prot · FW0957 · 1973-12-31 00:00:00 — Bolaget har tUluppgift att svara för upphandling och distribution av läkemedel i landet.Apoteksbolaget AB äger samfliga aktier i droghandel AB, . I årets vpk-motion åberopas medicinska, sociala ochekonomiska skäl för ett förstatligande av läkemedelsindustrin. redogjort för motionens krav i detalj, varför jag bara kort skallkommentera desamma. Utskottet har inte funnit att den rätta vägen för attminska läkemedelskonsumtionen skulle vara ett förstatligande. Ett effektivaresätt bör vara all minska läkarnas förskrivning av läkemedel. sen ochApoteksbolaget prövar de här frågorna. Man räknar också med atlen bättre kontroll över läkemedelsförskrivningarna och konsumtionen skaU kommatUl stånd. Det andra skälet som åberopas är förekomsten av sammaläkemedel under olika namn. har i detta fall avvisat motionärernasyrkande med hänvisning till att antalet läkemedel i delta avseende ärjämförelsevis lågt internationeUt sett, att antalet minskar och att en fortsattnedgång förväntas. Vad det gäller priserna på läkemedel vill utskottet påpekaatt läkemedelsnämnden i samband med registreringen av farmaceutiskaspecialiteter även fastställer preparatens pris. Prisets fastställelse har dåföregåtts av förhandlingar meUan producentimportör och Apoteksbolaget. Omöverenskommelse ej kan nås fastställer läkemedelsnämnden efter undersökningpriset. Genom förekomsten av olika med varandra konkurrerandepreparat ökar enligt Apoteksbolagets uppfattning möjligheterna att nå en rimligprissättning. Dessutom kan prisnivån påverkas genom den statligaläkemedelskoncernens prissättning. Denna andel av läkemedelsproduktionen ärnumera betydande. Av den anledningen betvivlar utskottet att ett förstafligandeav läkemedelsindustrin skulle kunna leda till lägre priser på läkemedel.Utskottet har funnit läkemedelsnämndens verksamhet mycket effektiv. Ett allt större samhällsengagemang gällandeläkemedelsförsörjningens organisation har uppkommit under de senaste åren.Läkemedelskontrollens upprustning, tillkomsten av Apoteksbolaget och statensförvärv av läkemedelsföretag är bevis på detta. Samhällets insyn iläkemedelsindustrin har sålunda ökat, och man kontrollerar även i påtagliggrad produktionsbetingelserna. Av vad jag anfört framgår att utskottets majoritet ickefunnit skäl tala för ett förstatligande av läkemedelsindustrin . Jag yrkar, herr talman, bifall till utskottets hemställanom avslag på motionen 1473. HerrISRAELSSON (vpk): Vi har väl inte så mycket att tillägga,eftersom vi båda ganska utförligt har redovisat våra ståndpunkter. i har i stort sett redovisat vad utskottet har skrivit. Jag viU dock än en gång framhåUa vad jag anser varaviktigast i delta sammanhang. Det viktigaste är inte själva prisfrågan utankonlrollfrågan. Av stor betydelse är också den framtida utvecklingen inom dennaindustrigren. Till de viktigaste frågorna hör också de väldigaforskningskostnaderna för läkemedel. Dessa kostnader har ökat ofantligt undersenare tid. Enhgt siffror från en utredning i har kostnaderna förutveckling av en enda produkt ökat från 20 miljoner tUl . tUlverkare i i har forskningskoslnader på 100150miljoner kronor för varje ny produkt. I ligger forskningskostnadernaännu så länge väsentligt mycket lägre. i Södertähe uppger t. ex. attföretaget har en forsknings- kostnadper varje ny produkt på ca . Men trenden pekar hela tidenuppåt. Situationen för forskningsavdelningarna i de stora företagen utomlandsär sådan att en väsentligt ökad grundforskning måste till för att man skall fåfram nya medel och lösa nya problem inom läkarvården och medicineringen. En av orsakerna tUl att de svenska tillverkarna har såpass låga ulveckhngskostnader jämfört med de utländska tillverkarna är att deti förekommer ett mycket bra samarbete mellan universitetsforskningenoch industriforskningen på detta område. Universiteten är ju statligainstitutioner, och en sammanslagning av de svenska