prot · FW0927 · 1973-12-31 00:00:00 — Inte minst frånfolkpartihåll kritiserade vi hårt förslaget och varnade för följderna, och vihar gjort det i flera senare debatter. I realiteten har utfallet för idrottsorganisationernablivit sådant att det fattas 9 mUjoner kronor förjämställdhet med övriga organisationer. Det värsta av allt är att bidraget harminskat också i absoluta tal /72 tUl 1972/73 med 1 mUjon kronor trots en ökad aktivitet inom idrottsorganisationerna, en aktivitetsökning somalltså har "belönats" med en bidragssänkning. Då skall man ändå komma ihåg att när det lokalaaktivitetsstödet infördes fick idrotten i praktiken ingen ökning avanslaget i förhållande till det tidigare fritidsgruppsbidraget. Den lillanominella ökning man fick gick åt till de tre nya organisationer man tillfördesatt fördelabidragen till, nämligen "Korpen", Ridfrämjandet och Skid- ochfrUuftsfrämjandet. De övriga ungdomsorganisationerna fick däremot en närmasthundraprocentig ökning av anslaget. Men inte heller detta är hela sanningen. Det lokalaaktivitetsstödet ledde tUl att ca 2 000 nya idrottsföreningar kundetillgodogöra sig det nya bidraget, och det var bra i och för sig. Men effektenför många av de föreningar som tidigare fått fritidsgruppsbidrag blev att anslagetminskade kraftigt trots flera medlemmar och tätare verksamhet. Låt mig tanågra exempel: AlF med sina ca 700 medlemmar, varav 75 procentunder , fick 1970/71 i fritidsgruppsbidrag. 1971/72fick man . Resultat: en minskning med . En annan idrottsklubb, , fick en bidragsminskningmed . Det blir en medlemsavgiftshöjning för dem som t. ex. regelbundetvill träna och spela bordtennis inom den klubben från till 150kronor, om man skall kunna klara ekonomin. Detta gäller för ungdomar fr, o, och uppåt, fick en minskning av anslaget mellan 1970/71och 197 1/72 med mer än en tredjedel, NjurundaIK minskade med hälften. Det här ärbara några exempel av tusentals. Effekten blir oftast dubbelt negativ genom att dekommunala bidragen brukar stå i relation tUl de statliga bidragen. Det fordrasingen större fantasi för att förutse att genom de här effekterna påföreningarna blir det idrottens breddverksamhet bland ungdomen som skadas.A-laget, de duktigaste, elitidrottsmännen de finns kvar i verksamheten. Menvad händer med de många, de som aldrig hamnar på idrottssidornasresultatlistor? I motionen 1246 har vi frän folkpartihåll genom att föreslå enhöjning med utöver regeringens förslag på tilläggsstat /73 försökt förebygga denna utveckling och markera en strävanatt överbrygga klyftan i fråga om bidrag per sammankomst mellanidrottsorganisationer och övriga ungdomsorganisationer. Jag har svårt atttänka mig ett bättre sätt att använda denna i sig ganska blygsamma summa, sombör ses som ett steg på vägen mot full rättvisa mellan allaungdomsorganisationer. Det är i bästa mening lönsamma utgifter det här är frågaom. Låt mig i det här sammanhanget bara påminna om värdet avidrottsledarnas insatser, som enligt mycket försiktiga beräkningar kanuppskattas till betydligt mer än . Samhälletsinsatser får alltså mångdubbelt ökade effekter genom ledarnas egna insatser.Till detta kommer värdet av de förebyggande effekterna, som samhället kan dranytta av. Låt mig få citera vad i IFsade vid ett möte för föreningsledare i . Så härsade han: "Jag är chef för spaningssektionen i inompolisen och har en mångårig polisbana bakom mig och har nog sett det mesta iden här staden av vad som hänt och händer. Det finns en vetenskapligt Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet framarbetadstatistik som visar att de flesta brotten begås i åldern . Det ärungdomar som begår de flesta brotten, dock inte de grövsta. Samhället bordedärför sätta in all den kraft man har för att dämpa ungdomsbrottsligheten. Deninstans som har att vårda sig om barnens väl är barnavårdsnämnden, och denhar i 5 263 befattningshavare med anslag på 35,5 miljonerkionor till fritidsverksamheten enbart inom . för attdämpa brottsligheten.