prot · FW09101 · 1973-12-31 00:00:00 — Vad sedan gäUer ställningstagandet tUl arbetsgivaravgiftenhar man pä borgerligt häll haft den meningen och där tycks slå följemed och att den bästa lokaliseringspolitiska åtgärdvi nu kan företa är att sänka arbetsgivaravgiften i det inre stödområdetsärskilt kraftigt och något mindre i aUmänna stödområdet. Men den saken har juinte lett till något annat än att de borgerliga i skatteutskot tets utlåtandeskrev att frågan borde utredas. Längre har ni inte kommit. Jag har emellertidsagt, och det vill jag gärna upprepa, att jag tror inte att vi når särskiltgoda resultat genom att differentiera avgiften. Det sägs ibland att det intefinns några stora företag i inre stödområdet, men då bortser man från L MEricsson i , Husqvarna, KF, Bolidenbolagen, m. fl. Det finnsockså många andra stora företag inom det inre stödområdet. Och om man får enviss befrielse frän en avgift, en reducerad skatt om man så vill, så säger manju inte: går vi ut och anställer fler människor för de pengarna. Det finnsinget sådant samband. Det vågar jag upprepa. Och därför tror jag inte att manfår fästa för stort avseende vid möjligheterna att med variationer iarbetsgivaravgiften kunna åstadkomma några nämnvärda förändringar. Jag trormera på de särskilda stödåtgärder som riktas in på de företag som etablerarsig eller som utvidgar verksamheten. Sedan kom tillbaka och erkände att det kanskevar andra än som deltog i debatten och som dåtalade för rörligheten och att det är riktigt att man på företagarsidan ställdesig mycket tveksam till lokaliseringspolitiken. Men vi fick i alla fall i gångden. Det är väl också riktigt att just yttrande, i vilketman sade att man ville starta en försöksverksamhet, öppnade vissa möjligheteroch gjorde att vi fick ett bredare underlag för den verksamhet som kom i gång. Jag har inte läst motionen , men jag skallfaktiskt titta på den. Om det nu är sä att moderatema redan då så starkt ivradeför en lokaliseringspolitik, sä har det gått mig förbi, och det är angelägetatt jag i så fall kompletterar mina kunskaper på den punkten. Jag förstod att även var kritisk motflyttningsbidraget. När jag nämnde unga människors Intresse att söka sig tillnägot nytt, var det självfallet inte i och för sig en rekommendation attflytta. Vad jag anser är viktigt är att människor har valmöjligheter, att dekan stanna på sin ort och få ett arbete men också att de har möjlighet att, omde vill det, söka sig ut och fä arbete någon annanstans och pä ett område somintresserar dem. Jag har inte anledning att fortsätta min debatt med herrSvensson i ; den faller litet vid sidan av de andra Inläggen. att herrSvenssons parti inte går emot förslaget, även om i diskussionengör gällande att det är fullständigt betydelselöst. För mig är det väsentligtatt kunna konstatera att kommunisterna också godtagitpropositionen i de väsentliga styckena, även om för ettresonemang som går emot den. Till i vill jag säga att jag inte harnågonting att invända mot den skrivning utskottet gjort när det gäller det inrestödområdet. De kraftigaste insatserna för att skapa sysselsättning måste vi,som jag redan sagt, förbehålla de inre delarna av skogslänen. Med denutgångspunkten har det varit naturligt att föreslå att de nordligaste delarnaav skall föras in i stödområdet. Om nu godtar förslaget ipropositionen kommer regeringen inom den allra att ta ställningtUl den konkreta gränsdragningen. Vi kommer då också att pröva var gränsenskall dras i de delar av som utskottet har apostroferat. Det ärgivet - det vill jag gärna säga att varje gränsdragning medför sväratröskelproblem. När det gäller det allmänna stödområdet har problemen löstsgenom att man när det gäUer just gränsområdet intar en liberal hållning. Det ärmöjligt att man kan se det pä samma sätt när det gäUer det inre stödområdet.Men när det gäller sysselsättningsstödet är vi hänvisade till att ha klaragränser. Jag vill gärna säga att jag uppskattar att utskottet gjort ett såklart ställningstagande om att hålla kommunerna samlade som en enhet; jag trordet skuUe ha medfört svårigheter om man gått med på att dela kommunerna. - Jaghoppas att jag med detta inlägg har givit de upplysningar som iArvika efteriyste. i är helt övertygad om att svenskafolket förstår den dunkla skrivningen i reservation 1, som jag inbjöd honom ochandra att förklara. Om verkligen är övertygad om att den ger etttUlfredsställande svar till de människor som vill ha upplysning om vad det ärsom skiljer linje frän den som majoriteten anslutit sig till, då ärherr NUsson att gratulera. