prot · FW0966 · 1973-12-31 00:00:00 — Just de aUmänna ordalag som präglat oppositionspartiernasinlägg här och de skUlnader i tonläge som fanns har övertygat mig om att detjust ur parlamentarisk synpunkt med hänsyn tiU att väharna vUl ha besked ompartiernas ståndpunkt är viktigt att vi i vår tar ställning i denna fråga.Det är viktigt, inte minst för de stora löntagarorganisationer som klart stäUtsig bakom detta förslag, att veta var de politiska partierna står i en konkretfråga. Beträffande de synpunkter som statsministernnu anförde vill jag säga att varken han eller svenska folket behöver kännanågon oro för att man inte skall få möjlighet att ta ställning tUl ett konkretförslag. Jag har redan anmält att vi kommer att framlägga ett förslag sominnebär ett bifaU till kapitalmarknadsutredningens förslag, utvidgat med reglersom ger möjligheter även för den mindre och medelstora företagsamheten, somsvarar för huvuddelen av sysselsättningen, atl få sin kapitalförsörjningliUgodosedd. Vi är beredda att gå ut och möta väljarna med detta förslag. Jagtycker det är egendomligt att inte statsministern, som i egenskap avregeringschef framlagt ett förslag, viU låta regeringens förslag, vårt förslagoch andra förslag granskas av väljarna. Det finns ingen formell, tvingande regel som säger attdetta ärende skall avgöras under vårriksdagen. I en fråga som har dennaomfattning och där regeringens förslag innebär så omfattande förändringar iförhållande tih utredningens förslag finns det ingen anledning att hasta ochställa väharna inför ett fullbordat faktum. Om statsministern känner trygghetinför sitt förslag borde han icke känna någon tvekan att låta ärendet behandlasefter valet. den II aprU 1973 Vid remiss av Kungl. Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m.m. Det här var utomordentligt intressant. Det ärnämligen inte så att väljarna stäUs inför ett fuUbordat faktum. Om vi harbifallit ett förslag i , kan ju de borgerliga partierna säga tUlväljarna att om de når regeringsmakten, så kommer de att upphäva förslaget ochta bort detta löntagarinflytande via AP-fonderna. Och det kan de självfalletgöra. Det har en annan majoritet i rätt att göra. Men det mest intressanta med anförande varatt han sade att för sin del kommer att följakapitalmarknadsutred- Vid remiss av Kungl. Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m. m. ningensförslag och därutöver göra diverse tiUägg om små och medelstora företag. Dettakommer att motionera om och låta utskottet pröva. HerrarBurenstam och i , eller i varje faU deraspartUedare, har däremot kategoriskt avvisat tanken att löntagarna skaU fåmöjlighet att via aktieköp medverka tiU uppbyggnaden av den svenska industrin.Herr sade: Låt då väljarna pröva! Här finns ett socialdemokratisktförslag det har vi chans att få igenom här i ettcenterpartiförslag och "andra förslag", vilket var inte riktigt vänUga sätt att karakterisera förslagen från sina bröder iborgerligheten, nämligen och moderata samlingspartiet. Men dettager ju inte väljarna något besked om hur en borgerhg regering skuhe hantera denhär frågan. Vi vill ha klarhet. Vi lägger fram vårt förslag, det skallriksdagen pröva. Ni säger att ni går emot detta förslag. Tala då om vUket somär ert gemensamma alternativ! Det är en enkel och klar fråga som svenska folketkommer att ställas inför. Statsministern kan vara aUdeles övertygad om att vi intekommer atl ha några svårigheter att framlägga ett konstruktivt förslag om hurvi skall lösa de olika frågor som är aktuella när det gäller inflytande och närdet gäller kapitalförsörjningen för att åstadkomma ett näringsliv som fungerarbättre än dagens. Vi anser att de olika förslag som kommer att stå emotvarandra principiellt är så betydelsefulla att svenska folket har anledning attgranska dem i samband med valrörelsen. viUe plötsligt göra gällande att det var ettparlamentariskt intresse att väljarna inte hade den möjligheten att ta stäUningi val. Det förefaUer mig vara en mycket märkvärdig uppfattning om vad en