikhet parad medtrafiksäkerhet. För mig är trafiksäkerheten för denoskyddade cyklisten faktiskt att föredra framför en liten men kanske ändåmärkbar form av jämlikhet med bilisten. För mig väger trafiksäkerheten förcyklisten lite över jämfört med jämlikheten. i (fp): Jag vUl då hänvisa tUl brevet ifrån danskacykelförbundet som säger att i flera hänseenden är det farligare för cyklistenenligt de nya reglerna än enligt de gamla. Det tycker jag ytterligareunderstryker behovet av att vi får tUlfälle att ordentligt resonera igenom dehär frågorna. Överläggningen var härmed slutad. upphandlingen av statsbidragsberättigade vägarbeten Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara ' (m) i kammarens protokoUför intagna fråga, nr 216, och anförde: har frågat mig om jag anserdet lämpligt och i överensstämmelse med principerna för upphandling avstatsbidrags-berättigade vägarbeten att huvudentreprenör utses utan föregåendeanbudsförfarande. Om med sin fråga avser det förhällandet attvägverket åtar sig att utföra väg- och gatuarbeten till vUka statsbidrag utgårgäller följande bestämmelser. Enligt kungörelsen (1971:955) om statsbidrag till väg- ochgatuhållning i vissa kommuner utgår ej bidrag tUl arbete som utförts päentreprenad, om ej kommunen i tUlämpliga delar iakttagit gäUande bestämmelserangående upphandhng och arbeten för statens behov eller godkäntentreprenören. Verket är givetvis oförhindrat att inom ramen för denaktuella tUlgången på egna resurser och i övrigt då det bedöms vara rationelltåta sig arbeten. Enligt sin instruktion får biträda kommun ellerenskUd med utlåtande, undersökning eUer annat arbete om det är av aUmäntintresse för vägväsendet. Det bör i sammanhanget observeras att vidproduktion i egen regi upphandlar betydande delar pä s. k. delentreprenad. Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Samma fråga skulle jag kunna stäUa tUl flera statsråd,givetvis om andra förhåUanden, men med liknande innehåll. Vi har fått upplevahur man och med olika motiveringar åsidosätter en sund och lämpligkonkurrens här i landet. Om detta sätts i system får vi förr eller senareuppleva ett monopol. Min fråga är motiverad av att exempelvis kommuner som fårstatsbidrag tUl sitt byggande låter bh huvudentreprenör utananbudskonkurrens. Skall det vara sä, herr kommunikationsminister? Jag har intefått något riktigt klart svar på den frågan. Jag kan förstå motivet att behöver klarasysselsättningen för sina anställda. Men måste enskUda entreprenöreravskeda folk, på grund av att det inte sker någon anbudsgivning. Man anmärker på att enskUd företagsamhet inte kan skapatrygghet för sina anställda, och man lagstiftar i det sammanhanget, samtidigtsom staten själv förser sig med arbete utan den riktiga konkurrensen. Vi harupplevt hur ibland tagit ganska lätta bygguppdrag utan anbud för attsedan låta enskilda stå till förfogande med expertis och kunnande och dyramaskiner där det passar. Det måste gå att få fram ett objektivt system för denfördelning som skall ske. Ett riktigt och lämpligt konkurrenssystem tjänar jubåde kommunen och staten i längden på. Jag hoppas att det svar som jag har fåtti praktiken innebär stöd åt min uppfattning i den här frågan. Ang. upphandlingen av statsbidragsberättigade vägarbeten Ang. upphandlingen av statsbidragsberättigade vägarbeten För att belysa omfattningen av den fråga somherr och jag diskuterar, alltså omfattningen av de kommunalavägbyggnadsarbeten som utför, kan jag nämna att uppgick de tUlca 80 mUjoner kronor, varav drygt 30 mUjoner avsåg s. k. delentreprenader. Detskall man jämföra, , med det totala statsbidraget tUl kommunernaför vägbyggandet som uppgick tUl 330 mUjoner kronor. Lägger mansedan tUl att kommunerna med egna medel finansierar betydande väg- ochgatuinvesteringar, vUl jag nog gärna ha sagt att andel framstår somrelativt blygsam. Det måste väl också vara rimUgt att kommunerna om de säönskar tar till vara den erfarenhet och det kunnande som finns inom vägverketnär det gäller både byggande