prot · FW09111 · 1973-12-31 00:00:00 — mängdproblem som vi fått överlåta till partiet att lösa. Den vägen har vi också löstmånga viktiga frågor: arbetstiden, semestern, arbetarskyddet, pensionerna ochmycket annat. Den svenska fackföreningsrörelsen skulle vara otroligt dåligtutrustad rent intellektuellt om den inte insett nyttan av det politiskainflytandet. Så dåligt utrustade är vi inte, ärade kammarledamöter. Därförfortsätter vi med kollektivanslutningen tUl det socialdemokratiska partiet sålänge vi själva önskar det. Det sker icke någon form av påtryckning frånpartiet för att vi skall göra det. Vi gör det helt av fri vilja och av rensjälvbevarelsedrift, därför att vi önskar bibehålla det politiska stöd som vi isä rikt mått har erfarit . Jag vill säga att jag är fullt medveten om att allafackligt anslutna inte har samma mening. Om en person ofrivilligt blivit medlemi en fackorganisation genom att hans arbetsgivare har avtal som säger att allaanställda i företaget skall vara anslutna till en viss organisation, så är detnaturligt att hans uppfattning inte sammanfaller med dens som frivilligt söktsig till sin organisation med den bestämda uppfattningen att anslutningen tillorganisationen är den enda vägen att förbättra egna och arbetskamraternasarbetsvillkor, löner, ja, levnadsvillkor över huvud taget Det först nämndafallet kan väl utgöra en förklaring till att även har LO-anslutna isin medlemskader. Slutligen till : Jag förmodar att herrBerndtson förstår värdet av att vi söker fä politiskt inflytande. Jag förmodaratt han ocksä är beredd att säga att han är medveten om att den fackligarörelsen haft nytta av att handla som den gjort i det avseendet. Med det sagda ber jag att få yrka avslag påreservationerna 9 och 10, så ock pä motionerna 3, 376, 540 och 543 samt bifalltill samtliga punkter i hemställan i betänkandet nr 26. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. HerrSJÖHOLM (fp) kort genmäle: apostroferade mig när det gälldekollektivanslutningen. Om jag hörde rätt, så sade han något om att jag hadeutdömt fackföreningsfolk som undermåliga. Det har jag ingalunda gjort, men jagkonstaterar att det är demokratiskt undermåligt att tvångsansluta människor. demokrati finns det bara ett sätt pä vilket en person kan förklara om hanvill tillhöra ett politiskt parti, och det är att h.?ri själv suveräntbestämmer det. Där skall vi inte ha några beskäftiga förmyndare som bestämmerför andra. Som vet, har jag varit konsekvent i det faUet ochanser att även kollektivanslutning till statskyrkan är felaktig ur demokratisksynpunkt. Jag undrar vad har för åsikt i det fallet? har från talarstolen i gamla riksdagshusetofta frågat: Vad är det för fel med ett system som garanterar den enskildesjälv att få bestämma om hon eller han vill tillhöra ett politiskt parti och iså fall vilket? Vad är det för fel på ett sådant system? LO:s egen tidningAftonbladet är motståndare till kollektivanslutningen. Är det också av någon sorts aversion rnotfackföreningsfolket? Naturligtvis är det lika litet för del Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. som frånvår liberala sida fråga om detta. Det är en demokratisk rättighet att själv fäbestämma i livsåskådningsfrågor. är motståndare till personval och detförstår jag så väl, men från en mera allmän synpunkt trorjag att det har storafördelar att människor får lov att rösta på person i stället för bara på enviss partibeteckning. i (vpk) kort genmäle; gör en skönmålning avdemokratiprocessen när det gäller kollektivanslutningen som jag inte tror gårhem ens hos de socialdemokratiska arbetarna. Vart tog exempelvis det lillarepresentantskapet vägen som beslutar för den stora avdelningen? Detta är ju enväsentlig fråga i det här sammanhanget. Jag vill nog mena att attityd attbagatellisera den här saken underlättar för de borgerliga att driva det spelsom vi påtalat i det förslag till ändrad skrivning i utskottets betänkande somvi har lagt fram här . Kan detta verkligen vara ett