prot · FW0962 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för . § 2 Ang. förekomsten av anvisningar rörande de statligaföretagens placeringar av beställningar Herr industriministern ordet för alt besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 1 65, och anförde: har frågat mig huruvida någraallmänna anvisningar eller rekommendationer tillställts statliga företag alt iförsta hand eftersträva placering av betydande beställningar hos svenskaförelag, och om, därest avvikelse härifrån förekommer, detta ger anledning lUlnågol ställningstagande från regeringens sida. Några sådana allmänna anvisningar eller rekommendationerhar inte utfärdats. Orsaken härtill är alt statliga företag bör arbeta på sammavillkor som andra förelag. De statliga förelagen bör sålunda få göra sina inköpdär de erhåller de från sina synpunkter bästa villkoren. I praktiken köperförelagen svenska produkter om detta kan göras på någorlunda lika viUkor jämförtmed konkurrerande utländska fabrikat. Orsaken härtill är bl. a. alt inköp iSverige är enklare från inköpsadminislraliv synpunkt. Därtill kommer oftaföretagsledningens ansvar för den egna regionen, vilket jag finner svara motintentionerna i regeringens regionalpolitiska strävanden. exempel på deltaär LKÄB:s interna inköpsregler, som föreskriver all lokala förelag i förstahand skall tillfrågas under förutsättning all dessa företag kan erbjuda deefterfrågade produkterna. Som ett led i utvecklingen av koncerngemenskapen inomStatsföretagsgruppen har getts ut en produklkalender. Produktprogram 73, somvisar alla de produkter som tillverkas inom gruppen. Det är här fråga om eninformationsprocess som syftar till all rekommendera i första hand köp av varorinom gruppen, under förutsättning av all detta kan göras lUl minst lika godavillkor som vid köp från utanför gruppen liggande förelag. (vpk): Jag ber att få lacka industriministern försvaret på min enkla fråga. Jag tycker emellertid all intentionerna som del talas om isvaret inte rimmar med det praktiska handlandet. Det står ju också all när detgäller upphandlingen vill man av de och de skälen inte gå med på att detutarbetas några bestämda anvisningar. Därtill hänvisas också till förelagsledningarnasansvar för den egna regionen, men det har tydligen inle funnits med i bilden idet faU som gjorde att jag ställde denna fråga. Ang. förekomsten av anvisningar rörande de statliga företagensplaceringar av beställningar Ang. förekomsten av anvisningar rörande de statligaföretagens placeringar av beställningar Finns delinle erforderliga rekommendationer för de statliga företagen bör sådana utantvekan snabbi utarbetas. Statsrådet är naturligtvis väl medveten om bakgrunden tillmin fråga. Det är agerande i en mycket uppmärksammad upphandlingsfråga.Del har väckt vrede och det har väckt indignation och debatt i ,alltså inle minst inom den region där har sitt huvudsakligaverksamhetsområde. Jag anser att den vreden verkligen är förståelig och althändelsen också bekräftar nödvändigheten av jusl del jag efterlyser, nämligenatl man utarbetar regler för de statliga företagens upphandling, regler somklarlägger alt man i första hand bör utnyttja resurser som finns inom landetoch inom regionen. Det fall som jag åsyftar är ju särskilt uppseendeväckande,eftersom del är klarlagt atl resurserna för att klara besläUningen finns påmyckel nära håll. Helt kort är förhistorien den att del statliga gruvbolagelbeställt 19 grupptruckar från . Totalt gäller del en beställning för 15miljoner kronor. Truckarna skall användas i , och leveranserna skallske . I gruvstaden finns del etl ansett företag, , som är känt och välkänt i truckbranschen. Indignationeni är mot den bakgrunden förståelig. motivering har varit den alt Kirunaföretaget inlehade klarat beställningen. Men hör del ju lUI pjäsen och delta strider mot vadsom sägs i svaret, där del hänsyflas tUl företagsledningarnas ansvar för denegna regionen - atl inte ens brytt sig om att fråga Kirunaförelaget. Dethar inle ens blivit kontaktat. Del