industriresurserna medforskningsresurserna på universiteten måste vara en fördel. Även om en sådansammanslagning sker kommer den svenska läkemedelsindustrin fortfarande attinternationeUt sett vara liten. Och även om den inte sker tror jag delär en riktig utveckling om staten ökar sitt engagemang på detta område mot enväxande andel och ett slutligt övertagande av den svenska läkemedelsindustrin. i (s); Det är väl som sade att haninte kunde komma med så mycket nytt i sin kommentar - den ger mig inle helleranledning alt fortsätta den här diskussionen. Jag hävdar fortfarande att det saknas bärandeskäl för att aktualisera ett förstatligande av läkemedelsindustrin. Den insynsom nu finns anser vi inom utskotlsmajoriteten vara tillräcklig. Skulle skälsenare uppkomma för en ny prövning, får vi göra den då och se vad den kan ledalUl. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU liUdels utskottets hemstäUan, dels reservationen av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaUer näringsutskotlets hemstäUan i betänkandetnr 19 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: näringsutskottets betänkande nr 20 i anledning avpropositionen 1973:35 med förslag till teckning av aktier i samt Rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tiUallmännyttiga ändamål betänkande nr 16 med anledning avpropositionen 1973:34 med förslag tUl lag om ändring i lagen (1937:249) ommskränkningar i rätlen att utbekomma aUmänna handlingar. Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 6 Rätt till avdrag vid inkomstbeskattnuigen för gåvortill allmännyttiga ändamål Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 14 i anledning av motioner om rätt tiU avdrag vidinkomstbeskattningen för gåvor tUl allmännyttiga ändamål. I detta betänkande behandlades motionerna 1973:7 av m. fl. (fp)vari såvitt nu var i fråga hemstäUts atl hos Kungl. Maj:t skulleanhålla om utredning rörande införande av rätt för fysiska personer till avdragför gåvor upp tUl en viss maximigräns tUl bl. a. religiösa ändamål vid denstathga inkomstbeskattningen, 1973:69 av iStockholm m. fl. (m) vari hemställts att i skrivelse till Kungl,Maj:t skuUe anhålla om utredning rörande införande av avdrag vidinkomsttaxeringen för gåvor som skattskyldig skänkt tUl religiösa, humanitära,kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart aUmännyttiga ändamål, 1973:558 av m, fl, (m)vari såvitt nu var i fråga hemställts att hos Kungl, Maj:t skuUeanhålla om utredning angående införande av rätt för fysiska personer tUlbegränsat avdrag vid beskattningen för gåvor tUl bl. a. religiösa ändamål samt 1973:1030 av m, fl,(fp) vari hemställts atl hos Kungl, Maj;t begärde utredning rörandeinförande av rätt för fysiska personer till avdrag vid inkomstbeskattningen förgåvor upp till en viss maximigräns till u-hjälp och andra humanitära ändamålsamt religiösa, kulturella, vetenskapliga och eljest allmännyttiga ändamål. Utskottet hemställde att skuUe avslå 1. motionen1973:7, i vad den behandlats i detta betänkande, 2. motionen1973:69, 3. motionen1973:558, i vad den behandlats i detta betänkande, 4. motionen 1973:1030. Reservation hade avgivits av herrar i (m).Josefson i Arrie (c), i (fp), (), i Trobro (m), Johanssoni (c) och () vilka ansett att utskottet bort hemställa, atl med anledning av motionerna 1973:7, 1973:69,1973:558 och 1973:1030 hos KungL Maj:t begärde utredning om införande av rätttiU avdrag för fysiska personer vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvorupp till en viss maximigräns till u-hjälp och andra humanitära ändamål samt tUlkultureUa, religiösa, vetenskapliga eUer eljest uppenbart aUmännyttiga ändamål. i Arrie (c): I skatteutskottels betänkande nr 14 behandlasfrågan om rätt tUl avdrag vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål. Frågan är ingalunda ny. Uksom tidigare motsättersig den socialdemokratiska utskotlsmajoriteten att frågan blir föremål förutredning. Vi reservanter