prot · FW09129 · 1973-12-31 00:00:00 — Men vi är ju eniga, , omatt en samordning behöver komma till stånd. Vi begär från utskottsmajoritetenssida en sådan samordning av Kungl. och reservanterna begären utredning om det. Vilket ger dä snabbast verkställighet? I det gamla bondesamhället, som det talats omtidigare här, var ju - framhöll det återvinning en självklarhet.Det fanns också en liten sophög vid varje stuga. Sedan har man genomfört denkommunala renhällningslagen. Det innebär att man nu har fått en centraliseradkommunal soptipp i vaqe kommun och flera soptippar i en del stora kommuner.Enligt uppgift är det i det här landet ungefär 40 mUjoner kubikmeter avfall perär som skall tas om hand. Det åker omkring kommunala sophämtningsbilar i allavåra tätorter, i glesbygder och även uppe bland fjällstugorna, där det ärmUtals till närmaste granne. När det sedan gäller att ta hand om avfallet ärsplittringen mycket stor. Jag har gjort en liten, enkät bland kommunerna i mitteget län för att ta reda på hur det ligger till och kommit fram till en delrätt intressanta resultat. Det står på s. 22 i utskottsbetänkandet att kemiskt avfallkan innehålla sådana beståndsdelar att ingen annan metod än lagring förnärvarande stär till buds. Det står också i betänkandet pä s. 5 attförsöksverksamhet med samkompostering av kommunalt slam och hushållsavfallskall påbörjas i och pågå . Jag har fäst mig vid dessabåda uttalanden därför att de styrker vad kommunerna i mitt eget län har sagt. En av kommunerna har sagt att man blandarlatrin med hushållsavfall och att det deponeras på en soptipp. Tre kommuner harsvarat att de inte har någon som helst destraktion eller mottagning avmetaller. En kommun har sagt att allt deponeras på tipp, även gifter, oljor ochlatrin. Två kommuner har sagt att giftrester upplagras. Tvä kommuner har sagtatt gifter omhändertas över huvud taget inte. En kommun har framhållit mycketstarkt att man har stora svårigheter med pressvatten från tipparna. Jag vet attdet problemet förekommer i flera kommuner som inte har nämnt detta. Det ärpressvatten från tippar som är åtskilliga meter höga. En kommun har sagt inte har nägon kontroll över vart oljeresterna tar vägen. En kommun harsagt att oljeslammet läggs pä soptippen. En kommun har svarat att oljeresteröver huvud taget inte omhändertas. En kommun har svarat att olja och kemisktavfall lagras i avvaktan på bestämmelser för behandling av sådant avfall. Detstyrker ju vad som står på s. 22 i betänkandet. Ett par kommuner har sagt över huvud taget inte vet vad som händer Avfallshantering m. m. Vidareutbildning i jordbruksfrågor för Radiosreportrar medavfallet sedan entreprenören har tagit hand om det. Detta är rätt intressanta resultat som visar attkommunerna behöver få enhetliga bestämmelser till ledning för sitt arbete.Kommunerna mäste ges fullgoda möjligheter att lösa destraktionsproblemet, närde nu genom lagstiftning har fått skyldighet att ta hand om avfallet vare sigdet sker med eller mot medborgarnas vilja. Om inte dessa förhållanden snabbtförändras och vi får fram ett bättre system kommer vi att få väldiga problem iframtiden, mycket värre än de vi har . De flesta kommuner blandaravfall av olika slag och lägger det i en stor hög. När högen har växt tillflera meters höjd på ett ställe lägger man en ny hög en bit därifrån. Det gärinte att fortsätta sä hur länge som helst. Splittringen när det gäller destruktionsformer är ganskaolycklig. Det måste till både klarare bestämmelser och bättre regler för hurman skall göra sig av med allt avfall så att det inte bara läggs på hög. Jag yrkarbifall tUl reservationen. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUldels utskottets hemstäUan, dels reservationen av i Skegrie m. fl.,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Leuchovius begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 31 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Skegrie Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr Leuchovius begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 27 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 34 ianledning av motioner om skydd för djur- och växtliv. Utskottets hemställan bifölls. § 28 Vidareutbildning i jordbruksfrågor för SverigesRadios reportrar Föredrogs jordbruksutskottets betänkandenr 37 i anledning av motion om vidareutbildning i jordbruksfrågor för SverigesRadios reportrar. HerrHANSSON i Skegrie (c): TiUsammans med ett par partivänner har jag idetta ärende avgivit ett särskUt yttrande, och jag viU med några ord kommenteradetta. Jag vill allra först villigt erkänna att Radioförfogar över en utomordentligt kunnig stab av nyhetsförmedlare ochkommentatorer som gör ett sympatiskt arbete. Vad jag avser är inte alls attrikta nägon allmänkritik mot och dess representanter i TV-ratan längt därifrån. Men olycksfall i arbetet kan inträffa här som på andra håll,I den män dessa beror på okunnighet eller mindre kunnighet, torde de inte vara obotliga. Det råder nog inga delade meningar om att dagens massmediahar stor betydelse när det gäller information och opinionsbildning. Därför ärdet också av mycket stor betydelse att det material som förmedlas därifrån haren så korrekt och verklighetsbetonad karaktär som möjligt. Men tyvärrförekommer det ibland program och referat som innehåller en tendentiös ochsensationsbetonad framställning eller som rent av är missvisande. Den publiksom får ta del av sådana inslag bibringas lätt en felaktig och skev uppfattningom föremålet för programinslaget. Den under senare är aktuella miljödebatten har varit ettområde där sensationslystnad och överdrift har florerat. Obevisadebeskyllningar för medverkan i mUjöförstörningen har riktats åt olika häll.Därvid har inte minst jordbruket vid åtskilliga tillfäUen framhållits som en avde värsta syndarna. Det förekom för sedan ett programinslag om enjordbrukare som sådde konstgödsel. TV-kommentaren var, vill jag minnas, attdenne man utsådde 17 olika gifter i jorden. En sädan uppgift mäste grunda sigpä en aktningsvärd okunnighet. Jag tror mte att ens den mest kunnige expert pädet här området skuUe kunna vaska fram sä många beståndsdelar ur detta ämne.Men kanhända spelade här inte bara okunnigheten in, utan ävensensationslystnaden. Den fruktansvärda Minamatakatastrofen i , som berorpä att industrier kvicksUverförorenar vatten i mycket stor utsträckning, togsupp av massmedia för någon tid sedan. Men i kommentarerna till detta togreportern huvudsakligen upp jordbrukets påstådda kvicksUveratsläpp, som ju ärminimalt gentemot vad industrin svarar för och därför inte borde ställas emotdet ohyggliga Minamatafallet. I stället är det sä på jordbrukets område att förbetning av brödsäd används inte längre kvicksilverpreparat. Jag tror att detäven här var okunnigheten som spelade in, i huvudsak i varje fall. Vi minns kanske alla hur TV presenterade behandlingen aven motion här i angående aflatoxinförekomsten i vissa fodermedel. Detreferatet i TV gav lätt den uppfattningen att jordbrukarna av ekonomiska ochegoistiska skäl struntade i den risk de utsatte andra människor för. Enbartkritiska synpunkter fördes fram i det programmet. Att jordbm-karnas företrädarehade förklarat sig beredda att stoppa all användning av sådant fodermedel elleratt sagt lugnande och balanserade ord i detta fall kom intefram. Någon representant från de hållen deltog inte heller i programmet. Därförskapade detta referat i TV Vidareutbildning i jordbruksfrågor för Radiosreportrar Vidareutbildning i jordbruksfrågor för Radiosreportrar i all sinensidighet och felaktighet en skrämselbetonad bild, som inte borde haförekommit om vederbörande reporter behärskat de elementära kunskaperna pådetta område. Det var nog också ren okunnighet som präglade det meraskrattretande inslag som gavs . Då visade man enjordbrukare som