prot · FW09156 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi har i utskottet särskilt uttalat oss för att alla dessaplaneringsorgan skall följa utvecklingen med anledning av brons tillkomst ochvidtaga de åtgärder som erfordras för att minska miljöfarorna. Vi har en ganska ingripande naturvårdslag, paragraferna 1516, 17, 18 och 19, som i praktiken inte ger utrymme för ett enda fritidshus,infe en enda bit mark som kan användas till täktverksamhet eller på annat sättutnyttjas om myndigheterna vill något annat. Vi får nya lagar pä förslag som än merinskränker markägarnas och andras möjligheter till utnyttjande av mark. Detankommer alltså på det allmänna - kommunen, och Kungl. Maj;t -att avgöra varie åtgärd som skall vidtagas när det gäller markanvändning. Vifår en ny lag om etableringskontroll. Det verkar som om varken kommunnisterna eller Fasta förbindelser över , m. m. Fasta förbindelser över , m. m. centerpartiethar klart för sig befintligheten av samhällets hårda styrmedel. Den bild somherr har visat upp för kammaren existerar inte och kommer inteatt existera , hoppas jag. Men vi vet att önskarett genomplanerat samhälle - ett samhälle där människornas möjligheter tillnågon form av frihet i allra högsta grad är beskurna. Moderata samlingspartiet, det parti som mer än något annatparti i denna kammare har kämpat för individens frihet och tror att personligtinitiativ och frihet under ansvar medverkar till en riktig utveckling isamhället, är emellertid medvetet om att styrmedel måste till på områden därkollektivets intressen står i förgrunden. Det gäller bevarandet avnaturtillgångarna, hindrande av exploatering av för allmänheten värdefullaområden, etableringskontroll på miljömässigt känsliga områden för industrieretc. Sådana styrmedel måste emellertid användas med stort ansvar och storförsiktighet. Jag ser genom brons tillkomst att skåningarna får en meraintensiv planering och en hårdare miljökontroll, vilket bidrar till att bevaraSkåne mera intakt. Även om mindre jordbruksmarker tas i anspråk för vägar ochbro - en och en halv promille av åkerjord , enligtundersökningar - motsvarar detta en storlek av kanske som redan sagts - ettpar skånska jordbruk av vanligt snitt. Större är inte åtgången av mark för de nya vägarna som hör ihop med bron. Kom bara inte och säg att dessa en och en halv promilleskulle ha någon nämnvärd betydelse för vår livsmedelsförsörjning här i landet.En halv miljon hektar åkeriord ligger mer eller mindre för fäfot i detta landoch kunde ge ett väsentligt bidrag till - och litet också tillvärldens livsmedelsproduktion. Detta gäller även om denna jord inte harSkånegårdarnas bördighet. Jag kommer så till finansieringsfrågan. Detär en av de mest misstolkade frågor när det gäller KM-leden. - och det sägs änen gång från denna talarstol och kan inte sägas nog ofta - till 1,2miljarder kronor inklusive räntekostnader prisnivå. Dessa pengarskall tagas ut av trafikanterna i form av en broavgift. Kom då inte och påstå idenna debatt att dessa 1,2 miljarder skulle kunna användas till andra vägar.Inget parti i denna riksdag mer än moderata samlingspartiet har föreslagit attvi skulle bygga vissa avgiftsbelagda motorvägar när detta passar, och detta föratt få mera pengar över till nya förbättrade vägar i glesbygderna. Ingen idenna kammare kan förneka hur vi, utan respons från mertalet i kammaren,upprepat detta förslag. Den som pådyvlar oss att vilja satsa 1,2 miljarder påen bro på bekostnad av andra vägar han vet inte vad han talar om. I utskottethar också, med instämmande av alla partier, framförts att bron inte får påverkaandra vägintressen. Min uppfattning är i stället att E 6, delar av ochandra vägar i anknytning till bron snabbare får sin upprustning. Följernorrlänningarna moderata samlingspartiets linje i denna fråga kommer derasvägar att än mer förbättras. Vid avgiftsfinansiering av vissa stora motorvägar,som går att avgiftsfinansiera, blir det mera pengar över till de enskildavägaina. Några ordom brons