och andra uppdrag. Jag vill också ha sagt att förvägväsendet i dess helhet mäste det rimligtvis vara av värde att vägverketsfasta resurser kan utnyttjas på ett effektivt sätt. I de fall åtarsig arbeten bör det också vara en garanti för att arbetena utförs rationelltoch tiU lägsta möjliga kostnader. Ersättningen tiU verket grundar sig ju påverkets självkostnader. På dessa lägger man ett omkostnadspåslag om förnärvarande . Uppdragen förplaneras och kostnadsberäknas innan deutförs i samproduktion med egna byggnadsprojekt. I de här faUen utför således byggnadsarbetena påen vägsträcka i dess helhet oberoende av att väghållningsansvaret kan varadelat mellan staten och en kommun, vUket jag också tycker att man skall ta medi beräkningen och vUket jag anser vara rationellt. HerrLOTHIGIUS (m): Jag kan förstå kommunikationsministernsargumentation, men den är dock icke ett fullständigt svar på min fråga. Minmening är att i varje sammanhang skall man för att det skall gå riktigt tillbegära ett konkurrensförfarande. Detta är ett område som är känsligt förstaten, och just för att det är känsligt mäste man upprätthälla vissa kriterierför upphandlingen och tUlämpa ett så objektivt system som möjligt. Statenlämnar bidrag och drar nytta av det som mottagare och producent. Man får alltsådubbel nytta av bidraget. Just därför måste staten uppträda objektivt. Vårtland vinner ju ingenting från sysselsättningssynpunkt om staten utserentreprenören utan konkurrens, men landet och statskassan förlorar på det.Kommunikationsministern och jag är nog överens om att det är känsligt, men föratt hålla demokratin frisk och levande är alltså den här frågestäUningenaktualiserad. Det behövs en påminnelse då och då om detta här i . Överläggningen var härmed slutad. § 14 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 21 och 22, lagutskottets betänkande nr 18 samt utbildningsutskottetsbetänkande nr 30. § 15Samhällets markpolitik, m. m. Föredrogs civUutskottets betänkandenr 18 i anledning av dels förslag i propositionen 1973:22 tiU lag om ändring iförköpslagen (1967:868), dels motioner angående samhällets markpolitik m. m. Maj:t hade i propositionen1973:22, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokoUet över inrikesärendenför , och lagrådets protokoll såvitt här var i fråga,föreslagit att anta vid propositionen fogat förslag till lag omändring i förköpslagen (1967:868). Förslaget innebar den ändringen att kommun skulle kunnautöva förköp även när försäljning omfattade tomträtt. Övriga förslag i propositionen behandlades icivilutskottets betänkande 1973:20. I detta sammanhang hade behandlats Samhällets markpolitik, m. m. dels devid början väckta motionerna 1973:362 av m. fl. (vpk) vari föreslagitsatt uttalade sig för ett successivt överförande av privataflerfamiljshus i samhällets ägo samt hos regeringen hemställde om utarbetandeav en plan för genomförandet av denna målsättning, 1973:865 av () vari hemstäUts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om tilläggsdirektiv tiUbostadsutredningarna med de förslag och önskemål som i motionen framförts, 1973:866 av () vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde' förslag tUl lagstiftning syftande till attge kommunerna skyldighet att sälja mark tUl enskilda för bebyggelse, 1973:878 av herrar () och () varihemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om förslag till sådanlagändring att förköpslagens regler blev tillämpliga även vid marköverföring isamband med fastighetsreglering enligt fastighetsbUdningslagen, 1973:1561 av m. fl. (vpk) vari föreslagitsatt beslutade att tUl byggnadslagen skulle fogas en bestämmelse omatt endast samhällsägd mark fick stadsplaneläggas, 1973:1567 av herrar () och i (s), såvitt här var i fråga, dels de i anledning avpropositionerna 1973:21 respektive 1973:22 väckta motionerna 1973:1631 av () vari, såvitt här var ifråga (yrkandet 2), hemställts att som sin mening gav Kungl. Maj:ttill känna att kommunerna borde förvärva saneringsfastigheter i ökad