har inte ens fått ge besked om huruvida detkunnat klara beställningen eller inte. Jag tycker atl detta gränsar tillskandal. Det hör också till pjäsen all Kirunaföretagels direktör tillbakavisartalet om alt man inte skulle ha klarat beställningen. Företaget har självt enbetydande kapacitet. Man har liUverkal 350 truckar och har dessutom 120underleverantörer. Vi skulle få mycket besvärliga diskussionerom vi skulle i la upp varje sådant här fall. Jag har därför enbarthänvisat till de allmänna regler som också söker att följa. har inte nämnt att de försök atl stödja denmindre industrin i som gjort bl. a. resulterat i att man av detföretag han åberopar har köpt 123 truckar tUl ett värde av 40 miljoner kronorunder årens lopp. I detta speciella fall tillsatte emellertid enarbetsgrupp bestående av platschefen, en förman och en arbetare som dels gjordesärskUda studier av möjligheten atl i landet placera ordern, dels gjorde besöki bl. a. för all studera motsvarande produktion där. Dessaundersökningar och studier ledde fram till atl man inle ansåg sig kunna räknamed alt de svenska förelagen kunde klara detta på de viUkor som man kunde få påannat håll. Jag kan inle finna att vi i detta läge kan lägga oss i ensådan fråga. Jag har bara velat göra den kommentaren till de anmärkningar somherr Lövenborg gjort utöver den ställda frågan. Jag hoppas och tror att liksomandra svenska förelag, som är i statlig ägo, lever efler den regeln att man iförsta hand skall söka göra inköpen i vårt land och om möjligt på den ort därförelagen är lokaliserade. (vpk): Del är ju alldeles uppenbart, herrindustriminister, atl inte lever efter den regeln. Företaget befinner sigi en region där behovet av ny sysselsättning är mycket stort. Också jag harkonfronterats med argument, som industriministern nu uppenbarligenstöder sig på, men de räcker ju inte. Del har från uppgivits attKirunaförelagel inte skuUe kunna få fram truckarna i lid. Inle ens denuppgiften kan anses helt bekräftad. Men om så vore fallet, måste man ocksåfråga sig hur det ligger till med planeringen inom det statliga gruvbolagel.Behovet av truckar kan ju inle ha kommit över . Del gäller en myckelstor beställning, som man rimligtvis måste ha kunnat förutse långt tidigare.Man hade därför kunnat tillfråga Kirunaförelagel i lid. Då hade detta företagockså kunnat förbereda sig för den omställning och nyinvestering som eventueUthade behövts. Företaget hävdar som bekant att beställningen hade kunnat klaras.Därför måste industriministern förslå all foUc i denna region reagerar. Iåratal har man ju kritiserat ensidiga inriktning, dvs. att det enbartinriktar sig på all bryta malm och all exportera råvaran i stället för atlsatsa på vidareförädling. hade en chans all skapa sysselsättning. Delhar sagts att det handlar om kanske 150 man . Men man tog inle denchansen atl skapa sysselsättning i denna region. Man skapar i ställetsysselsättning någonstans i del "stora landet i väster". Del tyckerjag är en utmanande och horribel politik. Överläggningen var härmed slutad. den 5 aprU 1973 Ang. studentbo-stadsstiftelsemas ekonomiska situation § 3 Ang. studentbostadsstiftelsernas ekonomiska situation Herr inrikesmmistern HOLMQVISTerhöU ordet för all besvara () i kammarens protokoll för den 30mars intagna fråga, nr 163, och anförde: har frågat mig hur jag ser påkrisen inom landels studentbosladsstiflelser och vilka möjligheter staten haratt i framliden få tillbaka de lån som ullovals för atl läckastiftelsernas hyresförluster. Etl betydande antal sludentbosladslägenheler slår förnärvarande oulhyrda främst på grund av del minskade antalet studerande, ochläget inger ulan tvivel bekymmer på en del kårorter. Jag kan i sammanhangeterinra om beslut , som innebär bl. a. atl studentbostädernabör öppnas för alla som har behov av en genomgångsbostad. Delta beslut borde pånågot ge förutsättningar för en förbättring avulhyrningssiluationen. Studentbostadsföretag har samma möjligheter som andrabostadsföretag atl få lån avseende kostnader för outhyrda lägenheter.Möjligheterna den 5 aprU 1973 Ang. studentbostadsstiftelsernas ekonomiska situation tUlföreskriven återbetalning i varje särskilt fall kan inte bedömas . Kungl.Maj:t har emellertid möjlighet atl medge atl hyresförlusllån eller delar däravskaU vara ränte- och amorteringsfria . Förräntning ochåterbetalning kan således, om det behövs, uppskjutas till en senare tidpunkt. Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga. 1dag bor ungefär en tredjedel av studenterna i studentbostäder. Hyresutvecklingeni sludenlbosladsbeståndel har varit väldigt snabb betydligt snabbare än konsumentprisindexhöjningen i allmänhet. Del har gjortall studenterna har fått allt svårare all betala hyrorna, speciellt de som baralever på studiemedel, eftersom studiemedlen är kopplade tillkonsumentprisindexhöjningarna och inle till hyreshöjningarna. går av sludiemedelsbeloppel tillalt betala hyran. Man kan jämföra med atl för vanliga ensamslående ungdomar somförvärvsarbetar beräknas mellan av inkomsten gå lUl hyra. Delär alltså ett stort gap däremellan. Det är inle bara del faktum all studentantalet har minskalunder senare år som gör all vi har tomma rum i sludenlbosladsbeståndel, ulanäven del faktum alt hyreshöjningarna har varit väldigt kraftiga. I många fallär det förmånligare atl söka sig etl inhyrningsrum eller på annat sätt lösasitt bostadsproblem. räknar man med all ungefär I 300 studentbostäderslår tomma i , 400 i , 350 i osv. 1972 hade manmångmUjon-förlusler totalt sett, och man räknar med ännu större förluster under1973. Det här har lett, som vi alla sett, tUl strejker ochhyresmaskning, och det enda som återstår för de trängda stiftelserna ärstatliga lån. Det förefaller ju helt omöjligt alt höja hyrorna till sådananivåer att stiftelserna skulle kunna undvUca direkta förluster. Vi är överens, statsrådet och jag, om att de här lånen är nödvändiga, i varje fall på kort sikt. Frågan är då om det är en rimligutveckling på lång sUct att staten skall lämna bidrag och lån år efler år påmångmUjonbelopp och sedan ställa i utsikt atl de eventuellt, om läget såkräver, kan avskrivas eUer atl förräntning och återbetalning kan uppskjutas.Det kan man kanske göra på kort sikt, men del kan inte vara en långsiktiglösning på frågan. Här måste man vidta några åtgärder, och då kan man delsdiskutera en kommunalisering av studentbostäderna, dels en ökning av studiemedlen,så alt man får upp dem på en rimligare nivå och också möjliggör förbostadssliflelserna all höja hyrorna till vad som kan anses varamarknadsmässigl motiverat. Något av dessa alternativ måste såvitt jag förstår varadet enda möjliga . Varken sludentbostadssliftelserna eller studenternaeller staten kan ju finna del naturligt med en ordning där man urstatskassan betalar ut mUjonbelopp för all täcka förluster, som trappats upp påvarandra. Det vore intressant alt få besked om statsrådels mera långsikligainställning. Jag är angelägen om atl understryka attenligt min uppfattning bör studenter lUcsom andra hyresgäster självfalleterkänna alt det kan uppkomma vissa ökade kostnader för en bostad. Ätt så altsäga kategoriskt avvisa varje som helst anspråk på kompensation för uppkomnakostnader anser jag vara felaktigt. borde ha varit mera nyanseradi sin bedömning på den här punkten. Det finns i varje fall anledning attreagera mot del förhåUandet alt studenterna skulle inta en särställning. Demåste liksom andra hyresgäster självfallet vara beredda all på ett sakligt sättgå in i en prövning av dessa frågor. Situationen är någol varierande för olikastudenlbostadsförelag. Dess bättre har en del av dem hunnit bygga upp vissafonder, tillgångar som är avsedda för alt täcka reparationskostnader och andraoförutsedda utgifter som kan uppkomma. Med hänsyn till de åtgärder som har vidtagits del har juställts i utsikt atl man kan få låna pengar och då också få prövat vUka vUlkorsom skall ställas i samband med utlåningen - bör vi ha anledning tro alt ävenstudenlbostadsföretagen skall kunna klara situationen