karaktär som lokalbro för . Ja, det ärsant att huvuddelen av trafiken som beräknas gå på bron är lokaltrafik. Därtillskall givetvis räknas de miljoner som går till den internationella flygplatseni , och det är många miljoner som berörs av fjärrtrafikenSkandinavien-Europa. Vi har i utskottet givit mycket klar anvisning attspårbunden pendeltrafik mellan städerna skall övervägas. Bron ger möjligheter,än en gång, till en utbyggnad av framtidens nya avancerade trafikmedel snabbtrafik som redan synes kunna bli nästan lika miljövänlig som1800-talets hästdroskor och, som utskottets ordförande poängterade i sittanförande, svävartåg med elektrisk drift. Man har redan skisserat planer förhur sådana svävartåg skulle kunna gå mellan , , , ,och upp till i en cirkel. Sådana svävartåg upptaregentligen inte någon mark alls i varje fall väldigt litet mark - och Skånesbönder kan plöja under pelarna. Använd vägar och moderna kommunikationer för att i ställetsprida aktiviteterna till mera gömda hörn! Den moderna industrin villinte ligga i alltför heta områden men ändå vara så placerad att den genomkommunikationernas hjälp snabbt kan nå de centrala delarna. Godakommunikationer med kontinenten skapar större intresse för svenskt näringslivatt etablera sig hemma i , som , att bygga upp sina dotterbolag iDanmark, , , och . Detta bör de allvarligttänka på som kritiserar vårt näringslivs försök att vidga marknad. Jag kan inte begripa vad det är för fel att två städer,närliggande varandra, söker lämpliga och goda kommunikationer, så att valfrihetenökar till kontakt och samverkan, i all synnerhet som det är två städer i olikaskandinaviska länder som kan ge varandra utökade möjligheter till rekreation,kultur och nöjesliv. Man skall vara en bra stor egoist om man inte är bereddatt kunna uppskatta dessa fördelar' och även kunna ta emot människor utifrån. Några ord om . I moderata samlingspartietsmotion står "att järnvägstunneln mellan och skallpåbörias och färdigställas med vägförbindelsen mellan Malmöoch ". I utskottets hemställan som är skriven på grundval avpropositionen och partiernas motioner står följande: Utskottet hemställer attriksdagen "i anledning av motionerna", dessa uppräknas, "hosKungl. Maj:t hemställer att utredningsarbetet beträffande järnvägstunneln och att förhandlingar upptas med den danska regeringen i syfte atttidigarelägga tunnelbygget så att blir färdig somKM-leden". En överenskommelse och en diskussion med danskarna måste skeenligt avtal. Yrkandet i vår motion har tillgodosetts i trafikutskottetshemställan. Det betyder att den kollektiva godstrafiken redan från börian skallkunna gå med järnväg under och att man därigenom får en mera differentieradgodstrafik på . Detta är en riksdags hemställan som alla partier kundeställa sig bakom. Det finns från dansk sida ett starkt intresse för att dettabör ske, varför regeringens förhandlingar i delta syfte bör ge ett positivtresultat. Dennariksdagens hemställan ger också danskarna en fingervisning om Fasta förbindelser över , m. m. Fasta förbindelser över , m. m. att skullede av politisk-ekonomiska skäl vara förhindrade att fullfölja Saltholm ochuppgörelsen om bron därvid icke kommer till stånd, har visat ett stortintresse för att man tar itu med förhandlingar om ett tunnelbyggemellan och och att detta eventuellt kan utvecklas ocksåför annan trafik. Jag tror att det är viktigt att för allmänheten göra klartatt ett tunnelbygge under HH-leden dock är en ganska komplicerad sak, att ensänktunnel kan skapa marinbiologiska effekter som hör ihop med strömmar ochutbytesvatten mellan och . Allmänheten bör också upplysasom att trafikutskottet har fått klara belägg för att en bro över HH-leden pågrund av det trånga sundet, de hårda strömmarna och den intensiva trafiken ären framtida utomordentligt stor risk för sjösäkerheten och att, om jag är rättunderrättad, internationella sjöfartsorgan har svårt att acceptera dennalösning. När vi behandlar denna fråga i måste vi komma ihåg att det inte rör sig om en angelägenhet av barainhemsk karaktär där man, om det passar sig, snabbt kan ändra ståndpunkt.