prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Det skulle inte förvåna mig om den publik someventuellt följer denna debatt i radio och TV eller våra ärade besökare påläktaren finner denna debatt underlig på många sätt. Kunde jag bidra till attskapa klarhet för dem som lyssnar på oss vore jag glad. Jag tycker nämhgen attdet är litet nedsättande för svensk parlamentarism med en debatt på detta plan, VUket är nu läget? Utskottet vill uttala sig för principenom sänkning av pensionsåldern till , för förbättring av nuvarandepensioner, för radikala åtgärder tUl invalidernas fromma och för ökademöjligheter till rörlig pension. De borgerliga säger: "Vi vill ha ettprincipbeslut om att pensionsåldernskall sänkas till ," Men man vill inte ange när Sänkningen skall ske.Kommunisterna går raka spåret och kräver beslut om sänkning från en visstidpunkt. Jag har respekt för kommunisternas hållning, även om jag inte gillarderas framgångsmetoder. Deras hållning vittnar om att de är beredda att ta allakonsekvenser av det resonemang de för, vilket däremot de borgerliga inte villgöra eftersom de ingalunda talar om beslutet skallverkställas. Läget är ju följande. Det har i påkallatsutredning om sänkning av den allmänna pensionsåldern. En utredning i vilkenalla partier utom kommunisterna är med arbetar sedan ungefär ett och ett halvtår tiUbaka och har gjort klart att man hoppas vara färdig vid årets slut.Socialdemokraterna vill vänta på den utredningen, som enligt sina direktivskall behandla inte bara frågan om sänkning av pensionsåldern utan även en radandra stora frågor nästan alla ytterligt kostsamma. Och en fråga somutredningen skall titta på är pensionsnivån, som får större betydelse ju lägrepensionsåldern sätts, I sak är alltså alla partier överens om att den allmännapensionsåldern skall sänkas till . Den stora majoriteten i denna riksdagvill ingalunda spika tidpunkten . Hela denna väldiga majoritet,socialdemokrater och alla borgerliga partier, vill invänta utredningen ochsedan behandla frågan. Då tycker jag att socialdemokraternas hållning har enhelt annan kvalitet än de borgerligas. Det finns ju ingen splittring i landetkring själva principfrågan om en sänkning till . Det är en tidpunktsfråga,som ytterst blir en resursfråga och också i viss mån en fråga om avvägninggentemot andra saker. Då blir man litet förvånad när den värderadekammarledamoten går upp och talar så varmt för den borgerligalinjen. Jag vet inte att de borgerliga tidigare när de har krävtutredning har talat om att man på förhand skulle fixera datum. Den tanken haralltså kommit upp . Man har krävt utredning, det krav som man har ställt harvillfarits av regeringen och utredningen pågår. Då skallman plötsligt sätta sig pä utredning, direktiv och alltsammans och slå fast attnu skall det här ske till varje pris - utan att man talar om när det skall skeoch pä vilka villkor. Det måste skapa en egendomlig situation för ,som sitter med i utredningen och som har tagit utredningsuppdraget utifrånföreställningen att den skulle göra ett jobb i enlighet med direktivens andaoch mening. Jag uppfattar som en mycket god analytikeroch dessutom som en redbar människa, vilket jag säger på fullt allvar och inteför att stryka honom medhårs. Jag sätter bl, a, stort pris på hans sätt attdiskutera i utskottet och i utredningen. Jag tror inte att han tänker sälja sinsjäl för denna grynvälling som de borgerliga kokar ihop. Nej, det här är gamleBraskens situation, förestavad av att vi har några månader kvar till valet. Det är ju ingen hemlighet att ett visstpartis råa spekulation i valet har tvingat andra in i samma spekulation, mensvenska folket skall naturligtvis få veta inför valet vad det är fråga om. Detskall inte bh någon oklarhet på den punkten, tror jag. Det kommer inte att bliplats för buskagitation av någon betydelse i den har frågan. Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. förhoppningär att svenska folket skall le åt en linje som innebär att man strax innanutredningen är klar skall avgöra frågan principiellt, en detalj vars avgörandeinte får någon praktisk betydelse för sakens gång. Det är en principskillnad mellan kommunisternas hållningoch de borgerligas, och den är ganska viktig. Kommunisterna kan gå ut och säga;"Vi vill ta tjuren vid hornen och bestämma en viss tidpunkt." Men förde borgerliga är det precis lika oklart med tidpunkten som för socialdemokraternasdel. säger - jag tror att jag kan citera honomganska ordagrant fast jag inte är stenograf; "Om vi fått en klarareskrivning från socialdemokraterna, skulle jag för min del ha avstått från attreservera mig." Det skulle peka på att han inte är bunden av enpartilinje, vilket i så fall gör saken än värre för . Jag tror ändåatt han känner sig bunden. Men kan vår skrivning vara klarare än den är? Somfru påpekade har vi inte nöjt oss med den allmänna pensionsåldernssänkning i socialdemokraternas skrivning, utan vi har också anfört andra sakersom vi upplever som ungefär lika angelägna. En del av dem står i direktrelevans t. ex. pensionsnivån tUl pensionsåldersfrågan. tyckte - fast det är kanske mera en margineUfråga i den här debatten - att svårigheten att få jobb är ett skäl för attskynda på med en sänkning av allmänna pensionsåldern. Jag har väl ingenanledning att a priori motsäga honom. Men jag delar i Stockholmsätt att resonera. Jag vill nämligen göra allt för att detta samhälle skallbereda arbete åt alla som vill och kan arbeta. Jag vägrar att koppla ihopfrågan om pensionsåldern med frågan hur man skall lösa sysselsättningsproblemen,eftersom det vore en socialt felaktig hållning. Mer och mer bhr vi på det klaramed vad arbetet betyder för människorna även i högre ålder. Att vi har ensituation just som är litet besvärande och som gör att intressetfokuseras pä de äldre när det gäller sysselsättningsproblemen är en sak. Mendet får inte föranleda , tycker jag, att tappa bort de bärandeprinciperna i vår sociala och arbetsmarknadspolitiska hnje, en hnje som vi,enhgt vad jag uppfattar, förut alltid varit överens om här i landet. Jag vill berätta att så tidigt, om jag minns rätt, som1944 hölls det en konferens i , arrangerad avArbetsgivareföreningen, där LO och, om jag inte tar fel, också TCO var med jag har bara ett par punktminnen klara. Men vi tog upp frågan om vi skaU ha enfast pensionsålder och om vi skulle anse att man har rätt att skicka hem folknär de har nått pensionsåldern även om de inte då viU bh pensionerade och ävenom de kan arbeta. Det var den gamle direktören som var ordförande. jag blev på ett tidigt stadium överens om att vi skall ha en fastpensionsåldersgräns, att vi skaU ha denna absoluta rätt för människorna attlägga av om de vill. Men vi var hka överens om att det var vår skyldighet attförsöka ha en arbetsmarknad som står till förfogande med arbetsuppgifter ävenför den pensionär som vill fortsätta arbeta. Det var länge sedan vi kunde varaöverens om det. Jag uppfattar det närmast som litet farligt ochreaktionärt nu syftar jag inte alls på personligen - attdiskutera som han gör. Jag vill slå vakt om den princip jag här har talat om,och följaktligen vill jag ha andra motiv förden lägre pensionsåldern, som jag anfört i den gamla . Så sade från vpk - han var inte heltkristallklar i detta stycke någonting om att det var undanmanövrer frånFredriksson och , men han ville inte genera oss. Jag hade då inte yttratmig, och jag förmodar att syftade på mitt resonemang i utskotteteller möjligen i tidigare motioner, och därför skall jag gå in litet på dettaockså. Han sade bl. a. att jag sagt att vi får ingen reformom vi bara väntar på att få råd. Det var i och för sig ett korrekt citat, mendet var insatt i ett litet felaktigt sammanhang. Det var när vi i den gamlariksdagen 1969 behandlade en motion som jag och 24 andra socialdemokrater hadeväckt om utredning om sänkning av pensionsåldern. Jag hade nog fått 124 med påden motionen