prot · FW09141 · 1973-12-31 00:00:00 — Men man måste också ha klart för sigatt de som har ansvaret även måste ha möjligheter att hävda sin uppfattning.Här säger själv att det skaU vara ordning i ledet och det skaU detnaturligtvis vara men det skaU väl också vara ordning på det sättet att detfinns en ledning. tar upp frågan om förhållandetill . Om detta finns det inget yrkande ireservationen, utan det är bara ett resonemang som hon för. Men Radioär inte nägot statligt företag, utan ett fristående icke-statligt aktiebolag,och vi kan därför inte fatta beslut om det här i . Så kommer jag tiU reservationen 4, som behandlar frågan omopartiskhet i programmen. Där är det framför aUt barnprogrammen som tas upp.Jag har här sagt att vi inte kan påverka programmen pä annat sätt än somenskilda ledamöter, men här har vi ändå ett typexempel på behovet av kontaktermeUan och aUmänheten. En stor del av svenska folket - enligtuppgift av svenska folket är ansluten antingen till svenska kyrkaneUer tiU de fria kristna samfunden. Svenska folket omfattar tiU mycket stor delden kristna tron och kristna värderingar. Jag anser det därför helt naturligt attSveriges Radio skall tillgodose svenska folkets intressen pä dessa områden. Jagbedömer det t. o. m. sä att det är skyldighet att göra detenhgt det avtal vi har. När detgäller barnprogrammen har jag den meningen, att man däri skaUundvika uttryck som stöter. Ett vårdat språk i anser jag intekan stöta någon. Jag kan icke förstå att det måste vara våldsinslag i varesig barnprogram eUer andra program. Jag vet att anser att om mantar upp kontroversieUa program för de yngsta skall det vara balans inom detenskilda programmets ram, VUken fUosofi som hgger bakom denna uppfattning kanjag inte redogöra för, och jag vet inte heller om det är en inom pedagogikenerkänd regel, men man för det resonemanget. Jag förstår över huvud taget intevarför det skulle behövas kontroversieUa program för de yngsta, men här rör detsig om ett tyckande. Jag kan inte, om vi skaU respektera gäUande avtal, föreslåriksdagen att göra ett uttalande i dessa frågor. utgör emeUertidinte nägot hinder för att sända kristna program för vare sig barn eUer vuxna. Med tanke på den uppslutning kring kristendomen ochkristna värderingar som vi har i vårt land är jag något förvånad över att detinte förekommer flera kristna program, liksom även flera andra program som ärav karaktär. Jag är förvånad över att man inte mera arbetar för attsådana program skall komma tiU stånd. Varken frän eUer de friakristna samfunden har mig veterligt gjorts nägra starkare framställningar omdetta. Man talar om det i motioner här i , men frågan skuUe ju ocksåkunna tas upp genom uppvaktningar, i pressen och från talarstolar även utanfördet här huset. Förklaringen är möjligen att man strävar efter den gemenskap ochden styrka som personliga sammankomster bland de kristna ändå ger. Jag vet somsagt inte orsaken, och jag är intresserad av att få höra nägra synpunkter pädenna problematik. Det talas om att kristna barnprogram särskilt skaUannonseras. Jag tycker inte det kan finnas någon anledning att resainvändningar mot ett sådant önskemål. Jag har svårt att tro att sä värst mångaföräldrar skulle förbjuda sina barn att se ett barnprogram där kristnavärderingar förekommer, men jag är övertygad om att mänga skulle uppskatta det särskUt om det gjordes på ett för barnen förståeligt sätt, där det kristna kärleksbudskapetframfördes. Med detta har jag gjort nägra små deklarationer i dessafrågor. Men jag har också hänvisat till avtalet när det gäller riksdagenssituation och möjligheter att uttala sig om programmen i . Frågan om huruvida följer avtalet hardiskuterats här. 1 ett särskilt yttrande har tagit upp frågan. Medhänsyn tiU att en utredning skall undersöka förutsättningarna för att förbättraradionämndens arbetssituation och granskningsmöjligheter har något yrkandeinte ställts. Efter vad vi har fått veta om radionämndens svårigheter attarbeta hoppas jag verkligen att utredningen