Överläggningar med ett annat land , gemensamma arbetsgrupper somefter stora svårigheter har kommit fram till en gemensam ståndpunkt,diskussioner och överväganden i , kontakter och samtal med andraberörda länder kring , egna utredningar - allt dettaförpliktar. Man välter inte en sådan uppgörelse över ända utan att det finnsför hela landet livsviktiga och avgörande skäl. Låt vara att energiproblemenunder har accentuerats. Vi löser inte det problemet genom attbygga ett par hundra färjor till. Låt vara att en stark opinion har vuxit uppunder , som man med all aktning och saklighet skall tahänsyn till därför att denna opinion vill väl. Men det är omöjUgt för dennaopinion att vara så informerad som de är vilka har fått del av alla officiellaundersökningar i ärendet. Det är inte opinionens fel. Det går bara inte attföra ut hela sakfrågan till svenska folket. Moderata samhngspartiet har i utskottet fått gehör försina synpunkter. För det första; Ingen bro utan Saltholm. För det andra:Överläggningar med danskarna om ett tidigareläggande av . För dettredje: Hänsynstagande till struktur- och miljöfrågorna och möjlighet förriksdagen att vid behov under projekteringen få ta del av denna. Vi känner ansvar för gjorda uppgörelser med ett annatland. Vi ser förberedelserna i ett framtidsperspektiv. Därmedyrkar jag, herr talman, bifall till vad utskottet hemställt. I detta anförande instämde , herrar Nilssoni Trobro, Krönmark och Nisser samt fröken (samtliga m). HerrFÄLLDIN (c): Jag ber först att få instämma i det anförandesom inledde debatten med och på samma sätt som han gjordekonstatera, att det motorvägsprojekt som ingår i överenskommelsen mellan desvenska och danska regeringarna får långtgående verkningar när det gäller bådetrafikpolitik och regional- och miljöpolitik. dettaanförande uppehålla mig vid konsekvenserna i de sistnämnda avseendena av densexfiliga motorvägsbron mellan och . Det är inget tvivel om attden bron kommer att fungera som ett instrument för koncentration av bebyggelse,näringsliv och befolkning till sydvästra . Det har varit och är uppenbarligen fortfarande enplanerardröm att göra Malmö-Lund-Köpenhamnsområdet till ett alternativ tillHamburg. Det har sagts att en broförbindelse över är ett unikttillfälle i världen att för överkomhga kostnader skapa en storstadsregion medalla dess många fördelar. En företrädare för näringslivet sade i entidningsintervju att genom en fast broförbindelseblir mera attraktiv för företagsetablering och att det finns uppenbar risk föratt Hamburgområdet annars får spela en huvudroll. De alltmer påtagliga nackdelarna har man emellertidbortsett från. Den här bron kommer i själva verket att dra betydande kostnaderoch den kommer tillsammans med de följdinvesteringar som framtvingas i vägnätetoch den ökade koncentrationen av näringslivet att få negativa verkningar förmiljön i sydvästra som inte kan accepteras. Man bortser också från verkningarna i andra delar avlandet. Det skulle bli en fortsättning på den befolkningsomflyttning som ägtrum och skulle leda till en fortsatt uttunning av befolkningeni stora delar av vårt land. Detta låter sig inte förenas med centernsregionalpolitiska målsättningar. Vi företräder en regionalpolitik som skall geutvecklingsmöjligheter i alla delar av landet. Det framgår av förslaget till regionplan för sydvästraSkåne att planerarna betraktar denna del av landet som ett mycket expansivtområde. I planförslaget förutsätts att befolkningen i sydvästra skall ökamed omkring 130 000 invånare och med omkring 300 000 invånaretill . Investeringsbehovet i bostäder, arbetslokaler,följdinvesteringar inom bebyggelseområdet, vägar, försörjning med el, vattenoch värme, tele samt avfallshanteringen beräknas till mer än 23 miljarderkronor . En av förutsättningarna för denna expansion är som jagnämnde tillkomsten av en fast förbindelse i KM-läget. Jag påpekade också att en sådan expansion inte