om jag hade velat, men jag måste sätta stopp någonstans och detblev vid 25. Så det har faktiskt funnits ett utbrett intresse blandsocialdemokratiska riksdagsmän för den här frågan också, det kan jag försäkraherr , även om han och jag kanske kamperar ihop utan att det pänågot sätt har blivit en union i den här frågan. Vad sade jag då i den debatten och som ocksåknyter an till? Jag krävde en utredning av frågan om sänkning av allmännapensionsåldern. fanns inte LO-överenskommelsen . Då sadeutskottets talesman till svar att det behövs ingen utredning; får vi pengarnaså är det bara att sätta i gång. Jag sade då att vad vi måste ha är enplanering av ekonomin så att vi kan verkställa förslaget. För väntarvi bara på den dagen när man kan konstatera att det är pengar över, då blir detaldrig gjort. Det tycker jag att man kan stå för än , för det blir aldrignågra pengar över om man inte planerar för utgifter. Det var detta jag var angelägen att klara ut isammanhanget. Annars tycker jag att i och jag är rörandeöverens om det allra mesta här. Sedan gäller det då om vi för gruvarbetarna skall ha enlägre allmän pensionsålder. 1969 rörande utredning omsänkning av den allmänna pensionsåldern anförde vi den uppfattningen att detinte är den rätta vägen att gå fram gruppvis för att lösa det problem som manvill lösa, när man kräver en sänkning av gruvarbetarnas pensionsålder. Vimenade att skall man komma åt det problem man vill komma åt måste man delsbehandla individen just som individ hälsa och allt detta dels se tUlindividens arbetsuppgift. Och som jag tror att sade i sittsenaste inlägg vet vi ju att "gruvarbetare" är lika oegentligt såsomterm som beteckningen "sågverksarbetare" skuUe vara i detta sammanhangför aUa som är sysselsatta inom sågverksindustrin. Jag är övertygad om och vill jag gärna polemiseralitet mot - att just de problem som talat om här ieftermiddag löser man bäst genom att pröva individens situation. Dä gäller detbara att ha en möjlighet till förtidspensionering som är så tilltagen att denrymmer tillräckligt. Vid en generell gruppensionering kan vi aldrig fä en sådangenerositet att vi träffar individernas situation tUlfredsställande. Vad herrHagberg är orolig för är att om vi inte avgör gruppvis så bhr Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. det intenågonting av med en lösning. Jag skall gärna medge att det finns frågor där jag- och hela LO-rörelsen - med all rätt haft anledning att resonera så. Men detvar närmast . vet folk på ett helt annat sätt hur de skall ta tiU varamöjligheterna, och det är en helt annan attityd dels från , som är denbeslutande församlingen, dels från byråkraterna, som verkställer de pohtiskabesluten. Därför har man inte anledning att se så pessimistiskt pä frågan. Jag vill alltså hävda att detta att inrikta sig på grupperär faktiskt att vara mindre radikal. Det är klart att det låter bra att gå utoch säga: skall gruvarbetarna fä sänkt pensionsålder. Men då måste vi göralikadant med alla andra grupper som inrymmer personer och funktioner med hårdajobb, och då är det inte längre fråga om arbetsförhållandena, om pressen påindividen, utan om att mer eller mindre sänka den allmänna pensionsåldernytterligare, och sä har vi hela problematiken med differentieringen kvar i allafall. talar om mUlimeterrättvisa han syftar dåjust på den individuella behandhng som jag här har talat för - och säger attdet är ett sätt att skjuta ifrån sig reformerna. Jag hävdar, , attdet är inte signifikativt för politiken vare sig här i eller hos deadministrerande myndigheterna att resonera på det sättet. TUl sist, herr talman, två små saker jag tror att fruHåvik nämnde den första. Man försöker framställa det så att borgerligheten,synnerligast , haft en enorm reformvilja och åtrå påpensioneringsområdet under det att socialdemokraterna sitter här som det störstapartiet och bromsar. Men den minsta eftertanke måste göra klart att om vi intehade lagt fram förslaget