valrörelseegentligen består av. Med den logiken skulle ju en vahörelse när den vore somallra bäst enligt herr statsministerns uppfattning inte innehåUa några frågoralls. Allting skulle egentligen vara avklarat och allting skulle varagenomröstat; det skulle på sin höjd vara några vaga funderingar om framtidensom valrörelsen skulle handla om. Allt konkret skulle däremot redan varaundanskuffat. undrar jag, herr statsminister:Är det inte med den logiken parlamentariskt tokigt att t. ex. de Ämanska lagarna,såvitt jag förstår, icke kommer att bli behandlade av i vår? Enligtstatsministerns uppfattning borde väl det parlamentariska intresset fordra attäven dessa lagar skulle vara behandlade i rUcsdagen i vår. Får jag först i frågan om löntagarnasinflytande och medbestämmande understryka att har lagt fram förslagom löntagarnas medbestämmande på alla nivåer i företagen, oavsett om AP-fondenskulle ha köpt aktier där eller inte. Löntagarna måste ju med skäl fråga sigvarför anstäUda i de företag där AP-fonden inte har köpt aktier inte skallkunna göra anspråk på medbestämmanderätt. Frågan om medbestämmande för deanstäUda kan inte göras beroende av aktieköp, utan den rätten nårman främst på andra vägar. Sedan säger statsministern att utskottet givetvis kommeratt noggrant pröva denna proposition. Vad jag då frågar mig, herr talman, är:Hur noggrann kan denna prövning bli i den arbetssituation som förnärvarande befinner sig i? När det finns ett mycket långtgående förslag, somhar helt andra principiella utgångspunkter än det förslag som låg till grundför utredningens betänkande, hur noggrant tror herr statsministern attutskottet då hinner behandla denna fråga, som är viktig såväl för näringslivetsom för löntagarna och för dem som skall ha sina ATP-pensioner från fonderna? Anledningen tUl att propositionens behandling bör skjutasfram tiU hösten ar just att den är så vittsyftande rent principiellt attstatsministern inte kan göra anspråk på att ha fått mandat för denna lösning isenaste valrörelsen. Om är det väl närmastsynd på grund av de mycket förvirrade kommentarer han gjorde. Läget är mycket enkelt. Vi lägger fram ett förslag. Vihoppas att det skall godtas av . Kort därefter kommer ettallmänt val. Då har ju oppositionspartierna möjlighet att säga: Vinner vi valetgemensamt, skaU vi gemensamt avskaffa detta förslag. Självfallet är det så.Förslaget hinner inte mer än träda i kraft förrän ni har den möjligheten. Dettaär parlamentariskt korrekt och politiskt korrekt. Men fördelen med detta förfarande är att sedan riksdagenantagit förslaget har medborgarna anledning att också få veta om ni nu skallta bort denna löntagarnas medverkan i uppbyggnaden av vårt näringsliv genom dehär aktieköpen vad ni kommer med i stället. Den här uppskovsdebatten det begriper jag nu harhuvudsakligen syftat tiU att få en metod för att dölja att det icke finns någongemensam borgerlig linje i denna fråga mer än en allmän negativism motlöntagarorganisationernas strävan på denna punkt. Det är bra att vi fick beskedom detta . Därför är det politiskt och parlamentariskt sett en korrekt vägsom vi väljer. Andra frågor, såsom Ämanska utredningen ochanställningstryggheten, är frågor av utomordentligt stor principieU räckvidd,och där kommer vi att framlägga förslag. Det kommer visserligen inte att hinnabehandlas av vårriksdagen, men vi kommer naturligtvis att sträva efter attpartierna anger sina konkreta ståndpunkter i anledning av förslagen, så attväharna har möjlighet att ta ställning. Till i vUl jag säga: Visst är detsant att detta icke är den enda vägen tiU löntagarinflytande. Jag sadehäromdagen att det som vi är på gång med är, tror jag, den störstademokratiseringsprocessen sedan den allmänna rösträtten infördes. Det gällerlöntagarnas StäUning i arbetslivet. Därmed menar jag arbetsmiljön,anstäUningslrygg-heten, styrelserepresentationen, AP-fondköpen och slutligenoch inte minst det problemkomplex som behandlar i sin utredningom § 32. Det är denna samlade reformaktivitet till gagn för en demokratiseringav arbetslivet som är det centrala, och det är helheten vi kämpar för. Men idenna helhet ingår också löntagarnas möjlighet alt vara med i uppbyggnaden avvårt näringsliv. Vid remiss av Kungl. Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m. m. den 11 aprU 1973 Vid remiss av Kungl. Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m. m. HerrBURENSTAM (): Alla kunde höra statsministern säga att detvar synd om mig för att jag var så förvirrad. Jag tycker, herr talman, att omman har rejäla sakskiU, goda och tunga argument, behöver man inte klistrasådana attribut på sina motdebattörer i riksdag. Det föreföU mig emellertid som om statsministernssakargument var skäligen svaga. Jag förstod inte riktigt det här med denÄmanska utredningen. Där hinner man inte nu lägga fram förslag; den propositionenskaU läggas fram senare i vår. Och i den frågan skaU man det är ju självklart avkräva de borgerliga partierna besked om deras uppfattning, och så skaUväljarna i valet få ta stäUning tUl denna viktiga fråga. Varför inte göra påsamma sätt i den nu aktueUa frågan? De borgerliga partierna kommer naturligtvis att redogöraför sina ståndpunkter, precis som statsministern fann det lämpligt och riktigtnär det gäller de Ämanska lagarna. Om det sättet är så bra i fråga om deÄmanska lagarna och det inte är något parlamentariskt intresse att göra påannat sätt i del faUet, varför är det då så förvirrat av mig att ställa den härfrågan till statsministern om att uppskjuta behandlingen av AP-propo-sitionenockså tUl efter valet? Bara några ord. Låt mig bekänna minpersonliga tacksamhet mot oppositionen för att den tog upp den här remissdebatten.Jag var kanske litet irriterad i mitt första anförande; nu är jag enbarttacksam. i gjorde denna fråga tUl enprincipfråga. Den avgörande principen dvs. att man satsar en halv miljardkronor från AP-fonderna i riskvilligt kapital tiU industrin och / likhet medutredningen säger att detta är en början varefter man sedan kan fortsätta har anslutit sig till genom atl ge den här senaste solidaritetsförklaringentUl utredningens förslag. Det är självfaUet utomordentligt värdefullt, och vihar antecknat oss det tiU minnes. Men då framstår naturligtvis detidigare framförda motiveringarna som ännu mer apokryfiska. Hur kan man geväharna någon alternativ vägledning liU regeringsförslaget, som statsministernhar understrukit, när man väl ändå kan utgå från att det, med aU respekt förherr FäUdins övertalningsförmåga, blir svårt för honom att övertala om denna princip som har anslutit sig tUl. Det ärmöjligt att vi får tre förslag från den andra kanten, och så särdelesupplysande är inte det för väljarna. Det talar obestridhgen för ett avgörandenu. HerrFÄLLDIN (c): Jag viU påminna både statsministern ochfinansministern om ätt vi tiUbaka har haft ettflerpartisystem här i landet. Det har faktiskt gått i vahörelse efter valrörelseför människor att ta ställning och bestämma sig för vilket parti man skallrösta på. Men del sätt på vilket först statsministern och sedan finansministernnu argumenterar tyder på att de har glömt bort, att de själva inte längreregerar på en Med det sätt på vUket de båda statsråden resonerar kan inta hellersocialdemokratin gå ut och understäUa väljarna i val en fråga, t. ex. dettaförslag. Med exakt samma resonemang vet inte väljarna om socialdemokraterna äri stånd att genomföra ett förslag som de går ut med i val. Med exakt sammaresonemang måste statsministern ha skaffat sig förankring hos något annat partioch säga t. ex. att detta är socialdemokraternas och kommunisternas gemensammauppfattning och ni kan lita på att vi tUlsammans kan föra den här frågan i hamnefter valet. Den som känner trygghet inför sitt förslag kan inte tvekaatt gå ut tUl väljarna med det förslaget och ta belutet efter valet. den 11 aprU 1973 Vid remiss av Kungl. Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m. m. i (fp): Det var mycket välgörande att hörastatsministern alldeles . Del har nämligen i propagandan frånsocialdemokratiskt håU verkat som om förslaget om aktieköp skuUevara det avgörande medlet för att få medbestämmande och inflytande förlöntagarna. påpekade statsministern i stället att här finns mycket viktiga sakersom ingår i demokratiseringsprocessen. Han nämnde styrelserepresentation för deanstäUda. Det har vi verkligen anledning att hälsa med stor tUlfredsstäUelse ifolkpartiet, eftersom vi i denna fråga år har kämpat för den saken.Han nämnde skyddet mot obefogade uppsägningar. Det är också en sak som från vårsida har förts fram gång på gång. Det gäller vidare medbestämmande för de anstäUda iföretagen även om AP-fonden icke råkar köpa aktier där. Även denna fråga har vidrivit år . Det gäller frågan om arbetsmihön, det gäller frågan om §32. Men det är ju alldeles utmärkt, herr statsminister, att vi här gemensamtkan komma fram tiU lösningar som ger de anstäUda medbestämmande på sinaarbetsplatser. Men det bidrag som man nu kommer med, nämligen atl AP-fondenskall köpa aktier, fördjupar inte demokratin i särskilt stor utsträckning. Jagtycker att det är vUctigt alt vi tydligen är överens om att de övrigaåtgärderna är de väsentliga vägarna att nå medbestämmande för löntagarna påderas arbetsplatser. Sedan försökte finansministern pånytt ge ett intryck av att det inte är någon större skillnad påkapitalmarknadsutredningens förslag och regeringens. Vi skall inte gå in pånågon sakdebatt här, herr finansminister, men det har ju så tydligt framgåttatt regeringen på punkt efter punkt, där kapitalmarknadsutredningen har velatlägga in garantier för inflytande och garantier motmaktkoncentration, har gått ifrån utredningens förslag. Jag ber att få framföra ett tack tUl herrSven för det hyllningstal han höll tUl våra strävanden att genomföraen social förnyelse av arbetslivet. Vill vara med på den vägentycker jag att det är bra och alldeles utomordentligt. Jag har aUtid sagt all det är helheten som är detväsentliga. Det här AP-fondsförslaget är aUlså en del av helheten. Vid remiss av KungL Maj:ts proposition ang. allmännapensionsfondens förvaltning, m. m. har manhär nästan gått pä händerna och talat om den största socialiseringsaktionen ivår historia. Det har nästan låtit lika Ula som när ni gick emotInvesteringsbanken. Där gick ni i alla fall med på ett provar tiU slut niblev etl slags provårssocialister. Jag viU påpeka för i att hela vårtprogram om social förnyelse av arbetslivet utarbetades med stöd av de storalöntagarorgianisationerna. Precis på samma sätt framläggs detta AP-förslag medstöd av de stora löntagarorganisationerna. Det är egentligen inte vi, somhittat' på detta, utan det har växt fram från den svenska fackföreningsrörelsenoch den svenska tjänstemannarörelsen. Det som ni kallar vittsyftande förslag,som framläggs, har fått ett klart stöd både av LO och TCO. TCO-ordförandensade t. ex. : Vill politikerna ropa om socialisering, om 5, 6 av företagens aktier får inköpas, må det vara dem obetaget; vi tarställning från våra medlemmars ståndpunkt. Då finner vi, att våra krav i allaväsentliga delar har tillgodoselts. TUl vUl jag säga, att jag känner en stortrygghet med det här förslaget. Denna trygghet har markant ökat tUl följd avdagens debatt. Vi har vår ståndpunkt tillsammans med löntagarorganisationerna.Vi underställer den prövning. En socialdemokratisk regering i dethär landet kommer att slå vakt om del förslaget. Vi har visat att vi, trots attvi inte har majoritet, kunnat föra vår pohtik ofta med stöd av stora delar avett, två eUer tre partier i den borgerliga oppositionen. Det är alldeles riktigt att vi har ett flerpartisystem häri landet. Men eftersom ni ständigt stäUer kravet på regimskifte och utlovar enborgerhg regering, räcker det inte att i fråga om det förslag som ni självaförklarar vara så utomordentligt principieUt vittsyftande säga, att vi har ettflerpartisystem, så vi får se vad det blir. Väljarna kommer att fråga; Om detblir en borgerlig regering och de borgerliga når sina drömmars mål, vad är dåderas