höll på att plöja. För att förstärka intrycket hade man filmathonom så att det säg ut som om han körde med högsta växeln ilagd. Sedankommenterade bilden med att säga att det .vackra vädret gjort attvårbruket i söder börjat ovanligt tidigt i är. var detta i stället en herresom var ute i mycket sen höstplöjning, en som vi kallar för eftersläntrare. Mendet förstod vederbörande reporter inte och, för all del, han fick väl ha dentron. Jag tror också att den uppgift som gavs i samband meddebatten i TV om lågprislinjen kontra högprislinjen beror pä okunnighet omjordbrukspolitiken. TV-referenten påstod dä att de svenska jordbrukarna intekan konkurrera med sina europeiska yrkesbröder. Därför måste staten satsapengar vid lägprishnjen. är verkligheten den att det inte alls är fråga omnågon konkurrens med yrkesbröderna i eller annorstädes, utan man skallvid lågprislinjen konkurrera med en dumpingartad prissättning pä världsmarknaden.Det kan inget lands jordbrukare göra. Dessa exempel får man förmodligen hänföra tUl bristandeutbildning eller okunnighet på detta område. Men beklagligast av allaframställningar är sädana som fär prägel av jag säger fär prägel av ettavsiktligt misskrediterande av jordbruket och jordbrukarna. T. ex. i programmetBöndernas makt blev tendensen den att jordbrukets föreningsrörelse framställdesi en negativ och osympatisk dager genom att kverulanter och notoriska nejsägaregavs stort utrymme men inte mera sakliga kommentatorer. Vid ett par mejerier i fann veterinärmyndigheternaför sedan vid undersökning av 710 prov pä mjölk 8 prov som innehöllantibiotika. Ett av de båda mejerierna är kooperativägt och det andra ägs avjordbrukarna. De 8 fallen fördelas med I fall på jordbrukets mejeri och 7 fallpä det kooperativa mejeriet, men i TV-rutan presenterades mjölkförpackningarfårn jordbruksmejeriet, som ju inte hade mer än 1 fall, däremot ingaförpackningar från det kooperativa mejeriet. Här fick alltså återigenjordbrukets föreningsrörelse och industrier klä skott pä ett sätt som de intebort göra. Fulast av alla exempel som jag har observerat pä senaretid tycker jag var när man sände ett referat från ett jordbrukarmöte i minabygder. Förmodligen var mötet inte tillräckligt sensationsbetonat, men detproblemet löste man pä det sättet att man helt enkelt klippte in ett arrogantanförande från ett helt annat möte för att få fram den sensation .som mantydligen var ute efter. Sådana exempel visar att det behövs en bättresakkunskap pä mUjöområdet och jordbruksområdet. Jag vill inte säga annat än attsamma felaktigheter kan ha förekommit pä andra omräden också, men det får tasupp i andra sammanhang. har haft sakkunskap tillgänglig,men när den har flyttats till andra områden eller avgått så har ingen ny medsamma kompetens anställts. Det torde dock inte vara någon svårighet att skaffa personersom har en sädan överblick över miljöpolitiken och över jordbrukspolitiken attde kan göra korrekta referat. Radion borde annars kunna själv utbilda folk päde här områdena. Som framgår av betänkandet har förklaratsig villig att ställa sig till förfogande för en sädan utbUdning. Men det mästeockså finnas vad man kallar för en god vilja frän radioledningens sida. Jag har inget annat yrkande än bifall tillutskottets hemställan. Det går formellt inte att ställa nägot annat yrkande,men jag anser att är ett forum där man kan och också bör påtalamassmedias sätt att förvalta sina uppdrag. Utformande av ett personalpolitiskt princip- och handlingsprogramför statsanställda överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. § 29 Föredrogs betänkande Nr 46 i anledning av propositionen 1973:134 med förslagtill lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske Nr 29 i anledning av motion angående fördjupad arbetsdemokrati inom statliga företag Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 30 Utformande av ett personalpolitiskt princip- ochhandlingsprogram