kan arbeta snabbt och attradionämndens arbetssituation kan förbättras. Jag anser det viktigt att respekterar vadradionämnden säger. Den här nämnden får inte betraktas som vilken samlingtyckare som helst. anser bör respektera och tahänsyn till. Jag viU, herr talman, innan jag slutar säga att när vidiskuterar talar vi ofta om balans. Mest blir det kritik.Kritiken har givetvis sin platsom den är saklig och berättigad, men det kan också vara pä sin plats att sägaett erkännsamt ord om . Det sänds ju ändå många bra program,många program som vi har orsak att vara glada över att vi kan få se och höra.Jag tycker att det bör sägas i en debatt som denna. Men skaU detgivetvis sägas att ensamrätten kräver ansvar, omdöme och förmåga att lyssna. Jag yrkar bifaU tiU reservationen 1beträffande en utredning om randradioverksamheten och i övrigt bifall till vadutskottet hemställt. (vpk) kort genmäle; i Lane-Herrestad och jag tolkartydligen radioavtalet på olika sätt. Enligt min mening kan vi mycket väl göraett principiellt uttalande i mot underhäUningsvåldet, om vi finnerdet påkaUat. Jag vidhåller alltså att den möjligheten finns. Jag tror inte attmin reservation kommer att bifaUas, men bara det faktum att denna fråga årefter år debatteras här i kan göra sitt i positiv riktning, och då ärman ändå inte ute i ogjort väder. Sedan säger att vpk skuUe få ett utrymme iradio och TV som är avsevärt större än vad dess förankring bland folket skullemotivera. Jag har ingen statistik att stödja mig på, men jag vidhålleratt vpk vid sina pohtiska utspel inte behandlas likvärdigt med de övrigapohtiska partierna. ansåg att mycket av vad jag sade varöverdrifter och att vi, om det skuUe vara så galet som jag beskrev det, tiUslut inte skulle få några program aUs. Den risken kan förehgga, men det finnsännu många kunniga, ansvarskännande programmakare och medarbetare vid SverigesRadio som arbetar sä gott de kan under de förhållanden som råder. Det kanemeUertid också gå så illa att man slutar göra bra egenprodukter och köper ännufler dåliga filmer och andra program utifrån. Det är en sådan utveckling som viviU stoppa. Visst sänds en del bra program i TV och radio - det sadejag också i mitt första anförande; jag var inte helt negativ. Men jag anser attdet inte skall behöva sändas några dåliga program i och TV. Ochdit har vi ännu inte kommit. Jagvidhåller mitt yrkande. i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Det är klart att man kan ha olikauppfattningar om vilken meningsriktning som får det största utrymmet och huruvidaden bedömning som görs är riktig. Den saken kan vi tvista om, men vi kan intelösa den, eftersom vi har ohka utgångspunkter. Att tog tiU överdrifter tycks hon inte viljabestrida, och det är väl inte första gången man siktar mot stjärnorna för attnå trädtopparna. Att det finns många kunniga programmakare tycks vi varaöverens om, och det skall vi sätta värde på. Men när säger att viinte skall ha några dåliga program i , kommer vi återigen in påtyckandet. En del tycker t. ex. att Bröderna är någonting 4 protokoU 1973. aUdelesfantastiskt fint, medan andra tycker att det är rena smörjan och inte borde fålov att sändas. På det sättet kan man diskutera det ena programmet efter detandra som man har ohka meningar om. Och dä mäste man göra bedömningarna sä tillgodoser kravet pä allsidighet och tar hänsyn tiU ohka smakriktningar.Den som gör de här bedömningarna har det nog inte aUtid så lätt. Men, , när ändå en hel del av våra synpunktersammanfaller så är det faktiskt i en rad frågor som vi anser bör ses över vill jag instämma i vad sade , nämligen att detdå hade varit välbetänkt att ansluta sig till utredningskravet. FruFR/ENKEL(fp): Låt mig ge några synpunkter på konsumenternasmöjhgheter att utöva inflytande på programutbud. Det är i daginte mycket bevänt med de möjligheterna. Man kan ringa tiU den s. k.klagomuren, och man kan skriva brev tiU radiochefen det lär ske i många fall och ge sin mening tiU känna om vad man sett eUer hört. Man kan också