gemensamma förslag när det gäUer AP-fondernas användning? Debatten har givit mig trygghet. Den har skapat en hel delav klarhet i frågan, inte minst därigenom att den har understrukitoppositionens oklarhet. Jag är er tacksam! (vpk): Den här debatten har ju varit intressant frånmånga synpunkter. Jag vUl här bara understryka en. De borgerliga partierna har genom sin press gått ut imycket våldsamma attacker mot det förslag som regeringen har lagt fram. Man harsagt atl det skulle innebära ett dråpslag mot det privata näringslivet iSverige. Man har utmålat de fasor och vedervärdigheter som skuUe utbreda sig isamhäUet, om det genomfördes. Den här debatten har, särskilt i slutet, visat ett heltannat tonläge. Del har framkommit att man från i varje faU ett borgerligtpartis sida fortfarande sluter upp bakom kapitalmarknadsulredningens förslag,och det verkar som om ytterligare ett borgerligt parti vore pä väg tUlbaka jusltUl den ståndpunkten. Kontrasten mellan dessa ställningstaganden ochpressdebatten är ju myckel stor. Som slutomdöme på vad vad som här sagts och på vad deborgerliga partierna avslöjat kan man väl med skäl använda skaldens ord: Mycketpratades ej men hälften prutades genast. HerrGUSTAFSON i (fp): Statsministern överdrev något när han kallade mitt anförande för enhyllning tiU de socialdemokratiska strävandena. Vad jag i aU anspråkslöshetpåminde om var att vi från sida under motstånd frånsocialdemokraterna har fått kämpa för dessa saker här i och att jagnu med tUlfredsstäUelse ser att vi på flera punkter gemensamt kan öka deanställdas medbestämmanderätt. JagskaU inte gå närmare in på sakdebatten. Statsministern nämnde TCO, och jag harmed stort intresse studerat deras remissyttrande om kapitalmarknadsutredningen.Man refererar där tUI utredningens utgångspunkt att AP-fonden väsentligenskulle vara ett kapitalplacerande organ, och man hänvisade tiU de garantier somfinns inbyggda i överenskommelsen. Sedan säger man att några av dessabestämmelser lämpligen kan omprövas när erfarenheter har vunnitsfrån deras genomförande. Det tog mindre än för finansministern attsopa undan aUtihop. Här går det sannerligen undan. Överläggningenvar härmed slutad. Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete Maj ts proposition nr 97hänvisades därefter tUl näringsut- § 4 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj tspropositioner nr 99 tUl inrikesutskottet, nr 101 tUl civUutskottet, ra 102tUI näringsutskottet och nr 103 tiU skatteutskottet. §5 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1789-1803tUl lagutskottet, nr 1804-1811tUl näringsutskottet, nr 1812-1824tUl fmansutskottet, nr 1825-1833tUl iraUcesutskottet, ra 1834och 1835 tiU kultumtskottet, nr 1836tUl lagutskottet, nr 1837och 1838 tiU utbildningsutskottet samt nr 1839och 1840 tUl . §6 Föredrogs, men bordlades åter betänkande ra 19,UtbUdningsutskotlets betänkanden nr 1922, trafikutskottets betänkande nr 11och näringsutskottets betänkande nr 35. § 7 Anställning avarbetskraft för byggnadsarbete betänkande nr 13 i anledning av propositionen 1973:39 medförslag tUl lag om anstäUning av arbetskraft för byggnadsarbete jämte motioner. 2Riksdagens protokoU 1973. Anställning av arbetskraft för byggnadsarbete I propositionen 1973:39 hade Kungl. Maj t, underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över inrikesärenden för den 16februari 1973, föreslagit att anta i propositionen framlagt förslagtUl lag om anställrUng av arbetskraft för byggnadsarbete. Beträffandepropositionens huvudsakhga innehåU anfördes följande: "1 propositionenläggs fram förslag tiU lagstiftning som innebär att arbetsgivar(j somyrkesmässigt bedriver byggnadsverksamhet får anstäUa annan än kvalificeradarbetssökande endast efter anvisning eUer godkännande av den offentUgaarbetsförmedlingen. Motsvarande skall gälla när staten och kommun bedriverbyggnadsverksamhet. Lagstiftningen avser endast anställning för utförande avbetong-, trä- eller mureriarbete eller annat byggnads- eUer anläggningsarbete.Med kvahficerad arbetssökande avses den som haftanställning i sådant arbete som lagen avser eller somhar genomgått utbUdning för sådant arbete. Anställer arbetsgivaren annan änkvahficerad sökande utan medgivande av arbetsförmedlingen kan arbetsmarknadsstyrelsenenligt förslaget förordna att arbetsgivaren för sådant byggnadsarbete inte fåranställa annan än den som arbetsförmedlingen anvisat eller godtagit, dvs. allanstäUning av byggarbetskraft för sådana arbeten skall ske genomarbetsförmedlingen. Överträdelse mot dessa bestämmelser kan föranledabötesstraff." 