för statsanställda Föredrogs inrikesutskottets betänkande nr 31 i anledningav motion om utformande av ett personalpolitiskt princip- och handlingsprogramför statsanställda. HerrOSKARSON i (m): I ett särskUt yttrande tiU inrikesutskottetsbetänkande nr 31 har och jag instämt i de av imotion 861 framförda synpunkterna att det skulle vara tiU stort värde för såvälden enskilde statligt anstäUde som för myndigheten att principiella riktlinjerför den statliga personalpohtiken utarbetades. Som och SR framhåller isitt remissvar behandlas nu personalpoUtiska frågor inom statsförvaltningen iolika författningar, lagar och avtal. Det torde vara svårt, för att inte sägaomöjligt, för den enskUde befattningshavaren att få grepp om alla dessa ohkabestämmelser från skilda urkunder. Utskottet är inte berett att tillstyrkamotionen och anför en rad skäl härför. Jag är också väl införstådd med att detär förenat med vissa svårigheter att utarbeta ett överskådligt ochlättillgängligt personalpolitiskt program för statsförvaltningen. Men omöjligtär det naturligtvis inte. Inom det privata näringslivet har flertalet av de större företagen Bättre villkor för pensionerade statstjänstemän m. m. utarbetatpersonalpoUtiska program, och även där finns skUda anställningsformer ochmycket skiftande sysselsättningar. På den kommunala sektom har det gjortspersonalpolitiska uttalanden, som är vägledande för kommunerna och som ocksåmedverkar tUl att de anstäUda kan fä en hkartad behandhng oavsett inom vilkenkommun de är anställda. På statligt håll saknas motsvarande principiellasammanställning av riktlinjerna, och det är enligt vår uppfattning en brist.Ett övergripande personalpohtiskt program skuUe helt naturligt utarbetas isamverkan med arbetstagarnas organisationer för att för dem säkerställasamverkan och medinflytande. , som också varit remissinstans, ärtveksam om det är möjligt att täcka aUa delområden inom statsförvaltningen medett sådant övergripande program och anser att det torde varasvårt att åstadkomma ett dylikt. Jag tolkar detta yttrande sä att statenspersonalnämnd i princip inte har någonting emot att ett sådant här programutarbetas men att man anser att det inte bör göras. Man ställerdet aUtså . Av vilken anledning vet jag inte. Även om det är förenat med problem att komma fram tiU ettgemensamt principiellt personalpohtiskt program anser vi att det är angelägetatt myndigheterna beaktar och strävar efter att komma fram tiU enhetligariktlinjer för den statliga personalpohtiken. Vi har också i vårt yttrandeförutsatt att Kungl. Maj:t med beaktande av vad som framförts i ärendet verkarför gemensamma rikthnjer för den framtida statliga personalpolitiken. Jag har inget yrkande. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 31 Föredrogs inrikesutskottets betänkande nr 32 i anledning av motion om rätt för statstjänsteman till förtida uttag avpension. Utskottets hemställan bifölls. § 32 Bättre villkor för pensionerade statstjänstemän m. m. Föredrogs inrikesutskottets betänkande nr 33 i anledningav motioner om bättre villkor för pensionerade statstjänstemän m. m. HerrHENMARK (fp): I inrikesutskottets betänkande nr 33behandlas bl. a. en motion inlämnad av mig själv och av under denaUmänna motionstiden . I motionen hemställs om en utredning för att ommöjligt undanröja de påtalade orättvisor som är förenade med det nuvarandepensionssystemet för statstjänstemän. Mänga statstjänstemän upplever att detnuvarande systemet är orättvist. pensionerasi den lönegrad där han är placerad vid pensioneringen. Under de år som följernärmast efter hans pensionering sker emeUertid en del förändringar. Den tjänstsom han innehaft blir kanske uppflyttad lönegradsmässigt eUer andraförändringar inträffar på löneområdet som gör att han har enhelt annan pension än de arbetskamrater får som då bhr pensionerade. Jag har i motionen anfört nägra exempel. Se t. ex. på enförrådsman, en