-- När en del av dessa ungdomar sedan tas omhand för vård på ungdomsvårdsskola, kostar det samhället per individoch dygn. Man har därför goda skäl att ställa frågan, varför anslagsbevUjandemyndigheter är så njugga med anslaget till ideella idrottsföreningar, närvärdet av att vårda och värna om vår ungdom är det väsentligaste i vårtsamhälle . Jag är förvånad över att alla idrottsledare som sliter utan ettöres ersättning men massor av bekymmer även skall dras med ekonomiska bekymmer.Från polisens sida vUl jag framhålla att vi mycket uppskattar det socialaarbete idrottsföreningarna och idrottsledarna utför." Jag ber, herr talman, att med anledning av det sagda fåyrka bifall tUl reservationen I a vid kulturutskottets betänkande m 4. Min fråga tUl det ansvariga statsrådet, som harinfunnit sig i kammaren, och tUl utskottets talesman blir för det första: Vadär det för fel på vårt förslag att ge idrotten ökad rättvisa i förhållande tUlövriga organisationer? För det andra: Vilken är utskottsmajoritetens ochstatsrådets motivering till att acceptera en minskning av anslaget tillidrottens ungdomsverksamhet inte bara per aktivitet utan också i absoluta tal?Någon sådan motivering finns inte i utskottets skrivning. För det tredje: Vadsvarar statsrådet och vad svarar utskottets talesman idrottsledaren som frågarvarför statsmakterna värderar hans eller hennes arbete mindre än övrigaungdomsledares? Så några ord om en besynnerlighet i statsrådet i propositionen. Statsrådet kopplar där det lokala aktivitetsstödettill utvecklingen av organisationsstödet till idrotten under nionde huvudtiteln.Jag kan inte finna någon rimlig motivering till denna anknytning.Organisationsstödet har ju inget med aktivitetsstödet att göra det går tUlannat ändamål. Kopplingen är därför fullständigt irrelevant. Enligtreservanternas bestämda mening bör aktivitetsstödet relateras till respektiveungdomsorganisationers verksamhet och ingenting annat. Det vore intressant meden kommentar från statsrådet till den här besynnerliga konstruktionen. , herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen 2, som också den bygger på folkpartimotionen 1246 liksom påcenterpartimotionen 686. Dessa motioner har föranlett en fyrpartireservation,och det gäller här fördelningen av tilläggsanslaget /72. Ipropositionen föreslås fördelningen av denna enda mUjon ske efter enprioritering av och . Man kan fråga sigvarför man skall göra ett avsteg från de generella reglerna som hargällt just för fördelningen av den här miljonen. Det vore intressant att hörahur förslagsställaren eller skall man kanske säga förslagsställerskan tänktsig hur man skall lösa den här uppgiften praktiskt. Hur skall man kunna avvägamellan de 7 200 föreningarna som sökt bidrag? Vem är fattigare än den fattige?Räcker det inte med den ojämlika fördelning som finns mellanidrottsorganisationerna och övriga organisationer? Skall man nu bygga in ettdifferentierat bidrag även inom idrottsanslagets ram? Förslaget är krångligtoch praktiskt organisatoriskt besvärligt, och det går mot den anslagsfördelandemyndighetens bestämda vilja. Men förslaget är tyvärr stilenligt. Jag ber, herr talman, att få yrka bifah tUlreservationerna 1 a och 2, som är fogade tUl kulturutskottets betänkande nr 4. Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet 1 detta anförande instämde , ,herrar , i , i , , ,, och samt fröken (samtliga fp). (vpk): Utskottet skriver beträffande anslaget tUlungdomsorganisationernas lokala verksamhet att erfarenheten visar att dettastatsbidrag i vad det gäller idrottsorganisationerna motiverar ett vissttilläggsbidrag för verksamhetsåren 1971/72 och 1972/73. Sedan finner utskottetatt vad statsrådet har föreslagit, nämligen 1 miljon /72 och 2,7miljoner /73 - alltså sammanlagt -inte ger någonanledning till erinran. Detta innebär i realiteten att utskottet finner det varahelt korrekt och på sin plats att idrottsorganisationerna får fortsätta attvara diskriminerade i förhållande till övriga