anser atl denna fråga, inte minst medhänsyn tUl den genomförda förändringen av skattesystemet, börutredas. Omläggningen från direkt skatt tUl indhekt skatt och införandet avarbetsgivaravgiften, den s. k. löneskatten, har drabbat den här berördaaUmännyttiga verksamheten ganska hårt. Utskottsmajoriteten pekar i sittyttrande bl. a. på atl de kristna samfunden får ett bidragpå . Men detta motsvarar knappt det belopp som staten tar inpå den s. k. löneskatten. har från många håll framhåUitsangelägenheten och värdet av den verksamhet som bedrivs, inte minst inom defria kristna trossamfunden. Från sida har också, som framgått avtidigare debatt i , yrkats på betydligt högre anslag tUl dessa. har varken eller tidigare biträtt våraförslag att den vägen ge ett rejält stöd ål de fria samfunden. Vi har därföranslutit oss liU kravet på utredning av frågan om införandet av rätt tillavdrag för fysiska personer vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvor upptill en viss maximigräns tUl u-hjälp och andra humanitära ändamål samt liUkulturella, religiösa, vetenskapliga eller eljest uppenbart allmännyttigaändamål. I många länder tillämpas ett system hknande det vi här föreslagit.Även i vårt land har tUlämpats ett system som inneburit avdragsrätt vidden statliga beskattningen för gåvor till vissa bestämda ändamål upp lUl ettbelopp av I . Med detta vill jag yrka bifall tiU den tiUutskoltsbetänkandet fogade reservationen av i m. fl. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandhngar. Rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål HerrLARSSON i (fp): I skatteutskottets betänkande nr 14 föreslårutskotts-majoriteten alt avslår de motioner som väckts om enutredning för alt få regler faslsläUda som medger avdrag vidinkomstbeskattningen för gåvor tiU allmännyttiga ändamål. För deltaavslagsyrkande står den socialdemokratiska majoriteten i Rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål utskottet.Reservanterna, som utgörs av ledamöterna från de icke socialistiska partierna,vUl däremot ha en utredning. Reservanterna åberopar fyra motioner i dettaärende och begär hos Kungl. Maj:l "utredning om införande av rätt tUlavdrag för fysiska personer vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvor upptill en viss maximigräns tiU u-hjälp och andra humanitära ändamål samt tUlkulturella, religiösa, vetenskapliga eller eljest uppenbart allmännyttigaändamål". Kraven frän oppositionen om denna avdragsrätt harupprepals och har tidigare debatterats i kammaren. Därför, herrtalman, skall jag starkt begränsa mig i delta anförande. Skulle avdragsrätt medges så är del uppenbart atlnyttjandet i huvudsak skuUe gäUa gåvor tiU religiösa ändamål. Det får man varamedveten om, även om man naturligtvis får tänka sig att det också skulle gäUaandra saker. Människorna vill här göra en insats och själva bestämma var derasgåvor skall hamna. Kan utgiften bli avdragsgill vid beskattningen så blirnaturligtvis också gåvan större; man får då större utrymme alt ge bort sinaslantar. Alt ge bort pengar tUl ett ändamål som man gillar innebär givetvis enpersonlig uppoffring för alla som ger. Om ingen skatteförmån finns, får man välräkna med atl förmågan all skänka bort pengar blir mindre. Men slipper manskatt har man också större utrymme för att ge och gåvan blir större. Det viföreslår gynnar alltså inte givaren men väl mottagaren, och jag tycker det ärviktigt att slå fast detta. Utskotlsmajoriteten har däremot en annan uppfattning ochsäger: "Att införa en vidsträckt avdragsrätt för gåvor liU vissaallmännyttiga ändamål är att jämställa med direkta anslag till dessa ändamålulan sådana prioriteringar och begränsningar som enligt utskottets uppfattningär nödvändiga i anslagsfrågor." Utskottsmajoriteten anser tydligen attstaten i det här faUet skall vara förmyndare och att det endast är staten somförstår vart pengarna skaU ges. Jag tycker att det är en felaktig inställning.Detta