prot · FW09143 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 22 innevarandemånad. § 2 Föredrogs en från inkommen skrivelse, däridenne avsagt sig uppdraget att vara fuUmäktig i fr. o. m. årsskiftet1973/74. Med anledning härav beslöt kammaren dels att godkännaavsägelsen, dels att erforderligt val skulle anställas i föreskriven ordning. Om tillgodoseende av personalens intressen vid utfiyttningav statliga verk § 3 Meddelande ang. allmänpolitisk debatt vid Vid vårsessionen 1974 kommer att anordnas enallmänpolitisk debatt som tar sin början . § 4 Om tillgodoseende av personalens intressen vid utflyttning av statliga verk Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 20 novemberintagna fråga, nr 315, till herr finansministern, och anförde; har frågat finansministern hurhan bedömer möjligheten att tillgodose personalens intressen vid utflyttning avstatliga verk, mot bakgrunden av erfarenheterna vid statens provningsanstalt, Frägan haröverlämnats till mig för besvarande. Som svar pä en interpellation av redogjordejag här i kammaren för de omfattande insatser som regeringen gjort för att påalla sätt underlätta flyttningen för personalen vid de myndigheter som skallomlokaliseras från Stockiiolm enligt beslut. Jag redogjorde ocksåför hur förutsättningar skapats för ett reellt personalinflytande i helaförberedelse- och genomförandeprocessen. a. har de paritetiskt sammansattaorganisationskommittéerna ansvar för hela flyttningsplane-ringen och direktbeslutanderätt i en rad väsentliga frågor som det eljest skulle ha ankommit pämyndigheterna att avgöra. Jag erinrade vidare om att personalens huvudorganisationeroch avtalsverket träffat avtal om särskilda förmåner för personal som föjer medvid flyttningen från , Jag utgår från att tagit del av svaret pådenna interpellation. De anställda vid provningsanstalten som skall flytta tillBorås har samma förmåner och samma möjligheter att påverka planeringen och Om tillgodoseende av personalens intressen vid utflyttningav statliga verk genomförandetav flyttningen som andra anställda vid myndigheter, som enligt riksdagensbeslut skall flytta från , Jag häller mig naturligtvis fortlöpande underrättad om hurplaneringsarbetet fortskrider i de båda omlokaliseringsetapperna. Flyttningenav de verk som redan nu har etablerat sig på sina nya orter, t, ex, centralnämndenför fastighetsdata i , har gått helt enligt de uppdragna riktlinjerna. Deproblem som uppstått - och som självklart alltid uppstår i samband med enomlokalisering har efter hand lösts på ett föredömligt sätt. Enligt min bedömning finns det goda förutsättningar atttillgodose personalens intressen vid den fortsatta omlokaliseringen av statligamyndigheter. Statsrådet förutsätter att jag har tagit del av hans svartill , och det har jag gjort. Jag har också tagit del av fleraandra liknande allmänna försäkringar frän regeringens sida tUl personalen omatt det inte finns någon anledning till oro. Men lika litet som dessa aUmännaförsäkrmgar har övertygat mig, har de övertygat dem det närmast gäller, dvs, deanställda. Jag nämnde situationen vid statens provningsanstalt somexempel i min fräga. Provningsanstalten fullgör delvis myndighetsuppgifter förvilka den har anslag från staten, men till en väsentligt större del fungerarprovningsanstalten som affärsdrivande verk med krav på lönsamhet. Underlagetför den affärsdrivande verksamheten är till stor del företag iStockholmstrakten filialer till provningsanstalten fullgör liknande uppdragför andra delar av landet. skall provningsanstalten flyttas till , Mankommer då att hamna mycket nära filialen i och provningsanstalten vidChalmers i , Risken för att uppdragen inte räcker till för alla tre äralldeles påtaglig. Eftersom kravet pä lönsamhet kvarstår kan en direktkonsekvens av flyttningen bli att man tvingas till ganska storapersonalinskränkningar, av dem som arbetar vid statens provningsanstalthar s, k, Ag-tiänster, vilket innebär att de kan