organisationer, attidrottsorganisationerna med det föreslagna tilläggsanslaget inte alls kommerupp till samma summa i bidrag som övriga organisationer samt att aktivitet inomidrottsrörelsen inte värderas lika högt som aktivitet inom t. ex.nykterhetsorganisationer eller politiska och religiösa organisationer, som herrOlsson i påpekade. Med andra ord - man konserverar diskrimineringen avidrottsorganisationerna. Om någon trodde att de uppkomna felaktigheterna ocholikheterna mellan organisationerna skulle ha berott på "olycksfall iarbetet", som det heter, så måste man ju nu veta bättre. Från kommunisternas sida har vi föreslagitatt för /73 idrottsorganisationerna får ett tUläggsanslag på 6,8miljoner utöver de 2,7 miljoner som'statsrådet föreslagit. Ett sådant rejälttilltaget tUläggsanslag skulle göra det möjligt att eliminera de uppkomnaorättvisorna mellan dessa organisationer och andra ungdomsorganisationer, ochsamtliga skulle kunna fä ca per sammankomst. Om man sedan ifortsättningen låter anslaget få karaktären av förslagsanslag, som vpk harföreslagit i en annan motion - en sak som vi inte skall behandla kanman tala om att ungdomsorganisationerna får en likvärdig behandling avstatsmakterna och att aktivitetsstödet blir vad det från början i propositionenvar avsett att vara. Och just aktivitetsstödet är ju pengar som går direkt uttill den'levande idrotten, pengar som inte bollas genom olika administrativainstanser. Som vi hörde av i har i motionbegärt 4 miljoner ytterligare i tilläggsanslag, och säger att detär ett Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet steg irätt riktning. Ja, visst är det ett steg i rätt riktning. Men varför ta så småsteg - varför skall man behöva vänta pä att den diskriminering som redan harskett bara successivt upphäves? Vi anser från vpk:s sida att man skall kunnaupphäva denna diskriminering , 1 reservationen I b har jag föreslagit detta, korrektatilläggsanslag, alltså 2,7 miljoner plus 6,8 miljoner, för att kunna skapadenna rättvisa, och jag ber att få yrka bifall till reservationen I b. Låt mig sedan, herr talman, få säga några ord omreservationen 2, där jag återfinnes bland reservanterna. Det gäller här fördelningen av tUläggsbeloppet 1 miljonkronor för /72. Utskottet skriver att man inte har någotatt erinra mot den fördelning som statsrådet föreslagit och som går ut på attstatsrådet förutsätter att fördelningen av denna miljon skall ske efter enprioritering mellan de mest angelägna behoven i de lokala föreningarna ochalltså inte enligt de generella regler som har gällt hittUls. Denna fördelningefter prioriteringslinjen skulle göras av efter förslag frånRiksidrottsförbundet. Men - först och främst anser det varaen teknisk omöjlighet att göra en prioritering bland de närmare 7 300föreningarna eftersom det ekonomiska läget för var och en av dessa föreningarär kärvt. Dessutom skulle kostnaden för att göra en sådan utredning bli myckethög. Därtill kommer att jag för egen del anser att fördelningen skall ske efterde generella reglerna därför att det annars är mycket lätt att komma snett ochfrämst tUlgodose de organisationer som är mest högljudda och påträngande ochsom har de bästa relationer med dem som bestämmer. Jag beralltså att få yrka bifall också till reservationen 2. HerrNISSER (m): I vad gäller reservationerna till kulturutskottets betänkandenr 4 angående anslag på tilläggsstaten tUl idrottens främjande vill jag mycketkort framhålla följande. Först och främst kan man väl säga att vi med stortbeklagande konstaterar det bittra faktum att den ekonomiska situationen just nuär sådan att det svårligen går att ge större bidrag tUl idrotten än vad somföreslås i propositionen, alltså sammanlagt 3,7 mUjoner kronor. Man måverkligen beklaga att beloppet nu inte kan bli större, eftersom vi fuller välvet hur oerhört viktig och gagnerik idrottsrörelsen är för vår ungdom. Vi vetockså hur väl idrottsrörelsen behöver allt möjligt tänkbart stöd i sitt arbete.Man må också hoppas att det snart måtte