anmälaett program tiU radionämnden. Men i aUa dessa fall har ju programmet redangetts, och den situation man viU påtala är över. Vad vi i vUl är att det skapas möjhgheter fri och öppen diskussion i programfrågor meUan aUmänheten-konsumenterna åena sidan och ledning och medarbetare ä andra sidan i syfte attkonsumenterna skaU kunna pröva programmens utformning innan de utformas. föreslog ett programråd som ettforum för sädan diskussion. Vi i tyckte att det var ett gottförslag, och vi har upprepade gånger föreslagit att ett sådant diskussionsforumskulle inrättas. liksom har förslaget awisats. I är sägerutskottet; "Det bör vara inte endast i aUmänhetens - konsumenternas intresse utan också i hög grad i radioföretagets eget att en dylik fri ochöppen diskussion stimuleras, men utskottet har inte blivit övertygat om behovetoch lämpligheten av att man skapar en programrådsinstitution." Men då frågar jag; Hur skaU denna diskussion gå till? Ivilket forum skaU den ske? Utskottet föreslär ju ingenting. Vidare erinrar utskottet om de överläggningar ochdiskussioner som brukar anordna. 1 utskottet stäUde jag frågandirekt tiU radiochefen hur konsumenterna egentligen fick komma tiU tals. Jagfick tUl svar att man vid behov - jag antecknade orden - tog kontakt med olikagrupper i samhäUet för att höra deras åsikter. Det gjorde man enhgt radiochefenganska ofta. Ja, det är gott och väl, men det kan ju tänkas, attkonsumenterna också har ett behov av att komma i kontakt med ledningen.Initiativet ligger hos . Vi kan än en gång se pä innehållet i en hel del av demotioner som behandlas i dagens betänkande. Man viU ha dagUga morgonandakter iTV, man vill ha programutrymme för humanitära organisationer, man viU ha mindreunderhåUningsvåld m. m. i Lane-Herrestad framhöll aUdeles nyssatt vi i inte kan säga någonting om detta. kan barapåverka program som enskUda medlemmar. Men vet lika väl som jag,att en stackars enskild medlem inte kan promenera upp tiU och beatt få framföra sin mening och tro att han på det sättet kan påverka depåföljande programmen. Allt detta kunde ju lämphgen diskuteras i ett programråd,kanske flera, ett i varje region. Utskottet tar upp det gamla argumentet atttveksamhet kan uppstå om kompetensgränser meUan ett programråd och . Jag kan inte förstå att den gränsen kan vara svårare att draän mellan radionämnden och styrelsen. Eftersom vi i är övertygade omatt det behövs en friare och öppnare diskussion i programfrågor än vad somförekommer och eftersom ingen annan kommit på något bättre forum fördenna diskussion än inrättande av programråd, yrkar jag bifaU tillreservationen 2. I detta anförande instämde i (fp). i Lane-Herrestad (c) kort genmäle; Det råder inga delade meningar oss emeUan,, om att man behöver diskutera programfrägor. AUtsomoftastdiskuteras de bl. a. här i . har åtminstone delvisredogjort för vad radioschefen hade att säga. Han talade nämligen också om attSveriges Radio planerar att utöka verksamheten med kontaktkonferenser ute ilandet. Det hade nog varit klokt om kommit på denna idétidigare, i synnerhet som det så ofta har framförts ett starkt önskemål om enökad kontakt meUan konsumenter och producenter. Men jag har fortfarande den meningen, , attdet kan ifrågasättas, om den bästa lösningen är tiUsättandet av ett programrådmed ungefär samma personer som har sina kanhända regelbundna sammankomster. Vihar ju inte någon garanti för att man då träffar de personer, som man har behovav att få kontakt med. Debatten kan under sådana förhåUanden lätt bh låst. Vi kanaldrig komma ifrån, , att man kommer att diskutera programrådetsvärde i förhållande tUl styrelse och programledning. Däremot är det riktigt närman säger att kontakten bör ökas med medborgarna för att på så sätt förbättrakontaktverksamheten meUan och aUmänheten. Konsumenterna har ettbehov av detta, och jag tror att även har det. Det talades sedan om att denenskilde medlemmen inte kan gå upp tiU . Jo, det kan han! Menvilken verkan det har vet jag inte. Går vi däremot