sägas upp med ganska kortvarsel. Personalen vid provningsanstalten har skrivit tvä brev tillstatsministern om den här saken. Man har velat veta vilka garantier förfortsatt meningsfull sysselsättning statsmakterna kan ge. Men några sådanagarantier har statsmakterna inte velat ge. Något svar på dessa frågor tillstatsministern har man över huvud taget inte fått. har regeringen i konselj , om jag är rättunderrättad, bestämt sig för hur mänga som skall flyttas till och hurmånga som skall vara kvar i . Men eftersom regeringen vägrat att taställning till den organisationsplan som fördelningen av personal mellan ochStockholm bygger på och inte heller sagt ja till de kostnader somutlokaliseringen för med sig, är detta regeringsbeslut Inte nägon garanti försysselsättningen utan snarare en ny källa till oro. Jag skall be att få tacka löneministern för det svar han har gett pä min fråga. tvingas jag ändå säga att nägra garantierför fortsatt meningsfull sysselsättning Innehåller knappast svaret. jag kan på nytt ställa frågan: Kan regeringen gepersonalen vid statens Nr 143 provningsanstalt garantier för att de som kommer att flyttas till fär Fredaeen den meningsfull sysselsättning där? började med att säga attliknande allmänna försäkringar som den han tycker att jag gett uttryck åt nuhar han hört att regeringen meddelat tidigare. Men, , det är ingaallmänna försäkringar som i varje fall jag har levererat. hartydligen inte läst svaret tUl . Det innehöll nämligen besked på enrad konkreta punkter, där vi gjort insatser för att omlokaliseringen frånpersonalsynpunkt skall gä så friktionsfritt som det över huvud taget ärmöjligt. Jag får alltså än en gäng hänvisa till det svaret. Det ärfaktiskt inga allmänna försäkringar som finns där. Det framgår av replik att vad han egentligenavser med sin fräga är att omlokaliseringen av provningsanstalten skulleinnebära en nedgång i provningsanstaltens uppdragsvolym. Om detta är vad herrUllsten avser och så är det uppenbarligen borde han ha formulerat det i sinfråga. Dä hade jag kunnat svara mera direkt på den punkten än vad jag nu kunde.Frågan som har ställt är alltså enligt min mening illa formulerad. Men jag skall gärna ta upp det som nämnde isin replik. Skulle det mot förmodan temporärt uppstå en viss nedgång i uppdragsverksamhetenhar vi inom regeringen givetvis diskuterat hur en sådan nedgång tekniskt skalltäckas. Personalens anställningstrygghet kommer inte att påverkas - det villjag starkt understryka. Det är väl det väsentliga besked som kan lämnas,i varje fall utifrån den synpunkt pä frågan som vi nu diskuterar. När man talar om personalens intressen I samband medutlokalisering avser man inte bara de förmåner som personalen kommer att fä vidsjälva flyttningen, dvs. ersättning för extra kostnader i samband medflyttningen; det vore ju orimligt att staten skulle besluta om denna igrundläggande avseenden mycket märkliga utlokalisering och dessutom kräva attpersonalen själv skulle stå för de extrakostnader som utflyttningen innebär.Vad man mera är intresserad av från personalens sida är givetvis omutlokaliseringen förändrar anställningstryggheten till det sämre. Personalenvid statens provningsanstalt har haft väl grundad anledning att tro att sädanaförsämringar kommer att ske. Det har man trott dels därför att underlaget förprovningsanstaltens verksamhet mer eller mindre ryckts undan - detta kan deanställda bedöma eftersom de vet hur det hela fungerar dels på grand av desvävande svar som man fått när man bett om garantier för framtiden. Man har , en gång 1971 och nästa gång1973, ställt frågor till statsministern om han kan lämna garantier för fortsattfull sysselsättning trots att man vet att marknadsunderlaget kommer att sviktaoch att ett av villkoren från statens sida är att verksamheten skall vara lönsam. Några egentliga svar har man emellertid inte fått, bara Omtillgodoseende av personalens intressen vid utfiyttning av statliga verk Nr 143 