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. Herr förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande , HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Jag har all förståelse för attinrikesministern inte sä väl känner tiU handläggningen av ett ärende genom våraolika partiinstanser. Men tycker jag att inrikesministern då skulleavstå frän att försöka sig pä en beskrivning av hur det gick till, för det blirlätt fel om man inte känner till förhållandena. Det inrikesministern sade varfel, och jag ber att få korrigera: vi hade en arbetsgrupp som gjorde uppförslag. Detta förslag remitterades ut till alla centerorganisationer.Styrelsen behandlade remissyttrandena och lämnade ett förslag till vär stämma.Denna stämma fattade beslut om befolkningstalen, men uppdrog åt förtroenderådetatt arbeta vidare med åtgärdsdelen. Stämman fattade alltså besluten ombefolkningstalen. Jag vill också framhålla att förtroenderådet inte är en litencentral gmpp i . Det består av företrädare för samtliga distrikt, förungdomsförbund och kvinnoförbund. Jag har sett en felaktig Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. uppgiftcirkulera i tidningarna, och det är möjligt att det är därifråninrikesministern har fått detta. Det jag nu har beskrivit är alltså denkorrekta gången. Sedan vUl jag framhålla att ingen någonsin har talat omgaranterade befolkningstal. Det kan ingen göra, eftersom ingen vet hur stortotalfolkmängden kommer att vara . Där är vi alla litet på tronsgungfly. Det är antaganden vi rör oss med. Repliktiden räcker inte tUl mänga exempel, men Mjödvattnetär ett exempel pä att just lokaliseringsorten togs till intäkt för att säganej. Det sades nämligen; Om företaget flyttar tiU får företagetpengarna! Det var så. Jag tycker det är tråkigt att jag bhr beskylld för attvara ointresserad av arbetarnas situation osv. Jag kommer ändå, ,frän , som tillsammans med var det första område där samhälletgick in med förstärkt flyttningsbidrag för att ytterligarestimulera människorna att åka därifrån. Det visade sig att det normalaflyttningsbidraget inte räckte, och då infördes det förstärkta stödet. Jag harhela tiden sagt att jag förstår att människor skall ha möjhghet till ekonomisktstöd när de måste flytta jag gör det bl. a. därför att mänga av minaskolkamrater har flyttat men jag tycker att arbetsgivarna borde fä betala. Jag har varken friat eller fällt inrikesministern för detformella felet, och jag har fullt klart för mig att kritik just i det avseendetskall framställas via KU. Men det jag vUl komma fram till är den faktiskabetydelse som beslutet har för planeringen. Den viktiga och uppenbaraskillnaden är att vi när riksdagsmajoriteten uttalat att det är den högrenivån som skall gälla för skogslänen betraktar det som en framgång.Riksdagens beslut innebär inget bifall till vår motion, men det innebär detnäst bästa, och vi betraktar det som en framgång att riksdagsmajoriteten hargjort ett sådant uttalande. Jag tycker att det är en självklarhet om mankänner för ett sådant uttalande - att skriva det i instmktionen tUl allabefattningshavare. Om inrikesministern hade känt för detta beslut tycker jagsåledes att det nästan hade varit en självklarhet att det hade kommit tilluttryck i instruktionen. Kan vi inte vara överens om att det är rimligt att manför uppfattning vidare? () kort genmäle: Det är intressant att inrikesministern överhuvud