många av oss tiU SverigesRadio genom våra organisationer, genom våra folkrörelser, pohtiska föreningar,fackföreningar osv., kan inte vara främmande för att det finnsen opinion, som man måste ta hänsyn tiU. Så nog kan vi påverka. FruFR/ENKEL (fp) kort genmäle: tycker jag att iLane-Herrestad och jag börjar bU nästan överens. säger att visstkan vi påverka SverigesRadio genom våra organisationer. Hur viUe vi motionärer dä att ett sådantprogramråd skuUe vara sammansatt? Jo, just av folk från organisationer, fränreUgiösa grupper, från ungdomsverksamhet osv. Det är väl inte så säkert att detär behövde vara samma medlemmar. Man kan t. ex. ha en rullandemedlemskader, sä att representanter frän olika organisationer kunde sitta iprogramrådet olika år. Jag har en känsla av att vi alla är överens om att detinte är riktigt att konsumenterna inte har någon möjlighet att påverkaprogrammen. sade att man måste ta nya grepp, och det ärjag med om.Men var skaU man ta de nya greppen? Det är som om aUa kammarledamöter har hängt upp sig påordet programråd. Men försök då hitta ett annat ord! En verksamhet av vär typmåste det ju ändå bh. Jag kommer också Uiåg att radiochefen sade att han tänkteutöka kontaktverksamheten. Initiativet skuUe aUtså då fortfarande ligga hosradiochefen. Men vad jag vill åstadkomma är ju att de enskilda konsumenternaskaU kunna ta initiativ. Jag vidhåller mitt yrkande om bifaU tiU reservationen. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c) kort genmäle: Det ord som skulle kunna ersätta ordetprogramråd, och som vi har arbetat med är kontaktkonferens. På det sättetskulle man få kontakter med aktueUa grupper vid särskUda tiUfällen ute i landeti stället för att nägot hundratal människor i sitter och diskuterar.Vid ett sådant tUlfälle skulle det framföras enormt många synpunkter, eftersomvarje ledamot av programrådet säkert skuUe ha sin syn på problemen - det kanskekunde göras vissa program kring vad som sagts och de synpunkter som framförts.Det vore som sagt bättre att i stäUet ha konferenser ute i landet dit man hademöjligheter att komma och framföra synpunkter. Vi är överens om att det här är angeläget. Det måste bh enförbättrad kontakt. Vi tycks t. o. m. vara överens med i detfallet. Det är väl ingenting som hindrar att vi .sedan från värsida ute i landet genom organisationer o. d. begär att skaU takontakt med oss. Har det någon gäng försökts, och har det blivit avslag? Harnägon folkrörelse gjort denna hemställan och fått höra att inteviUe tala med dem? Det tror jag knappast man kan påvisa. Vi får nog ta Utetinitiativ vi också. () kort genmäle: Just nu erinrade jag mig att när vi var i Englandfann vi i , om jag inte minns fel, ett radioorgan som ungefärmotsvarade vårt programråd, fastän det kaUades någonting annat. Där var manmycket nöjd med det. Jag minns också att det var precis så som iLane-Herrestad säger att det skulle kunna bh i , nämligen attkonsumenterna och deras organisationer t. o. m. själva fick göra program. Jagtror fortfarande att det kunde vara tUl nytta. HerrANDERSSON i (s): Det finns många aspekter att lägga påSveriges Radios verksamhet det har dagens debatt återigen visat oss. Tyvärrhar knappast några nya synpunkter framkommit även om en förskjutning har skettmeUan partigrupperna i fråga om vissa åsikter. Jag skaU inte förlänga debatten om förslaget beträffandeen parlamentarisk utredning. Även om jag liksom säkert alla andra av kammarensledamöter har mycket bestämda åsikter om vilka program och hurudana program jagskuUe vUja se och höra, så skaU jag inte gå in i den typen av debatt heUer.Skälet är helt enkelt att enligt radiolagen har ensamrätt attavgöra programmens innehäU. Den principen måste strikt respektera, Idet avseendet ansluter jag mig tiU vad utskottets ordförande har uttalat. Sedan vill jag tillfoga när det gäUer diskussionen om etteventueUt programråd att erfarenheterna från studieresan i tydligeninte är ensartade. Jag har ett bestämt minne av att vi på BBC fick precis enmotsatt