allmänna försäkringar om att anställningstrygghetenär säkrad. den *' '''- "''St om regeringen som man bestämde sig för hur 30november 1973 många som skulle flytta och hurmänga som skulle vara kvar också hade ----- ;------------- tagit ställning till den organisationsplan somfördelningen av personalen Omtillgodoseende bygger på och till de kostnader somdetta för med sig. Om man inte är P beredd att anslå de medel somorganisationsplanen förutsätter är risken naturligtvisstor för att man måste göra kraftiga personalinskränkningar, utflyttningenav stat- q statsrådet svar innebär att den risken Inte * föreligger, dvs. att regeringen idet läget är beredd att trots kravet på lönsamhetgä in med subventioner till verksamheten, så är det givetvis ur personalenssynpunkt, i varje fall på kort sikt, ett bra svar. detavslöjande för med vilken ringa ekonomisk klokskap som hela den härutflyttningen har skett. Herr statsrådet : " Lät det stå fullständigt klart, detta villjag kraftigt understryka, att statens ansvar för sin personal givetvis inteförändras pä grund av att en myndighet till viss del finansieras genomuppdragsverksamhet. Jag upprepar vad jag sade i min förra replik; SkuUe detbli nedgång i uppdragsverksamheten vilket man för dagen inte vet nägot om;man kan ha vissa antaganden, men man vet inte med säkerhet så kommer intedetta att påverka personalens anställningstrygghet. Provningsanstalten kommer givetvis, som alla andrastatliga myndigheter, att på litet sikt utsättas för förändringar. Vi leverinte i ett statiskt samhälle. Rationaliseringar pågår inom statliga myndigheterlika väl som inom den privata sektorn, och att det kan leda till vissaförändringar är väl uppenbart. De får mötas med sädanapersonaladministrativa åtgärder som vi har när det gäller rationaliseringar.Det är ett helt batteri av åtgärder som vi då sätter in. De syftar till att slävakt om personalens mtressen, I första hand blir det fråga om internomplacering, inom den egna myndigheten, och gär inte det har vi instrument föratt söka placera de statsanställda inom andra myndigheter. Givet-vis bemödar vioss också i hela detta arbete om att finna adekvata uppgifter och meningsfullsysselsättning. Det är det svar jag skulle vilja ge medanledning av hans senaste inlägg. Jag noterar en gång till medtacksamhet å personalens vägnar det här beskedet, som jag tvingaskonstatera att regeringen inte rimligen då också kan vidhålla kravet pälönsamhet. För vad man säger är ju att ifall verksamheten inte blir lönsamskall man gä in med subsidier. Statsrådet säger att man inte vet vad som kommeratt hända pä sikt och det är klart att så kan alla säga, men man kan ju göra en bedömning. Skulle ett privat eller ett statligt företag lämna en upparbe tad kundkrets i ett visst område och flytta till ett annat område där man är omgiven av tvä konkurrenter skulle nog detta på goda grunder anses 94 som en dåligt genomtänkt politik.Men det är exakt vad man gjort i det här falletoch risken att man kan tvingas till friställningar är mycket stor. Jag trordess värre att den bedömningen är ganska rimlig. Jag skall inte ytterligare förlänga dennadebatt, men jag vill peka på att gång på gäng vidgar frågan tillatt gälla någonting annat än vad som framgick av den ursprungligaformuleringen. Han går in på hela frågeställningen om det kloka eller oklokai att exempelvis utlokalisera provningsanstalten till , Jag tänker inte taupp den diskussionen. Beslutet härom har fattats av under storendräkt. Vad det nu gäUer är att genomföra beslutet pä ett för personalen så friktionsfrittsätt som möjligt. Det är det jag har ansvaret för, och det är också det jag haruttalat mig om. Om högtidlighål-lande av skolavslutningar Ang. förutsättningarna för svenskt charterflyg Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om högtidlighållande av skolavslutningar Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara () i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 