prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är riktigt att Remmene tydligen har blivit ettspecialfall, och det har, som jag ser det, berott på valhänthet i handläggningen.När beslutet var fattat i insåg inte handläggarna att arbetet påförvärv av marken måste föregås av arbete på att återvinna folkets förtroende.Nu skedde det motsatta, och den bedövande chocken av beslut fattat på felaktiga grunder, som man Omersättning till affärsidkare för skada vid avstängning av gator i samband medbyggnation upplevdedet - följdes av ett slag i ansiktet då skjutfältsdelegationen fick ensammansättning som gjorde den belastad från början. Sedan har man radatmisstagen efter varandra tUls situationen nu alltså är den att man måstetUlgripa expropriationsförfarande mot strängt taget samtliga markägare. På dehär två åren har man lyckats förvärva fem fastigheter av minst 120 berörda. Detär mindre än det antal som rimligen normalt skulle ha omsatts under entvåårsperiod. Jag vill, eftersom vi kommit in på Remmenefrågan, vädjatUl statsrådet att just i Remmene göra ett personligt ingripande därför attstatsrådet själv är en av de personer som fortfarande har förtroende i bygden. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om ersättning till affärsidkare för skada vidavstängning av gator i samband med byggnation Herr civilministern erhöUordet för att besvara () i kammrens protokoll för den 21februari intagna fråga, nr 104, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt lägga fram förslag som möjliggör ersättning tiU affärsidkare som Udituppenbar skada på grund av längre tids avstängning av gator i samband medbyggnation. Frågan om ersättning till affärsidkare som lidit skada pågrund av sådana åtgärder avser prövas enligt vad som gäller inomskadeståndsrätten. Jag vill upplysa om att i rättspraxis finns fall i vilkarörelseidkare erhållit ersättning på grund av svårare avbräck i rörelsen tUlföljd av gatuarbeten än som med hänsyn till omständigheterna bort tålas utangottgörelse. Någon särskild reglering av dessa skadeståndsfrägor är motden bakgrunden enligt min mening inte påkaUad. Jag ber att få tacka för svaret pä frågan. Det är många företagare och speciellt affärsidkare som isamband med avstängningar av gator - det kan vara på grund avbyggnadsarbeten och det kan vara på grund av gatuarbeten - fått sinainkomstmöjligheter starkt beskurna. Jag känner till fall där t. o. m. två gatorstängts av praktiskt taget helt och där affärsidkareverkligen kommit i kläm men där det hittiUs inte har gått att träffa någonöverenskommelse om ersättning för lidna förluster, trots att det gått så långtatt vederbörande efter något års avstängning tvingats upphöra med sinverksamhet. Jag hoppas att det svar som jag här fått skall underlättaför dem som hdit skada att få ersättning, om det nu skall ske genom denmyndighet som medgivit avstängningen eller genom överenskommelse med den sombegärt avstängningen. Överläggningenvar härmed slutad. betydelsen av lokala opinioner i frågor om kommunsammanläggning Herr civilministern ordet för att besvara i (c) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 108, och anförde: i har frågat mig om minprincipiella uppfattning om lokala opinioners betydelse för beslut omsammanläggning av kommuner, t. ex. såsom det kommit tiU uttryck i ärendet medKlippans kommunblock. Enligt min mening bör så stor hänsyn som möjligt tas tUlde lokala synpunkterna i kommunindelningsärenden. Den av beslutadekommunindelningsreformen håller nu på att fullföljas och i de aUra flesta fallhar det rått enighet mellan de berörda kommunerna om sammanläggningarna. Dethar emellertid inte kunnat undvikas att meningarna om den lämpligaste kommunalaindelningen i vissa fall varit delade. I sådana faU är det oundvikligt att detbeslut som måste fattas inte kan tillgodose önskemålen från alla de berördakommunerna. Regeringen måste i sin bedömning av hur sammanläggning skall skeutgå från de principer för kommunindelningsreformen som lagt fast. Ensammanläggning kan alltså