uppfattning redovisad än den som här gjorde sig till tolkför. Jag skall i mitt inlägg i den här debatten koncentrera migtiU frägan Om den regionala programproduktionen i radio och TV. Den frågan hardiskuterats vid flera tiUfällen i . riksdag angav ett riktmärke för måttet avregionalt producerade program. I statsutskottets utlåtande i anledning avproposition 1966 skrevs; "Utan att vilja mera exakt ange den andelav programproduktionen som'distrikten bör svara för - vilket kan vara bädeprincipieUt och praktiskt olämphgt finner utskottet en rimlig målsättningvara att omkring en fjärdedel av programproduktionen sker regionalt. "RUcsdagen anslöt sig tiU denna skrivning. Det har gått sju är sedan , trots attutskottet hyste viss principieU tveksamhet mot ett uttalande av denna art,dristade sig att ange hur stor andelen regionalt producerade program bordevara. När jag studerade officieUa statistik,återgiven i den årsberättelse som pubhcerades , fann jag attdistriktens andel av egenproduktion av TV-program uppgick . När det gäUde riksljudradioproduktionen svarade distrikten, enligtsamma pubUkation, för . Dessa siffror gav mig och nägra andra socialdemokratiskaledamöter i denna kammare anledning att under den allmänna motionstiden väckaen motion. I den framför vi två krav. För det första viU vi att den målsättningför den regionala produktionen som uppsatte 1966 skaU höjas från en fjärdedeltiU . För det andra viU vi att ökningen av den regionala produktionenskaU fördelas på orter utanför storstadsområdena. I den debatt som har förekommit bl. a. med anledning avvår motion har framkommit att statistik kan upprättas och läsas på mer än ettsätt. Som ledamot i kulturutskottet har jag under behandlingen av den härfrågan erfarit att man även inom har delade meningar om hur manegentUgen skaU mäta den regionala produktionen. utskottetanledning att framhåUa "önskvärdheten av väl genomtänkta beräkningsgrunder,som vid behov presenteras klart". Jag viU understryka detta önskemål inteminst med tanke på behovet av ett entydigt sakmaterial som underlag vidframtida utformning av motioner. Motiven tiU att jag i hkhet med mina medmotionärer finnerdet angeläget att den regionala produktionen av program i radio och TV ökar ärdesamma som angavs i propositionen 1966. Departementschefen anförde därföljande. "Motivet för en väl utbyggd regional organisation är att somett positivt värde ta tUl vara den särprägel och egenart som finns i olikadelar av landet, att på ett bättre sätt utnyttja det programstoff och dentalang som finns i distriktens arbetsmiljö. En väl utbyggd regionalorganisation är också en förutsättning för att programmen skaU kunna speglautveckling och händelser i landets ohka delar." Dessa kulturpohtiska motiv har ytterligare accentuerats ikulturrådets betänkande Ny kulturpohtik. Där framhåUs önskvärdheten av enfortsatt decentrahsering av produktion. finner detangeläget att får en organisation som knyter an till kulturliveti aUa delar av landet. På det sättet kan ett naturligt samspel nås meUanetermedierna och t. ex. enskilda kulturarbetare, fria grapper och regionalt ochlokalt förankrade kulturinstitutioner, framhåUer . TUl det kulturpolitiska motivet kan också läggas det meraallmänt regionalpolitiska motivet. har i många olikasammanhang uttalats önskvärdheten av en dämpning av tiUväxttakten istorstadsregionerna tiU förmån för övriga delar av landet. Vi har ju ocksåfattat beslut om utflyttnmg av viss statlig verksamhet från Stockholmsregionen.Det är naturligt, tycker jag, att rikta bhckarna pä verksamhetockså i det sammanhanget. Av den tillväxt som sker inom företaget borde detvara möjligt att förlägga en allt större andel till orter utanförstorstadsområdena. Utifrån de här tvä motiven talade mycket, enligt minmening, för att vär motion borde bifaUas. Som kammarens ledamöter kan finna av kulturutskottetsbetänkande nr 42 har emellertid inom lagts fram enutredning rörande decentrahsering av verksamhet. TUl min glädjeföreslår denna utredning en högre