omfattningsamt 1973:1927 av m. fl. vari, såvitt här var ifråga, hemstäUts att skulle besluta avslå det vid propositionen1973:22 fogade förslaget till lag om ändring i förköpslagen. Frågor om statens finansiella stöd tUl kommunerna förmarkförvärv Samhällets markpolitik, m. m. samt härej upptagna delar av motionerna 1973:1567 och 1973:1631 behandlades icivUutskottets betänkande 1973:19. Här ej behandlade delar av motionen1973:1927 togs upp i civUutskottets betänkande 1973:20: 1. beträffande enaktiv markpolitik m. m. att skulle avslå motionerna 1973:362, 865, 866 och 1561, 2. beträffandekommunala förvärv av saneringsfastigheter att med bifall tUlmotionen 1973:1631, yrkandet 2, som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört, 3. beträffandeöversyn av förköpslagen (1967:868) m. m. att som sin mening gavKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 4. beträffandeändring i förköpslagen (1967:868) att med bifall tUl Kungl. Maj:tsförslag och med avslag ä motionen 1973:1927 i denna del skulle anta vidpropositionen 1973:22 fogat förslag, 5. beträffandefastighetsreglering att i anledning av motionen 1973:878 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 6. beträffandekommunal förköpsrätt till förmån för bostadskoopera-tivt företag att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1567, yrkandet 2. 1. beträffande en aktivkommunal markpolitik m. m. a. av fröken ()och () som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:865 och ianledning av motionen 1973.866 samt med avslag å motionerna 1973:362 och 1561som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört, b. avherr (vpk) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall till motionerna 1973:362 och 1561samt med avslag å motionerna 1973:865 och 866 som sin mening gav Kungl. Maj:ttill känna vad reservanten anfört, 2. beträffandekommunala förvärv av saneringsfastigheter av fröken () och () som ansett att utskottet under 2 bort hemställa, attriksdagen skulle avslå motionen 1973:1631, yrkandet 2, 3. beträffandeöversyn av förköpslagen m. m. av fröken () och ()som ansett att viss del av utskottets yttrande skulle ha av reservanternaangiven lydelse, 4. beträffande lagom ändring i förköpslagen av fröken () och () somansett att utskottet under 4 bort hemställa. att med bifall tiU motionen 1973:1927 i dennadel skulle Nr 90 avslå Kungl. Maj:ts förslag, den 5.beträffande förköpsrätt tiU förmån för bostadskoopera--------------- tivtföretag av fröken () och () som ansett Samhällets markall viss del av utskottets yttrande skulle ha av reservanternaangiven POntiK, m. m. lydelse. Först vill jag påpeka att behandling avpropositionen 22 kan te sig förbryllande, då behandlingen redovisas i tvåbetänkanden från civUutskottet, nämligen nr 18 och nr 20. Närmast skaU jagsåledes tala enbart om betänkandet nr 18, som behandlar propositionen 22 i dendel som gäller förköpslagen, jämte motioner angående samhällets markpolitik.Skulle lyssnarna på grund av detta tillvägagängs-sätt brista i uppmärksamhethar jag förståelse för det. Ämnet är dessutom komplicerat. Utskottsmajoriteten går årsbostadspolitiska beslut i för att belysa hur samhället såg påägandeprinciperna i markpolitiskt avseende. Det var den s. k. förköpslagen somdå tillkom och därigenom blev en viktig mUstolpe i utvecklingen mot den s. k.aktiva kommunala markpolitiken. Aktiv markpolitik låter verkligen"aktivt", konstruktivt och positivt. Men de flesta i kammaren vet atti detta begrepp ligger ideologiskt och i hög grad kontroversiellt sprängstoff.Marksocialisering är vad det är. Det finns de som t. o. m. tar uttrycketkonfiskation i sin mun, och alldeles särskUt används uttryck av detta slag omman går tUlbaka i tiden inte bara tUl 1967 utan till vad som började hända pådet här området . Jag har tidigare i kammaren redovisat alla de årtal ochriksdagsbeslut som tillsammans bUdar alla de socialistiska stegen mot en i detnärmaste total marksocialisering. Jag skaU inte upprepa dem . Den storaaUmänheten har fått