taget inte vUl erkänna att man måste fundera på vUken regionalpolitiskbetydelse frågan om löneskatten kan ha. betalas från stödområdet600 i löneskatt. föreslås att stödområdet skall få 500mUjoner kronor. Låt oss tänka oss att löneskatten fördubblas; då skulle alltså1 komma att betalas från stödområdet. tyckerfortfarande att i förhällande till 1 200 inte gör någonskiUnad. Men det är nettoresultatet för stödområdet som det är fråga om i dethär sammanhanget, och inrikesministern vill inte erkänna att det finns ettproblem här! Jag begär inte att han skall ta ställning jag tar inte ställningtill det men att i en regionalpolitisk debatt frånkänna denna fråga allbetydelse tycker jag är Vidare försökte han göra gällande att jag i mitt anförandebara tagit upp denna fråga. Nej, jag tog upp hela problematiken. Jag tog uppsysselsättningsstödet och hela serien av frågor som vi har fört fram från värthäll, så det försöket gick inte heller. Anledningen till att jag har framstäUt frågorna är att vivUl se, om regeringens samlade program kan tänkas vara medel som ärtillräckliga för att uppnå det mål som vi förefaller - relativt ytligt sett, ivarje fall att vara rätt överens om. Jag har här siffror från AMS för tidenjuli till mars i skogslänen, som visar hur arbetslösheten där för varje månadhar ökat mellan åren 1971/72 och 1972/73. För tUl marshar arbetslösheten blivit värre. Det är mot bakgrunden därav som vi måste bedöma omregeringens samlade program verkligen duger. Detta är oppositionens skyldighet,oavsett om ett eller annat statsråd tycker att det känns besvärande. alldeles för gammal som politiker för att säga att det skulle vara ettargument, men han viU skjuta ifrån sig frågan, huruvida hans egen regeringssamlade program räcker eller ej. Vär skyldighet är att ställa denna fräga. Vad är det som gör att socialdemokratin har så fögaintresse för att stödja de tusentals företag som inte kan rubriceras som stora?Det är alldeles uppenbart att det finns ideologiska skäl; det märkte vi i dennäringspohtiska debatten och vi ser det också , när inrikesministernvägrar att ta upp den här frågan. Nägot speciellt skäl till detta har ni ju,och det är ideologiskt - ni har det i ert program, liksom kommunisterna har deti sitt. Det är väl det enda svaret. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Eftersom inrikesministern var intresserad avden motion, som jag berörde, skaU jag be att få läsa upp klämmen. Man hemställer"att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att Kungl. Maj ;tefter erforderlig samordning av de utredningar som är av betydelse förproblemet om landsbygdens avfolkning möjligt låter upprätta en plan,utvisande vilka åtgärder som bör vidtas för att dämpa denna befolkningsrörelsesamt den ordning efter vilken dessa åtgärder med hänsyn tiU angelägenhetsgradenoch tiU våra ekonomiska resurser bör vidtas." Den motionen avstyrktesalltså av majoriteten av socialdemokrater och bondeförbundare i utskottet. Ochsamma motion väcktes för att gå ännu längre tiUbaka i tiden, om vi nu skalltala om det förflutna är 1944 och blev också dä avslagen. Sedan vill jag åter anknyta till resonemanget omarbetsgivaravgiften. Alldeles bortsett från de rent principiella aspekternagick inrikesministern in på en konkret bedömning av frågan och gjorde gällandeatt skattens höjd inte hade någon betydelse för företagens sysselsättning samthänvisade tUl att det var fräga om stora företag. Skulle, undrade inrikesministern,en differentiering av skatten verkligen ha någon betydelse för derasanställande av folk? Och hans svar var nej. Jag vet inte hur stor erfarenhet har av hurdet går till att göra upp kalkyler inom företagen, när de planerar förframtiden och Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Där har varje procentenhet pä lönekostnadssidan oerhördbetydelse. Planer som man funderar pä att förverkliga blir aldrig genomförda omkostnaderna stiger över en viss nivå. Man har dessutom i företageninternkalkyler, där man för