prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Om hjälper mig attbekämpa sitt eget parti, så att jag får de 5 mUjoner som jag har begärt tUl de häråtgärderna, har vi en bra slant att arbeta med. Den andra åtgärd som vi kan vidta är att ändraskogsvårdslagen och det skall jag överväga inte bara så, att man måsteåterplantera skog där man avverkar, utan så, att man för bokskogen får enspeciell regel av innebörd att om man avverkar bokskog, skall man återplanteraden med bokskog. En sådan åtgärd kan genomföras mycket snart. Vi har alltså möjligheter i både HaUand och attbevara bokskogen med hjälp av naturvårdslagen, men det kostar pengar. begärt att få 9 mUjoner kronor för ändamålet, ochjag hoppas att Nr ger mig dem, trots att partivänner vill minska den beloppet med , j i (m): Det sista ordet är väl ännu inte sagt i dettaämne, och såvitt på mig ankommer skall jag lägga manken tiU i den ekonomiskafrågan. Statsrådet nämnde ingenting om domänverket och dessmöjligheter att göra något. Statsrådet talar om att den kommandeskogsvårdslagen skall reglera hela fältet, men det tar också sin tid. Varje årryker 700 a bokskog - ofta av de bästa beständen. Domänverketinnehar ändå av bokskogsbeståndet, och detta är ju en blygsam del avdomänverkets hela skogsbestånd. Omåtgärder för att rädda rennäringen frän ekonomisk katastrof har i ett nu framlagtmiljöprogram meddelat att man kommer att bevara av sittbokskogsinnehav. Man har alltså redan fattat ett sådant beslut som det . i (m): Jag är medveten om att man fattat ett beslutom men jag anser att man skulle kunna höja denna gräns. Man kunde hastatus quo fram till dess att jordbruksministern presenterat ett lagförslag somger ett rimligt skydd åt bokskogen. Jag vet att domänverket måste arbeta efterföretagsekonomiska principer, men här gäller det ju bara en interimistiskåtgärd. innehar bara en bråkdel av bokskogen.Huvudparten ligger i privata händer. Om man vill vidta effektiva åtgärderräcker det inte med bara bidrag, utan man måste nog använda skogsvårdslagenockså. i (m): Detta är inte så litet. Överläggningen var härmed slutad. §12 Om åtgärder för att rädda rennäringen från ekonomisk katastrof Herr jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 103, och anförde: har frågat om jag avser att vidtasärskilda ekonomiska åtgärder för att rädda rennäringen undan den ekonomiska Om åtgärder för att rädda rennäringen från ekonomiskkatastrof katastrofsom befaras inträffa innan katastrofskadeskyddet ännu trätt i kraft. Med hänsyn till den kritiska betessituationen under dennavinter inom stora delar av renskötselområdet har regeringen genom beslut idecember 1972 ställt till rennäringens förfogande förnödåtgärder. anslog regeringen ytterligare 700 000 kronorför hknande åtgärder. Hjälpen till rennäringen är därmed uppe i en miljonkronor. Härutöver kan jag nämna att lantbruksstyrelsen har i uppdrag attfortlöpande följa utvecklingen och komma in med förslag till mig om ytterligareåtgärder skulle bli nödvändiga denna vinter. Jag tackar jordbruksministern för svaret påmin fråga. Det var hållet i en positiv ton. Jag är glad för detta därför attrenbetessituationen är i stora delar av främst mycket oroande. Förnärvarande nödutfodras 6 000-8 000 renar, men detta är bara en liten del avrenmassan i , som väl totalt torde innehålla ungefär 130 000 renar. De hårdast drabbade byarna är nu Könkämävuoma, Lainiovuomaoch Saarivuoma, som tUlsammans har 25 00030 000 renar. Dessutom har byarnaLaevas och Norrkaitum återigen drabbats. De sistnämnda var utsatta för enkatastrofsituation så sent som för 3, sedan. Då gick av antaletrenar åt. Dessa samebyar har ännu inte hunnit återhämta sig, och nödutfodring idessa byar är i denna omgång inte möjlig; renhjordarna befinner sig påhögfjället, och det finns inga. vägar där vare sig för fodertransporter ellerdjurtransporter. Det skulle för övrigt bli alldeles för kostnadskrävande attanordna transporter upp tiU högfjället. Situationen är för dagen att renmassan driver omkring