317, och anförde; har frågat mig om jag anseratt det inom ramen för nu gällande skolstadga är möjligt för skola som såönskar att utbyta undervisningen terminens sista skoldag helt eller delvis mothögtidligare avslutning förlagd till skolan eller annan lämplig lokal. Självfallet kan skolan anordna en gemensam samling vidslutet av termin liksom detta kan ske vid andra tillfällen under läsåret. Jag ber att få tacka utbildningsministern fördet klarläggande ja-svaret på min enkla fråga. Jag tycker att det är glädjandekoncist och positivt, och det bör verkligen undanröja de missförstånd som påolika håll har förelegat angående utformningen av terminsavslutningen. Jag är helt nöjd med svaret och bäringenanledning att kommentera det ytterligare. Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. fömtsättningarna för svenskt charterflyg Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara i (fp) framställdainterpellation, nr 138, och anförde: i har frågat mig delsom jag anser att olika praxis i tolkningarna de nordiska luftfartsmyndigheternaemellan bidragit till nedgången i den svenska luftfarten i icke regelbunden Ang. förutsättningarna för svenskt charterflyg trafik,dels om jag är beredd att medverka tUl att skapa bättre förutsättningar försvenskt charterflyg. Charterflyget har utvecklatskraftigt. gjorde ca 800 000 svenskar charterresor från tillutlandet. Den helt övervägande delen av resorna utgjordes av s. k.sällskapsresor. Av chartertrafiken frän och tUl svarar detskandinaviska konsortiet Scanair för . För svenskt vidkommande hardet varit naturligt och i linje med strävandena inom det skandinaviskaluftfartssamarbetet att särskilt fästa vikt vid att det med och Norgegemensamt ägda Scanair utvecklas så att det kan tillgodose en allt större delav den växande efterfrågan på charterresor. Så har också hittUls kunnat ske.Under den senaste treårsperioden har Scanairs andel av chartertrafiken från ochtill ökat tUl . Övrig chartertrafik ombesörjs tUlhuvuddelen av danska och norska företag. Det är ett känt förhällande att helt svenskägda företagtidigare spelade en relativt sett större roll inom charterbranschen och attflera svenska företag gjort försök att etablera sig påmarknaden. Engagemangen har emellertid av olika skäl avvecklats. a. sammanhänga med att det kommersiella intresset inte varit starkt nog föratt medge satsning av riskvilligt kapital i tillräcklig omfattning i en branschsom är mycket kapitalkrävande och som för framtiden, med hänsyn till framförallt konkurrensförhållandena, mäste bedömas som osäker. 1 dagens läge ärsvårigheterna att nyetablera sig på chartermarknaden betydande. En klaröverkapacitet inom branschen med åtföljande pressade priser skapar uppenbaralönsamhetsproblem. Detta förhållande innebär att även redan väl etableradeföretag ställs inför betydande svårigheter. Det är under sädana förhållandenförklarligt att det kan föreligga en obenägenhet att inom landet satsariskvilligt kapital i tillräcklig omfattning för nyetablering påchartermarknaden. har ifrågasatt om inte de skandinaviskaluftfartsmyndigheterna tolkar och tillämpar gällande tekniska ellertrafikpolitiska bestämmelser på ett sätt som försvårar det svenskacharterflygets utveckling. Jag anser mig inte ha grund för att dela en sådanuppfattning. Samarbetet mellan de skandinaviska luftfartsmyndigheterna på dethär området syftar till att utifrån gemensamma värderingar skapa likartadebestämmelser och likartad tillämpning. Om i något konkret fall awikelse frånden enhetliga tillämpningen av gällande bestämmelser konstateras, får detförutsättas att anmälan görs tiU vederbörande luftfartsmyndighet för närmareundersökning. Allmänt gäller i fråga om vår charterpolitik att den avseratt dels I rimlig utsträckning tillgodose allmänhetens efterfrågan påprisbilliga resor, dels beakta den reguljära luftfartens verksamhetsbetingelseroch utvecklingsmöjligheter. De avvägningar som i detta sammanhang mäste