är en uppoffring för människorna, och de bör själva kunna få bestämmavart pengarna skall gå. Det är ett dåligt försvar för att säga nej liU det härförslaget och hävda att detta skall människorna inte själva få bestämma överutan del skall bestämmas av överheten. gäUer det bara den statliga skattedelen, och vimotionärer har dessutom sagt att det belopp som man skall få dra av börbegränsas. Det skaU alltså inte vara någon fullständig frihet härvidlag, utanvi vill få till stånd en utredning om - såsom också framhålls i motionen -vissa begränsningar. Det är inte någon större skatteminskning för statskassansorn kan befaras, men det gäller atl skapa möjligheter för bl. a. trossamfundenatt bedriva sin verksamhet. Dessa samfund blir belastade med både moms ochlöneskatt för arbete som de utför och som ulan vidare kan bedömas som enbart samhällsnyltigt. Utskotlsmajoriteten säger att del utgår ju anslag. Menmärk väl all anslagen inte på långt när uppväger skattebelastningen. Bara denungdomsverksamhet som bedrivs är kolossall samhällsnyltig - det är ideellverksamhet och arbetet utförs dessutom gratis. Vi vet att om samhäUel i ställetskaU svara för detta och kommunerna ha hand om verksamheten, så kostar detofantligt mycket. Men dessa människor utför aUtså arbetet utan någon som helstersättning - de gör det bara för sin egen trosskull och på grund av en vilja att bedriva ideell verksamhet. Jag tycker att det vore myckel skäligt alt man uppmuntradedenna samhällsnyttiga verksamhet i stället för att vara så njugg som man är.Man ger inte de anslag som kan behövas, utan i stället plockar man avorganisationerna pengar som de samlat in på frivUlighetens väg. Del är därfören blygsam begäran alt man stimulerar människor atl frivUUgl ge gåvor. Det här är en principfråga, herr talman. VUl man stödjaoch uppmuntra ideellt inriktade människor att ge ytterligare medel till sinaorganisationer - organisationer som lar på sig en stor del av den uppfostrandegärningen i vårt samhälle skall man säga ja till reservationen. Vill man intedet, tror man inte på dessa organisationer, så skaU man naturiigtvis göra somutskollsmajorilelen gör och säga nej. Jag tror emellertid atl det är enfelaktig väg. De goda krafterna i samhället skall man inte motarbeta demskall man i stället uppmuntra. Med detta, herr talman, ber jag atl få yrka bifall tillden reservation som är fogad till utskottels belänkande. Rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tiUallmännyttiga ändamål 1 dettaanförande instämde (). i Trobro (m): I förevarande betänkande behandlas ett antalmotioner vari man begär utredning om rätt för fysiska personer att göra avdragför gåva lUl religiösa, kulturella och humanitära organisationer vid denstatliga inkomstbeskattningen. Del torde råda ganska stor enighet om alt dessaorganisationers insatser utgör ett mycket värdefullt komplement till deinsatser som görs av samhällets egna organ. Del kan gälla att bekämpabrottslighet, narkotikamissbruk och alkoholism. Inle minst på dessa områden ärfrivilliga insatser ett nödvändigt stöd för de samhälleliga insatserna. Värdetav de frivUliga insatserna är naturligtvis svårt att uppskatta, men frånstatlig synpunkt måste det framstå som en förmån all enskilda organisationer pådet sociala och religiösa fältet åtar sig angelägna samhällsfunktioner. Därförkan det betraktas som angeläget att samhället underlättar dessa organisationersfrivilliga arbete. Men inle desto mindre har avslagit tidigareframstötar i dessa angelägenheter, och skatteutskottets majoritet har intefrångått sitt tidigare ställningslagande ulan yrkat avslag på motionerna även iår. De tre borgerliga partierna har därför reserverat sig tUl förmån för enutredning om huruvida avdrag skall få göras vid den statliga inkomstbeskattningenupp till en viss maximigräns för fysisk person till, som det står ireservationen, "u-hjälp och andra humanitära ändamål samt tUl kultureUa,religiösa, vetenskapliga