uppepå högfjället. En första förutsättning för nödutfodring är ju att dessarenmassor kan skiljas i mindre enheter och fördelas på sina rätta ägare, som dåskall svara för nödutfodringen. Konditionen hos djuren är mycket dålig, anserman, och man bedömer en skiljning och en flyttning som inte genomförbar . Den hjälp samerna har fått är naturligtvis mycketvärdefull. Tyvärr är den trots detta inte tUlräcklig, Framför allt kännersamerna på sig att näringen är hotad. Det är här hjälpen bör sättas in så attinte underlaget för rennäringens fortsatta möjligheter undanrycks. Jag villgärna tolka svaret så att jordbruksministern är beredd att pröva även andravägar än nödutfodring för att hålla rennäringen intakt. Det är alldeles klart att vi gör vad vi kanför att hjälpa samerna i deras besvärliga situation. De har fått den hjälp dehar begärt. Det är ett speciellt problem i de här nordliga byarna. Nödutfodringär till ingen hjälp, det är helt klart. En del av deras renar har irrat övertill och har skingrats genom snöstormen. Det pågår resonemang mellanrenägarna och lantbruksnämnden hur man skall lösa deras problem. Den endalösning jag kan se är att man i efterhand - när man vet vUkenomfattning skadorna fått pä renbeståndet - hjälper dem bygga upp renstammenigen, så att den får en sådan storlek att samerna kan leva av rennäringen. De samer som drabbades av katastrofen 1967 iGäUivare-och Jokkmokkområdet lider ännu under skadorna som uppstod då. Denvärsta nöden har håUits undan via insatser från AMS, I det sammanhanget har hävdatatt det måste göras upp ett ekonomiskt specialprogram för sådana här situationer.Det är nödvändigt att bygga upp renskötselunderlaget när katastrofer av dennatyp inträffar. Jag är glad för den positiva tonen i jordbruksministernssvar, och jag utgår ifrån att frågan följs med största uppmärksamhet. Sänkning av pensionsåldern m. m. överläggningen var härmed slutad. §13 Föredrogs och hänvisades Kungl.Maj :ts propositioner nr I 8 till försvarsutskottet och nr 24 tillutrikesutskottet. §14 Sänkning av pensionsåldern m.m. betänkande nr 2 i anledning av motioner om sänkningav pensionsåldern m.m. I detta betänkande hade behandlats motionerna 1973:23 avherr m. fl. (vpk) vari hemställts att skulle 1) besluta att denallmänna pensionsåldern fr. o. m. sänktes från 67 tiU , 2) hos Kungl.Maj:t begära förslag till höstriksdag om de författningsändringar somföranleddes av en sådan sänkning av pensionsåldern, 3) hos Kungl.Maj:t begära förslag till höstriksdag om de kostnadsuppräkningar somerfordrades för en sänkning av pensionsåldern tUl , 1973:75 av m. fl. (c) vari hemställts attriksdagen skulle 1) fattaprincipbeslut om sänkning av den aUmänna pensionsåldern från 67 till , 2) hos Kungl. Maj:t begära att förslagom sänkning av pensionsåldern skyndsamt förelades . 1973:282av i (fp) vari hemställts I) attpensionsålderskommittén skulle erhålla uppdrag att med förtur utredafrågan om sänkning av den allmänna pensionsåldern frän 67 till 65 Sänkning av pensionsåldern m. m. 2) att denna kommittés förslag skulle innehållabestämmelser om möjligheter till individuella variationer utan den kraftigareducering av pensionsbeloppet vid förtida uttag som gällde, 1973:646 av m. (vpk) vari hemställts att skulle 1) iittala sig föratt genom lagstiftning tillerkänna inom gruvindustrin sysselsatta arbetare enfastställd pensionsålder vid och att hos Kungl. Maj:t begära att förslaghärom utarbetades och förelades , 2) hos Kungl.Maj:t begära skyndsam utredning och förslag beträffande vilka andra grupper avarbetare med tunga, hälsofarliga och pressande arbeten som likaledes bordekomma i åtnjutande av motsvarande lägre pensionering, 1973:647 av m. fl. (fp)vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde attpensionsålderskommittén fick till uppgift att även lämna förslag på åtgärdersamhället kunde vidta för att underlätta för äldre som så önskade att fortsättasitt arbetsliv samt 1973:1134 av m. fl. (fp)vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde att förslag snarastförelades om en i praktiken mer rörlig pensionsålder och sänkning avden allmänna pensionsåldern till , varvid reglerna på arbetsmarknaden ochpensionsbestämmelserna måste göra det möjligt för en person att i högre grad ännu bestämma den tidpunkt då han eller hon önskade lämna yrkeslivet. A. beträffandeen allmän sänkning av pensionsåldern m. m. 1. attriksdagen med anledning av följande motioner nämligen motionen 1973:23, motionen1973:75, motionen 1973:282, motionen 1973:1134 godkände vad utskottet anfört, 2. att skulleavslå samtliga under A I upptagna motioner i den mån de icke kunde anses besvarade genom vad utskottet anfört och hemställt, B. beträffandesänkning av pensionsåldern för gruvarbetare m. fl. att skulle avslå motionen 1973:646, C. beträffandede äldres sysselsättning att skulle avslå motionen 1973:647. Reservationer hade avgivits beträffande principbeslut omsänkning av den allmänna pensionsåldern I. av herrar i (c), i (fp), Ringaby (m) och Mundebo (fp), fröken ()samt herrar i (c) och i () vilka ansett att utskottet under Abort hemställa, att med bifall till yrkandet under punkten 1 imotionen 1973:75 och med anledning av motionerna 1973:23, 1973:282 och1973:1134 fattade principbeslut om sänkning av den allmänna pensionsåldernfrån 67 tUl . Sänkningav pensionsåldern m. m. beträffande sänkning av den allmänna pensionsåldern fr.o. av i (vpk) som ansett attutskottet under A bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:23 i skrivelsetUl Kungl. 1. sänkning av denallmänna pensionsåldern till fr. o. m. , 2. förslag till1973 års höstriksdag om de författningsändringar som föranleddes av en sänkningav den allmänna pensionsåldern tUl , 3. förslag till1973 års höstriksdag om de kostnadsuppräkningar som krävdes för en till 65 årsänkt pensionsålder, beträffande skyndsamt förslag om sänkning av den aUmännapensionsåldern av herrar i (c), iMora (fp) och Mundebo (fp), fröken () samt i (c) vilka ansett att utskottet under A bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:75 imotsvarande del samt med anledning av motionerna 1973:23, 1973:282 och1973:1134 i skrivelse till Kungl. Maj:t begärde att förslag om sänkning avpensionsåldern skyndsamt förelades , beträffande sänkning av pensionsåldern för gruvarbetare m.fl. av i (vpk) som ansett attutskottet under B bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:646 iskrivelse till Kungl. a) uttala sig föratt inom gruvindustrin sysselsatta arbetare genom lagstiftning tillerkändespensionering frän och med , b) i skrivelse tUlKungl. Maj:t begära att förslag till sådana bestämmelser utarbetades ochförelades , c) i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begäraskyndsam utredning av frågan vilka arbetstagare i övrigt med tunga,hälsofarliga och pressande arbeten, som borde komma i åtnjutande av motsvarandelägre pensionsålder, och att förelades förslag härom. V. av herrar i (fp), Ringaby (m), Mundebo(fp) och i () vilka ansett att utskottet under C borthemställa, att med anledning av motionen 1973:647 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört. Sänkning av pensionsåldern m. m. TUl betänkandet hade fogats ett särskUt yttrande av herrCarlsson i (c), fröken () och i (c). i (c): Rättvisa, jämlikhet och solidaritet harblivit ord som man möter allt oftare i den politiska debatten. Det är ocksåvärdeladdade och förpliktande ord, om man avser att leva upp till innehålletoch meningen med dem. Tyvärr nödgas jag konstatera att detta med rättvisa,jämlikhet och solidaritet i många avseenden har blivit bara ord. Ett område därdet finns anledning att göra detta påpekande är frågan om sänkt pensionsålder- en fråga som diskuterats upprepade gånger här i . Vi reservanter ställer nu det konkreta kravet attriksdagen skaU fatta principbeslut om sänkning av den allmänna pensionsåldernfrån 67 till . Vi menar att det måste bli ett beslut i den här frågan, attdet måste bli slut på förhalningstaktiken i denna, som jag betecknar den, vårstörsta sociala fråga. Det