prot · FW0962 · 1973-12-31 00:00:00 — Den sjätte frågan som är väsentlig är lagstadgad rätt atlhindra uppsägningar och omplaceringar. Det föreligger nu ett lagförslag omanställningstrygghet, det s. k. Amanska förslaget. Enligt detta kan uppsägningske endast på "saklig grund". Lagen är ett fullföljande och enskärpning av den s. k. äldrelagen i huvudavlalel. Uppsägningstiderna skaU gälladem som är . Kortaste uppsägningstiden är 2 månader och längsta 6månader. Varsel och uppsägning skall ske tUl fackföreningen minst en månadinnan uppsägningen meddelas. Omplaceringsmöjligheter skall dessförinnanundersökas. Vid driftsinskränkning skall företrädesrätt gäUa för återansläUninginom . Uppsägnuig på grund av personliga förhållandenkan endast ske om den ansläUde "grovt misskött sitt arbete". Varselför uppsägning skall då ske minst i förväg. Kontakt med fackföreningenskall i sådant faU endast tas "om den anställda inte motsätter sigdelta." Brislen i lagförslaget är att man inle framhäver defackliga rättigheterna. Huruvida arbetsbrist föreligger grundas påarbelsköparnas bedömande. Vad som är "saklig grund" har ocksåarbetsköparen som ägare största möjligheten atl öva inflytande över. med stöd av lagen kunna inlägga sitt veto i awaktan på egnaundersökningar om den "sakliga grunden" i uppsägning, permilteringeUer avskedande. VUket stöd i lagen har t. ex. de som lett eUer varit indragnai en s. k. "lagslridig" strejk? VUka möjligheter får facket med stödav lagen atl stoppa trakasseringar från företagens sida? Därför bör fackföreningen ha lagstadgad rätt att hindrauppsägningar, omplaceringar o. d. Endast därigenom kan man komma ål en del avgUtigheten av § 32. Skall man få dessa rättigheter för arbetarna,måste man naturligtvis avskaffa § 32 och slrejkförbudel måste upphävas. Enomarbetning av arbetsdomstolen blir också en föhd av detta. Likaså måstetolkningsföreträdet avskaffas. Man kan inte bara vifta bort arbetarnas rättigheter medatt tUlsätta utredningar, som sedan kommer med förslag med halvhjärtatinnehåll. Man kan inte lita till utredningar som har direktiv som inte tar uppför arbetarna väsentliga frågor. Därför, fru talman, yrkar jag bifall tUl reservationen avherr Lorentzon. Lagstiftningen på arbetslivets område HerrANDERSSON i BUlmgsfors (s): Jag yrkar bifaU till utskottets hemstäUan idess betänkande nr 11. Egentligen skuUe del väl räcka med detta, eftersomingenting nytt framkommit under del anförande som har hållit. Vihar för fjärde gången behandlat dessa frågor på arbetslivets område. Sä sentsom hade vi frågan uppe till behandling, men jag tror inle attriksdagens ledamöter ändrat uppfattning . Vi brukar ju awakta en utrednings resultat och den därpåföhande propositionen. Som sade pågår utredningar på fleraområden. Någon av dessa har framlämnat delbetänkanden, medan andra alltjämtarbetar. I utskottet anser vi atl vi bör avvakta delta för att därmed få framen grundlig utredning som kan bUda underlag för de beslut som skallfatta. Den viktigaste frågan gäUer här arbetsrätten och § 32. Enutredning pågår om denna. Det är klart att och hans parti inte ärnöjda med direktiven men, om man studerar hur de är skrivna är de rättlångtgående. Jag skall be att få citera några rader ur direktiven för dennautredning. "Statsmakterna bör genom lagstiftningsåtgärder gelöntagarorganisationerna det stöd som behövs för alt få tUl stånd endemokratisering av arbetslivet. Medbestämmanderätt för arbetstagarna iförelagen på ohka Lagstiftningen på arbetslivets område nivåer börvisserligen i första hand åstadkommas genom avtal och i former som inte förändrarde fackliga organisationernas stäUning som fria och oberoende organisationer.Men för att förhandlingar skaU kunna leda lUl resultat måste förhandlingsrättenbyggas ut och koUektivavtalslagslifl-ningen ändras så all arbetstagarna ochderas organisationer får en med arbetsgivaren mer jämbördig ställning." Detta citat visar ju all det förslag