intresse för arbetarrörelsen?Jag tror att bör fundera på den frågan. Sedan berörde han också de demokratiska fri- ochrättigheterna. Han sade att 16 § inte har hindrat införandet av en rad nyarättigheter. Men, , det saknar väl inte heller betydelse om dennya grundlagen främjar demokratin inom arbetslivet. Frågan skall inte baragälla om grundlagen utgör ett hinder eller inte. Det är inte heller enbartfråga om uppräkningar, utan det är framför allt fråga om ett viktigt område isamhället, nämligen arbetslivet, som vi menar verkligen behöver demokratiseras. HerrHENNINGSSON (s) kort genmäle: Jag vill först säga till iLinköping beträffande resonemanget om representantskapen att också utvecklingendärvidlag är en fullt klar följd av ett demokratiskt handlande. Vet herrBerndtson någon mer koncentrerad demokrati i det fallet än , som hansjälv tillhör? Är det något fel pä den? Har man överlämnat till någon attföreträda ens mening är det naturligt att denna också gör det! Jag har inte heller sagt med mitt inlägg att det intebehövs någon specifikation i grundlagarna av fri- och rättigheter, men jag harsagt att jag är rädd för alltför starka preciseringar - därför att de kananvändas till att förhindra en fortsatt utveckling på detta område. När man vet att den fackliga rörelsen fattar sina beslutår betraktar jag det som en grov nedvärdering av kvaliteten hos defackligt anslutna att skriva på följande sätt, : "Den kollektivanslutning som sker till detsocialdemokratiska partiet via fackförbunden är en skamfläck på vårtdemokratiska folkstyre och blottar en överförmyndarmentalitet som i demokratinsnamn måste bannlysas. Det är att grovt undervärdera den politiska mognaden hossvenska medborgare att beröva dem den självklara rätten att helt på egen handfå bestämma om de vUl tillhöra ett politiskt parti och i så fall vilket." HerrBERNDTSON i (vpk) kort genmäle: Fru talman! Visst ärrepresentantskapen lika väl som parlamentet en form av demokrati, herrHenningsson. Men ser inte någon skUlnad mellan de frågor sombehandlas i den representativa demokratin? Jag anser att det är en betydandeskillnad mellan att ansluta folk som medlemmar i ett politiskt parti och attexempelvis anslå medel till samma politiska parti. () kort genmäle: Jag är glad att läste upp vadjag skrivit i motionen, för jag hade glömt det. Jag tycker faktiskt att det läträtt bra, och att vartenda ord var perfekt rätt. Det är precis på det sättetsom det förhåller sig! Att kollektivansluta en människa är att undervärdera denenskilda människans egen suveräna rätt att besluta. Svara på frågan, : Vad är det för fel påett system som ger den enskilde själv den suveräna rätten att besluta om honeller han skall vara med i ett politiskt parti och vUket? Det är väl ändå detnaturliga tillvägagångssättet! Vad är det för fel på det? Varför skall manförgripa sig på människorna och ge en del pampar inom fackförbunden rätt att päett möte där kanske 20 personer är närvarande ansluta tusentals andra, som inteens vet om att detta sker? Jag tycker att jag har uttryckt mig alldeles riktigt imotionen, . Hur förklarar att är motståndare till kollektivanslutning? Det kan inte bero på någonaversion mot fackföreningsrörelsen. Förnuftet segrar sä småningom men det gårlångsamt för en del och det finns numera fackförbund som också är motståndaretill kollektivanslutning. Hur förklarar det? Det kan inte beropå att de vill komma ät fackföreningsrörelsen! Nej, , det finns bara ett riktigt sätt attbli medlem i ett politiskt parti, nämligen att man själv vill bli medlem.Självfallet kan ingen annan besluta om det, och det är en skamfläck i endemokrati att ha ett sådant system. Och det förhållandet att hjälpt till med kollektivanslutning i 48 är är verkligen betänkligt! () kort genmäle: Till att börja med vill jag påpeka attkollektivanslutningen inte sker på fackförbunden, utan i avdelningarna. Och dåmedlemmarna vet att dessa saker skall tas upp och diskuteras päårsmötet eUer pä mötet har var och en