är egentligen ändock märkligt att - medsina folkvalda representanter - inte haft kraften och viljan att genomföra ensänkning av den allmänna pensionsåldern från 67 tUl . Varför återkommer vi centerpartister då med denna fråga årefter år? Svaret är lätt att ge. Vi skulle, om vi inte drev på i denna fråga,svika alla dem som tidigt gått ut i arbetslivet, som fyUt sin dag med tungtarbete, ett arbete som lagt grunden till dagens s. k. Välståndssverige. Jagsäger s. k. Välståndssverige, enär det fortfarande finns kvar en rad av klyftoroch skiUnader i vårt samhälle. Den saligen avsomnade - en del säger avlivade låginkomstutredningen gav ju en uppseendeväckande, ja skrämmande bild av hurverkligheten ter sig för många människor i vårt land. Vad vi sagt många gångeri debatten bekräftades, nämligen att de som endast har folkskola som bakgrundhar de lägsta inkomsterna med allt som följer därav. Man har också de tyngstajobben och den längsta arbetsdagen, semestern kan man inte utnyttja för resorm. m., och man har den högsta pensionsåldern. Nuvarande pensionsålder beslöts aUtså för 60 årsedan. Nog är det ändå märkligt att i ett samhälle i förändring vi fortfarandehar som lagstiftad pensionsålder. Den nuvarande pensionsåldern infördesår , Säkerligen efter dåtida förhållanden en stor reform. I fjolåretsdebatt försökte man här i kammaren göra gällande att detta beslut ompensionsåldern, som trädde 1914, egentligen inte var någon storreform. Beslutet vid riksdag innebar enpensionsförsäkring, - en aUmän folkpensionering - som i princip skulle omfattaalla medborgare. Detta beslut är för att citera en populärvetenskapligförfattare på området - "en mUstolpe även i den internationellasocialförsäkringens historia. Det skulle dröja länge innan den inställningenblev vanlig." Och erkänd, skulle jag vilja tUlägga. Ännu i denna dag hardessa tankegångar inte slagit igenom och godtagits överallt. En sänkning av pensionsåldern från 67 tUl är ettgammalt centerkrav. År har vi genom motioner sökt få ett beslut iriksdagen. Vi vet alla här hur resultatet blivit. behandlatsi utskottet i vanlig ordning. Vi har reserverat oss. Vid kammarbehandlingen harde avslagits. remissdebatt inledde gruppledare iförsta kammaren sitt anförande med följande ord: "Sankpensionsåldern till för folkpensionärerna och höj folkpensionerna så fortvåra resurser medger och i den takt som kan bli möjlig. Genomförman en sådan pensionsreform, kan man få ordning och rättvisa när det gäller denstörsta fråga som skall behandlas vid årets riksdag." Vid riksdag begärde i motionerna nr 500 iförsta kammaren och 584 i andra kammaren att i skrivelse till Kungl.Maj:t skulle anhålla om skyndsam prövning angående sänkning av pensionsåldern.Motionerna avstyrktes av andra lagutskottet den gången, medan centerledamöternareserverade sig för bifall tUl motionerna. I debattenhänvisades bl. a. till socialförsäkringskommitté, som eventuelltskulle komma att behandla också denna fråga. Men man hänvisade också tillkostnadsfrågan. Att det inte blev något av den nämnda kommitténs insatser idenna del behöver inte sägas här. Vi har från fått lov att komma igen år ,och det vittnar ju om hur dåligt resultatet har blivit. I debatten , när vi behandlade socialbalken,gavs återigen klart besked om vår syn på frågan om sänkt pensionsålder.Målsättningen måste vara en sänkning från 67 till för alla. När socialministern tUlsatte pensionsförsäkringskommitténi mitten av fanns ingenting med av frågan om sänkt pensionsålder.Det gav mig anledning att ställa en enkel fråga tillsocialministern, om han inte genom tilläggsdirektiv till utredningen skulle geden i uppdrag att låta utreda frågan om sänkning av pensionsåldern. Det finns anledning med hänsyn till såväl innehåll somform att än en gång återge statsrådet svar in extenso till kammarensprotokoll. Svaret lämnades , och kort ochklarläggande var det: "har frågat om jag avser att genomytterligare tilläggsdirektiv till pensionsförsäkringskommittén låta utredafrågan om en sänkt allmän pensionsålder. Svaret ärnej." Svaret är nej. Det är den attityd socialminister den gången, och det är den attityd han intagit också i fortsättningen,trots allt tal om nya djärva mål, som vi så har blivit uppbyggdamed. 