eller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål". Jag ber alt få yrka bifall till reservationen. I delta anförande instämde (). Rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål HerrCARLSTEIN(s): Under en lång följd av år har frågan omavdragsrätl vid inkomstbeskattningen för gåvor till allmännyttiga ändamål varitföremål för behandling. Senast skedde delta i november förra året.Det har aUlså gått i stort sett sedan vi sist hade en överläggningom dessa frågor. I en kort och koncentrerad reservation hemställer nuutskottets borgerliga ledamöter alt frågan måtte bli föremål för utredning, ochreservanterna har i tre anföranden här utförligt redovisat ärendet ulan alt detframkommit några egentligen nya synpunkter i själva sakfrågan.Utskotlsmajoriteten har yrkat avslag på motionerna av främst tre skäl. För delförsta skulle ett bifaU till motionerna innebära ett avsteg från de principersom är grundläggande för vår skattelagstiftning. För det andra skuUe det uppslåbetydande svårigheter i det praktiska taxeringsarbelet, när man skall göraavgränsningar av de ändamål som skall motivera avdragsrätten. För det tredjeanser ulskottsmajoriteten atl allmännyttiga ändamål i stället bör tillgodosesgenom direkta bidrag av allmänna medel. TUl dessa tre skäl kan läggas all varje sådan här ny avdragsrätlvid taxeringen medverkar till atl ytterligare förslärka ojämlikheterna iskattesystemet. Med det anförda ber jag alt få yrka bifalltill utskottets hemställan. Som framgick av anförande ärde socialdemokratiska ledamöterna i skatteutskottet även ointresserade avatt låta utreda frågan om möjligheterna att införa avdragsrätl för gåvor somges lUl s. k. aUmännyttiga ändamål. liksom har utskottet avvisatförslaget med att hänvisa till alt de allmännyttiga verksamhetsgrenarna skallstödjas med direkta bidrag av staten. Detta tror jag är ett felaktigtresonemang. Staten har ingen bättre möjlighet än den enskilde givaren attangelägenhelsgradera den verksamhet som bör stödjas. Jag skall nu inle ta kammarens tid i anspråk med altanföra de kända argumenten, som jag hävdar är sakliga och starka och som talarför alt en utredning . om skatteavdrag borde företas. Jag vill bara uttala minförvåning över de socialdemokratiska ledamöternas ställningslagande iskalteulskollel. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen här i kammaren kommervid omröstningen i denna fråga om med största sannolikhet alt slutaupp bakom sina ulskottsrepresentanter och med hjälp av kommunisterna drivaigenom utskottsmajoriletens förslag. Frågan gäller en utredning om möjligheterna att införaavdragsrätl vid beskattningen för gåvor. Ingen människa som är någorlunda vakenkan undgå att och stundligen påminnas om alt det är valår i år.Praktiskt tagel gör regeringen s. k. politiska utspel. Vissa dagarhar man tre fyra utspel på gång, och man håller presskonferenser på löpandeband. En tidning skrev atl statsråd och kanslihuspersonal bokstavligen tramparned varandra i sin iver att presentera sina förslag för massmedia för vidarebefordran till svenska folkel. Jag skulle vilja fråga herrCarlstein om inte den här frågan vore någonting alt ta med, när det nu ärhausse på regeringsutspel. Jag tror att ett förslag om en sådan här utredningskulle väcka stort intresse hos tunga medborgargrupper. Del gäller en viktig, principiellfråga. Jag yrkar med detta bifaU till reservationen av herrMagnusson i m. fl. i (fp): klagade över att del inteframkommit någonting nytt i detta ärende. Nej, kraven är oförändrade sedan tidigare.Men bör i varje fall ha uppmärksammat en nyhet, och det är denytterligare ekonomiska belastningen på samfunden. Vi har dock fördubblatlöneskatten fr. o. m, , och del innebär en kolossal belastning på dessamänniskor. Vi fortsätter att plocka pengar av dem, och känner tydligen inte detfulla ansvaret för att ge dem möjlighet atl arbeta som de har varitvana