inte enbart få avgöras utifrån önskemålen i en av deberörda kommunerna. Hänsyn måste också tas tUl synpunkterna i övriga kommunerinom blocket och till de regionala myndigheternas bedömningar. Ang. betydelsen av lokala opinioner i frågor om kommunsammanläggning HerrLARSSON i (c): Jag ber att få tacka civilministern för atthan svarat på min fråga, och jag vill också gärna uttala ett mycket bestämttack för civilministerns så klart redovisade ställningstagande till vad som börvara principen. Jag är helt medveten om att det är så som statsrådet sägeri resten av svaret, att det kan finnas många olika intressen som måste sammanvägasvid kommunsammanläggningar. 1 det fall som var utgångspunkten för min fråga mycket väsentliga del av den tUltänkta nya kommunen som utgörs av dennuvarande lagliga kommunen med stor majoritet i kommunfullmäktige beslutat gåfram med en anhållan om att få förbli självständig kommun. Majoriteten är 30röster mot 1 eller 96,2 procents majoritet. Därutöver har man gjort en heltregelrätt folkomröstning, som gav precis samma resultat. Det var ett mycketstort valdeltagande, och av de röstande uttalade sig för att fåbibehålla sin kommun. Det är väldigt värdefullt att man gång på gång i dennakammare det kan inte ske för ofta - framhåller att hänsyn bör tas tUl folketsi fria val uttalade önskemål. Det har också statsrådet gjort i sitt svar i dag.I det aktuella fall som varit utgångspunkten för min fråga står dessutom övrigaberörda parter och delkommunerna i den tänkta storkommunen helt neutrala, ochmot den bakgrunden framstår den unikt stora majoriteten som så mycket mer värd attuppmärksamma. Jag menar att det måste vara utomordentligt svårt för en regeringmed av väljarna bakom sig att tala om för de berördamänniskorna att regeringen Om beaktande av lokala synpunkter vid avgörande avdomkretsindelningsfrågor vet bättrevad som är dessa människors bästa. Här gäller det kommuner som med tanke pästruktur, folkmängd och ekonomi mycket väl kan fungera . Jag tillåter mig tolka statsrådets svar så att vi kanförvänta att mycket stor hänsyn kommer att tas till den lokala opinionen vidden slutliga handläggningen av det aktuella ärendet. Överläggningen var härmed slutad. §8 Om beaktande av lokala synpunkter vid avgörande av domkretsindelningsfrågor Herr justitieministern erhöll ordet för att besvarair\x Jonängs (c) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr99, och anförde: har frågat mig vilken hänsynregeringen vid avgörandet av domkretsindelningsfrågor tar till de synpunktersom anförs från lokalt håll rörande bygdens behov från rättsvårdssynpunkt och ifråga om service. När tog ställning till bl. a. fråganvilka riktlinjer som borde gälla för en översyn av domkretsindelningen betonadeförsta lagutskottet just att stor hänsyn borde tas tiU sådana faktorer som fruJonäng här nämnt. När utskottet godtog som en riktlinje att domkretsarnabör vara så stora att de bereder sysselsättning åt minst tre domare framhöllutskottet därför att tvådomardomsagor borde kunna behållas i störreutsträckning än departementschefen förutsatt. Om en domstol med två domare -varmed avses två ordinarie domare är så belägen att en indragning avdomstolen skuhe påtagligt försämra servicen för den rättssökande allmänheteneller av annan grund medföra väsentliga olägenheter för enskilda eller detallmänna, borde därför enligt utskottet undantag göras frän principen omtredomardomsagor och domsagokansli i centralort så långt möjligt behållas.Bland andra faktorer som utskottet ansåg böra påverka avgörandet är avstånd ochkommunikationer samt lokalfrågor. ansåg också att skäl av här nämndaslag kunde vara så starka att de motiverade ett bibehållande övergångsvis ävenav domkretsar som ger arbete för endast en domare. Arbetet med en översyn av domkretsindelningen är i detnärmaste slutfört. Antalet tingsrätter är 104, men beslut förehggerom att ytterligare 10 skall upphöra . Av de 104tingsrätterna har inte mindre än 17 bara en ordinarie domare, och 40 har baratvå domare. Mer än