olika produktionsstäUen gör utomordentligtnoggranna jämförelser. En företagsenhet belägen inom stödområdet och av olikaskäl belastad med sämre produktionsbetingelser får stå tUlbaka för andraenheter, då en höjning av arbetsgivaravgiften kommer in och ytterligareförsämrar kalkylerna. Detta gäUer de stora företagen. Men ännu större betydelsehar naturligtvis sådana faktorer för ett htet företag eller för en person somgår omkring med idéer och funderar på vad det skulle kosta honom att anställaen gubbe tUl eller två gubbar till. Just den här typen av pålagor har utomordenthgt storbetydelse för näringslivet. Dem fär man inte bagatellisera pä det sätt som herrHolmqvist gjorde. Det är därför som utländsk regionalpolitik - det finns ju ensådan i flertalet andra länder i så hög grad arbetar med differentiering avskatterna. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: har inrikesministern kommit därhän att hanpåstår att vi stöder hans proposition. Men det framgår väl ändå ganska tydligtav reservationerna 2 och 5 att vi har en fuUständigt annorlunda uppläggning,som i praktiken betyder ett förkastande av hela det sätt att tänkaregionalpolitiskt som propositionen representerar. En helt annan sak är att vinaturligtvis inte har någon anledning att stödja de borgerliga reservationernamot regeringen utan hjälper regeringen att a-wisa dem; de representerar bara enförlängning av samma felaktiga sätt att tänka som regeringspolitiken i dettafall. Men drar naturligtvis upp denna debatt föratt slippa den debatt som jag har försökt att fä honom tUl. Varförfinns det ingen kalkyl pä hur mänga jobb som behöver skapas för att den angivnamålsättningen rörande regionpolitiken i de olika länen skall kunna uppnås?Varför finns det inga kvantifierade slutsatser rörande det? Hur mänga jobbmäste skapas? Kommer de att kunna skapas med nuvarande medel? Om de inte kanskapas med nuvarande medel, skaU man dä överge målsättningen eller skaU mangöra de ingrepp i systemet som är nödvändiga? Varför viker undanfrån denna fråga gång efter annan i replik efter rephk? Varför är man påregeringshåU så obenägen att diskutera frågan om det statliga industrialiseringsprogrammet? De aktuella socialdemokratiska motionärerna frånKopparbergs län, vilkas motion skaU behandlas i utskottet , har insettatt i övre delen av duger det inte med åtgärder inom den kapitalistiskaramen där måste en statlig industrisatsning göras. De har förstått den fråganpå ett riktigt sätt. Detta ären fråga som väcker allt större intresse inom olika delar av arbetarrörelsenoch som måste diskuteras. Vi kan inte komma ifrån den, om inte arbetarrörelsenfullständigt skall kapitulera för den kapitalistiska koncentrationen. i ArvUca (fp) kort genmäle: Jag vUl framföra ett tack för ett klarläggandebesked när det gäUer stödområdesgränserna. Jag noterar också medtiUfredsstäUelse att statsrådet medger att det verkligen finns bekymmer just igränsområdena. Det har uppstått en debatt om det cirkulär som gavs ut föratt de statliga myndigheterna skulle kunna planera enligt riksdagsbeslutet. JagskaU inte lägga mig i debatten om den formella handläggningen. Eftersomriksdagsbeslutet, som framhöll, bygger på en folkpartimotion villjag emellertid säga att det hade varit värdefullt om myndigheterna hade givitsbestämda direktiv det hade vi motionärer givetvis satt värde på. Men detviktigaste är ju att regeringen ger myndigheterna möjligheter att leva upp tUlandan i riksdagsbeslutet - att i praktiken planera efter de högre talen. Jag har tidigare påpekat en annan sak som jag tycker ärlitet lättvindigt behandlad med anledning av höstens riksdagsbeslut, nämligenservicegarantin för de mindre orterna, I riksdagsbeslutet sades klart ifrån attde mindre orterna skulle ha en viss statligt garanterad service. Det harregeringen också tagit fasta på. Jag har tidigare vid något tillfäUe citeratstatsrådet när han lugnade Doroteaborna med att tala om just det härbeslutet. Han sade: "I riksdagsbeslutet om