framöver. Några alldeles speciellalöften kan jag inle ge. Även andra bostadsföretag har bekymmer med oulhyrdalägenheter. Även om det rör sig om olUca kategorier bör de bedömas på sammasätt. Jag har inte i del här sammanhanget och inle heller iandra sammanhang när vi diskuterat studenternas problem krävt någonsärbehandling av denna grupp. Tvärtom delar jag helt statsrådets uppfattningatl del inte skall vara någon särbehandling. Därför undrar jag om del kan vararimligt atl försöka lösa de problem som bosladsstiftelser-na hade under 1972och kommer all ha - en beräknad förlust på 30 å 40miljoner kronor med nuvarande utveckling - genom all staten gårin och lånar ut pengar. Vi är ju medvetna om atl det blirutomordentligt svårt alt få tillbaka de pengarna . Framtidenshyresgäster kan inte i större utsträckning än dagens studenter belastas medhyreshöjningar. Jag ifrågasätter om delta är en rimlig väg atl gå på sikt.Att vi måste klara de akuta problemen på det här sättet kan jag hålla med om.Men statsrådet kan väl inte, som ansvarig för denna sektor, gå med på all årefter år bevilja lån, som antingen får vältras över på kommandestudentgenerationer eller avskrivas. Jag kan inte acceptera detta som enprincipiellt rUclig lösning, ulan vi anser atl man måste söka andra vägar. Del finns en direkt väg att gå som jag anser är rimlig,nämligen att man ställer hyrans storlek i relation till sludiemedelsbeloppel.Som bekant får många studenter betala hyra , medan de fårstudiemedel . Del är en punkt där åtgärder skulle kunnavidtagas. Hela frågan om skuldsättningen och studiemedlen kommer in här. Jag ärmedveten om att den frågan formellt inte ligger inom inrikesdepartementetsansvarsområde men vi måste få fram en lotalsyn -inle genom en särbehandling avstudentgrupperna utan genom att nå en lösning så alt staten inte år efter årskriver ut växlar på framliden. Ang. studentbostadsstiftelsernas ekonomiska situation den 5 aprU 1973 Ang. lagstiftningen rörande boxning Vi har varit överens om att söka undvika etlkalegoriboende. Därför har det uttalats atl man skall eftersträva att en del avde lägenheter, som hittiUs exklusivt har stått till studenternas förfogande,skall kunna disponeras även av andra grupper. Del har skett med viss framgång. HerrWijkman vel säkert atl det här i har kommit in många andrahyresgäster i dessa bostäder. Därigenom har man kunnat sänka de kostnader somnaturligtvis annars skulle ha uppkommit. Men det är svårt för mig alt utlova en särbehandling avdessa företag. Med den utgångspunkt vi har alltså möjligheter atl göraprövningar i särskUda fall - anser jag att det finns förutsättningar att lösadessa förelags problem i den aktuella situationen. Varken ellerjag kan se in och bedöma hur situationen är om två å . Omdetta är en övergående företeelse och vi kan få bort de oulhyrda lägenheterna,borde sludentföretagen kunna klara upp situationen på ell hyggligt sätt. Det är bra all statsrådet är optimistisk.Jag tror kanske inle alt den här integrationen, där man alltså låter andrakategorier komma in i bostadslägenheterna, går så snabbt all man därigenom kantäcka de tomma rummen inom etl par år. Det visar sig all det har varit väldigtsvårt och del är bara i som man har fått en rimlig integration underden lid som försöken har pågått Men låt mig bara sluta med atl slå fast vi kansxe inlekommer längre att jag menar att den här frågan måste kopplas samman medfrågan om studiemedlens totala belopp. Lika väl som vi diskuterar denensamslåendes eller en barnfamiljs problem med hyran och låter denproblematiken vara relaterad till inkomsten måste vi utgå frän att studenterna,om de skaU kunna betala rimhga hyror som svarar mot marknadslägel, har enrimlig standard atl leva på. Där kommer alltså studiemedelsproblematiken in. Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. lagstiftningen rörande boxning Herr justitieministern erhöU ordet för att besvaraherr () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 156,och anförde; har frågat mig om jag är tillfreds med gällande lagstiftning rörande boxning, som enligt att beträffande identiskt lika beteenden dels stadgas brottspåföljd upptill sex månaders fängelse, dels sanktioneras bidrag av allmänna medel tilldenna "brottsliga" verksamhets bedrivande. Det främsta skälet tiU alt lagen om förbud motprofessionell boxning infördes var de klart dokumenterade hälsorisker somdenna form av boxning innebär. Del ansågs inte vara möjligt alt kommafram till säkerhetsföreskriftersom i godtagbar grad kunde förebygga dessa risker inom den professionellaboxningen, I fråga om amatörboxningen ansåg min företrädare däremot att delinte fanns tillräckliga skäl för etl förbud eftersom del för denna form avboxning fanns förutsättningar alt väsentligt minska nämnda risker genomytterligare säkerhetsföreskrifter. Föredragande departementschefen sade sigdock vara beredd atl ompröva denna ståndpunkt, om sådana säkerhetsföreskrifterinle infördes eller om del skulle visa sig att föreskrifterna inte itillräcklig grad undanröjer de hälsorisker som är förenade också medamalörboxningen. Enligt vad jag har erfarit gäller och tillämpas numera ibetydelsefulla hänseenden nya säkerhetsföreskrifter för amatörboxningen. torde utgöra tillfredsställande garantier för atl de hälsoriskersom kan vara förenade med denna idrotlsulövning blir i tUlräcklig gradundanröjda. Erfarenheterna från liden efler har inte gett stöd förnågon annan bedömning. Under dessa förhållanden finner jag inle anledning alt inta någon annan ståndpunkt i fråga om amalörboxningen än min företrädare.Däremot är det självfallet angelägel att utvecklingen på området också ifortsättningen följs med största uppmärksamhet. När del gäller del ekonomiska stödet till amalörboxningenvill jag erinra om alt har gett uttryck åt denprincipiella uppfattningen att inte bör ge direktiv för den närmareinriktningen av det ekonomiska stödet till idrotten ulan alt del i detta fallbör överlåtas åt atl bestämma om fördelningen av bidragmellan olika specialförbund. Inte heller i det avseendet har jag anledning altinta någon avvikande ståndpunkt. Ang. lagstiftningen rörande boxning HerrSJÖHOLM (fp): Jag tackar justitieministern för svaret. Menjag tycker alt svaret kringgår själva frågan och att stadsrådel faktiskt idkarskuggbox-ning här. Och statsrådet tycks t. o. m. vara litet fel underrättad.Det är ju så att alla de medicinska auktoritelerna i vårt land bl. a. allamedicinska fakulteter vill ha ell förbud också för amatörboxning, därför attskaderiskerna där är lika stora. Dessutom är det fel att säga atl man nutillämpar de regler som ställde upp när det gällde amatörboxningen det finns massor av exempel på att man har kringgått dem och inte följer dem. Men del var inte detta frågan gällde, för det visste jagförut, ulan det här är ju en fråga som rör väldigt vUcliga principer ilagstiftningsarbetet, där vi har en rättstraditron att lika handling skallbedömas lika. Jag tar ell mycket enkelt exempel. Låt oss säga att del blir en boxningsgala i . Därställer , som ju är proffsboxare, upp mot en amatör. Då kanIngemar riskera atl åka in i fängelse . I samma galaboxas två amatörboxare och slår exempelvis sönder ögonlocken på varandra denena kanske blh medvetslös. Amatörboxarna riskerar inte att få fängelse utan hart. o. m. stöd av statliga medel. Exakt samma beleende bedöms alltså så olika, och då anserjag atl del är en dålig lagstiftning. Jag tycker att justitieministern skullekunna hålla den 5 aprU 1973 Ang. lagstiftningen rörande boxning med mig omatt då bedömer man identiskt lika handlingar på etl rättsligt olika sätt. Ochdel strider enligt min mening mot fundamentala principer för vårt lagstiftningsarbete,principer som vi ju håller på och skall hålla på också . Vidare är det så och det underströk också statsrådet isina anföranden i första och andra kammaren, när lagen antogs 1969 att delvar just de medicinska skaderiskerna som gjorde atl vi förbjöd proffsboxningen.Det är sålunda dessa skaderisker som är diskriminerade i