som vi så småningomfår på bord kommer all på väsentliga punkter ändra förhållandenamellan arbetsgivare och arbetstagare. Del är väl inte strejkrätten i sig självsom är väsentlig, ulan det är frågan hur vi kan på olika nivåer ge vårmedverkan för all forma ell arbetsliv som är till gagn för arbetstagarna. Den svenska fackföreningsrörelsen har under årtiondenslagits för bättre förhållanden på arbetsmarknaden. I del arbetet kan vi nogkonstatera att vi inte haft någon hjälp av kommunisterna. De har försökt påolika sätt sälla käppar i hjulet för denna kamp för bättre förhållanden. Det ärväl den saken man är ute efler nu också, att försöka skapa oro på arbetsmarknaden.Del går inte bara att stryka ett streck över gäUande lagar och bestämmelser ochdärmed enligt motionen bara besluta om en annan ordning som innebär att manskall kunna få lägga ned arbetet när som helst t. ex. Utskottet anser som sagt atl man bör avvakta deutredningar som är på gång och de propositioner som kommer av dessa. Då får vilUlfäUe tiU en grundlig behandhng. Detta är väl inle sista gången som vi kommer dessa frågorin på livet. Det blir fler tUlfällen, och därför skaU jag inle gå djupare in pådetta utan ber att få yrka bifall till ulskotlels förslag. HerrHAGBERG (vpk): När socialdemokraterna kom in i parlamentethade de inte heller majoritet. De körde fram sina krav år , det blev t.o. m. årtionden. Jag tycker inle del är något fel all köra fram dessa krav. Dekommer lUl sist, med en kamp, ändå alt bh tillgodosedda trots attsocialdemokratin sätter sig emot dem. Här säger ofta representanter för utskotten, att det intehar hänt någonting sedan föregående år. Det hände i en debatt i etl annatutskott . Men behöver det verkligen hända någonting nytt för alt etträttvist krav skaU bU tillgodosett? Skall vi vänta så länge, vel jag inte vadsom måste hända tUl sist med socialdemokraterna för atl de skaU göra något. Man avvaktar utredningar, säger man. Del är precis som omman avvaktade en neutral utredning om atl det skaU bli bra för arbetarna. Menvad hände i samma utskott ? Jo man avslog en motion från vårt parti där-vi log upp direktiven och dess innehåU, bl. a. detta om strejkrätten. Idhektiven slår klart och tydligt: "De nu angivna grunderna förfredsplikten bör enligt min mening i princip inte rubbas." Del ärinrikesministern som säger delta. Man skall alltså inte behandla strejkrätten i den härutredningen. Det betyder ju alt utskottet i och med atl man inväntarutredningen också säger etl klart nej till ett lokalt fackligtpåtryckningsmedel som en lokal Innebörden i utskottels stäUnmgstagande bhr ju att man säger nejtUI rätlen. Många experter som har studerat arbetsmarknadsfrågor har sagt atten lokal strejkrätt måste lUl för alt man skall komma till rätta med oresonligaarbetsköpare. Vi inom vpk är inte alls emot arbetarnas krav. Vi är ju deenda som driver arbetarnas krav. Vi behöver t. ex. bara hänvisa tiU de motionervid årets riksdag som socialdemokratin har avslagit. När man säger atl vi försöker skapa oro är det verkligenatl stoppa huvudet i busken. Är det inte så alt den oron redan finns påarbetsmarknaden. Den finns där på grund av de gällande bestämmelserna i § 32och i koUektivavlalslagen. Det är inte någol parti som försöker skapa oro. Denfinns där av objektiva orsaker att arbetarna inle får igenom sina krav. den 5 aprU 1973 Lagstiftningen på arbetslivets område i BUlingsfors (s): gör detta till en lätt sak närhan bara vill lagstifta om lokal strejkrätt. Då skuUe man få strejka när maninle fick igenom sina krav, enhgt och enligt motionen. Ja, det ärklart. Men jag har själv varit facklig förhandlare under , och jag kan nogsäga alt jag knappast har varit nöjd med förhandlingsresultatet.SkuUe man då ha gått ut i en lokal strejk för en fråga som man kanske kundelösa i nästa års förhandling? Det här är stora frågor och besvärliga frågor.Det är inle bara atl besluta om att instifta en lag om lokal