prot · FW0945 · 1973-12-31 00:00:00 — 1973:917 av m, fl, (m, c, fp) varihemställts att i skrivelse till Kungl, Maj:t skulle uttala attstatsbidrag borde utgå till i ävenefter , 1973:1305 av m,fl. (m) vari hemställts att i skrivelse tiU Kungl. Maj:t som sinmening gav till känna att avvecklingen av statsbidrag till enskilda yrkesskolor,när sådan aktualiserades, skulle ske i samförstånd med respektive skolorshuvudmän och på sådant sätt att man icke utsatte lärare, elever och andraberörda för tidspress. 1, att riksdagentill Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning för /74anvisade ett reservationsanslag av , 2, att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1305, 3, att skulle avslå motionen1973:917, D, 1, beträffande tidpunkten för avvecklingen avstatsbidrag till vissa enskilda yrkesskolor av herrar (),Nordstrandh (m), Elmstedt (c) ochJohansson i Skärstad (c), () samt herrar () ochKarlsson i (c) som ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att i anledning av motionen 1973:1305 som sinmening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanterna anfört om tidpunkten föravveckling av statsbidrag till vissa enskilda yrkesskolor, D, 2. beträffande fortsattstatsbidrag tiU FUip handels-mstitut i i av herrar (), Nordstrandh (m),Elmstedt (c) och i Skärstad (c), () samt herrarStålhammar (fp) och i (c) som ansett att utskottet under 3bort hemställa, alt som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl kännavad reservanterna i anledning av motionen 1973:917 anfört om statsbidragsgivningefter tUl ochBar-Lock-institutet. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor Herr utbildningsministern , som meddelat att han isamband med behandlingen av detta ärende ämnade besvara ()framstäUda interpeUation, nr 36, angående förekomsten avprivatskolor och enskUda yrkesskolor, erhöll ordet och anförde: har frågat mig, om jag vill isamband med behandling av Kungl. Maj ;ts anslagsframställningrörande bidrag tiU driften av dels vissa privatskolor, dels enskildyrkesutbildning delge kammaren min principiella syn på och värdering avförekomsten av de ifrågavarande skolorna. I propositionen 1969:1 (bil. 10 s. 236 och 246)redovisades den principiella inställningen till frågan om statsbidrag tillprivatskolor och enskilda yrkesskolor. Föredragande statsrådet uttalade därvidbl. a. följande angående de privata skolornas funktion i vårt skolsystem; "Den allmänna utgångspunkten utifrån vUken denantydda huvudfrågan bör övervägas är, såvitt gäUer alla berörda typer avskolor, att samhället dvs. stat och kommuner påtagit sig ett i princip helt ochfullt ansvar för skolväsendet i vårt land, oavsett utbildningsstadium ochoavsett utbildningsinriktning. Det samhälleliga utbildningsväsendet byggs uppmed sikte på att kvantitativt och kvalitativt svara mot de anspråk som inomramen för den utbildningspolitiska allmänna målsättningen kan ställas såvälfrån de utbildningssökandes som, främst i vad gäller högre utbildningsstadier,arbetsmarknadens sida. Planeringen av utbildningsväsendet sker dessutom underbeaktande av kravet på hushållning med resurserna. Mot denna bakgrund synesstatsbidrag till en vid sidan av den samhälleliga utbildningsorganisationenetablerad enskild utbildning förutsätta särskilda motiv." 1 fortsättningen erinrades bl. a. om att det behov avkomplement till de kommunala skolornas kapacitet som de enskildaexternatskolorna i bl. tidigare kunde sägas ha fyllt inte förelågframdeles. Härtill kom, betonade föredraganden, risken för en ensidigrekrytering till de enskilda skolorna vad avser elevernas sociala rekrytering.Någon Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor erinranmot det redovisade resonemanget gjordes ej av statsutskottet (SU 1970:35). Inom föreligger förslagom dels kommunalisering av ett par privata externatskolor, dels avveckling avkommunalt bidrag till vissa andra privatskolor. Jag har i propositionen 1973:1(bU, 10 s, 282) förklarat mig avse att