om ATP och fått i gång det systemet 1960, så hade viinte haft en rimlig chans att resonera pensioner på den nivå där vi diskuterarfrågan . Vi hade haft jätteproblem. LO kunde häromsistens fä till stånd ett avtal om pensionvid ett avtal med fina saker men tyvärr också med sämre saker änpä tjänstemannasidan. När vi fick det avtalet var det inte bara och inte ihuvudsak - jag darrar inte på manschetten när jag gör det påståendet -tack vareLO-rörelsens styrka. Den har varit stark , men det har ändå varitomöjligt för oss att resonera med och arbetsgivarvärldenpå samma sätt som tjänstemännen kunnat göra. De har alltid haft det såpat ochsmort i portgången, och de har haft lätt att bli förstådda. Vi däremot harkämpat förgäves med nära nog allting, och vi har fått vända oss till riksdagen.När det nu lossnade på härledde jag det ur två fenomen.Det ena var att det hade skett en sådan radikalisering i den allmännaopinionen, en sådan attitydförändring till mycket i arbetsgivarvärldenspolitik, att man måste börja se om sitt hus. Man fick, som jag brukar säga,börja att bh salongsfähig i Socialsverige. Det var det ena. Det andra och avgörande var inte att detfinns en betydande borgerlig minoritet i utan att vi gav besked ochsade, att om ni inte tar detta på allvar, så blir det en lagstiftning. Det hadevi nämligen under hand kommit överens med regeringen om. Jag kan försäkra dennakammare och detta härliga svenska folk, att vi hade haft enlagstiftning , om arbetsgivarna inte hade sagt ja. Detta har fleratidigare talare varit inne på. Jag lyssnade t. ex. mycket gärna på herrCarlsson i hör nu på vad jag säger, vännen som gavuttryck åt precis samma anda som har legat bakom LO:s attityd som har fåtten lösning på avtalsplanet. Men den omständigheten att problemet för löntagarnanu är löst på visst sätt på avtalsplanet innebär inte att frågan ompensionsåldern i lagstiftningen är avvecklad. Det är bara det attvi måste få göra det nödvändiga utredningsarbetet. När jag inledningsvis sade några hårda ord om en vissförsumpning i politiken, så gjorde jag det därför att det skulle vara merahedrande för denna riksdag att göra klart för svenska folket att aUa partier äröverens om att nu ta i på skärpen med dessa problem så fort som möjligt. Men att i den kommande valrörelsen framställa socialdemokraternasom negativister i denna stora reformpohtik är ju orimligt. Det tror jag ocksåatt vi alla är överens om, även om vi smågrälar om litet av varje. Liksom många andra pensionsdebatter undertidigare år startade också denna med en debatt i sakfrågan, men slutar densom en rent partipolitisk debatt. sade exempelvis att det finnshelt andra kvaliteter i socialdemokraternas ståndpunkter än i de övrigapartiernas. Och använde samma ord som hon använt så många gångertidigare, då hon graderat andra partiers reformvilja, nämhgen att det är ettspel för galleriet. Det är alltid så att och framförallvarligt menade förslag utan några som helst biavsikter och utan tanke påförslagens politiska effekt, medan de andra partierna alltid anlägger politiskaaspekter pä och har pohtiska bitankar med sina förslag. Jag viU emellertid bestämtsäga att bakom de ståndpunkter som vi från mitt parti har tagit finns det enpohtisk vilja att nu fatta beslut i en central social fråga. Den viljan tUl ettpensionsbeslut har funnits många tidigare är. Den har funnits valår och ickevalår, och den kommer att finnas tiU dess reformen är beslutad. ; Kan vår ståndpunkt vara klarare än den är utskottsmajoriteten har jutagit upp en del frågor som de borgerliga inte tagit upp, t. ex. frågan om deunga invaliderna. Jag ber att få hänvisa till reservationen I till utskottetsbetänkande - där finns det reformprogram angivet som vi menar måste fullföljasför kommande är, och i det ingår alla de delar som varit aktuella i dennadebatt. Men i den centrala frågan, den som debatten skall handla om, nämligenen sänkning av pensionsåldern, säger utskottsmajoriteten