strejkrätt. Detmåste göras en grundlig utredning om denna fråga. Vi anser atl man inle fårrusa iväg innan man har gjort en sådan grundlig utredning. Kommer man fram tUlatt lokal strejkrätt kan vara ett medel atl skapa bättre förhållanden, aU rightdå skaU vi la del beslutet. Men inte så här hux flux. (vpk): Den här diskussionen om lokal strejkrätt ärinle särskilt intressant, för här begränsar sig nu utskottets representant lUlde förhandlingsmöjligheter som finns framför allt, förstår jag,löneförhandUngar. Men vad vi föreslår är ju lokal strejkrätt i alla frågor, t.o. m. frågor som faller under § 32. Den facklige representant som inle har käntsig maktlös inför produktionsuppläggning, inför tidsstudier, inför arbetstakt,han företräder inte arbetarna. Han får ju inle förhandla i dessa frågor i dag.Det är ju det som är kärnan i problemet. Arbetarna måste ges förhandhngsrätt och strejkrätt i dessafrågor om man tilltror den lokala fackförenmgen all kunna sköta dessaangelägenheter. Men det gör tydligen inle socialdemokratin. Man vill utreda ochälta denna fråga över arbetarnas huvuden. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall lUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes föhande voteringsproposilion: Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag Den som viU att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandetnr 11 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föhande resultat: () anmälde all hanavsett atl rösta ja men markerats som om han röstat för nej-propositionen. § 22 Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag Föredrogs inrikesutskottetsbetänkande nr 12 i anledning av motion angående löneavdrag för tjänsteman somär tjänstledig för rUcsdagsmanna-uppdrag. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:952 av i m. fl. (c) vari hemställts attriksdagen uttalade atl statstjänsteman vid tjänstledighet för offentligtuppdrag som ledamot av borde vidkännas C-avdrag. Utskottet hemställde all skulle avslå motionen1973:952. Reservation hade avgivits av herrarNilsson i , Stridsman och i (samthga c) som ansett altutskottet bort hemställa, atl i anledning av motionen 1973:952 som sinmening gav Kungl. Maj :l till känna vad reservanterna anfört. Till belänkandet hade fogats etl särskUl yttrande av herrLorentzon (vpk). HerrLORENTZON (vpk): Frågor som behandlas i brukarindelas i tyngre och lättare sådana. Den fråga det nu gäller skulle kanskekunna betecknas som hten men något pikant. I inrikesutskottets betänkande nr 12, som är föremålför behandling, lar utskottet ställning lUl motionen 952, undertecknad av fyracenterpartistiska riksdagsmän. Den fråga som aktualiseras i motionen gällerlöneavdrag för statstjänsteman som är tjänstledig för riksdagsmannauppdrag.Motionärerna hemställer att uttalar att statstjänsteman vidtjänstledighet för offentligt uppdrag som ledamot av Motionärerna är helt på det klara med att deproblemställningar det här är fråga om löses genom förhandlingar i allmännaavtal. TUl utskotlsbetänkandet har jag fogat etl särskilt yttrande.Detta särskUda yttrande kunde ha varit en reservation mot utskottets motiveringför avslag på motionen. Förslag ställdes nämligen vid utskottsbehandlingen omatt fä en dyhk skrivning tillfogad utskotlsbetänkandet. Jag blev dock ensam vidden votering som då företogs. Från rent principiell synpunkt ansåg jag allvissa allvarliga bemärkningar borde göras. I detta särskUda yttrande sägsföhande, vUket jag gärna vUl tUlföra protokoll: "Motionärerna anför all en grundläggande princip börvara alt ersättning utgår for utfört arbete. I den mån arbete inte har utförtsskall aUlså ersättning inte utgå. Önskar man diskutera frågan från dennautgångspunkt bör självfallet resonemanget inte begränsas tiU enbart ersättningsom utgår på grund av statlig tjänst ulan avse även ekonomiska förmåner uppburna med riksdagsarvode - från enskUda näringslivet,organisationer, kommuner etc. Delta