är förenligmed en regionalpolitik som syftar till att skapa utvecklingsmöjligheter i alladelar av landet. Det finns emellertid också anledning ifiågasätta om denpåräknade kraftiga expansionen i sydvästra går att förena ens med deriktlinjer för regional utveckling som antog . Därvid taladesdock om en viss dämpningstakt av storstädernas tillväxt. Hur skall de beslutaderiktlinjerna kunna följas om regionplaneförslaget förverkligas, och hur skallman motverka den expansion som motorvägsbron ger upphov till? Vilka styrmedelhar samhället för att förhindra expansionen och för att geutvecklingsmöjligheter också åt andra delar av landet? Vi vet att industrier köper upp mark i det här området föratt - som de anser - ligga bra till ur induslrisynpunkl. Vi vet att utövermotorvägsbron är flera andra stora projekt på gång eller under planering:Barsebäcksprojektet norr om som påböriades 1970, och i Fasta förbindelser över , m. m. Fasta förbindelser över , m. m. sinsysselsättningstopp kräver det en arbetsstyrka pä I 000 man. Hela projektet ärkostnadsberäknat till . AB Sydvatten, skall leda vatten i entunnel från till med en arbetskraftsåtgång på ca 500 man ochutföras till en kostnad på . Detta projekt utgör i sigsjälvt en helt omöjlig regionalpolitisk tanke. Ätt i en sådan omfattning transporteravatten från ett s. k. icke expansivt område i landet till en planeradutbyggnadsregion i en annan del av landet för att den regionen skall klara sinvattenförsörjning är enligt min mening orimligt. Det har jag givit uttryck åttidigare i samband med att det projektet diskuterades. I själva verket lederdetta projekt när det blir utfört till att det i sig självt ställer krav påräntabilitet. Följden blir att om vattenavgifterna inte skall bli för höga,måste större vattenmängd förbrukas. Detta i sin tur leder lätt till att manvill ha en så stor befolkning som möjligt i det här området för att den vägenhålla nere vattenavgiften. Nej, från regionalpolitisk synpunkt skall naturligtvissträvan vara att områden som har förutsättningar i form av mark, vatten ocharbetskraft tillåts expandera och att de regioner som förbrukat sitt - om jagfår kalla det så grundkapital får dämpa utvecklingstakten. Det måste varagrunden för de regionalpolitiska strävandena. Jag skulle kunna räkna upp ytterligare projekt som avsesstarta 1985 och som tillsammans med det projekt jagnyss nämnde har en sammanlagd investeringsram på . Det är uppenbart att det här kommer att betyda enefterfrågan på såväl material som mänsklig arbetskraft i en omfattning sommåste få negativa verkningar för andra delar av landet. Jag vill ställa några direkta frågor till företrädare förutskottet men också till departementschefen: skall alla dessa människortas som skall arbeta inom dessa projekt i sydvästra ? Blir inte resultatetatt man måste öka takten och öka omfattningen av folkomflyttningen i landet?Leder inte detta i sin tur till en medveten koncentration? Ni har ju ändåförklarat er vilja motverka koncentrationen. Det här är väsentliga frågor som jag anhåller att fåbesvarade. De måste besvaras, därför att den våldsamma satsning som sker påsydvästra innebär att man frångår beslut när det gällerregionalpolitiken. Det är ett svek mot alla de regioner i landet som liderbrist pä sysselsättning. Det är ju där som åtgärderna i första hand måstesättas in. Därför är frågan om samhällets styrmedel av sågrundläggande betydelse. Det skulle vara bra, om vi här kunde få vetavilka medel regeringen har i beredskap för att förhindra en fortsattkoncentration till sydvästra . Finns det möjligheter att till andra delarav landet ge tillfredsställande förutsättningar när resurserna i så storutsträckning som synes bli fallet ställs till förfogande för sydvästra ?Vågar utskottet och, framför allt, vågar statsrådet, som har ansvaret förlångsiktsplaneringen inom trafikområdet, garantera att vi med dennajättesatsning av material och arbetskraft har reella resurser kvar att vidtaliell nödvändiga åtgärder på vägar och broar i andra