1965 var det år när metall- och järnbruksarbetarna iBorlänge demonstrerade för en sänkning av pensionsåldern. Det har järnbruksarbetarna i reste detta krav. Har vi kommitnärmare någon lösning av frågan om en allmän sänkning av pensionsåldern sedandess från 67 tUl ? Det beror, herr talman, bl. a. på det beslut riksdagenhar att fatta - om reservationen I vid socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 2 kommer att bifallas. Vi lägger där, som jag sade inledningsvis,fast en klar linje - sänkning från 67 till 65 är av pensionsåldern. Dock, dettanej som jag fick av socialministern ter sig för mig somett monument över den negativa - ja, jag skulle rent av vilja säga den tragiska attityd som socialministern och Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkningav pensionsåldern m. m. regeringenintagit i frågan om pensionsåldern. Det är, herr talman, med besvikelse och bitterhet jagkonstaterar detta. För mig har det upplevts som grymt, att man tvingat folk attarbeta fram till . Hur många har inte sagt mig: "Jag vet intehur jag skall orka fram till pensionen." Andra har sagt: "Det varåren mellan 65 och 67 som tog knäcken på mig. Min ålderdom skulle ha tett sigannorlunda, om jag fått pension vid ." För mig som växt upp i Fattigsverige och som har upplevtdetta både bokstavligt och bildligt finns i den delen inte den gamla godatiden. Det var en hård tid när den obligatoriska tiden i den lilla byskolanvar slut väntade vardagsarbetet. Så var det för min generation vi som ärpå väg mot de 60 och så var det för generationerna och årsklasserna före mig.Vi fick tidigt gå ut i arbetslivet, som under 1920-och 1930-talen tedde sighelt annorlunda än nu en hårdare och bittrare tid i många avseenden. Vissthar det skett väldiga förändringar , det skall klart sägas ut.Arbetstid och arbetsförhållanden har reglerats men pressen och stressen finnsdock kvar pä många håll. 48-timmarsveckan har övergått till 40-timmarsvecka medfem dagars arbete. Semestern har lagts fast i lag. Inkomsterna har förbättratsoch den sociala tryggheten har byggts ut. Men finns väsentliga bristerkvar. Jag nämnde inledningsvis låginkomstutredningen. Hur dessagrupper med enbart folkskola de är fortfarande avbefolkningen i de aktiva arbetsföra åldrarna har en i alla avseendensämre ställning i samhället än de som har utbildning. Det gäller löner,semester, arbetstid och arbetsförhållanden och det gäller pensionsåldern. Kortsagt, här finns underlaget för den indelning i socialgrupper som vi håller ossmed i vårt land, för det klassindelade samhället. Och nog är det klassgränser kvar. Ohkheter ipensionsåldern är en sådan klassgräns, en gräns som har sitt ursprung just ibarndomens och ungdomens klassgränser, till vilkas förutsättningar bl. a. hördebrister i utbildningen. Den som endast fick folkskola som utbUdning och somtidigt gick ut i arbetslivet, han kom, som jag sagt tidigare, att tiUhöra devalkiga nävarnas och blåblusarnas folk. Debatten om den sänkta pensionsålderngäller, herr talman, frågan om att ge dessa grupper rättvisa. Det kan inte vararimhgt att dessa människor aUtid skall sättas på undantag en dåligskolutbildning, de tunga jobben och som kronan på verket den högstapensionsåldern , när allt fler grupper genom avtal, som det heter, fårpension vid och lägre. Vi har inte råd, säger man. Det sade man när vimotionerade också, det har man sagt , och det sägerman också. Saknas viljan och förståelsen för denna angelägna fråga, dåkommer aldrig pengar att finnas. Det skall vi ändå ha klart för oss. Men, herrtalman, om vi inte har råd att sänka pensionsåldern för de grupper som fårpension vid , hur kan vi då ha råd att ha en lägre pensionsålder för krag-och manschettyrken? Priset för den lägre pensionsåldern för alla dem som genomavtal fått lägre pensionsålder