en sådan redovisning i sina brevlådor genom vårvillaägarbroschyr, där detta framställs på ett utomordentligt instruktivt sätt. Är 1967uttalade , erinrar utskottsmajoriteten, att 1. den s. k.aktiva kommunala markpolitiken, dvs. marksocialiseringen, har en centralbetydelse i planeringen av bostadsbyggandet, 2. den ärnödvändig för att samhäUet skall få en tUlfredsställande kontroll översamhällsbyggnadsprocessen, 3. förvärv av markskulle kommun göra för att ge kommunerna ett dominerande inflytande (den s. k.markberedskapen skulle säkerställa byggande), 4. kommunens markskulle upplåtas också med tomträtt, 5. de s. k.självkostnadsbestämda företagen skulle ha en dominerande ställning inomnyproduktion. Utskottsmajoriteten pekar vidare på besluten från december1971 och beträffande expropriationslagen och frågan om de s. k. glesbebyggelse- respektive tätbebyggelsebegreppen. Samhällets markpolitik, m. m. Det har med andra ord hänt stora ting påmarklagstiftningens område . Herr statsrådet borde varaganska nöjd. Men om han tUl äventyrs skulle vara nöjd är övriga markpolitikerinom hans block nöjda? Nej, hjälpmedlen för en aktiv markpolitik börinte bara samordnas inbördes, skriver utskottsmajoriteten, de bör även"samordnas med nya uttryck för samhällets mark- och bostadspolitiskamålsättningar". Så visionärt talar således utskottets majoritet, beståendeav socialdemokrater, centerpartister och folkpartister. Kommunisterna villsjälvfallet gå ytterligare en bit åt vänster, vUket framgår av derasreservation. Vad månde bliva? Jag inbiUade mig att den senaste tidensutveckling skulle ha gjort klart för statsrådet och andra att det är ihög grad tidsenligt att äga sin stuga och den gräsplätt som stugan står på. I propositionen 1971 om förslag till ändringar iexpropriationslagen uttalade som bekant att det numera ter sighelt otidsenligt att äga. tycktes inte moderata samlingspartietsståndpunkt i markfrågorna bekymra regeringen särskilt mycket. Vi betraktadessom ett litet parti på högerkanten, vars politiska uppfattning man kundenonchalera i detta liksom även i andra fall. har regeringen gjort reträtt i den ena fråganefter den andra. Man kan peka pä skattefrågan, rättstryggheten och icke minstbostadspolitikens inriktning, som vi skall behandla . Kan detmöjligen bero på att det lUla partiet tUl höger har varit det parti somnoggrannast lyssnat till rörelsen? Tänk, om regeringen också lyssnade till vadrörelsen har att säga beträffande markpolitiken. Jag skulle ha velat ställafrågan tiU : När gör ni reträtt också i markpohtiken? Att man emellertid på det hållet är en smula fundersamblev jag inte minst varse när jag gick ut tUl brevlådan för att hämtatidningar. Det blåste gräsligt kallt genom pyjamasen, men vid upptäckten avsocialdemokraternas senaste flygblad blev jag faktiskt varm till sinnes. Jaghar flygbladet i min hand, och det står där med så stora bokstäver attkamraterna i kammaren kanske kan läsa det själva: "Högerkrafterna vinnerterräng". Med tacksamhet tänkte jag pä alla grannar och allt folk iSollentuna och i alltså min valkrets som får ytterligare enpåstötning om att moderata samlingspartiet gär framåt. Men så slog migplötsligt frågan om moderata samlingspartiet i skulle vara medoch betala det här flygbladet. Vi har inte hört något, och jag vUl säga här attvi har inte budgeterat någon sådan kostnad. Om det nu skulle bli tal om det,måste det bli avdrag för en del skönhetsfläckar i det här budskapet. Det påståsnämligen att vi moderater stöder markspekulation. Detta är lögn. Vad vi gör äratt vi stöder alla de hundratusentals svenskar som äger en markbit eller etthus. Vi stöder inte minst alla de unga familjer som drömmer om en egenliten täppa, ett egnahem eller ett fritidshus. Vi stöder alla de skärgårdsborför vUka den enskilda äganderätten utgör en förutsättning för att de skallkunna medverka tiU den levande skärgärd och den levande glesbygd som vi alla äröverens om att inte bara tala för utan också arbeta för. Således stöder viockså principen