av de allra lägst placerade statstjänstemän som finns. Enförrådsman som pensionerades fick är 1972 i pension imånaden. Men om han från samma lönegrad skulle ha pensionerats 1971, skulle hanha fått I , dvs. Jag förmodar atttvå kamrater som stär vid sidan av varandra framför postluckan och kvitterarsina pensioner efter att tidigare ha gjort precis samma arbete i tjänsten, haftsamma ansvar osv. upplever det som orättvist att den ene skaU få 1 230 kronoroch den andre . Låt mig också ta ett exempel från litet högretjänstegrader. Jag kan t. ex. ta en överste, ett fall som jag själv känner tUl,eftersom jag varit soldat under hela mitt liv. En regementschef sompensionerades får nu i pension. Men om hanpensionerades får han , dvs. mer i månaden.Jag tror att det var hka tungt att vara regementschef 1948 som det var 1971. Dehar båda haft ett stort ansvar. För att också ta upp en meUantjänst, exempelvis enfanjunkare i lönegrad 17, kan jag peka på att skiUnaden där bhr något över 500kronor . Kanske märks orättvisan aUra mest om det inträffarnågonting i lönesystemet som inte direkt har samband med lönegraderna.Dyrorts-grupp 3 avskaffades t. ex. . Inom åtminstone det yrkesom jag haft har man tiUämpat två pensionsavgångstider, nämligen antingen den 1oktober eller . Låt oss se på två förrädsmän, varav den ene är föddden . Denne pensioneras dä . Den andre, som är föddden , pensioneras däremot . Om nu dyrortsgrupp 3 hannavskaffas , fär den som är född den 30september mindre i pension än den som är född en dagsenare. Detta gäller sedan för hela livet. Sädana underligheter kan inträffa. har enhälligt avstyrkt motionen. Så tUlvida ger jag utskottet rätt att man byråkratiskt sett har handlat fullständigtrUctigt. Ingen har såvitt jag förstår räknat fel, utan aUa har gjort rätt. Menkvar står det faktum att de människor som drabbas upplever detta som enorättvisa. Man brukar dock vid förhandhngar ta hänsyn tiUpensionärerna, och det har också inrikesutskottet sagt i sitt betänkande. Mantycker kanske att de behandlas särskilt gynnsamt. Om ett utrymme på 8 procentstår till en grupps förfogande har åtminstone pensionärernafått en ökning av sina pensioner, medan de som så att säga stårpå aktiv stat kanske delar upp de så att de för en viss del ordnarmed löneklassuppflyttning. De tar alltså inte ut sina procent som kontanttUläggpå alla löner. Bättre villkor för pensionerade statstjänstemän m. m. Bättre villkor för pensionerade statstjänstemän m. m. Det här kan aUtsä tyckas vara gynnsamt för pensionärerna,men för varje sädan transaktion ökas gapet som jag har pekat på. En förrådsmansom pensionerats har i pension, men den som pensionerasnu har . Det gör skiUnad. Den som har ipension fär på det, dvs. Den som har 2 000 kronorfår på det, dvs. Sålunda ökas gapet meUan den sompensionerats tidigare och den som pensionerats . Det vore sabotage mot kammarens dyrbara tidatt yrka bifaU till motionen, dä den nu är avstyrkt, och det skall jag integöra. Men problemet såsom sådant är icke sluthgt löst genom det beslut somriksdagen nu kommer att fatta, utan det står alltjämt kvar. Det är min bestämdauppfattning att de väljare som ger oss sitt förtroende vUl att vi skall påpekasådana här förhåUanden som enskUda människor uppfattar som orättvisor. De vUlatt vi, även om vi bryter emot den byråkratiska uträkningen, skall försöka fåen ändring tiU stånd. Jag har inget yrkande, men saken är inte slutagerad. Denmäste återkomma på ett eller annat sätt. Bara några tiUrättalägganden efter detanförande som här har hållit. Om man går i pension från samma lönegrad har man ocksåsamma pension, även om det är fräga . Det som är problemet är vadherr Henmark berörde sedan, nämligen de lönegradsuppflyttningar som äger rumunder tidernas lopp och som gör att man hamnar på olika pensionsbelopp. HerrHenmark nämnde en förrådsman som för några är sedan fick pension efterlöneklass 13, medan pensionen går