som är intresserad möjlighetatt gå dit. Om man inom vissa organisationer kommer till den uppfattningen inte vill kollektivansluta sig är det en fullt demokratisk rättighet förmajoriteten att bestämma: Vi vUl inte vara med! Och ansluter man sig inte.Medlemmarna har intresse av detta -de har i otaliga fall funnit att de harnytta av avdelningarnas kollektivanslutning men detta viU man nu förbjuda igrundlag. Sedan vUl jag säga till i att viväl ändå kan vara överens. Eftersom man även på den kommunistiska sidan ärverkligt intresserad av att genom fackföreningsrörelsen få politisktinflytande, borde väl kunna begripa varför vi vill göra allt vadvi kan Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdags-or-dning m. m. - lika välsom ni viU göra allt vad ni kan - för att få ett sådant inflytande. Hade nisuttit i majoritetsställning, hade ni säkert förstått detta på ett helt annatsätt. ------- Sverigegår att ge sig själv en ny konstitution rned sammalikgiltighet som om det rörde en ny hvsmedelsstadga." Omdömet i frågafinns i professor nyutkomna bok , folket ochetablissemangen. Professorn har redan apostroferats här av iEskilstuna. Det citerade uttalandet är en beskyllning mot svenska folketsintresse - eller rättare sagt brist på intresse för de stora frågor som rymsinom våra grundlagar och som vi behandlar i vår riksdag. Tyvärr har vi som är engagerade i offentligt och politisktarbete en känsla av att professor omdöme i viss utsträckning kanvara riktigt. Kan det bero på att vi begåvats med fred ochskonats från stora omstörtande katastrofer och att vi därför sätter mindrevärde på vad vi äger? Ändå är det skydd som grundlagarna vUl ge varje medborgaresamt de fri- och rättigheter sorn dessa lagar garanterar för vårt folk avutomordentligt värde. 1 fråga om medborgerliga fri- och rättigheter anser jagdet betydelsefullt att ett enigt konstitutionsutskott nu beställer en utredningom utökning av dessa rättigheter. Tydligen är det också av stor vikt att enutvidgad information till allmänheten ges i dessa frågor. En total grundlagsreform sådan som den vi diskuterarhör tUl de viktigaste lagstiftningsuppgifter som har. Genomförandetav sådana reformer har samband med förändringar i samhällshvet i stort.Lagförslaget blir av förklarliga skäl mycket omfattande och rymmer en mångfaldavvägningsfrågor av såväl principiell som formell karaktär. Åtskilliga av dessaspörsmål berörs i denna debatt av andra företrädare för . Jagansluter mig självfallet till den grundsyn på det aktuella förslaget sompresenterats av herrar , och . För min del vill jag särskiltunderstryka det angelägna i att ett tUlfredsställande grundlagsskydd för demedborgerliga fri- och rättigheterna eftersträvas. Jag vill ytterligareutveckla några punkter i utskottets betänkande. Den aktuella totala grundlagsreformen har främst tvåmotiv. Det första är att ersätta den nuvarande författningen, som bygger påmaktdelningsläran, med en konstitution som är grundad på folksuveränitetensprincip. Det andra är att reglera monarkens ställning på ett sätt som bättreöverensstämmer med utformad praxis och med pariamenta-riskt demokratisktstatsskick. Vid de överläggningar mellan riksdagspartierna somföregick grundlagberedningens tillsättande uppnåddes enighet om behovet av entotal författningsreform. Partierna blev också ense om att den nya författningenskulle komma till uttryck i grundlag. Det innebär bl. a. att den redan sedanlänge i konstitutionell praxis rådande principen att Konungen saknarsjälvständiga maktbefogenheter skulle inskrivas i konstitutionen. De av statschefens funktioner som har sin grund iKonungens traditionella ställning såsom innehavare av regeringsmakten går inteatt förena med ett parlamentariskt system. För en del har strävan uppenbarligenvarit att helt avskaffa monarkin. Det må då erinras om att av remissinstansernahar endast en, nämligen LO, hävdat att den nya författningen måste leda tillmonarkins avskaffande och övergång till republik. Sådana synpunkter