delar av landet? Sanningenär ju att vi under utan denna satsning inte har kunnat vidtaåtgärder på vägar ochbroar i andra delar av landet i den utsträckning som varit önskvärd. Då är minfråga: Vågar statsrådet garantera att de möjligheterna finns kvar när man taren så stor del av de reala resurserna i anspråk för dessa projekt? har industrisamhällets miljöproblem blivitalltmer uppenbara. Berättigade anspråk kommer att ställas på en anpassning avnäringslivets utbyggnad till de krav som en aktiv miljöpolitik ställer. serdet emellertid ut som om de som haft att handlägga frågan om de fastaförbindelserna över inte har låtit sig påverka av denna miljödebatt.För den som inte kan frigöra sig från tanken på en stor måstemiljödebatten ha passerat tämligen spårlöst. Koncentrationens nackdelar harvisat sig i . Även Malmöborna torde redan ha kommit i kontakt medmiljöproblemen. Det vore oansvarigt att inte dra lärdom av erfarenheterna. Den högexploatering av naturresurserna somstorstadsbyggandet kräver innebär att miljön i väsentliga avseenden blirkonstlad. Följden blir att man i hög grad bortser från de ekologiskasammanhangen. Det blir luftföroreningar, vattenföroreningar, det blir olikaslag av buller, det blir trafikproblem och andra trängseleffekter. Områdena förfriluftsliv och rekreation är begränsade och kommer att utnyttjas hårt ochdärigenom också att förslitas hårt. Förhållandet måste bli avsevärt sämre i ettÖrestad med en motorväg mellan och . Två av årets nobelpristagare i fysiologi och medicin,och , framhöll på en presskonferensi nödvändigheten av att koncentrationen till storstäderna stoppas.Deras drastiska slutsats var att det bhr katastrof om så inte sker. Brofästena och de betydande följdinvesteringar som bronframtvingar skulle ta mycket mark i anspråk. Man har hänvisat till attbrofästena bara skulle uppta en storlek motsvarande två normaljordbruk, och manhar sagt att det lilla kan vi tåla, eftersom vi har så mycket annan mark somskulle kunna tas i anspråk för jordbruksdrift. Med ett sådant resonemangbortser man dock enligt min mening medvetet från den mark somföljdinvesteringarna kräver. Markåtgången bhr givetvis ännu större om man inte lyckasförhindra att det framlagda regionplaneförslaget förverkligas. Högavkastandeåkerjord skulle asfalteras. Med den situation som råder i världen är detenligt min uppfattning nödvändigt att så långt som är möjligt ärsjälvförsörjande med livsmedel. Därför finner vi det ytterst betänkligt attberöva jordbruket god åkeriord på det sätt som skulle bli följden i sydvästraSkåne. Den krisartade situation som vi upplever påenergiområdet hänger direkt samman med att oljan kommit till användning iMellanösternkonflikten. Men även om - som vi hoppas - denna konflikt kommer attlösas på ett sätt som alla parter kan godta, måste man utgå från att det underöverskådlig framtid inte blir möjligt att tillgodose en efterfrågan på energisom växer i samma omfattning som . Det blir därför nödvändigt med ett medvetetenergisparande. Alla samhällssektorer måste kunna komma i fråga när det gällersparåtgärder. Det innebär i fråga om kommunikationsväsendet att de meratrafiksnåla den 13 deceinber 1973 Fasta förbindelser över , m. m. Fasta förbindelser över , m. m. kollektivatrafikmedlen måste ges företräde i betydligt större omfattning än . Vi måsteräkna med att bilismen inte kommer att utvecklas som . Därmed vill jaginte bortse från att den kommer att fylla en betydelsefull uppgift också för deframtida kommunikationerna, särskilt för de glesare befolkade delarna av landetdär underlaget för kollektiva trafikmedel är begränsat. Men det finns enligtvår mening och det har utvecklat - bättre sätt att ordnakommunikationerna mellan och än med en motorväg. Den föreslagnabron är avsedd för en snabbt växande ström av bilar. Om energibristen sätterstopp mer eller mindre för denna ström kommer kanske bron att stå därtämligen tom när den blir färdig. Det finns också anledning att beakta den minskandeenergitillgångens verkningar