bli sådana tider, ekonomiskt sett, attden svenska idrottsrörelsen verkligen kan få hela det stöd som den så väl ärvärd. Återstår så själva fördelningen av den miljon som /72. Liksom föregående talare vUl jag där verkligen hävda attutskottets majoritet har lyckats i konsten att krångla tUl en sak tUl detnästan omöjliga. , som utskottet menar, skulle sittaoch bland över 7 000 föreningar plocka ut den eller de föreningar som bästbehöver den här miljonen är i sanning ett sisyfusarbete och skulle innebära formligaTantali kval för det arma . Om det ärnågot som kommer att vålla splittring och gny mellan föreningarna, så är detdenna fördelningsprincip. Som framhållit kommer den dessutom att tamycken tid och kosta alltför mycket av de för andra verksamheter välbehövligamedlen. vill ha generell utdelning. Och jag tror att statsrådet också vill det innerst inne. Det har försports att ett beklagligt missförstånd härlegat bakom den olyckliga skrivningen i propositionen rörande fördelningen avpengarna. Det har också försports att har medgivit detta, och dethedrar henne verkligen, 1 så fall är hon värd en ros för det - t, o, m, en rödsådan. Och om det är riktigt som det försports, så är utskottsmajoritetensställning verkligen förbryllande. När har man tidigare varit med om attexempelvis samtliga socialdemokrater i ett utskott har gått emot sitt egetstatsråd? Det är sannerligen märkeliga ting vi nu har fått uppleva, herrtalman! Eller är det möjligen så, att man inom utskottet har ansett att någonskugga över huvud taget under inga förhållanden skall tUlåtas falla överCaesars hustru, inte ens i ett fall som detta, där ju "Caesarshustru" så att säga är själv. Alltnog, herr talman,utskottsmajoritetens betänkande är, när det gäller fördelningen av pengarna,säreget eget. Med detta vUl jag yrka bifall tillreservationen 2 i kulturutskottets betänkande nr 4. Bidragtill ungdomsorganisationernas lokala verksamhet HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): har vi här iriksdagen diskuterat storleken av statens bidrag till idrottsorganisationernaslokala verksamhet, och vi har också diskuterat avvägningen av stödet mellanidrotten och övriga ideella ungdomsorganisationer. Meningarna har då varitdelade, vilket man kan förstå eftersom ju olika intressen här gör sig gällande.Av allt att döma kommer vi också att få en ganska livlig debatt i dennafråga, när vi skall behandla statsverkspropositionen. Det skall emellertid här sägas att det inte råder någradelade meningar om att idrottsrörelsen utför ett gott arbete i vårt samhälle.Men vad vi nu diskuterar är tilläggsanslag. Det är fråga om utgifter påtUläggsstat för /73 till idrottens lokala verksamhet. Härföresläs i propositionen ett tilläggsanslag på , och det ärdetta tUläggsanslag som utskottet tillstyrker. Reservanterna har föreslagit betydligt högre belopp. Ireservationen 1 a framhålles att man eftersträvar "att överbryggaskillnaderna i bidragen per sammankomst mellan idrottsorganisationerna ochövriga organisationer", och i reservationen I b talas det om att omnågorlunda rättvisa skall uppnås mellan organisationerna krävs det 6,8 miljonerkronor utöver de 3,7 som utskottet föreslår. Reservanterna bakom reservationen 1 a vill ha 4 mUjoner mer än vad som föreslås i propositionen och tillstyrkts av utskottet. Förhållandet är ju det att majoritet irad har anslagit 13 mUjoner kronor vartdera året som ett lokalt aktivitetsstödinom idrottsorganisationerna. Men det har ansetts vara svårt att göra en riktigbedömning av hur mycket som dessa skulle kunna ge pertimme i aktivitetsstöd, och beslutade på Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet utskottetsförslag att justeringar i bidragsgivningen till ungdomsorganisationernaslokala verksamhet skulle kunna göras. Bland de justeringsmöjligheter som dånämndes var anvisande av medel på tUläggsstat. har kommenterat förslaget tilltilläggsstat och noterat med tillfredsställelse att det föreslås ett extrabidrag på att retroaktivt