inte ett ord. Omtystnad är klarläggande, då är socialförsäkringsutskottsmajoritetens betänkandeheU klart. Jag vill gärna tillägga att i ett parinlägg gjort klarlägganden som jag med tillfredsställelse noterat och som jagsatt stort värde på. tycker att jag är i en egendomlig situationi pensionsålderskommittén därför att jag vUl ha det här beslutet nu iriksdagen. Jag hoppas att ändå skall kunna behålla den Sänkningav pensionsåldern m. m. Sänkningav pensionsåldern m. m. värderingav mig som en god analytiker och en redbar människa som han haft hittUls. Låtmig säga att det inte är för kommitténs skuU som jag finner ett klarläggande ipensionsfrågan angeläget. Det behövs ett besked av för att klarläggaför de människor som berörs av en pensionsåldersreform att samtliga partier idenna riksdag med kraft vill verka för att genomföra ensådan reform. Jag kan försäkra att jag inte misstror socialdemokraternasreformvilja på denna punkt - det har jag också understrukit i mina inlägg menjag är besviken över att man inte vUl klart säga ut att man vUl ge den reformenhög prioritet. Jag är inte särskilt glad över ett principbeslut . Jag hadevarit glad om , 1973, hade kunnat fatta ett konkret beslut om ensänkt och rörlig pensionsålder. förutsatte vi ätt det skullekunna ske detta år. Så tycks icke bli faUet. (vpk): försöker här driva sin hnje attarbetare i hårt och hälsofarligt arbete skall kunna pensioneras tidigare. Manmåste väl då först slå fast att det på vår arbetsmarknad finns skildaarbetsuppgifter, hårdare och mindre hårda arbeten. En målsättning måste varaatt de som har hårt arbete skall ha möjlighet att ta pension vid ålder.Då vill gå på individerna. Enligt vad jag förstår talar han förden typ av förtidspension vi har . Med den erfarenhet jag har vill jagsäga att det innebär en förnedring att fä förtidspension. Först när man harnågot fel och inte orkar med sin uppgift skall man gå tiU läkare och begäraförtidspension. Då är man utsliten och då fyller pensionen inte funktionen attvara förebyggande. Det borde inte vara så att man ser på individen och avgöratt den som är slut skall få pension. Det är också orimhgt att man skulle kunnase på individen och säga att han har två kvar innan han är slut ochdärför får han pension. Därför måste man generellt gå på vissa grupper. Vi anser att alla som arbetar inom gruvindustrin utgör ensådan grupp, men också de som arbetar vid järnbruk, i skogsindustrin och inombyggnadsindustrin hör dit. Vi har därmed inte sagt att aUa byggnadsarbetareskall vara med, men många byggnadsarbetare har sådana uppgifter att de behöverpension , och det är så vi vill se det hela. I fråga om arbete under jord och ovan jord i gruvindustrinanser vi att aUa arbetare i hårt och hälsofarligt arbete skall ha tidigpension. Det bör inte finnas någon skillnad när utvecklingen pä arbetsmarknadenhar varit sådan den varit. Därför tycker jag att resonemang omatt man skall gå på individen faller. Då kommer arbetarna inte att ha någonglädje av sin pension när de väl har fått den. HerrOLSSON i (vpk); i gav oss komphmangerförde förslag som vi har lagt fram. Han menade att förslagen var bra, att visade rakt ut vad vi menar, att vi är villiga att ta på oss kostnaderna osv. Jagvill returnera den komplimangen genom att säga att jag personligen delvis harinspirerats av det som sagt tidigare i andra sammanhang, inteminst i 1969. Jag skulle kunna läsa upp avsnitt av det. Jag skall emellertid i stället ta upp den fråga där hantyckte att jag var oklar, nämhgen beträffande resurserna och kostnaderna. I denfrågan sade ordagrant enligt protokollet; "Utskottet sägeremellertid: 'När tillgängliga resurser medger en sådan reform, kan en utredningav de lagstiftningsfrågor som hänger samman därmed med all sannohkhet avpå förhåUandevis .' " Vidare sade han beträffande kostnaderna:"Uttalandet om att invänta tillgängliga resurser ger närmast intrycket attutskottet tänker sig en framtida situation, då vi helt