hälften av tingsrätterna är alltså så små att de har mindreän tre domare. Även när reformen är fullt genomförd torde flertalet domkretsarkomma att sysselsätta mindre än tre domare. De fattade besluten om ändringar idomkretsindelningen stämmer enligt min mening helt överens med riksdagensuttalanden. Givetvis kommer dessa uttalanden alt beaktas även i det fortsattaarbetet. Jag vill också erinra om att alla beslut angående ändringar i denjudiciella indelningen föregås av noggranna utredningar och ettremissförfarande. varvid bl.a. kommuner och andra företrädare för lokala intressen får tUlfälle framförasina synpunkter. Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på min fråga. Som justitieministern säkert förstått har frågananknytning till Västra domsaga i . Jag har ställt fråganmot bakgrund av två aktuella skeenden. Det första är den riksplanering somriksdagen beslöt om . Det andra är regeringens ovilja att lyssna påfolkopinionen i när det gäller exempelvis Alftas sammanläggning medBoUnäs, när det gäller skidproduktionen och därmed sammanhängande förvärradarbetslöshet och även när det gäUer utebhvandet av utlovad statliglokalisering. Jag skall givetvis inte gå in på de sistnämnda frågorna jagberör dem bara för att understryka hur viktigt det är för oss i attnågot positivt händer och att regeringen äntligen gör något positivt för oss. Vi skulle uppleva det som positivt att finge hakvar sin domsaga. Riksdagsbeslutet ger möjlighet till bevarande avendomar-domsagan i , Låt mig också säga att jag finner justitieministerns svartillfredsställande eftersom det visar att ändringar i domkretsindelningenstämmer överens med uttalanden, I en interpeUationsdebatt med justitieministern som jagdeltog i 1970 uttalade jag min tillfredsställelse över de överläggningarjustitiedepartementet haft med berörda kommuners företrädare när det gälldedomkretsindelningen. Även om således ett noggrant utredningsarbete hgger bakomKungl, Maj:ts beslut om ändrad judicieU indelning i såligger ju beslutet tiUbaka i tiden, och mycket har förändrats sedandess. En del av argumenten då har inte längre giltighet. har blivit regioncentrum för nordvästraHälsingland, Det innebär ett ansvar för statsmakterna att bereda invånarna sågod och mångsidig service som möjligt och att söka bevara den service somfinns. En flyttning av domsagans kansU skulle innebära bortfall av ett 10-talarbetstillfällen och kan också innebära en underminering avadvokatverksamheten. har två advokater full sysselsättning färre advokater skulle rent allmänt innebära en försämrad service. En flyttning av domsagan tUl medför försämradservice för befolkningen och långa avstånd - upp tiU - och då bör manbeakta de glesa reguljära förbindelserna. Domsagan ger full sysselsättning för en domare, ochlokalerna är ändamålsenliga. Jag talade också om argument som inte längre hadegUtighet. Jag återkommer till dem. Om beaktande av lokala synpunkter vid avgörande avdomkretsindel-ningsfrdgor Jag skall inte gå in på någon närmareredogörelse för situationen i västra . Jag viU bara sägatiU 2 protokoll 1973. Ang.handhavandet av olja inom det maskinella skogs-bmket att denför närvarande inte ger full sysselsättning för en ordinarie domare med deberäkningsgrunder vi har, som utgår ifrån det antal mål och ärenden som mananser skall utgöra underlag för att ha minst en ordinarie domare. Men dennafråga är på grund av gjord framställning under prövning i departementet. Enhgt de uppgifter jag har fått från domsaganger den fuU sysselsättning för en domare. Jag skuUe sedan vilja återkomma till de argument som varaktueUa 1970 men som inte längre har giltighet och som jag inte hann med i mittförra inlägg. När det gäller lantmäterifrågorna har de förslag omförflyttning från tiU som förelåg vid Kungl. Maj:ts beslut1970 inte förverkligats. Lantmäterikontoret är kvar i , och man anserdärifrån att det är önskvärt att fastighetsböckerna finns i , dålantmätaren nu mer än tidigare är beroende av dem för genomgång avfastigheternas inteckningsförhållanden. En