tillföras verksamheten för1971/72 och 1972/73. Och föredragande statsrådet har i propositionenframhållit att "de på grundval av beslut utfärdade bestämmelsernamedfört att bidraget per sammankomst nedsatts med vad som fordrats för att de sammanlagda anspråken på bidragskulle kunna rymmas inom de anvisade medelsramarna". Statsrådet erinrarockså om att har skrivit tUl regeringen och pekatpå de problem som har uppkommit och att har hemställt omatt ytterligare medel skulle anvisas för bidrag tUl den lokala verksamheten. Det är utifrån de uppgifter som statsrådet har erhållitbeträffande utfallet i de olika organisationerna som statsrådet bedömterforderligt ställa mer pengar tUl förfogande. Den summa som föreslagits ipropositionen är 3,7 mUjoner kronor. har alltså haft framgång med sinskrivelse och har också i sina kommentarer till förslaget sagt att man medtillfredsställelse noterar att det i propositionen föreslås att den nämndasumman i efterhand skall tillföras verksamheten. När det sedan gäller reservationen 2 har ett antalreservanter framhållit att det blir svårt att fördela till demsom bäst behöver få del av den miljonen. Bakgrunden tUl reservationen hartidigare talare redogjort för, och jag skall nu endast uttala min förvåningöver att man kan tro att inte skall kunna klara attfördela efter en prioritering mellan de mest angelägna behoveni de lokala föreningarna. Jag tror faktiskt att klarar denuppgiften i samarbete med . Kan man inte klara den frånStockholms horisont får man väl införskaffa hjälp från distriktsorganisationerna.Där borde man ändå känna tUl vilka föreningar som har det mest besvärligtekonomiskt. Vi har gång på gång hört talas om att det finns föreningar som hardet svårt ekonomiskt. Då finns det väl anledning räkna med att man känner tUlvUka som har det allra svårast. befarar att det blir de mest högljudda somkommer att få pengarna. Jag tror inte att det är så illa ställt. Den strävanman har inom idrotten att vara rättvis och söka göra det bästa för att skapaden glädje och den gemenskap man vill åstadkomma kommer nog att ta sig uttrycknär medlen skall fördelas. När säger att det blir splittring och en massagny så tror jag inte riktigt på detta. Man har nog inom idrottsrörelsenförståelse för att det i vissa föreningar blivit ändrade ekonomiskaförhållanden genom att man inte fått ut så mycket som man från början hadeberäknat. Man lade kanske också upp verksamheten litet för optimistiskt. Jag är därför, som jag sade, förvånad över att man intekunnat motta också denna miljon utan erinran. Det kan väl inte sägas vara ettmisstroende emot en organisation om den får ytterligare pengar att ge som stöddär det är mest angeläget. Jag skulle i stället vUja beteckna detta som att manvisat organisationen ännu större förtroende. Som jag tidigare sade är det här fråga om etttilläggsanslag. har ju tidigare beslutat om ett visst anslagsbelopp.Sedan har man funnit att man borde justera beloppet genom att ge tilläggsanslag.Riksidrottsförbundet har haft framgång med sin skrivelse. När man sedan frågar varför man ger mindre än mangav 1971 så är svaret att det hänger ihop med avvecklingen av det gamlasystemet. Ordinarie redovisningsperiod för fritidsgrupperna var enligt detgamla systemet till . Fram till den 15 maj 1971redovisade fritidsgrupperna enligt det gamla systemet. Då begärdeskolöverstyrelsen en slutredovisning inför systemets avveckling. Övergångentill det nya bidragssystemet kom med dels de grupper vilkas verksamhetavslutades I, dels grupper som organisationerna inte redovisatför tidigare. Denna verksamhet går i vissa fall så långt tUlbaka somtill 1969. Det kan visserligen sägas att man fick pengarna i sin hand senare -. Men det är ett resonemang som som manju inte - såvitt jag känner tUl - har accepterat från departementets sida. Här har vidare frågats vad man svarar den idrottsledaresom får mindre pengar för aktiviteter inom idrotten än vad man får i annanverksamhet för precis samma aktivitet. Ja, vad svarar