regic)nalpoli-tikenfastslogs att invånarna i särskUda glesbygdskommuner i princip skall få sammaservice som de som bor i tätorter. Staten kommer alltså att hjälpa till medförbättrad service på platser som ," När man nu sätter så stor tUltro tUl riksdagsbeslutet medanledning av folkpartimotionen tycker jag att man skulle ha givit något klararedirektiv i propositionen. Jag hoppas att det kommer riktlinjer somöverensstämmer med folkpartiförslaget på denna punkt, sä att kommunernaverkligen vet vad de frän statligt häll kan räkna med i fräga omservicegarantier. i (c) kort genmäle: För det första fär jag konstatera attstatsrådet har en lägre värdering av folks politiska fattningsförmåga än jaghar. För demokratins skull hoppas jag att jag har rätt. För det andra får jag konstatera att statsrådet i varjefall inte ännu givit något besked om vad det citerade stycket på s, 119 1propositionen innebär. Jag frågade om det får tolkas så att om stödet vardubbelt så stort på sex är som , var det dä oförändrat perår räknat? Jag har påtalat att det här är en suddig och dunkel skrivning menvad värre är: det kan vara en förledande skrivning. Därför kan man begära attstatsrådet ger ett besked. För det tredje får jag konstatera att statsrådet ännu intehar svarat på den fråga jag har stäUt fyra gånger om de lägre och högre ramarnaför storstäderna och om nettoinflyttningen dit. Om också statsrådet inte har Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. 7 protokoll 1973. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. siffrornapå sin bänk bör hans bisittare nu kunna ge honom besked. För det fjärde vUl jag peka på ett uttalande somstatsrådet gjorde i sin förra replik, nämligen att det inte finns nägot sambandmellan arbetsgivaravgift och sysselsättning. När inrikesutskottet var på resai , ställdes frågan till Bolidenbolaget omarbetsgivaravgiften hade någon betydelse för sysselsättningen. Statsrådetnämnde just detta företag. Chefen för var där och han gavbeskedet att Bohdenbolaget på grund av den höjda arbetsgivaravgiften får 10miljoner kronor mindre att genomföra planerade investeringar för. Det måstealltså betyda en avsevärd minskning av Bolidenbolagets möjligheter att skapasysselsättning. Jag hoppas att regeringen uppmärksammar att arbetsgivaravgifternahar betydelse för sysselsättningen och att det kan bero på politiska åtgärderatt det går så sakta att fä till stånd en bättre sysselsättning i vårt landtrots den förbättrade konjunkturen. framhärdar i att jag borde hagett informationen att man i skogslänen skulle planera för det högstabefolkningstalet, ehuru inte beslutat om någonting sådant. Riksdagensbeslut framkommer i de klämmar som finns, och för en departementschef återståringenting annat än att hänvisa till vad som står i proposition ochutskottsbetänkande. Det har ju också skett i denna författning liksom det sketti andra författningar. Det står att statlig myndighet skall med iakttagande avvad Kungl. Maj:t och anfört inom sitt verksamhetsområde följa deriktlinjer för regionalpolitik som godkänt och verka för de allmännaregionalpolitiska mål som har uttalat sig för. Det står pä vanligtsätt som en ingress i detta sammanhang. Sedan må andra göra den tolkning devill. och hans parti brukar ju säga att ni intevill ha några centrala pekpinnar. Men just därför att man frän sidadrev denna fräga i utskottet och tyckte att man hade kommit ett stycke pä vägsä borde detta bekantgjorts. Men så går det ju inte till. Jag måste säga äventUl utskottets ordförande att det naturligtvis är bra om man i fortsättningenvill ha ett beslut att formuleringen verkligen blir sädan att ettsådant beslut kan komma till stånd. Vi vet ju hur man ibland I utskottenskriver ihop sig och hur meningarna kan vara litet cirklande, vilkas innehålldet kan vara nog sä svårt att tyda. Därför måste vi hälla oss till vad som ärverklighet i detta sammanhang. Beslut skall fattas här i så klart attledamöterna vet vad de ansluter sig till. kom väl ändå att bli