harglädjande nog inte vunnit utskottets bifall. I propositionen uttalas attkonungadömets bevarande är en given utgångspunkt vid utformningen av enny författning, orn denna skall få önskvärt stöd i folkopinionen. Jag är, frutalman, helt överens med utskottsmajoriteten i detta avseende. Enligt propositionens förslag skall Konungen ha ställningsom symbol för riket och fullgöra representativa uppgifter. Denna ståndpunkt,om vilken utskottet sålunda är enigt, är resultatet av en kompromiss som inom grundlagberedningennåddes . Enighet kunde då uppnås om vissa grundsatser beträffandestatschefens ställning, bl. a. att rikets statschef allt framgent skall vara enkonung, att denne skall vara ordförande vid konseljer, fortlöpande skall hållasunderrättad av statsministern om rikets angelägenheter, presidera vidutrikesnämndens sammanträden, förklara riksmötena öppnade och föra ordet vidsärskild konselj när regeringsskifte äger rum. Däremot skall Konungen ej tagabefattning med regeringsbildningen, och befälet över krigsmakten skall utövasav regeringen. Det är enligt mm mening glädjande att en kompromiss ommonarkins bevarande kunnat åstadkommas. Beklagligt nog har enighet inte kunnatuppnås om att ändra successionsordningen sä att även kvinnlig tronföljd blirmöjlig. Majoriteten inom utskottet anser att endast manliga efterkommande äveni fortsättningen skall ha arvsrätt till tronen. Enligt vår mening finns detinget godtagbart skäl för att utestänga kvinnliga medlemmar av kungahuset fråntronföljd, och vi föreslär därför att, sedan erforderlig utredning gjorts,förslag framläggs för om kvinnlig tronföljd. Detta bör dock interabba den nuvarande tronföljarens rätt. Med det sagda ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillreservationen 40. TUlät migockså att säga några ord om högtidliga öppnande. öppnande i rikssalen har varit inramatav en högtidlighet och föregåtts av en gudstjänst i slottskapellet, därKonungen varit närvarande. Formerna för öppnande regleras inte iförslaget till ny riksdagsordning. Jag tror att majoriteten av svenska folketönskar alt så mycket som möjligt behålles av den festivitas som inramar dethögtidliga öppnandet. En högtidsgudstjänst i stil med den som försiggår islottskapellet bör också anordnas, antingen i detta eller i annat kyrkorum. Detankommer på talmannen att efter samråd med vice talmännen fastställa ordningenför öppningssammanträdet. 1 ett särskilt yttrande vid utskottets betänkande harherr och jag framhållit vår mening att öppnandet bör ges en sä högtidligform som möjligt. Beträffande ledamotsantal har jag, fru talman,anslutit mig till utskottsmajoritetens uppfattning. Enligt min mening talarvisserligen Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. åtskilligaskäl, inte minst erfarenheterna frän denna vårriksdag, för ett minskatledamotsantal. Skälen emot en minskning är emellertid också starka. Hänsynen t.ex. till möjligheten att bereda olika landsdelar allsidig representation iriksdagen är ett tungt vägande skäl i sammanhanget. Departementschefen har ocksåframhåUit att vissa möjligheter finns att på annat sätt än genom att minskaledamotsantalet förbättra arbetsförhållanden. Jag har därför funnitatt de överväganden i fräga om antalet riksdagsledamöter som gjordes 1972 ochsom ledde till det nuvarande ledamotsantalet 350 fortfarande stär sig och attledamotsantalet endast bör ändras till 349 enligt propositionens förslag. I propositionen föreslås att utskott och kammare undervissa förutsättningar skall kunna sammanträda . I reservationen 34kritiseras detta förslag. Där sägs att det är en viktig princip attriksdagsledamot kan delta i kammararbetet utan att hindras av annatriksdagsarbete. Jag finner att de praktiska motiv som talar för samtidigasammanträden väger lättare än principen om varje riksdagsledamots rätt attoförhindrat delta i riksdagsarbetet. Jag yrkarbifall till reservationen 34. Låt mig så avslutningsvis något kommentera min och herrMolins motion nr 1865 om regeringens normgivningskompetens. Avspecial-motiveringen i propositionen till 8 kap. 7 § framgår att departementschefenanser att t. ex. läroplanen och andra föreskrifter om undervisningens innehållfaller under regeringens restkompetens på grund av bestämmelserna ornrestkompetensen i 13 §. 