vid. Rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tillallmännyttiga ändamål Jag hade litet svårt alt följa herrFridolfsson i hans tal om utspel. Man har i ett par inlägg försökt föra liUtorgs meningen atl vi skuUe förmena människorna rätlen att lämna bidrag lUl deändamål som de själva finner förenliga med sina intressen. Det var någon somtidigare sade atl staten vUl bestämma och alt vi intar en förmyndar-attilyd.Jag kan inte riktigt förstå var ni hittar del. Ingen förmenar människornarätten alt lämna bidrag tUl de angelägenheter som de finner förenliga med smaintressen. Vad vi här diskuterar är huruvida de skall få skattepreferenser förde gåvor de lämnar eller inle. När jag bestämmer mig för atl lämna en gåva vare sig del är till sjukhuset i eller tUl missionen i så görjag del väl av hjärtat, jag gör del därför att jag solidariserar mig med demänniskor som lider där ute, och jag gör det inte med baktanken att jag skallkompensera mig för denna givmildhel när jag deklarerar. Men det är ju det ni ärute efter. Jag kan inte acceptera dennatankegäng. Vi har tillräckligt med avdragsmöjligheler i vårt skattesystem föratt det redan nu skall vara krångligt nog. Vi möter ute i landet i varje faUgör jag del när jag besöker arbetsplatser människor som är bekymrade över altavdrags-möjligheterna utnyttjas på ett sätt som de anser vara snudd påoanständighet. Att under sådana förhållanden tillskapa nya avdragsmöjligheler i detta fall för gåvor tUl olika ändamål tycker jag att vi bör passa ossför, så att vi inte får del ännu snårigare än vad vi har det . HerrFRIDOLFSSON i (m): slår fast att man givetvisicke vill förmena människor alt ge gåvor till och satsa pengar på de verksamheterde vill stödja. Nej, fattas bara det! Jag tror inte att socialdemokraterna ärinne på någonting sådant. Givelvis skall folk få ge pengar till den verksamhetde viU stödja. Skillnaden är atl vi vill underlätta för dessa människor atlskänka gåvor. Enligtherr Carlsleins uppfattning skall staten först via skattsedeln ta Rätt tiU avdrag vid inkomstbeskattningen för gåvor tiUallmännyttiga ändamål hand ompengarna och sedan fördela dem på det sätt som man finner mest lämpligt. VUkenförmåga besitter staten att bättre än medborgarna bedöma hur pengarna börsatsas? Detta är, anser jag, ett drag av förmyndarmentalilet. Jag vUl tiU sist erinra om att det här är fråga ombegränsade belopp. I vissa motioner talas om . Det är aUtså ingasvindlande summor. Många av dem som stöder och ideell verksamhet harinkomster som ligger vid genomsnittet eller knappt det, och för dem vore dettaavdrag en utomordentligt bra hjälp. Det är därför dessa motioner har en storbetydelse. HerrCARLSTEIN (s): När i säger attstaten här skuUe fungera som förmyndare och när han frågar om staten vetbättre, börjar man fundera över vad menar med"staten". Del är ju och jag och aUa övriga ledamöterav denna kammaren som bestämmer vad skattepengarna skaU användas till. Det ärvidare alla förtroendemän ute i kommunerna. Jag anser att dessa är väl skickadeatt avgöra hur skattemedlen bör användas på för medborgarna bästa sätt. Jag förslår vidare inle riktigt vad herrarna menar när nitalar om staten som förmyndare. Ingen har förmenat de fria trossamfunden attarbeta på det sätt som de finner förenligt med sina intressen; jag vUl erinraherr om alt vi i går beslutade all anslå till defria trossamfunden. i (m): Utskottet framhåller i sin skrivning:"Allmännyttiga ändamål bör enligt den av upprepade gångeruttalade uppfattningen i stället tillgodoses genom direkta bidrag av allmännamedel. Sådana bidrag lämnas efter ingående prövning i varje särskiltfall." Detta betyder att man bildligt,talat skaU knacka påkanslihusels port och begära atl få ett bidrag. Så fungerar det nuvarandesystemet. Vi däremot anser alt samhällsnyltig verksamhet som är enutomordentlig tillgäng för samhället skulle underlättas om medborgarna fickgöra ett avdrag vid beskattningen för de gåvor de skänker.