senare föreslå Kungl, Maj:t attstatsbidrag inte skall utgå till sådan skola, om avveckling av det kommunalabidraget äger rum, I fråga om bedömningen av internatskolorna framhölls ipropositionen 1969:1 att bedömningen huvudsakligen avsåg frågan hur man påbästa sättet skulle tillgodose behovet av inackordering och undervisning förutlandssvenska elever och elever i behov av miljöbyte. Genom beslut vid 1970års riksdag (proposition 1970:53, SU 1970:134, rskr 1970:297) harriksinternatskolor med syfte att tillgodose just dessa elevgruppers behovupprättats. Frågan om s. k, rikselevhem är föremål för fortsatta överväganden, 1 fråga om de enskilda yrkesskolorna betonades ipropositionen 1969:1 att för vissa av dessa skolor torde gälla altutbildningsbehovet lika väl skulle kunna tillgodoses inom det allmännaskolväsendet. uttryckte samma uppfattning (SU 1969:35),har därför på Kungl, Maj;ts uppdrag utrett frågan om fortsattstatsbidragsgivning till de enskilda yrkesskolorna. Resultatet av utredningenliksom mma ställningstaganden redovisas i propositionen 1973:1 (bil, 10 s.285), För flertalet av de skolor som får bidrag från anslaget Bidrag tilldriften av enskild yrkesutbildning förutsattes i förslaget ingen ändring islatsbidragsvillkoren. Detta gäller bl, a. om företagsskolor och olika specialskolor. Statsmakternas principiella inställning till här aktuellaskolor, som således redovisades och till vilken jag givetvis anslutermig, har legat till grund för det fortsatta handlandet. Jag viU understryka attdet för mig har varit angeläget att se till att de skolor för vilka enavveckling av statsbidraget förutsatts får besked härom. HerrNORDSTRANDH (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min interpellation'angående utbildningsministerns principiella syn påoch värdering av enskilda skolor. Utbildningsministern ansluter sig till regeringensprincipdeklaration i statsverkspropositionen 1969, Något annat hade jag hellerknappast väntat. Vidare säger utbildningsministern att den instäUning som framkomi deklarationen legat till grund för hans fortsatta handlande med de enskildaskolorna, men han säger inte, vilket han kanske bort, att det är hans tolkning jag understryker detta av uttalandet som blivit vägledande för detfortsatta praktiska handlandet från statens sida med de enskilda skolorna iriktning mol ett mer och mer monolitiskt skolsystem. Avveckhngen av statsbidragtill enskilda skolor pågår för fullt trots att flera är emot att läggas ned;och när kommunen i huvudstaden i sitt ovisa nU vill dra in det kommunalabidraget, ansluter sig utbildningsministern med en indragning ocksåav statsbidraget. Kärnpunkten för olika tolkningar är vad man avser med desärskilda motiv som skall berättiga enskilda skolor vid sidan av den väldigasamhälleliga utbildningsorganisationen. Närmast har man en känsla av attutbildningsministern knappast kan finna några särskilda motiv och han snabbaralltså på avvecklingen av enskilda skolor. Det högsta han egentligen kansträcka sig till se slutet av interpellationssvaret - är att han finner detangeläget att de skolor han tänker strypa skall bli underrättade om sinhädanfärd . Inte ens detta tycker jag att utbildningsministern alltidhar hållit. Det gäller t, ex, de enskilda yrkesskolor som just nu skall läggasned. Skolorna planerar omställning och avveckling på längre tidsperspektiv änett år eller så i taget. Den bör inte ske under tidspress. Alt samhället, dvs, stat och kommun, skall ha det ytterstaansvaret för skolväsendet i vårt land som alltså uttalades istatsverkspropositionens bil, 10 1969 utan erinran från dåvarandestatsutskottet och fått anslutning från utbildningsministern tordeflertalet medborgare inte ha något att invända mot. Men det är en sak. En annan är att skolväsendet i sinhelhet nödvändigtvis skall ha kommunen som huvudman och inte ens till någon delfår drivas av annan huvudman, exempelvis enskild sådan. Vad samhället som ytterst ansvarigt för skolväsendel haratt