en smula teoretisk närhan sade att man skulle fästa avseende vid nettoresultatet, vid hur mycketföretagen betalade in och hur mycket de fick ut. Jag höll på att säga attnettoresultatet är ganska ointressant i ett sådant här sammanhang. Det berorju helt på hur det fördelar sig på företagen. VI vet att arbetsgivaravgiften betalas av kommunernaoch av förvaltningen och mycket annat som egentligen Inte borde dras In I dettasammanhang. Självklart är att den del som industrin betalar avarbetsgivaravgiften är betydligt mindre än totalbeloppen. Framför allt gällerdetta den industri som kommer att reagera inför dessa utgifter, för den ärmycket liten. Det väsentliga är ändå att vi mäste se till att hällavissa relationer mellan stödområdet och landet i övrigt. Det skaU finnas enfördel i att gä till stödområdet med en etablering. Den fördelen upphävs inte låt vara att man i ett visst läge för upp kostnaderna på en högre nivå. Menfördelarna kvarstår likväl om man utnyttjar de möjligheter som finns att fåstöd från samhäUets sida för en lokalisering. Därmed har jag även givit svar tUl som ocksåtycktes mena att frågan om arbetsgivaravgiften är av stor betydelse. Skulle detbli mycket höga uttag är jag medveten om att man får förändrade relationermellan vad som är belastning pä arbete och investeringar i maskinpark osv. Jagvill inte utesluta att man där kan se ett visst samband. Men det var ju dettasom ledde oss till att införa det särskilda sysselsättningsstödet, som ändåhar karaktären att mycket kraftigt stimulera nyanställningar. Så några ord om de historiska studierna. Jag medverkade jusjälv till att föra dem ganska långt tillbaka i debatten och jag skall väl integöra några invändningar mot att redovisat än mera av sädanatankegångar. Annars brukar det i modern historieskrivning faktiskt vara sä nämner socialdemokrater bl, a, var min nuvarande kollega herrjordbruksministern en av dem som de första som förde framlokaliseringspolitiken i en motion. Jag tror t, o, m, att det var nägot år förecenterpartister agerade. Kanske kan någon ge sig på detta och ta som enforskningsuppgift att reda ut vem som egentligen började. Men när det gällerställningstagande här i har parti dröjt kvar väldigtlänge i en negativ inställning tUl stödverksamheten, I övrigthar jag, fru talman, inte mera att tUlägga i detta sammanhang. Efter nästan sex timmars debatt kunde kanskedet mesta vara sagt, särskilt som detta inte är den första regionalpolitiskadebatten. Eftersom jag medverkat i dessa frågor vUl jag dock säganågra ord. För det första kan man tro efter den här långa debattenatt det är en oerhört stor oenighet inom regionalpolitiken. Jag räknade ut attoppositionen hade anmäld talartid plus repliker. Motsvarande tidfrån regeringspartiet har varit plus repliker. Men det äricke någon stor skiljaktighet, därför att de enda som har yrkat pä några pengartill eventuellt ökade insatser är . har sysslat rättmycket med historia, och det är alltid intressant. Lät mig bara säga att jagtror mig få syssla med detta något när vi debatterar arbetslöshet ocharbetslöshetsförsäkring, även om jag då trUlar tUlbaka tiU , Jag vill först ta upp nägot i de reservationer, som haryrkats bifall till. Det första är utbildningsstödets gUtighetstid ireservationen 9, Det är ett medel som innebär avsteg från huvudregeln attföretagen själva skall bära kostnaderna för utbildningen, och det utgör ofta enbetydande subvention av företagens utbUdningskostnader, Dessutom kan sysselsättningsstödutgå i det inre stödområdet. Ätt här ge möjliglieter att förlänga detta kan inte vara skäligt i det här samman- Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Det finns en nyhet som har varit uppe i debatten omregionalpolitiken, nämligen inrättande av industricentra. De två första skaUbyggas i och , Om detta finns en rad motioner har varit inne på dem. Det som skiljer reservationen 13 ochutskottets betänkande är i huvudsak att man redan nu vill ge företräde åt Kalixoch VUhelmina.