målsättning för den decentrahseradeprogramproduktionen än den vi begärt i motionen. Utredningen föreslår att riktmärket för distriktens andelav rikspro-gramproduktionen skaU sättas tiU omkring en tredjedel. Den målsättningenanges av utredningen vara realistisk och genomförbar. För att uppnå den krävs isjälva verket endast relativt blygsamma åtgärder. För TV bör förslaget kunnagenomföras på en treårsperiod, anser utredningen. Vad mer kan man som motionär önska sig? Jo, en sak attutredningens förslag genomförs. Jag viU alltså här uttala den starka förhoppningen attSveriges beslutar i enlighet med utredningens förslag och attgenomförandet också sker i den takt som utredningen funnit vara realistisk. Ytterligare en sak viU jag framhåUa. När Radioökar andelen regionalt producerade program förutsätter jag, liksom utskottet,att orterna utanför storstadsregionerna tillgodoses så långt det är möjligt.Det har från flera häll uttalats farhågor för att den regionala programproduktionenskuUe komma att ytterligare koncentreras tiU och . För närvarandetorde produktionen i dessa två städer vara mer än dubbelt sä stor som i aUaövriga distrikt tiUsammans. Den framtida utveckhngen bör kunna leda tiU enbättre balans också i det avseendet. I den förhoppningen har jag anslutit mig tiU utskottetsenhälliga skrivning pä dessa punkter. Idetta anförande instämde i (s). HerrRICHARDSON (fp): Den bild av omvärlden som vi i det avlägsnaSverige får är i aUt väsenthgt en funktion av massmedias verksamhet. Ytterligtfå har möjlighet att pä ort och stäUe skaffa sig en egen uppfattning. Vi är iaUmänhet fullständigt beroende av den information som vi får genom massmedia,och bland dessa spelar radio och television en helt dominerande roU. Det äralltså främst som präglar vår bild av världen. Det gäller intebara det storpoUtiska spelet utan också de sociala och kultureUa förhållandenai ohka länder. De förhållandena må sedan beskrivas i termer av sociokultureUstruktur eUer tecknas i ögonblicksbilder av hur gemene man lever och verkar. Vad karakteriserar då den nyhetsförmedhng som SverigesRadio svarar för? Det är inte möjligt att ha någon bestämd uppfattning omhuruvida den är korrekt och i vUken utsträckning den är relevant med avseendepå urvalet av nyhetsinslag från de olika utsiktspunkterna. Däremot är detmycket lätt att konstatera var dessa utsiktspunkter finns och hur mycketnyhetsmaterial som kommer frän ohka delar av världen. Jag har tillsammans med några medmotionärer pekat på denbristande balans i geografiskt avseende som karakteriserar nyhetsrapporteringeni radio och TV. 1 en utredning som publicerades i betänkandet "Nyhetsverksamheteninom " för ett par är sedan finns uppgifter som bestyrkerdetta. I utredningen ingår en noggrann analys av nyhetspresentationen iTV-programmen under en månad omfattande 30 dagars programmaterial iTV-nytt, NU och Rapport. Analysen är utförd efter direktiv av nyhetsutredningenav i samarbete med och . Analysenanger dels var utlandskorrespondenterna finns stationerade, dels nyhetsrapporteringensomfattning. undersökningen omfattar hade SverigesRadio Sammanlagt 12 fasta utlandskorrespondenter. Äv dessa var fyra stationeradei , tre i och en i . Mot sju korrespondenter i västvärldensvarade aUtsä en enda i östvärlden. Det är naturligt att denna bristande balanstog sig uttryck i nyhetsrapporteringen. Från kom endast feminslag i de undersökta nyhetsprogrammen mot 58 från och 38 från VästeuropaeUer i ideologiska termer; fem. inslag från och 96 från västblocket. nyhetsvolymeni tidsenheter, blir relationerna i stort sett desamma. Nyhetsmaterialet fränUSA var 30 gånger så omfattande som det från , därest man endast räknardirektrapporter. Från västblocket kom ungefär 40 gånger så mycket material somfrån . Vi tycker att denna balans är orimUg och har i vår motionyrkat på att "i skrivelse tiU Kungl. Maj;t uttalar att vid enkommande översyn av avtalet meUan staten och en bättre balansför nyhetsverksamheten i geografiskt avseende bör förutsättas".