att blir en enskUd fråntagen mark eller förfoganderätten övermarken, sä skall han också ha ersättning för denna mark. försvararinte markspekulation vad detta nu egentligen är - vare sig det är en enskildeller det är staten som oskäligt roffar åt sig. Jag bor från norr om . Jag vet hur det gick tUl när staten såldeJärvafältet. Staten tog ut ett så högt pris att sollentunaborna nu mäste väljamellan att förstöra den här vackra naturmiljön med ett fyrverkeri avhöghusområden i asfalt och betong eller att rädda och låta det bliden gröna lunga som sä innerhgt väl behöver men det skullesamtidigt medföra en skattehöjning för sollentunaborna pä nära . Vidare påstås det i det här flygbladet att högerpartietsuppfattning om strandlagen skulle vara exemplet på attvi vill skydda markspekulanterna. Detta är totalt felaktigt. Dessutom måste detvara ont om argument socialdemokrater, som mäste hänvisa tUlbeslut som 1950 och riksdagar fattade. 1 reservation nr I a till betänkande nr 18framhåller fröken och jag att det totala kommunala ägarmonopoletmåste motverkas. Den s. k. aktiva kommunala markpolitiken skall endast ta siktepå markförvärv som är oundgängligen nödvändiga för vägar, gator, skolor,kommunalhus och i övrigt de allmänna anordningar som måste göras tillkommunmedlemmarnas bästa. När dessa självklara allmänna och gemensammaintressen tUlgodosetts bör kommunen i stället främja ett överförande av markoch bostäder i enskild ägo. Detta är syftet med motion 865 och delvis medmotion 866 av . 1 motion 1631 hemstäUer att kommunerna börförvärva saneringsfastigheter i ökad omfattning; vi skall ju merabehandla saneringsfrågorna. Detta uttalas också i proposition nr 21 avinrikesministern. Utskottets majoritet ansluter sig också till den här tanken.Vi moderater i utskottet hävdar den motsatta ståndpunkten i reservation nr 2. 1 reservationen 3 tar vi avstånd från förslaget om enytterligare översyn av förköpslagen med det syfte som jag tidigare berört. Vadvi nu behöver är en översyn av den markpolitiska lagstiftningen som syftar tUlatt avskaffa onödiga och doktrinära samhällsingripanden. Vidare tUl-styrkerutskottet förslaget till ändring i förköpslagen varigenom förköp avses kunnautövas även när försäljningen omfattar tomträtt. Förslaget avstyrks i vårreservation nr 4. Slutligen har socialdemokraterna herrar ochPersson i i en motion krävt att hyresgäster skall genombostadskoopera-tivt företag kunna förvärva fastighet med flerfamiljshus.Utskottet anser att detta syfte kan uppnås redan inom ramen för gällandelagstiftning. 1 reservationen 5 anför vi att en önskan om att förvärvafastigheter kan tillgodoses genom att kommunen utbjuder fastigheter tillförsäljning. Jag yrkarsåledes, herr talman, bifall till reservationerna I a och 25. Avslutningsvis vUl jag bara understryka att personligäganderätt, fri företagsamhet och spridning av ägandet utgör, enligt våruppfattning, avgörande förutsättningar för ett stigande materiellt välstånd.Den enskilde medborgarens rätt och möjligheter att äga och förvalta fastegendom utgör en betydelsefull faktor i ett framåtskridande demokratisktsamhälle. Äganderätt ger trygghet och oberoende. Samhällets markpolitik, m. m. Samhällets markpolitik, m. m. gandeprinciper har varit och kommer att vara vägledande för moderatasamlingspartiets agerande i och utanför . Denna politik korresponderarockså mycket väl med principen att vi skall bevara det allra bästa av det gamlaoch väga det samman med det allra bästa av det nya. HerrTOBÉ(fp): I den första versionen av dagens talarlistastod före mig, och jag hade tänkt att i huvudsak instämma medhonom. får väl han rollen att försöka instämma med mig i stället; det kanskekan avkorta det hela. Innan vi har den årliga bostadsdebatten skall vi nu avviss anledning debattera markpolitiken. Det kan synas ganska överflödigt,eftersom vi har haft ingående markpolitiskadebatter. Vi har ju fått ny expropriationslag, debatterat följdverkningar avriksplaneringen osv. har inga direkta nyheter presenterats.