se till är enligt min uppfattning att all ungdom får utbildning och attdenna utbildning uppfyller av samhället uppställda normer, dvs, svarar mot for att använda formuleringen i statsverkspropositionen 1969 - de anspråk sominom ramen för den utbildningspolitiska allmänna målsättningen kan ställasfrån såväl de utbildningssökandes som arbetsmarknadens sida under beaktande avkravet på hushållning med resurserna. Detta samhällets ansvar fullgörs genom att samhälletfastställer skollag, skolstadga och läroplaner och ser till att dessaefterlevs. Det behöver däremot inte innebära självklart att ansvaret förutbildningsområdet också innefattar att stat och kommun skall driva samtligaskolor och undervisningsanstalter. Den uppgiften kan delegeras till andrahuvudmän, under förutsättning att dessa efterlever de allmänna bestämmelseroch regler för undervisningsväsendet som samhället uppställt. En sådan syn på huvudmannaskapet står i samklang med deinternationella konventioner till vilka vårt land förpliktat sig och innebärett respekterande av föräldrars och elevers frihet att i någon mån kunna vähaskola. 1 ett demokratiskt samhälle utgör valfriheten, om också enbegränsad sådan, en av de grundläggande principerna. Kan man säga emot attdetta skall gälla också på undervisningens och utbildningens område? I uttalandet angående de privata skolornas funktion ivårt skolsystem utgår föredragande statsrådet från all det vid sidan om skolordrivna med stat och kommun som huvudman må kunna finnas utbildning medstatsbidrag också under annan huvudman än stal och kommun. Förutsättningen äralt det skall finnas, som termen lyder, "särskilda motiv". Det haringen bestritt. Men vad man måste efterlysa är en exemplifiering av dessasärskilda motiv. Del är en knutpunkt, och därom sägs tyvärr praktiskt tagetingenting i interpellationssvaret. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor En motivkrets är, som jag framhöll, det som har medvalfriheten att göra. En annan är att skolor under enskild huvudman stundtalshar lättare för att utan onödiga formaliteter gå nya vägar på pedagogikensfält. Nya idéer och metoder gällande såväl kunskapsinlärningen som den socialafostran kan snabbt introduceras, olika utformning av skolmiljön kan prövas,kostnadsbesparingar utan men för arbetsresultaten sättas in. Åtskilligaenskilda skolor har gjort och gör fortfarande verkliga pionjärinsatser somefter hand kommer också skolor under statligt eller kommunalt huvudmannaskaptill godo. Om allt detta sägs tyvärr ingenting iutbildningsministerns principiella syn på och jag understryker - värdering avförekomsten av privatskolor och enskUd yrkesutbildning, 1 stället antyds,tydligen ganska gärna, att det kan vara eller bli även om det inte är så inuläget - en ensidig social rekrytering till enskilda skolor, och att visstutbildningsbehov lika väl kan tillgodoses i det allmänna skolväsendet som ienskilda yrkesskolor. Däremot sägs ingenting om sådant utbildningsbehov som förnärvarande inte kan tillgodoses i de allmänna skolorna eller som tillgodosessämre där. Sådana exempel finns. Värderingen är alltså tyvärr nästan enbartnegativ. Blott företagsskolor och specialskolor vinner uppskattning. Ännu mindre syns utbildningsministern vilja ge uttryck åtnågon reaktion i fråga om eventuell nyetablering av enskilda skolor. Resonemangetrör sig uteslutande om det enskilda skolbeslånd som finns och som genomstatsmakternas åtgärder är under krympande. Särskilda motiv måste enligt minmening kunna gälla också för nyetablering. Det kan inte varautbildningsministern obekant att krav på sådan finns på olika håll i landet ochatt nyetablering t. o. m. kommer till stånd, om också i ytterligt ringaomfattning. Jag erinrar om det som förenklat kallas kristna skolor. Är de enhgtutbildningsministern helt förkastliga? Finns här särskilda motiv eller finnsdel inte sådana, godtagbara för alt motivera bidrag från stat och kommun? Det kan medges att det finns en skillnad