får vi ju alla vara med och betala.Statstjänstemännens och byråkraternas lägre pensionsålder betalas överskatterna, övriga gruppers genom ett högre pris på de tjänster och nyttighetersom finns Riksdagsmännens pensioner, som kan utgå , betalas juinte av oss. Kostnaden går ur det anslag som anvisar för dettaändamål och som betalas av svenska folket genom skatter och avgifter.Märkvärdigare är det egentligen inte. Kostnaden för denna pensionsreform skalltas ur den gemensamma kakan, ur bruttonationalprodukten och dess tUlväxt. Därmed är också den fråga besvarad som jag sett på en delhåll, nämligen om vi inte kan få bättre valuta för dessa pengar genom attanvända dem på annat håll. Att sänka den allmänna pensionsåldern från 67 till65 år är, som jag sagt tidigare, vår största sociala fråga och har varitdet . Att rätta tUl det missförhållande som det inneburit attha svenska folket delat i två hälfter när det gäller pensionsåldern ärdefinitivt en rättvisefråga, en jämhkhetsfråga av högsta rang. Det kan intevara rimhgt att de tunga jobbens folk, de människor som tidigt gått ut iarbetslivet, skall vänta längst på sin pension. Det måste rättas tiU och rättastill . Vilka grupper gäller det då? Det gäller kvinnorna, som vidsidan av sitt vardagsarbete burit huvudansvaret för skötsel av hem och barn.Tysta och utan anspråk på livet har de gjort sin arbetsinsats. Deras situationpå arbetsmarknaden har ofta varit betungande. Statsminister uttalade iNordiska rådets generaldebatt att vi måste undanröja de klasskUlnader som denbristande jämställdheten mellan män och kvinnor utgör. En sådan klasskillnad ärpensionsåldern. En sänkning av pensionsåldern är också aktuell för dem somnått över de 60 åren. Det träffade avtalet mellan och ger inte full rättvisa åt demsom är . Den sänkta pensionsåldern gäller jordens och skogens folk.Deras arbetsinsatser har varit av den arten att det är mer än väl motiverat medsänkt pensionsålder. Jag kan peka på fiskarna för att nämna ytterligaregrupper. De enskilda företagarna bör också nämnas. En allmän sänkning av pensionsåldernskall ju omfatta alla grupper. För någon dag sedan fick jag i min hand tidskriftenSocialförsäkring, nr 1973. Där finns en rad intressanta artiklar, bl. a.om pensionsåldern i andra länder. Vi i vUl gärna sätta oss på höga hästaremellanåt. Inte bara detta att vi vill vara något slags världssamvete, vi villgärna tala om vår höga standard, vårt Välfärdssverige, om hur duktiga vi är.Men hur är det med pensionsåldern? berättar i tidskriftenSocialförsäkring om pensionsåldern i . Män kan gä i pension vid 60är och kvinnor vid . Pensionens storlek beror av antalet tjänsteår, lönensstorlek och arbetets art, och pensionen utgör i genomsnitt av lönen,för låglönegrupper . Ju lägre lön en människa har destohögre pensionsprocent får hon -detta för att minska gapet mellan olikapensionärer. Jag kunde också under en resa som jag gjorde i bl, a, iSibirien - 1969 förvissa mig om att det verkligen var på det sättet som detredovisas i artikeln. Jag fick samma uppgifter på plats, har som bekant som pensionsålder, och sammaålder har och , har , - som tidigare hade 65- lär nu ha , har , har för män och 55 för Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. kvinnor.Japan har , har 65 osv. I diskuteras - efter vad som sades idagens Morgoneko också frågan om sänkt pensionsålder. Det här siffermaterialet visar att vi ligger i topp närdet gäller hög pensionsålder och att en rad länder har lägre pensionsålder änvi har i . Värt land är definitivt inget föregångsland när det gällervanligt folks pensionsålder. säger utskottet: Vi har genomfört enförtidspensionering med generösa villkor. Drygt 40 000 människor har redanutnyttjat den möjligheten, och enligt utskottet är det avberörda människor som får förtidspension. Det är inte bara drygt 10 procentsom nyttjar den möjligheten, det är av berörda grupper somgjort det. Den som redan är i åldern 63-64-65 år och som har den lägrepensionsåldern skall nämligen inte räknas in.