för flygkommunikationerna. Starka skäl talar föratt flygets expansion inte kan fortsätta som . Generalsekreterare i de reguljära flygbolagens internationella organisation, lÄTA,framhöll i en tidningsintervju att de korta flygtransporterna kominer att tvingas ner på marken. Han påpekade vidare att förutsättningarnaför chartertrafiken håller på att försvinna. Flygbranschen kommer att få enhelt ny struktur, hävdade han. a. mot bakgrunden av den utveckling som Hammarskjöldtecknade är det säkert klokt att fundera en gång till över behovet avytterligare en storflygplats i . SAS-chefen att åtminstone bör uppskjutas. Detförutsätter en fortsatt ökning av flygtrafiken. Om denna ökning uteblir kommermåhända nuvarande flygplatser i området att vara tillräckliga. Därmedbortfaller en av förutsättningarna för brobygget. Jag ber att få instämma i det av yrkandet. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Låt mig allra först instämma i vad som harsagts av och om den utomordentligt finapresentation av utskottsmajoritetens betänkande som trafikutskottets ordförandegjorde. Det ger mig en något lättare uppgift, eftersom jag efter den utförligapresentationen inte egentligen behöver tynga mitt anförande med någon endasiffersakuppgift. Låt mig i stället konstatera att det beslut som skallfattas här i kammaren förhoppningsvis innebär det positiva ochslutliga ställningstagandet till frågan om Öresundsförbindelserna. Det innebäratt en slutsummering har kunnat ske av utrednings- och förhandlingsarbete.Både på det politiska planet och på tiänstemanna- och expertnivå har underårens lopp mycket betydande och mycket krävande insatser gjorts för att nå enlösning på dessa för , för och för så angelägna frågorna.Besvikelserna har varit många , men tron på riktigheten av projektensådana de utkristalliserat sig har gjort att man ständigtkommit tillbaka och genom nyautrednings- och förhandlingsinsatser sökt brygga för en uppgörelse. Vad som har känts som ett särskilt stöd för den svenskaregeringen i dess strävanden har varit den mycket breda uppslutning man harkunnat notera för en lösning av Öresundsfrågorna - och då i stort sett ienlighet med den uppläggning som de nu träffade överenskommelserna med Danmarkinnebär. Det skall väl också sägas att stödet i många fall har tagit sig uttrycki en kritik för att den inte har varit tillräckligt aktiv,inte tillräckligt villig att möta motparten och kanske t. o. m. inte haft enärlig vilja att verkligen nå en uppgörelse. Denna kritik kan också i efterhandvändas till att ha varit något positivt. Stödet har även gällt den inriktning som utrednings- ochförhandlingsinsatserna haft. Det finns här anledning att erinra om att redanefter den första stora utredningen den som utfördes av Öresundsdelegationernamellan 1954 och 1962 - det snart lutade åt alten första vägförbindelse bordebyggas mellan och . Öresundsdelegationerna hade visserligenförordat en första vägförbindelse i HelsingörHelsingborgsläget, men derasförslag utsattes vid remissbehandlingen för stark kritik. Underlaget förställningstagandena bedömdes otillräckligt, och det stora flertalet av deremissinstanser som yttrade sig i lokaliseringsfrågan vände sig mot förslagetatt lägga den fasta förbindelsen i det nordliga KM-läget. För den följande utredningsetappen svarade som bekant des. Som resultat av sina överväganden förordade gruppernaår 1967 i första hand en vägförbindelse i KM-läget. Grupperna hade också funnitatt behovet av en järnvägsförbindelse stärkts och att det under vissabetingelser kunde tänkas att KM-förbindelsen i första hand borde kompletterasmed en järnvägstunnel i HH-läget. Gruppernas förslag i fråga om lokaliseringenav den första fasta förbindelsen fick ett starkt stöd vid remissbehandlingen.Det var i viss mån spegelbilden till den kritik som Öresundsdelegationernasbetänkande tidigare utsatts för. Detta mönster har sedan återfunnits i deförhandlingskontakter som tid efter annan har förekommit mellan den svenska ochden danska regeringen.