lagstiftningen, ochde är exakt likadana i amalörboxningen som i proffsboxningen. Det ärhjärncellerna som är mest utsatta, och de reagerar inle olika om den som slårmot huvudet på en person har betalt för del eller inte, om han har baröverkropp eller om han har en tröja på sig. Del är annars den märkbaraskillnaden mellan amatörer och proffs. Det slag som träffar pannan eller hakanpå en motståndare har exakt samma och ibland förödande - inverkan, oavsett omden som slår har betalt eller inle. Därför är denna lagstiftning även sakligthelt befängd. Del som jag alltså reagerar mot i delta fall är att manfrångår den viktiga principen i vår lagstiftning atl samma handling skallföranleda samma rättsliga reaktion, och där brister det i detta fall. Del är mycket tråkigt om del förhåller sigsom säger, all del finns många exempel på att man har kringgåttsäkerhetsföreskrifterna vid boxningen. Del känner jag tyvärr inle till. Menherr har kanske några direkta exempel alt ange. ville emellertid inte föra in frågan såmycket på den sidan av saken utan höll sig mera på det rent principiellaplanet, och utgångspunkten var att identiskt lika handlingar skall dömasidentiskt lika i vår rättsordning. Ja, det är väl där som våra uppfattningarskiljer sig åt, . Jag kan inle instämma i att del föreligger identisklikhet mellan proffsboxning och amatörboxning, med hänsyn till de föreskriftersom uppställts för amatörboxningen. Del väsentligaste, , ärändå frågan om det skulle visa sig att det föreligger stora skaderisker och atldel uppstår svåra skador vid amatörboxningen, bedriven efler de regler som nugäller. 1 del avseendet skall vi som sagt följa utvecklingen med uppmärksamhet.Men har vi inle fått något belägg för alt så skulle vara fallet. På det första som justitieministern sade och som egentligen inle hör hit - huruvida man bryter mot reglerna eller inte,vill jag svara all jag har många exempel på del. boxadestvå pojkar i , trots all de inle var fyllda . Det är förbjudetenligt vad beslutat. Det förekommer också alt man boxas med mindre änen veckas uppehåll mellan matcherna. Ja, det finns exempel på boxare som hargått matcher . struntar sålunda i deregler som ansåg nödvändiga, om amalörboxningen skulle få fortsätta. Men desakerna hör som sagt inte hit. Lät oss i stället länka oss en boxare som slår en rak höger.Om det är en professionell boxare eller en amatör som gör det, så är väl ändåhandlingen densamma i båda fallen. Del kan t. o. m. vara så alt den som harbetalt för att boxas slår mindre hårt och all hans motståndare som får slaget iansiktet klarar sig bättre än amalörboxaren, som kanske får käken spräckt. Menhandlingarna är identiskt lika, det går väl inte all förneka! Och del är detjag menar är det olyckliga med lagstiftningen, att identiskt lika handlingarbedöms olika; den ene kan åka i fängelse, den andre får stöd av statliga medel.Det är ju en befängd lagstiftning. Och del finns en enkel metod att hyfsa tillförhållandena, en metod som jag länge har haft mitt intresse inriktat på. Mintanke var alt jag skulle försöka engagera statsrådet att inta samma förnuftigaståndpunkt, men tyvärr förefaller det inle som om meningsutbytet hade lettdithän. Vi kanske kan hoppas . den 5 aprU 1973 Ang. avlämnandet och offentliggörandet av regeringenspropositioner överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. avlämnandet och offentliggörandet av regeringenspropositioner Herr statsrådet erhöll ordetför all besvara () i kammarens protokoll för den 30 marsintagna fråga, nr 161, till herr statsministern, och anförde: har frågat statsministern omhan vill medverka till atl ledamöter får tillgång till regeringenspropositioner senast då förslagen offentliggörs. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. Del är av olika skäl svårt atl samordna offentliggörandet avinnehållet i en proposition med den tidpunkt då den tryckta upplagan avpropositionen föreligger färdig. En sådan samordning äger emellertid rum i denulsträcknrng som rimligen kan ske. HerrCARLSHAMRE (m):