görasär givetvis inte en gäng för alla givna utan måste prövas och omprövas från tidtill annan. pågår en sådan prövning inom en särskild skandinaviskinterdepartemental arbetsgrupp. Jag har inhämtat att arbetsgruppen räknar medatt ha fullgjort sitt uppdrag i början av är 1974. Det är min förhoppning attgruppens förslag och de beslut somkan fattas på grundval därav skall kunna gagna såväl charter-som linjetrafikensintressen. i (fp): Det är naturligtvis besvärligt att diskuteraen utveckling av svenskt charterflyg med den internationella oljekrisen sombakgrund. Vilka konsekvenser krisen får för flyget över hu-vud taget äromöjligt att förutspå. Redan nu verkar den emellertid pä vår inhemskalinjetrafik, och kanske kommer den också att bryta charterflygetsframgängskurva. På litet föreställer jag mig emellertid attcharterflyget kommer att utvecklas ytterligare, och då anser jag att det voreav stor betydelse att vi inom landet hade möjligheter till egna bolag, av skälsom jag utvecklat i interpellationen, särskilt ur handels- ocharbetsmarknadssynpunkt men även ur försvarspolitisk synpunkt. Detta är enligtmin mening ingen utopi, men det förutsätter att man skapar konkurrens på likavillkor. Charterflygets utveckling är i sig själv intressant.Statsrådet anger antalet resenärer i icke regelbunden trafik till merän 800 000, vilket ju är en imponerande siffra. Med en fortsatt utvecklingkommer charterflyget att passera antalet resenärer inomlinjeflyget. Charter har gett resemöjligheter för kategorier med måttligainkomster, gett dem möjligheter att uppleva andra länder och miljöer, gett demmöjhglieter att vidga sina perspektiv och varit åtminstone delvisjämUkhetsskapande i det avseendet. Statsrådet har i sitt svar något analyserat tUlbakagångenför de svenska företagen - alltså den tUlbakagäng som betyder att det i värtland praktiskt taget inte finns något charterflygbolag - och pekat bl, a, påatt det kommersiella intresset inte varit starkt nog för att medge satsning avriskvilligt kapital. Ändå måste man undra hur det kommer sig att i en ständigtväxande marknad har charterbolagen i våra grannländer stadigt ökat sin andelsvenska passagerare, medan våra egna bolag har, ett efter ett, antingenavvecklats frivilligt eller försatts i konkurs. Det vore egentligen naturligtmed en stark satsning frän svenskt finans- och företagarhäll, då man inom andraindustriella områden ser att svensk företagsamhet lyckas bra. Nedläggningen av dessa bolag har ju också betyttarbetslöshet, liksom vid andra nedläggningar, och i detta fall för piloter,mekaniker och specialister av olika slag, människor som inte kunnat fä arbetensom de är UtbUdade för. har åtminstone en del anställts av utländskabolag, främst i men även i , Här har emellertid utvecklingenvarit sådan att allt fler länder för en personalpohtik som inte medger arbetenannat än för folk frän det egna landet. Dessa arbetslösa anser det med rättaorimligt att de inte kan fä anställning i de andra nordiska länderna, då Ju,merparten av flygproduktionen turistflyg i synnerhet men även fraktflyg ibetydande omfattning kommer från deras eget land. Vidare kritiseras fråndetta håll den svenska luftfartspolitiken. Mot den bakgrunden har jag funnit det naturligt att frågakommunikationsministern om den svenska charterns tillbakagäng möjligtvis kanbero på olika praxis i tolkningarna de nordiska luftfartsmyndigheterna emellan. Ang. förutsättningarna för svenskt charterflyg 7 protokoll 1973. Ang. förutsättningarna för svenskt charterflyg Svaret i denna del är för mig ingalundatillfredsställande. Från svenskt pilothåll har det ju hävdats och man hargett otaliga exempel - att regler tolkas olika i de olika länderna till förfångför de bolag som drivit verksamhet med charterflyg i vårt land. Det delades uten skrivelse till samtliga riksdagsledamöter, där det t, ex,påvisades hur ett numera nedlagt svenskt bolag hade en personalstyrka på 40personer för att uppfylla de