1 7§ har emellertid undervisning och utbUdning angivitssom ett ämne, i vilket regeringen efter bemyndigande i lag genom förordning kanmeddela föreskrifter. Det förefaller oss något egendomligt att regeringen skallbesluta om läroplanen med stöd av restkompetensen men endast kan besluta omdetaljbestämmelser på undervisningens område efter delegation frän riksdagen.Särskilt bekymmersamt skulle det vara om inte skuUe kunna görauttalanden om t. ex. läroplanernas mål utan att gå in med lagstiftning. Det ärdärför klargörande att utskottet slår fast att även skallkunna besluta om framställningar och göra uttalanden. Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna 7, 10, 12, 17, 19, 21, 22, 26, 33, 34, 35, 36, 40 och 41. HerrWINBERG (m): Vi närmar oss nu den tidpunkt då skall fatta detförsta beslutet om den nya regeringsformen och den nya riksdagsordningen.Tidigare talare har ställt frågan om vi med den nya regeringsformenfår en grundlag med en kvalitet av hög nivå, om den nivån t. ex. kommer att nåupp till den nivå som den regeringsform har som skaU ersättas. Om detta kannaturligtvis ingen säkert säga något. Alla hoppas vi väl att sä skall blifallet, men man kan inte komma ifrån att många fruktar att det inte blir så. Förslaget till nya grundlagar är resultatet av enkompromiss mellan fyra partier. Just när det gäller grundlagarna, som skallutgöra ramen för den politiska verksamheten, får en kompromiss anses ha ettegenvärde. enkompromiss ligger alltid att ge och ta, ingen blir riktigt nöjd, kanske bliringen heller riktigt missnöjd. Många frågor som , kanske t. o.m. , har stått i fokus för den författningspolitiskadebatten bhr nu lösta, förhoppningsvis . Andra frågor, t. ex. de viktiga frågor som gäller degrundläggande fri-och rättigheterna, kommer - hoppas vi - att fä sin merdefinitiva lösning . Ytterligare andra frågor avgörs nu till synes på lång siktmen är av den karaktären att det ändå finns skäl att ifrågasätta om de intekommer att aktualiseras inom en mer eller mindre snar framtid. Det vore, fru talman, frestande att något närmare beröraåtskUliga av de många frågor som ingår i detta lagstiftningskomplex. ex. frestande att beröra frågan om obligatorisk lagrådsgranskning, som enminoritet i föreslår återinförd i någon form. Om detöver huvud taget skall tas hänsyn tiU remissutfall i några frågor är väl dettaen fråga där remissutfallet borde väga tungt, eftersom det har varit praktiskttaget entydigt. Vi har också under denna vår fått erfarenhet i utskott ochkammare av åtminstone ett stort lagstiftningsärende där lagrådsgranskning hadeunderlåtits. Jag tänker på ändringarna i hyreslagstiftningen. Erfarenheternavar inte goda. Det vore också frestande att ta upp frågan om förankring igrundlagen av domstolarnas instansordning, som är en fråga av avsevärdprincipiell räckvidd. Likaså hur reglerna skall utformas så att domstolarnasoavhängighet på ett helt otvetydigt sätt kan upprätthållas. Domstolama får intepolitiseras, sade statsministern i det första anförandet i denna debatt.Kammaren står sannolikt helt bakom det uttalandet. Ett bifall tiU reservationen24 skulle ge den principen en starkare förankring i verkUgheten. Det vore också frestande att ta upp frågan om huruvidautskottssammanträde skall kunna ske under kammarplenum. Det är ytterligare enfråga där många synpunkter skulle kunna läggas och som på sitt sätt är av storprincipiell räckvidd. Det vore, efter anförande, ocksåfrestande att ta upp frågan om kollektivanslutning tUl pohtiskt parti. sade att han verksamhet för att kollektivanslutamänniskor ännu inte inser det anstötliga och odemokratiska i att anslutamänniskor till visst parti, även om de inte önskar det. Jag