synes inle ha varit motionärernas avsikt.En konsekvent tiUämpning av motionärernas princip skulle för övrigt leda lUlatt aUa arbetsfria inkomster - t. ex. i form av uppburna arrendeavgifter skuUe tas med i resonemanget." Vi kunde fortsätta på det området, men härslutar citatet. Oavsett yad man har för inställning tUl sakfrågan måsteargumentationen i motionen betecknas som synnerligen anmärkningsvärd. har enligt min mening kunnat betraktas somett parti som i vissa frågor intagit en progressiv hållning, dessungdomsförbund likaså. Men då man tar del av argumentationen i denna motionsläUer man sig frågan om så är fallet. Har det varit endast ord utantäckning från ? Har del varit fråga om endast en mantel avradikalitel? Dessa frågor är berättigade atl stäUa, då tankegånger somförekommer i motionen kan bubbla upp lUl ytan. De är nämhgen helt reaktionäratiU sitt innehåll. Frågan bör enligt min mening ses allvarligt, då tillutskottsbetänkandet är knuten en reservation av representanter iinrikesutskottel till förmån för denna motion. Man kan inte göra sig fri frånintrycket att motionen blottar en inställning till statliga tjänstemän som inleendast är avog ulan närmast kan betraktas som fientlig och som man troddetUlhöra gångna tider. Därtill är motionen på sina stäUen myckel grumhgtskriven. Motionärerna säger bl. a. att "smärre sysslor somutföres paraUelll med riksdagsarbetel skaU ersättas s. k. extraknäck".Man kan i delta sammanhang, mina damer och herrar, fråga sig, när del gällerdirektörer eller andra som är knutna tUl näringslivet - givetvis inte delstatliga -vUka uppbär icke föraktliga löner på kanske ,om denna deras sysselsättning vid sidan om riksdagsmannens uppgifter är altbetrakta som "smärre sysslor" eller "s. k. extraknäck". Jagciterar bara vad motionärerna säger i sin motion. Jag stäUer mig också frågande tiU vad motionärerna avsermed föhande: "Om det nämligen är så att en facklig organisation avslårfrån 6 protokoU 1973. Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag den S aprU 1973 Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag generellalönelyft för alt ge riksdagsmän en speciell favör så kan detta ses som etl sätt atl knyta riksdagsmannen närmare organisationen har avsett." Motionärerna borde nog här hapreciserat vad de avser; innebörden av vad de framfört blir nu närmast mycketinsinuant mot de riksdagsmän som avses. Mera skuUe ha kunnat ha anföras i detta sammanhang, menvad ju nu anfört får räcka för . Jag yrkar, fru talman, bifaU hemstäUan. i (c): Jag skall be att senare få återkomma tUl vadherr Lorentzon anförde. Enligt det avlöningsavtal för statliga och andratjänstemän som gäUer från har tjänsteman för den tid som hanär tjänstledig på grund av uppdrag som ledamot av eUer kyrkomöteteUer som revisor atl vidkännas s. k. B-avdrag förhöjt med 120procent. Det innebär helt enkelt atl vederbörande behåUer en betydande del avsin ordinarie lön han är tjänstledig. Det innebär också, vUketman bör uppmärksamma, att han är helt ledig från sin tjänst. Vi har väckt motionen 952 i denna fråga en fråga somtidigare har behandlats i därför att vi anser att detta förhållandeinte är rimligt. Det finns inte bärande skäl för alt lön skaU utgå för arbetesom man reellt mte utfört man är tjänstledig. Vi har sagt imotionen, och jag upprepar det, att en grundläggande princip bör vara atlersättning utgår för arbete som man utför. För det arbete som en riksdagsmanutför på ett civilt jobb under den lid riksdagssession mte pågår skaU hannaturligtvis ersättas i vanlig ordning. Om han har ell arbete jämsides medriksdagsarbetel skaU även det självfaUet ersättas. Det finns ingen anledningalt ifrågasätta del. Däremot tycker jag för min del och det har vi ocksåanfört i motionen - att det är felaktigt att staten betalar ut två löner ombara ett arbete utförs. Utskottet anför i sitt betänkande att ifrågavarandespörsmål är en förhandlingsfråga och erinrar dessutom