mellan ä enasidan att låta redan befintliga enskilda skolor fortsätta att existera genomatt låta dem behålla sina statsbidrag, å andra sidan att medge statsbidrag tillnystartade enskilda skolor, en skillnad som är aktuell framför allt om man harsom riktpunkt att minska antalet enskilda skolor eller helt utplåna alla. Harman däremot en positiv inställning till förekomsten av enskilda skolor ärskillnaden närmast obetydlig. Den yttrar sig egentligen då bara däri att manmåste skapa garantier för att de nya skolornas undervisning fyller av samhälletuppställda normer, något som de redan existerande gör. kan utbildningsministern hävda att vårt land striktformellt inte bryter mot internationella konventioner på undervisningens område,eftersom det är möjligt, med iakttagande av de av samhället uppställdanormerna, att starta och driva enskilda skolor, väl att märka om man bortserfrån ekonomiseringen. Friheten och möjligheten föreligger emellertid vidavsaknaden av bidrag endast om man tar ut sådana elevavgifter altelevrekryteringen blott kan ske från mycket begränsade befolkningsskikt. Icke önskvärd social segregering kan då uppkomma,och det är sannerhgen inte ett s. k. särskilt motiv för förekomsten av enskildutbildning. Frågan om statsbidrag eller ej och kommunbidrag eller ejär alltså av avgörande betydelse vare sig det gäller fortlevnaden av gamlaenskilda skolor eller eventuellt tillskapande av några nya sådana. Samhälletsbidrag är ett styrningsinstrument, som flitigt kan användas för att bli av medflertalet existerande enskilda skolor och hindra uppkomsten av nya. Mot den bakgrund som jag nu tecknat, i viss polemik medutbildningsministern, skall nu i utskottsbetänkandet nr 5 ses reservationernavid punkterna 1, 6 och 7. Reservationen vid punkten 1 tar upp den principiellafrågan om stats-och kommunbidrag utan villkor om visst huvudmannaskap som börbli föremål för utredning. "Även om det av samhäUsekonomiska och andraskäl", jag citerar reservationen, "varken är möjligt eller enseftersträvansvärt att bygga upp ett helt parallellt skolsystem som har annanhuvudman än kommunen", observera begränsningen, "får detta dock ickeutesluta att man förutsättningslöst genom utredning prövar" om man villgöra allvar av deklarationen att tolerera enskUd undervisning vid sidan av densamhälleliga utbildningsorganisationen "i vilken utsträckning inom enkommuns skolväsen skolor kan drivas av enskild huvudman utan att nuvarandekostnadsramar för skolväsendet överskrids", det får givetvis inte ske,"och utan att de föräldrars valmöjligheter minskar som önskar låta sinabarn gå i en skola." Det får naturligtvis inte heller ske. Föratt reell valfrihet skall föreligga måste dessutom sådana bestämmelser förstats- och kommunbidrag skapas att bidrag skall kunna utgå utan villkor omvisst huvudmannaskap. Det är alltså själva huvudinnehållet i reservationen vidpurUcten 1. Reservationen vid punkten 6 avvisar utbildningsministernsnyaste generösa giv: dras ett kommunbidrag in skall även det statliga bort. Detförefaller orimUgt att frågan om huruvida en enskild skola skall få behålla ettstatsbidrag eller ej enbart skall bero på om en kommun anser sig kunna ge ettbidrag eller inte. De båda reservationerna vid punkt 7 gäller den enskildayrkesutbildningen. Vid avveckling av statsbidrag bör, jag kan inte se det påannat sätt, rimhg tidsutdräkt ges den drabbade skolan, så att det icke uppstårsvårare konsekvenser för elever och personal än vad nödvändigheten kräver, ochsamförstånd med den hittillsvarande huvudmannen bör eftersträvas vidnedläggningen. Vad beträffar i i , som tillhör de indragningshotade, är detinte klarlagt att motsvarande utbildning kan ges på annat håll. De bör alltsåfå fortsätta tills vidare. Enda glädjen i bedrövelsen är - och med del vill jag sluta- att Restenässkolan får sitt statsbidrag höjt med per elev och dagav läsåret - inte mycket, men dock något. Initiativet till det togs tyvärr inteav utbildningsministern, men jag tror att han finner sig i sitt öde medfattning. Tacksam för denna lilla framgång ber jag, fru talman, attfå yrka bifall till reservationerna vid punkterna I, 6 och 7. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor Anslag till gymnasiala skolor m.m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor Jag skall gärna bekräfta att det ökade statsbidraget till Restenässkolan inte i främsta hand ärmin förtjänst. Det är ett korrekt uttalande. diskuterar de särskilda motiven. Ja, detär så att vi till stora kostnader har byggt upp ett allmänt skolväsende. Vi hartagit i anspråk betydande resurser från skattebetalarna, och då finner jag detrimligt att när vi har skapat dessa skolor i första hand använda dessa. Däremotfinns det vissa utbildningsformer, som inte täcks av det allmänna skolväsendet.Herr Nordstrandh nämnde själv företagsskolorna. Därtill kommer visskonstutbildning och en del andra utbildningsvägar. Det är det vi har avsett meduttalandet om särskilda motiv, och så länge sådana finns är vi beredda attfortsätta med statsbidragen. Jag vUl också understryka att i ett av de här aktuella fallen,nämligen , är det så att kommunen själv inte vill fortsättamed sitt bidrag. När det gäller mm inställning till skolan ochreligionsundervisningen skall jag be att få återkomma , då jaghoppas att jag får betydligt större utrymme på dagenatt resonera om just den frågan. Jag tror att den debatten vinner på att fåmera tid till sitt förfogande, och jag skall därför inle gå in på herrNordstrandhs funderingar på det viktiga och känsliga området. sade något om valfriheten med privataskolor som jag emellertid inte vill låta stå oemotsagt. Det vore ganskaallvarligt om valfriheten i skolsystemet skulle behöva skapas med hjälp av dentyp av privata skolor som talade om. Det skulle innebära att istort sett bara ungdomen i och skulle kunna få en frihet isitt skolval, och så illa är det naturligtvis inte. För mig - det vill jag gärna säga - är frihet när detgäller att välja utbildning en fråga om att man skapar en reell valfrihet, ochdet gör man genom att bygga upp ett ordentligt samhäUeligt utbildningsväsendeoch undanröja de ekonomiska hinder som traditionellt har försvårat för så mångaungdomar att studera. Vidare gäUer det att se till att de som har vuxit upp ien mindre studiefrämjande miljö får en chans att trots detta studera vidare. Det är sådana reella problem som det handlar om när vi vill vidga friheten att studera. Vi vill också skapa ett sådant underlag iform av linjer och annat i gymnasieskolan att ett tillräckligt utbud avutbildningsmöjligheter i detta avseende kan ställas till ungdomens förfogande. Jag tror att vi har så klart i en rad avstatsverkspropositioner uttalat oss om vår inställning till de privata skolornaatt jag, fru talman, inte behöver uppehålla kammaren ytterligare på dennapunkt. Årets statsverksproposition innebär endast ett fullföljande av tidigareuttalade uppfattningar. HerrNORDSTRANDH (m) kort genmäle; Endast ett par kommentarer tillutbildningsministerns inlägg. Jag skall verkligen bevaka det högtidligatillfälle då utbildningsministern uppstiger för att ge sin syn på det sompopulärt kallas kristna skolor.Man kan gärna ha en annan beteckning de går väl in under "särskildamotiv". Jag skall, som sagt, inte saknas då. Utbildningsministern vUle driva tesen attundervisningsväsendet på något sätt skulle bli dyrare för samhället i den måndet existerar en del privata eUer enskilda skolor. Jag vUl påstå motsatsen - omman skall tillmäta kostnadssynpunkten betydelse, och det bör man väl göra.Snarare är det så att kostnaderna blh mindre för samhället. Vid enskilda skolorförekommer ju elevavgifter, och vissa rationaliseringar är faktiskt av nödtvångdrivna längre där utan något men för undervisningen. Förutsättningen var ju det sade jag i mitt förra inlägg att man ändå får full beläggning av deplatser som finns inom det kommunala skolväsendet. Om platser står tomma där,då kan det inträffa