efter löneklass 16. gick denför övrigt efter löneklass 9. Det är klart att det blir en stor skiUnad.Avskaffandet av dyrortsgrupp 3 var ju en avtalsfräga. Den försvann vid ingångenav 1971, och det gör att skillnaderna inte blir så stora. TiU sist viU jag poängtera att pensionstilläggen bestämsefter överläggningar mellan parterna pä arbetsmarknaden.Löntagarorganisationerna ägnar dem stor uppmärksamhet. har detför övrigt inte gjorts några procentpåslag utan kronpäslag, lika för alla, varesig man är överste eller förrådsman. HerrHENMARK (fp): Jag är fullt medveten om att olikheternaberor på lönegradsuppflyttningar, och det var just det jag pekade på. Menlönegradsuppflyttningar sker ju efter förhandlingar. Den som får uppflyttningi lönegrad har i regel samma jobb och i regel samma ansvar. I vissa fall kanskeman försöker motivera lönegradsuppflyttningen med att någonting nytt harinträffat, t. ex, att vederbörande fått ökat ansvar, men i de flesta fall harhan samma ansvar som förut. Det är då det upplevs som en orättvisa även om detinte är det. En sådan här fräga är för stor för att kunna lösasförhandlingsvägen. Jag tror att ett beslut måste fattas av om manskall kunna åstadkommaen så genomgripande förändring i pensionshänseende som förslaget egentligenavser. Jag har därför också föreslagit icke att det skaU fattas ett beslut utanatt en utredning skall ske om möjligheten att utjämna pensionerna tillpensionerade statstjänstemän och om vilka ekonomiska konsekvenser det skuUemedföra. Överläggningen var härmed slutad. Tillhandahållande av dom utan kostnad, m. m. Utskottets hemstäUan bifölls. § 33 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 29 i anledning av motion om förbättrade radiokommunikationer inom fjäUvärlden. Utskottets hemställan biföUs. § 34 Tillhandahållande av dom utan kostnad, m. m. Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 33 i anledning av motioner om tillhandahållande av dom utankostnad, m. m. I detta betänkande behandlades motionerna 1973:263 av m.fl. (s) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj;t begärde förslag som innebar att domstol aUtid skullelåta parterna personligen erhålla egen kopia av dom i mål utan kostnad och attriksdagen som sin mening uttalade att part aUtid skuUe ha egen kallelse tillförhandhng vid domstol samt 1973:1080 av m. fl. (vpk) vari yrkats delsatt hos regeringen hemställde om förslag till sädana ändringar iberörda författningar och kungörelser att aUa parter och deras ombud vid mål isvenska domstolar, utan särskUd hemställan eller kostnad för mottagarna, fråndomstolarna skulle erhålla var sitt exemplar av följande handhngar i kopior:kallelse tUl förhandhng, protokoU från förhandling, dom och vadeinlagor, delsatt tiden för överklagande av dom räknades från den tidpunkt dä berörd part,genom skriftlig delgivning av domen med rekommenderad postförsändelse, rimhgenbort ha tagit del av domens innehåll. Utskottet hemställde att skulle avslå motionerna1973:263 och 1973:1080. Reservation hade avgivits av (vpk) somansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:1080 och ianledning av motionen 1973:263 hos Kungl. Maj:t skulle anhåUa om förslag tUlsådana ändringar i berörda författningar och kungörelser att dels aUa parteroch deras ombud vid mål i svenska domstolar, utan särskild hemställan ellerkostnad för mottagarna, från domstolarna skulle erhåUa var sitt exemplar avföljande handhngar i kopior; kallelse till förhandling, protokoll från 9 protokoU 1973. Tillhandahållande av dom utan kostnad, m. m. förhandling,dom och vadeinlagor, dels tiden för överklagande av dom räknades från dentidpunkt då berörd part, genom skriftlig delgivning av domen med rekommenderadpostförsändelse, rimligen bort ha tagit del av domens innehåll. (vpk); Jag har anmält en tidsåtgång av ,men jag skall försöka göra mitt anförande kortare. Jag vUl i alla faUkommentera motionen något och stäUa yrkande.