utgår från attandra talare bl. a. kommer att beröra detta . Jag skall, fru talman, emeUertid inte gä närmare in pädessa frågor utan i stället ta upp en annan, nämhgen den som gällerstatsskicket och statschefen. största minoritetsparti, dvs. regeringspartiet,har i sitt program sedan många decennier kravet att vårt statsskick skaUförändras från monarki till republik. Moderata samlingspartiet däremot anseratt det monarkiska statsskicket sådant det har utformats i praxis i vårt landär att föredra. Vi vill ha en konstitutionell monarki. Den s. k.Torekovskompromissen innebär nu att den monarkiska statsformen behälls. Detuttrycks av föredragande departementschefen i propositionen 90, där det bl. a.sägs att visserligen anser många att det ärftliga Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. kungadömetär ett främmande inslag i det demokratiska statsskicket men att ä andra sidanmonarkin obestridligen har stöd hos betydande folkgrupper. Departementschefenskonklusion blir den har citerats vid flera tUlfällen attkungadömets bevarande är en given utgångspunkt vid utformningen av en nyförfattning om författningen skaU fä önskvärt stöd i och ifolkopinionen. Detta är utan tvivel ett riktigt konstaterande. Mänga önskar säkert att frågan om statsformen med dettaskulle vara löst . Andra menar ändå att frågan ideligen ånyokommer att aktualiseras. Att döma av en del uttalanden som har förekommit i denoffentliga debatten efter Torekovskompromissen och efter det att propositionen90 lagts på bord kan det inte uteslutas, att det är de senare somfår rätt. Fullständig enighet mellan partierna, om vUka uppgifterstatschefen-monarken skall ha, har icke uppnåtts, även om enigheten sträckersig rätt långt. Monarken skall självfallet inte ha någon politisk maktutövning.Men eftersom monarken enligt regeringsformen skall vara rikets statschef, halandets högsta värdighet som det står i propositionen, så måste han ganskanaturligt ha någon form av anknytning till landets styrelse och kännedom ochinformation om landets viktigare angelägenheter. Det finns skäl som talar föratt han har anknytning tUl rikets styrelse, till regeringsarbetet och tiUregeringsbildningen. I viss utsträckning får han det genom Torekovskompromissenoch genom de partUedaröverenskommelser som därefter har träffats och på vUkapropositionen delvis grundas. Det är dock i två avseenden där enligt min meningdenna önskvärda anknytning hade kunnat ske pä ett bättre sätt. Det ena gällerbefattningen med promulgation av lagar och undertecknandet av vissa expeditioner,det andra är frågan om vilken funktion kungen skall ha i samband medregeringsbildningen. Om statschefen medverkar i riksstyrelsen genomundertecknandet av vissa expeditioner m. m., kan detta inte innebära att hantilläggs någon reell beslutsfunktion. Däremot förankras beslutens så att sägaformella del i den funktion i samhället som statschefen utövar och som har sittvärde inte minst av att denna funktion står vid sidan av den politiskamaktutövningen och de växlingar i den mellan olika åsiktsgrupperingar som kanoch också bör ske i en modern demokrati. De här frågorna behandlas ireservationen 16. Jag kan i övrigt hänvisa till den. En annan uppgift för statschefen borde kunna vara att hanskaU ha någon funktion i regeringsbildningen. Med den utformning förfaringssättetvid regeringsbildning nu får enligt den nya regeringsformen finns det skäl -just för att knyta statschefens funktion tUl viktigare angelägenheter i riket att låta statschefen efter samråd med företrädare för partigrupperna och överläggningarmed talmannen och vice talmännen avge förslag till på statsminister.Eftersom skall pröva förslaget genom omröstning och sålunda kan fälladet kan en sådan ordning knappast anses innebära att statschefen tillägges enpolitisk maktutövning. Det kan inte gärna bestridas att statschefen såsom ståendevid sidan av partierna har goda möjligheter att spela en neutral roll vidöverläggningar Det är flera remissinstanser, bl.