man den som med glädjeoch för att finna gemenskap går ut och arbetar bland ungdomar och ger demmöjligheter att verka inom idrottsrörelsen? Man säger till honom eller henne:Det kan inte absolut garanteras att du får på öret, kanske inte ens på kronan,det du hoppas på att du skall få, men detta ger väl ändå så pass mycket för dindel att du fortsätter. Den idrottsledare som är besjälad av en verklig vUja atthjälpa tUl, säger då att det gör han. Det är ungefär så resonemanget har gåttoch går ute i idrottsföreningarna. Med dettaber jag, herr talman, att få yrka bifall tUl utskottets förslag. den 21 februad 1973 Bidrag till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet HerrNORRBY i (c): Den fråga som vi nu har att behandla harvarit föremål för många diskussioner både här i och kanske ännu merutanför det här huset. har alltid när vi haft den här frågantill behandling haft långa debatter, reservationer har varit fogade till dessbetänkanden. Det har förkommit interpellationer och enkla frågor i ärendet häri . Jag ber att få erinra om att var den här fråganföremål för en rätt lång debatt i . Jag instämmer i den förmodan somkulturutskottets ordförande, i Lane-Herrestad, uttalade, nämligenatt vi kommer att få en debatt även när det gäller nästa års anslag till detlokala aktivitetsstödet. Varför har det blivit så här? Varför är denna fråga såbrännande, och varför förs det alltid långa debatter när denna anslagspostkommer upp till behandling? Jag är ledsen att behöva säga att den härsituationen var tidigt förutsedd från oppositionens sida. Vi har hela tidenhävdat att det kommer att gå så här med detta anslag; det kommer inte att räckatill. Det kom så att säga snett från början genom att anslaget fördes upp som Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet På grund av den ekonomiska situationen har vi fåttacceptera detta, och på bord ligger statsrådets förslag om etttilläggsanslag, som vi nu har att behandla. Jag vill ta förslaget om etttUläggsanslag som ett bevis på att vi från oppositionens sida har fått rätt ochatt vi tyvärr måste tackla frågan ur den synvinkeln att anslagen är för små. Den uppkomna situationen har tyvärr också pä vissa hålltagits som intäkt för att man ifrågasätter värdet och halten av denungdomsverksamhet som bedrivs ute i de lokala idrottsorganisationerna. Detkanske inte är klart utsagt, men jag tror mig ändå känna till att många ledareute i landets idrottsorganisationer känner det så, när idrottsorganisationernablir diskriminerade i så hög grad att de /verksamhet får 3kronor och mindre per sammankomst än jämförbara ungdomsorganisationer.Det är förståeligt om stämningen är irriterad. Lägger man därtUl att utfalletför idrottsorganisationerna innevarande år troligen blir ännu sämre än 1971/72, kan man mycket väl förstå den här irritationen. Tyvärr ger väl oss inte den ekonomiska situationen, såsomjag sade förut, möjligheter att till fullo återställa relationerna mellanidrottsorganisationerna och övriga ungdomsorganisationer, men jag tycker ändåatt det förslag som har framlagts i reservationen 1 a innebär en godtagbar förbättring för idrottsorganisationerna, varför jag, herr talman, vUlyrkabifall till reservationen 1 a, som är fogad till kulturutskottets betänkande. När det gäller fördelningen av 1971/anslag har jagi motionen 686 framhållit att inte bör utfärda några direktiv föranslagets fördelning. Denna kan enligt min åsikt skötautan pekpinnar. Jag tycker man bör ge detta förtroende;jag betvivlar inte alls att förbundet är kapabelt att komma med kloka förslagtill fördelning av den här mUjohen. Men vad jag för min del vill besparaRiksidrottsförbundet är det merarbete som absolut kommer att följa med detta,när förbundet, som det har sagts tidigare, bland över 7 000 idrottsföreningar skallplocka ut de som har de knalt ställt. Om då alla föreningarna är lika fattiga,blir den uppgiften ganska grannlaga och kan nog, såsom också varinne på, skapa misshälligheter inom idrottsrörelsen.