av lantmäteriets specialenheter harflyttats från till och arbetar med de besvärligaarronderingsförhållandena i . Denna enhet är också beroende av attfastighetsböckerna finns på nära håll i . Ett nära samarbete försiggårmellan den specialenheten och domsagan i . Vid behov avpersonalförstärkning i samband med den pågående äganderättsutredningen iJärvsö har man tillfälligt kunnat utnyttja lantmäteriets personal. Enligt min uppfattning skulle en flyttning av domsagandirekt motverka de regionalpolitiska riktlinjerna som beslöt om . I stället för att tillföras arbetstillfällen skulle åderlåtas påarbetstillfällen. Man måste också räkna med att det blir en utflyttning,eftersom de som är anställda vid domsaga knappast kan räkna medhkartade anställningar i . Enligt min bedömning är det både praktiskt och rationelltatt bevara domsagan i . Dessutom är det helt i linje med riksdagensuttalande och det regionalpolitiska beslutet . Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang. handhavandet av olja inom det maskinellaskogsbruket Herr jordbruksministern ordet för att besvara i (s) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 74, och anförde: i har frågat mig om jaganser nuvarande bestämmelser rörande handhavandet av olja inom det maskinellaskogsbruket och beredskapen för åtgärder mot oljespUl vid olyckshändelser,ovarsam hantering etc. vara tiU fyllest. Ingripande mot oljespill i naturen kan ske med stöd av bl.a. vattenlagen och naturvårdslagen. För att skydda grundvattentäkt kan sålundalänsstyrelse förklara atti visst område skall vara skyddsområde. Därvid kansärskUda föreskrifter meddelas för att hindra vattenförorening. Tömning avolja i skogen kan beivras med stöd av naturvårdslagens bestämmelser omnedskräpning. GäUande lagstiftning ger sålunda möjlighet till ingripandenär risker för skador föreligger. De ansvariga myndigheterna följer också dessafrågor med ökad uppmärksamhet. Jag vill vidare nämna att man inom skogsbruketblivit alltmer medveten om de risker som följer av den ökade användningen avoljeprodukter. och flera andra skogsföretag har utfärdatanvisningar för sin personal rörande åtgärder för att förhindra skador tUlföljd av oljespUl. Det är viktigt att problemet med oljespUl i samband medskogsarbete bevakas uppmärksamt. föreligger emellertid enligtmin uppfattning inle något behov av ytterligare åtgärder från regeringens sidai frågan. Ang. handhavandet av olja inom det maskinella skogsbruket HerrKARLSSON i (s): Jag viU tacka jordbruksministern för svaretpå min fråga. Jag är glad över att han säger att myndigheterna följer dessaproblem med största uppmärksamhet och att han betraktar det som en väsentligsak att detta bevakas. Vi går mot ett alltmera mekaniserat skogsbruk, som innebäratt allt flera maskiner är i arbete i skogarna. Detta får man väl i stort settacceptera som ett led i utvecklingen. Maskinerna kräver dock stora mängder avdrivmedel och oljor, vilka i sin tur kräver stor försiktighet vid hanteringenför att inte skador skall uppstå i naturen. Man kan verkligen fråga sig om förvaringen avoljor och drivmedel i anslutning till arbetsplatserna är tiUfredsställande.Förvaringen sker ofta i dunkar, oljefat och s. k. farmaraggregat eller påandra sätt som verkar rätt osäkra ur hanteringssynpunkt; framför allt gäherdetta i samband med länkning. Det skall dock sägas att det på sina ställenfinns bra förvaringsutrymmen och att det har kommit fram tankningsan-ordningarsom är av mycket hög kvalitet. Jag är fullt medveten om de svårigheter somföreligger i det här fallet genom att arbetsplatserna kan varaambulerande och ibland av rätt så kort varaktighet osv., men enligt minuppfattning föreligger det ändå ett behov av och krav på bättre förhållanden. Många skogsarbetare betraktar de skador som kan uppstågenom olyckshändelse eller slarv vid hantering av ohka slags oljor som enstörre miljöfara än kalhyggena. De stora maskiner som finns i skogsbrukethar stora mängder olja enbart i sitt hydrauliska system. Även om allt fiermaskiner utrustas