om all del ankommer påriksdagens lönedelegalion att på vägnar ge uttryck ål principiellaställningstaganden i samband med löneförhandlingarna. Utskottet erinrar ocksåom atl det från den avtalats om ett större löneavdrag äntidigare. Den omständigheten alt förevarande spörsmål är enförhandlingsfråga och att lönedelegation har atl göra uttalanden isådana frågor hindrar ju inle atl vi här i ger vår mening lUl kännabeträffande ifrågavarande löneavdrag. Det är ju ändå oss det egentligen gäller.Som jag ser saken måste det vara politikernas uppgift att genom åtgärder påolika områden se tUl atl de som har det sämst stäUt i samhäUet får en störredel av den standardhöjning som samhäUets resurser medger. Men vi som redanbefinner oss för det måste vi väl ändå säga alt vi gör på en relativt högnivå inkomstmässigt och har en gynnad ställning bör heUer inle förse oss medprivilegier utan hållbara motiveringar. Med detta, fru talman, ber jag alt få yrka bifaU tUl denvid inrikesutskotlels betänkande fogade reservationen. HerrERIKSSON i (fp): i har helt riktigtpåpekat att det här inte är någon ny fråga. Senast vi hade alt behandla enmotion i ärendet var 1970, och det kanske inte är någon direkt överraskning attdel kom en motion nu 1973. i har också varit vänhg alt ganskautförligt återge vår motivering för avslag på motionen. Jag vUl bara strykaunder del helt kort och säga att vi anser att detta är en förhandlingsfråga. Vianser också att del ankommer på lönedelegalion att agera i ellärende av den här typen. Det har även lönedelegationen gjort. Vid etlsammanträde hade lönedelegalionen den här frågan uppe ochbeslutade då om ökat löneavdrag, "B-avdrag förhöjt " istället för såsom tidigare "för statstjänstemän vidtjänstledighet för fullgörande av uppdrag som ledamot av ellerkyrkomötetieller som revisor". Vid del lillfäUel rådde inga delade meningar i frågan inomlönedelegationen. Detta beslut stod också som framgår avutskottsmajoriletens skrivning i betänkandet den närvarande centerpartistenbakom. i sade att del är vår uppgift sompoUtiker atl agera i sådana här frågor. Jag anser för min del att det var viddetta tUlfäUe som skuUe ha agerat, om man inte vUl utnyttja de"privUegier" som i talade om. Som jag sade anser jag all det var rätt naturligt atlmotionen kom . Men mot den bakgrund som jag har tecknat, medställningstagandet i lönedelegationen, är jag personligen något förvånad överatl samtliga ledamöter i inrikesulskoltet har stöttat upp enmotion, med sådana här formuleringar, genom en reservation. Jag ber,fru talman, alt få yrka bifall lUl ulskollets hemstäUan. Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag HerrSJÖHOLM (fp): Jag tycker atl kamrat han skaU jukaUas så numera - talade väl här, och jag kan instämma i rätt myckel av vad hansade. Sedan är del någol underligt med den här motionen.Centerpartiet vUl ju, trots namnet, decentralisera - del har man hört talas omen och annan gång. Men vUl motionärerna och reservanterna centraldhigera t.o. m. den fria avtalsrätten, som vi annars har slagit vakt om ganska kraftigthär i . Det är ju vad herrarna vUl. Och hur kan det stämma medideologin inom , om jag nu får använda ell vackert ord? Jag trorinle alt den här motionen kan ha centerparlUed-ningens gehör, och det skallverkhgen bh intressant atl studera voteringsprolokoUel efter debattens slut. Man rör sig med rätt vackra uttryck i motionen - man talarom aUa människors hka värde. Det är en mycket vacker devis, och del är attprofanera den att föra ned den lUl den nivå där den här motionen dvähs. Man springer också strax ifrån devisen om aUa människorslika värde, för vad motionärerna och reservanterna vUl är att statstjänstemänskaU diskrimineras de skaU icke vara lika fullvärdiga som andra.medborgare.Det är naturligtvis som riktigt påpekade väldigt många den S aprU 1973 Löneavdrag för tjänsteman som är tjänstledig förriksdagsmannauppdrag människori denna kammare som har fuU