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:1617 av herrar i (c) och Grebäck(c), 1973:1618 av m. (m) vari hemställts att beslutade avslå propositionen 1973:39 samt 1973:1619 av m. fl. (fp) vari hemställts 1. att riksdagenskuUe avslå propositionen 1973:39, 2. att riksdagenhos Kungl. Maj:t begärde att en allsidig utredning tUlsattes med uppgift attanalysera problemen inom byggnadsbranschen samt framlägga förslag som gynnadeverksamheten och sysselsättningen inom branschen. 1. all rU;sdagenmed avslag på motionerna 1973:1618 och 1973:1619, yrkandet 1 samt medförklaring att viss ändring borde göras i det genom propositionen 1973:39framlagda förslaget tUl lag om anställning av arbetskraft för byggnadsarbete skulle anta lagförslaget med den ändringen att ikrafllrädandebestämmelsenerhöll av utskottet föreslagen lydelse, 2. att motionerna1973:1617 och 1973:1619, yrkandet 2, inte föranledde någon åtgärd. Reservation hade avgivitsbeträffande antagande av lagförslaget av herrar () och ()som ansett att utskottet under 1 bort hemstäUa, attrUcsdagen med bifaU tUl motionerna 1973:1618 och 1973:1619, yrkandet 1, skulleavslå propositionen 1973:39. HerrOSKARSON (m); Sysselsättningsläget för byggnadsarbetarna är besvärligt. Men detgäUer inte enbart byggnadsarbetarna, utan många branschgmpper har sammabekymmer i dagens besvärliga arbetsmarknadssituation. Ipropositionen 39 föreslås lagbestämmelser som reglerar rekryteringen tUlbyggnadsbranschen. Lagstiftningen gäUer anställning av arbetskraft förutförande av egentliga byggnadsarbeten. Försådant byggnadsarbete får arbetsgivare, enhgt propositionen, endast anstäUakvahficerad arbetssökande. Som kvalificerad arbetssökande anses dels den somhar haft anställning i byggnadsarbete 12 månader ,dels den som fullgjort utbUdning till sådant arbete inom lägst gymnasieskolaeUer motsvarande skola eller inom arbetsmarknadsutbildningen. Även annanbyggnadsleknisk utbildning skall kunna anses som kvalificerad. Omkvahficerad arbetssökande inte finns att tillgå får arbetsgivaren inte anstäUaannan än den som arbetsförmedlingen anvisar eller godkänner. För att kunnakontrollera efterlevnaden av lagen får arbetsförmed-hngen rätt att hosarbetsgivare ta del av de uppgifter som behövs härför och äga tUlträde tUlarbetsplats. Om arbetsgivare bryter mot anställningsreglerna leder detta iförsta hand tiU ett föreläggande om att aU anställning av arbetskraft ifortsättningen skaU ske genom arbetsförmed-hngen, aUtså i fråga om bådekvalificerad och okvalificerad arbetskraft. Sådant föreläggande utfärdas av AMSefter anmälan av länsarbetsnämnden. AMS kan dessutom i sådant faU anmälaarbetsgivaren tUl åtal om överträdelsen är att anse som grov. Underlåtenhet attiakttaga föreläggande om arbetsförmedhngstvång kan Ukaledes anmälas tiU åtal avAMS. Grandläggandeför den svenska arbetsmarknadspolitiken har varit principen om friarbetsmarknad. Rörlighet såväl mellan olika yrkesområden som meUan olika delarav vårt land har länge understötts av arbetsmarknadsmyndigheterna och har settssom en framkomlig väg att reducera strukturella och regionala obalanser. Byggnadssektornhar ju , som är väl känt, varit hårt statligtreglerad. Allt byggande har haft en hård central styrning. Bud och överbud ifråga om byggande har ju varvats med varandra. Och just inom denna statligtcentraldirigerade sektor har man misslyckats därhän att man nu också måstegenom lag cenlraldirigera arbetskraften.