att det sammanlagt blir dyrare för samhället. Men det ärjust sådant som skall utredas. Så sade utbildningsministern att det samhälleligaskolsystem som vi har ger en hel del valfrihet, och det är riktigt. Det finnsingenting att invända mot det. Men det bör finnas en ännu vidare valfrihet.Enskilda skolor är ju i regel mindre och erbjuder en annan skolmiljö än vad somär möjligt att ge inom de stora samhälleliga skolorna. De är också pionjärer - ochhar varit det ännu mera än de är just nu - för vissa undervisningsmetoder,mUjöfostran o. d. Den förälder som vill att eleven skall få välja sådant skaUockså ha en möjlighet. Jag tror att de enskilda skolorna ökar den valfrihet somi stor utsträckning redan finns men som alltså kan bU större. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Ang. förekomsten av privatskolor och enskilda yrkesskolor HerrWIKSTRÖM (fp): Med några ord vUl jag motivera bakgrunden tillatt de tre icke-socialistiska oppositionspartierna på några punkter harreserverat sig när det gäller anslagen till de gymnasiala skolorna, I samtligafaU gäller det frågor om statsbidrag till enskilda skolor. Den första reservationen rör principerna för den statligabidragsgivningen till vissa privatskolor. Regeringen har där föreslagit attstatsbidrag till dessa skolor skall dras in, om motsvarande kommunala bidragavvecklas. Det är ett förslag som vi finner vara av mycket tvivelaktiginnebörd rent konstitutionellt, 1 själva verket avhänder sig här rUcsdagenmöjlighet att ta ställning till en fortsatt bidragsgivning det statligabidraget blir helt beroende av kommunala beslut, trots att i många fall dekommunala bidragen kan vara relativt blygsamma till omfånget. Vi hävdar att detär önskvärt och rimligt att får möjlighet att pröva varje sådantärende för sig. Det är önskvärt också av det skälet att det är en betydandeskUlnad meUan de olika skolorna och deras stäUning till de kommuner där deligger. Vissa skolor har ett elevunderlag som gör dem närmast beroende av enriksrekrytering. Någon skola har bidrag från kommimen enbart förexternatelever. När det gäller Franska skolan har tidigare fattatbeslut att statsbidrag skaU utgå av alldeles särskilda skäl. Vi kan inte se annat än att motivet till att regeringenvill införa denna nya princip för prövning av frågan om de fortsattastatsbidragen är att man vill undvika att inför presentera vissafrågor som kan 10 protokoll 1973. Anslag till gymnasiala skolor m. m. varaaktueUa, främst i anslutning till privatgymnasiernas ställning i Stockholmskommun. Även om detta nu är en omstridd fråga, som för övrigt ännu inte äravgjord, finns det ingen anledning varför man inte skulle kunna underställa denriksdagen. Vi kan inte se det rimliga i att ett statsbidrag på kanske 6070procent skall göras beroende av ett kommunalt bidrag från å 8å av de totala driftkostnaderna. När det gäller tidpunkten för avveckling av statsbidragtill vissa enskilda yrkesskolor har vi tyckt oss kunna konstatera att det inteär möjligt att avveckla dessa i den takt som regeringen har räknat med utan attdetta får mycket svåra konsekvenser för såväl elever, lärare som annanpersonal. Detta beror tiU dels på att bara kan framläggaförslag till konkreta åtgärder för lärarpersonal som är behörig till någon typav lärardänst i gymnasie- eller grundskola. Men vi kan dessutom påpeka attknappast någon annan skolform har fler icke behöriga lärare i skolstadgansmening än just de enskilda yrkesskolorna. har dessa formellt ejbehöriga lärare gjort en mycket god pedagogisk insats . Vi tyckeratt regeringens direktiv till när det gäller det härutredningsarbetet har varit alldeles för snäva och anser att man inte kanavveckla skolorna förrän det alldeles entydigt är klarlagt attutbildningsbehovet på annat sätt är tillgodosett och att man kan lösa alla depersonalproblem som blir aktuella i samband med avvecklingen. På den härpunkten måste självfallet ett nära samförstånd eftersträvas med de olikaskolornas huvudmän.