lön hemma; de får icke vidkännas någol som helstekonomiskt avbräck för att de sitter i . Jag för min del förlorar 150kronor . Hur mycket i förlorar vet jag inle -det kunde vara intressant alt veta. Men så är del: Många kommer hit utan alt få något somhelst avbräck i sin ekonomi hemma. Varför skall man inte ingripa där? Del ärväl ingen jämlikhet, och det är väl inle vad man. menar med alla människors Ukavärde! I stället skuUe motionärerna och reservanterna naturligtvis sagt alt vi skall göra Ukadanl med alla som sitter här.Varför skall man precis välja ut statstjänstemannen? Där finns det en avoghetmot statstjänstemannen, som också sade. Man säger atl det är fel atl någon får två löner, när hanbara utför ett arbete. Men vi har ju lön här i även , närvi inte är här. Jag förmodar att i 'också får lön här då,trots atl han inte utför någol arbete. EUer går kanske omkringhär i kammaren och håller små anföranden från talarstolen ochdeltar i utskottssammanträden? Det kan ju vara skönt alt slippa bli emolsagd i synnerhet om man väcker motioner av det här slaget. Det kan jag förstå. Menvarför skall vi uppbära lön , när vi inte är här? Då utför vi ju inletvå arbeten, möjligen ett. Jag skulle gärna vUja ha svar på hur den logiska kullerbyttan, ty en sådan är det ju i allra högsta grad. Omherr inle utför något arbete här i , så skallhan naturligtvis inte med sitt ömtåliga samvete uppbära lön, om det skall varanågon konsekvens i motionärernas yrkande. finns det emellertid inte någonkonsekvens och inte heller något förnuft i motionsyrkandet, och därför börnaturligtvis motionen avslås. Jag yrkar bifall till ulskotlels hemställan. i (c) kort genmäle: gör gällande - och del gäller ilika hög grad - alt man skaU plocka in aUa ledamöter som harinkomster vid sidan om inkomsterna från , alltså inte baraslalstjänarna, ty annars är vi inle konsekventa. Hur skaU man kunna göra del?Del är väl inte relevant att la in den frågan i denna debatt. Man får väl utgåifrån att vederbörande inle har fått den där andra lönen för ingenting, utan dåmåste de väl ulföra ett arbete. Och är lönen ersättning för del arbetet eller också har man ett ansvarsförhåUande i något avseende. Den saken finns delingen anledning att dra in i denna debatt. Vad motionärer och reservanter hartagit sikte på är just delta alt någon får dubbel lön från staten, ty det är justaten som betalar vår lön här i . Sedan sade att jag har betalt . Ja,det har väl också - men lönen är uppdelad på årets ,och lönen under riksdagslid är just åtta tolftedelar av årslönen, om jag ärrätt informerad. Slutligen skojade om att jag kanske gåromkring ensam här i denna lokal och håller anföranden, men dettycker jag inle hörhemma i denna debatt. har aldrig sett mig här i påsommaren, och jag lovar all han aldrig skaU få del heUer. () kort genmäle: Jag tror i på hans ord,när han säger att han inle är här , men då skall han inle heller hanågon lön då, eftersom han själv sagt att man inte skall ha lön när man inteutför något arbete. Vidare sade att det är fel att dra inandra än statstjänstemannen i denna debatt, men vad bhr det då av den vackradevisen om alla människors lika värde och lika rättigheter? Då har vi ju intelika rättigheter här i . Del kan väl inte hävda? Dåhar man väl ändå satt statstjänstemännen i strykklass i detta avseende. Det ärså uppenbart atl det inle ens borde behöva nämnas. Då bhr del ju olikabehandling av olika människor. sade också att de sofh inle ärstatstjänstemän utför arbete faslän de inte är på arbetsplatsen, och om deuppbär lön hemma utför de också etl arbete. Hur kan veta det?Jag tror atl många av ledamöterna här inte har något som helst ekonomisktavbräck för atl de sitter i . En del är kanske krealurslösa jordbrukare,som i stort sett inle har något jobb . De hder inle någol avbräck, desköter lantbruket och riksdagsarbetel . Det är ju en myckel bra kombination. Delfattas bara atl vi inte skulle acceptera den.