med ventiler i hydraulslangarna, som vid slangbrott skallstoppa maskinerna och förhindra större oljeutflöde, kan åtskilliga hter oljafrån dessa maskiner ändå rinna ut och komma ner i marken. vet vi att långt ifrån alla maskiner ärutrustade med sådana ventiler i hydraulslangarna. Då kan ett slangbrottinnebära att flera hundra hter olja rinner ut och skadar marken eUer medytvatten förs till bäckar, tjärnar eller sjöar och kan åstadkomma skador påbåde fisk och djur. Vi vet ju att bara en liter olja kan förstöra 10 000 htervatten. Man kan dåfråga sig om det ändå inte vore idé att lägga handhavandet Ang. skyddsåtgärderna mot skadeverkningar vid användningav hormoslyr och DDT-preparat inom skogsvården av oljorav olika slag inom skogsbruket under någon kontrollmyndighet. Förhoppningsviskunde skogsyrkesinspektionen vara den kontroUmyndig-het som skulle bevakahandhavandet av oljor och därmed sammanhängande frågor vid skogsavverkningar.Skogsyrkesinspektionen har ju redan tih uppgift att inspektera och varakontrollorgan inom skogsarbetet när det gäller efterlevnaden avarbetarskyddslagen och därmed sammanhängande frågor vid skogsavverkningar.Skogsyrkesinspektionen besöker ändock många arbetsplatser, och då borde dennaviktiga fråga kunna vara under dess tillsyn. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. skyddsåtgärderna mot skadeverkningar vidanvändning av hormoslyr och DDT-preparat inom skogsvården Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 9februari intagna fråga, nr 76, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt ge kammaren en redovisning av åtgärder som planeras eller redan vidtagits isyfte att skydda enskilda människor i samband med skogsvårdande insatser sombesprutning med hormoslyr och användning av DDT-preparat vid skogsplantering. Användningen av fenoxisyror och DDT regleras ibekämpningsmedelsförordningen. Särskilda villkor för hanteringen utfärdas avgiftnämnden. Anvisningar om skyddsåtgärder lämnas också avarbetarskyddsstyrelsen. Det är förbjudet att använda DDTi vårt land. En tillfällig dispens har emellertid meddelats för användning påbarrträdsplantor i skogsbruket. Särskilda hanteringsanvisningar har därvidutfärdats av domänverket, och skogsyrkesinspektionen. Om dessaanvisningar följs kan kontakt med DDT praktiskt taget helt undvikas. Det är i lag förbjudet att sprida bekämpningsmedelfrån luften över skogsmark. En parlamentarisk utredning har tillsatts för attbelysa problem i samband med spridningen av kemiska medel. Parallellt arbetaren arbetsgrupp inom giftnämnden med frågan om kunskaps- och behörighetskrav förden som handskas med bekämpningsmedel. har en proposition medförslag tUl lag om hälso- och miljöfarliga varor lagts på bord.Lagen innebär en väsentligt vidgad och skärpt kontroll över kemiska varor föratt skydda människor och miljö. FruTHUNVALL (s): Jag ber att få tackajordbruksministern för svaret på min enkla fråga. Anledningen till att den ställdes var de artiklar ochintervjuer med människor från min egen hemtrakt som stått alt läsa i våratidningar, människor som var rädda och oroade, som hade någon anförvant sjuk elleravliden i sjukdomar, vilka man trodde hade samband med eller uppkomst i attdessa människor i sitt arbete använt sig av DDT eller s. k. hormoslyrpreparat.I några fall hade man vistats i besprutat område, ätit nybesprutade bär ellerliknande. Oron gällde även framtiden för dem som hade sitt arbete i sådanaområden eller som hade att göra med dessa och andra liknande preparat. DDT-preparaten är ju numera, som statsrådet sade,förbjudna. De är ur bilden vad framtiden beträffar, frånsett att en tiUfälligdispens meddelas, vilket statsrådet också nämnde. Jag hoppas man ser till attalla skyddsåtgärder vidtas när man skall handskas med DDT. Sedan jag ställde frågan har gått, och en heldel har hänt på området, inte minst att propositionen 17 om lag mot hälso- ochmiljöfarliga varor framlagts. Jordbruksministern har här också redovisat en heldel andra åtgärder som jag inte skall upprepa. Jag är