plötsligt kankonstatera att vi har fått resurser över för en reform. En sådan situation trorjag vi aldrig får uppleva." Längre fram i debatten sade han, också angåendekostnaderna: "Men att skjuta ifrån sig reformkravet under motivering attvi saknar resurser går helt enkelt inte. I sak tycker jag det är en skralsocial ingenjörskonst att låta en sänkning av den allmänna pensionsåldern väntaytterligare. Den borde ha en topplacering på listan för jämhkhetsreformer." Jag ber bara att få instämma i det som sades då. tillhörde jag inte , men det sagda står sig och är värt attupprepas även 1973. Det är bara synd att inte längre står för det. Sänkning av pensionsåldern m. m. HerrPERSSON i (s): Jag måste fatta mig kort när jag har trepersoner att svara. Till vill jag säga att jag inte ifrågasattede borgerligas vilja att genomföra reformen; jag ifrågasatte arbetsmetoden, somjag tyckte var litet suspekt eftersom vi inte har någonting att vinna med den.Det finns inget annat motstånd än de ekonomiska svårigheterna i det härsammanhanget, och dem kan ingen komma ifrån när avgörandet skall falla. Sedan viU jag slå fast att de borgerliga inte försökteåstadkomma någon kompromisskrivning. Däremot ansträngde sig socialdemokraternaatt få en skrivning där vi kunde vara överens om tagen. De borgerliga vUle baraatt det skulle slås fast att pensionsåldern skall sänkas. Till vill jag säga att vi nu inte längreskall föra debatten om vad som är bästa sättet att tiUgodose det som både jag vill tUlgodose, Det är bara så att han och jag har olika uppfattningarom den saken. Jag har verkligen ägnat stort intresse åt problematiken, vUketockså framgår av motion, och jag har kommit fram tUl att vad jag sägerär en riktig hnje. Jag vill bara anföra ett litet exempel för att visa i hur litengrad man löser problemen om man går på grupperna. Vid gruvorna finns detvaktmästare. Ofta är det folk som inte längre orkar med det tunga arbetet, mensäg att det är en frisk människa som har vanliga vaktmästarsysslor och att hansarbete har samma natur som andra vaktmästares. Bara därför att han tillhör enviss grupp kan man inte gärna mänga med honom och säga nej till andra då blirresultatet bara att det reses andra krav på sänkningar av pensionsåldern urjämlikhetssynpunkt. i har jag redan bemött. Men kom ihågatt jag tUlsammans med muia kamrater krävde utredning i frågan. Vad jag då sade- jag upprepar det, var att vi inte kan vänta på att Sänkningav pensionsåldern m. m. finansministernen dag skall komma och säga att han har fått pengar över. Vi måste utredafrågan och sätta in den i prioriteringssammanhang, VUl vi lösa problemet, måstevi se till att pengar avdelas för uppgiften. Överläggningen var härmed slutad. Principfråganom sänkning av den allmänna pensionsåldern Propositioner gavs på bifall till 1:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr I av iVikmanshyttan m.fl. samt 3:o) reservationen nr 11 av i imotsvarande del, och förklarades den förstnämnda propositionen vara medövervägande ja besvarad. Då i begärde voteringupptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återståendepropositionerna, av vUka den under 2:o) angivna förklarades ha flertaletsmening för sig. Sedan i begärt votering beträffandekontrapropositionen, upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående socialförsäkringsutskottets hemställan i betänkandet nr 2 punkten A såvitt avser principfrågan om sänkning av den allmänna pensionsåldernantar reservationen nr I av i m. fl.röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren tUl kontraproposition i nämnda votering antagitreservationen nr II av herrOlsson i i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat;. I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vUl att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 2 punkten A såvitt avser principfrågan om sänkning av den aUmännapensionsåldern röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr I av i