svenska minimikraven, medan däremot ett liknandenorskt bolag kunde klara sig med en personalstyrka pä sju fast anställda. Dessaoch liknande exempel som framförts och jag har svårt att betvivla derasriktighet måste väl betyda att praxis i de olika länderna åtskilliga gångeroch på väsentliga punkter är olika, till förfång för svensk charter, I samma skrivelse hävdas också att tjänstemän på detsvenska luftfartsverket anser sig ha belägg för att oegentligheter harförekommit och fortfarande förekommer i utländska charterbolag men att man ickekan göra någonting åt det, då dessa bolag inte faller under svenskjurisdiktion, 1 denna fråga finns alltså helt motsatta uppfattningar, och jagföreställer mig att det arbetslösa flygfolket, som med intresse följer dennafräga, svaret tUl trots lika envist kommer att hävda att här föreliggeruppenbara olikheter i tolkningarna de nordiska länderna emellan. Vad beträffar frågan om kommunikationsministern är villigatt medverka för att skapa bättre förutsättningar för svenskt charterflyg, såhar statsrådet beklagligtvis sorgfälligt undvikit att besvara denna fräga. Jag har bäde här och i interpellationen pekat pä den ökadesvenska chartermarknaden, den marknad som, om den fortsätter att växa, skullekunna med svenska bolag förbättra vår negativa turistbalans och skapasysselsättning motsvarande en industri med I 5002 000 anställda. Den skullekunna skapa arbetstUlfäUen för arbetslös flygpersonal och för den personal somnu niäste lämna flygvapnet, lnte minst ur försvarssynpunkt skulle det kanskevara till nytta med en civil luftflotta. Såvitt jag kan bedöma är det endast ettcharterbolag i vilket det finns svenskt intresse, och det mäste vara Scanair,som är registrerat i och opererar frän , Den svenska andelendäri är tre sjundedelar. Målsättningen för företaget var 1964 enligt uppgiftatt det skulle ta hand om av den totala marknaden, harföretaget av den svenska marknaden enligt statsrådets uppgift i interpellationssvaret. Däremot är dessmarknadsandel i och ganska blygsam, och den sammantagnamarknadsandelen för de tre länderna torde uppgå till högst något över 20procent. Ett intressant inslag i hela denna bransch är ju också attmerparten av de större resebyråer som finns i vårt land är resebyråer som äruppbyggda av nordiska charterflygbolag. Dä statsrådet och jag har helt olika uppfattningar när detgäller den första av mina tvä frågor och dä jag anser att den andra knappastbesvarats alls måste jag för att fä klarhet beklagligtvis ställa en hel serieav frågor: I, Det finns olika uppgifter om differenser i tolkningarnade nordiska länderna emellan. Har statsrådet undersökt riktigheten härav ellervill 2, att vi i längden kan nöja oss med att ha enbart tre sjundedelar avScanairs produktion? 3, Är statsrådetmedveten om att arbetslösheten bland den berörda personalen snarare ökar änminskar? 4, Kan vi ilängden bortse från det valutautflöde som sker på grund av att den svenskaflygmarknaden och resebyråerna domineras av utländskt intresse? 5, Kan etteventuellt nytt svenskt charterbolag räkna med samma välvillighet vad gällerÄtlantflygningar som bolag i ? 6, Hur skall vigöra för att inte dumpingpriser exempelvis berörda flygbolag emellan äventyrar flygsäkerheten för svenska resenärer? tackar jag statsrådet för svaret. Jag beklagaratt det var en aning tunt, men jag hoppas att statsrådet vill belysa de frågorsom jag nu tvingats ställa. i har i sittanförande ställt en rad frågor. En del av dem anser jag mig ha besvarat iinterpellationssvaret, men det kan måhända ändå finnas anledning att återkommaoch något ytterligare beröra dem samt om möjligt även besvara någon av de andrafrågorna. Den första frågan som ställde handlade om"otaliga uppgifter", som sade, rörande differenser itolkningar de nordiska länderna emellan, och ville veta om jaghar undersökt riktigheten av detta eller om jag tänker göra det. Jag vet intehur mänga uppgifter har som skulle peka på differenser.