dock tacksam för att devidtagits. Värdefullt i detta sammanhang är att giftnämnden beslutathämta in och undersöka allt material beträffande de fall som omtalats frånLjusdalstrakten. Flera än jag väntar på resultatet frän giftnämndensundersökning här. Vi får se om det finns ett samband eller om orsaken är attsöka på annat håll eller eventuellt hos andra ämnen som man kommit i kontaktmed. Den nya lagen träder i kraft . Jag tycker inteom det vakuum som uppstår mellan beslutet och ikraftträdandet när det gällerlagar av denna och liknande karaktär. Men jag hoppas att gällande lag gör detmöjligt att undersöka och eventueUt förbjuda även markbesprutning, om det visarsig vara sant som tidningsartiklar redovisade, nämhgen atthandbesprutning kan så att säga bespruta den som utövar hanteringen om vindenblåser så. Kan detta medföra fara, förväntar jag åtgärder även häremot. Jag tackar än en gång för svaret. Om bevarande av bokskogsbeståndet i de sydliga landskapen Överläggningen var härmed slutad. §11 Om bevarande av bokskogsbeståndet i de sydliga landskapen Herr jordbruksministern erhöll ordet för att besvaraherr i (m) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 79, och anförde: i har frågat, vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att bevara bokskogen i de sydliga landskapen, t.ex. i och HaUand. Områden som är av väsentlig betydelse för allmänhetensbehov av rekreation eller som bör särskilt skyddas av vetenskapliga skäl kanmed stöd av naturvårdslagen avsättas som naturreservat. Lagen ger ocksålänsstyrelsen möjlighet att meddela föreskrifter för arbetsföretag som kanskada landskapsbilden. Med stöd av dessa bestämmelser och på annat sätt haråtgärder vidtagits för att bevara eller kontrollera skötseln av ca Om bevarande av bokskogsbeståndet i de sydliga landskapen I den mån de naturvårdande myndigheterna finner det lämpligt kande med stöd av naturvårdslagstiftningen vidta åtgärder för att bevaraytterligare bokskogsområden. har efter en särskUd utredning föreslagitvissa åtgärder för att bevara bokskogen för framtiden. Förslaget innebär ihuvudsak att staten bör lämna bidrag tiU plantering och skötsel av bokskog.Förslaget har remissbehandlats. Flera av remissinstanserna påpekar att deföreslagna åtgärderna inte innebär något skydd mot avverkning av denbefintliga bokskogen och att åtgärder för sådant skydd bör vidtagas antingenmed stöd av naturvårdslagen eller på annat sätt. utredning kommer att övervägas i sambandmed översyn av naturvårdslagen och skogsvårdslagen. i (m): Tack för svaret, statsrådet! Det ger vid handen att det redan finns bestämmelser somlänsstyrelsen kan benytta sig av. Men som också anförs i anslutning tillutredningen om "bokskogens bevarande" är de reglerna inte tUlfyllest, och vet vi att en avsevärd avverkning är pä gång. Sedan utredningenom bokskogens bevarande initierades 1964 har bokskog skattat åt förgängelsen. Det bör väl i speciell grad intresserajordbruksministern att under den senaste generationen av Hallandsbokskogar avverkats. Det är klart att det ger ett allt sämre utgångsläge föråtgärder ju längre man väntar med att ta itu med problemet. har frågan legat , och ingenting har skett.Det är naturligt att avverkningen är stor, eftersom man kan få statsbidrag tillnyplantering av barrskog men inte av lövskog. SkaU vi nu invänta resultatet avnya utredningar, som skall remissbehandlas, och alltsammans skall vägas in ien proposition, kommer det att ta . Kunde inte jordbruksministern tänkasig några interimistiska åtgärder under den tiden vi väntar? Detta är enriksangelägenhet. Skulle man inte kunna tänka sig att man höjde ambitionsgradenbeträffande domänverkets skogar, så att man hade praktiskt tagetavverkningsstopp av bokskogsbestånd tills vi vet hur vi skall åtgärda den härfrågan? Som jag sagt i mitt svar har vi redanmöjligheter att skydda bokskogen genom naturvårdslagen, antingen genom att maninrättar naturreservat eller genom att man meddelar skydd för landskapsbilden.Det har utnyttjats, men det kostar pengar.