prot · FW09111 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag anserdet vara av visst intresse att i det här sammanhanget rikta ett tack till AllanHernelius och - moderat respektive folkpartistisk riksdagsman -för det fina arbete de lade ned för att få fram fullmaktsregler som varförenliga både med en modern tids krav på finanspolitiken och med principen attdet svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utövas av allena.Såvitt jag kan erinra mig nu var detta i grundlagberedningen denenda fräga, i vilken vi lyckades komma fram tiU en lösning som vi alla arbetatpositivt med och som vi när arbetet var slut också aUa tyckte var bra. Vad vi, representanter för de fyra partierna, hade kommitfram till blev nämligen grundlagberedningens slutgUtiga förslag med ettundantag, och det gällde regeringens underställningsskyldighet. Den tyckte vipå det stadiet gott kunde fä vara . Detta var innan partitaktikenkom in i bilden. Grundlagberedningens slutgiltiga förslag, som var enkompromiss mellan socialdemokraterna och i beredningen, krympte dentidsfristen . Men det var sedan partitaktikerna fått görasitt. tog avstånd från och de övrigas mödor. Moderater ochcenterpartister hoppade av för säkerhets skull. kom tiUbaka, och vitrodde att det förelåg en bred majoritet i . Vad hade då grundlagberedningen föreslagit? Jo, när manändrar de indirekta skatterna åtgår pä två ä från det attett regeringsförslag blir känt för offentligheten och till dess att riksdagenfattar sitt beslut. Samma sak gäller de direkta skatterna. Men i fråga om dedirekta skatterna kommer de fördelningspolitiska problemen i förgrunden. Därgäller det ju inkomstskatt för fysiska personer, det gäller skatt påförmögenheter, på arv och gåvor. Dessa skatter ansåg grundlagberedningen varaav så central politisk betydelse att några fuUmakter aldrig kunde bli aktuella.Enligt min mening är dessa skatter inte heller så intressanta urstabiliseringspolitisk synpunkt som de indirekta skatterna. De indirekta skatterna skuUe däremot kunna få förändrasinom på förhand bestämda gränser. skuUe bestämma om dessa fullmakterskulle ges. skuUe bestämma vilka indirekta skatter det var fråga om.Riksdagen skulle bestämma inorn vilka gränser de angivna skatterna skulle kunnavarieras. Och skulle helt naturligt ha rätt att när som helst tatillbaka dessa fullmakter. Någon som helst maktförskjutning från tUlregeringen var det aldrig tal om. Jag gissar att skälen till att herrarHernelius och så aktivt och positivt deltog i det preliminära arbetetvar att de uppfattade förslaget som helt neutralt när det gäUdemaktfördelningen mellan riksdag och regering. stårAllan upp och kritiserar starkt och Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. minmotion, som bara har till syfte att skall besinna sig en liten smulaoch vänta in ett sakmaterial i frågan från en specialutredning,budgetutredningen. Jag tycker att utvecklingen i denna fråga är mycket trist.Ett bra och vettigt förslag, utarbetat av representanter för fyra partier, haroffrats på den enklaste partitaktikens altare. I regeringens proposition har nuen annan kompromiss träffats. Ett sammansatt finans-och skatteutskott skall iriksdagens ställe fatta det preliminära beslutet. Sedan har attslutgiltigt avgöra frågan. Som jag ser saken är detta förslag egentligen heltavpassat för de perioder dä inte är samlad. Skulle ett snabbt beslutkrävas under pågående riksdagssession, finns ju redan nu möjligheter tUl ensnabb behandling. Jag vill bara erinra om behandling av arbetsmarknadskonflikten1971. Lika snabbt kan självfallet under pågående riksdagssession en förändringav de indirekta skatterna äga rum utan några som helst specialarrangemang. Däremot föreligger inga möjligheter att förändraskatterna under de perioder då inte är samlad. På den punkten innebärregeringens förslag en förnyelse jämfört med nuläget. Men förslaget harfortfarande kvar de helt otillfredsställande dragen att ge fritt fram förspekulation i förväntade förändringar. Hundratals miljoner kommer -som - att rulla, när ett förslag lämnas från tillriksdagen. Man kan se framför sig vad som kommer att hända, när 30 personerfrån finans- och skatteutskott temporärt skall träda i riksdagensställe. Det kan de aldrig göra i hemlighet. Vi borde, fru talman, vara tillräckligt mogna för atterkänna att dessa förhållanden är orättvisa och ytterst drabbar de sämstställda i samhäUet. En finansfullmakt av den typ som grundlagberedningenföreslog skulle ha sanerat ordentligt. gick det inte . Som ledamot igrundlagberedningen vet jag hur svårt det är att verka, när partitaktikensenklaste företrädare får fritt fram. Det förslag vi har är alltid något. och jag stäUer oss som motionärer givetvis bakom den kompromiss somhar träffats mellan partiledarna och som utskottet funnit för gott attacceptera. Det är den enda väg som för stunden finns att gå för att någotvettigt skaU hända. När budgetutredningens sakmaterial föreligger kommerdetta i sedvanlig ordning att remissbehandlas. Vi bör här iriksdagen, hoppas jag, kunna få en ny chans att ta upp dessa frågor tillbehandling. Så säger i sitt betänkande. Det är just vadvi motionärer viUe få sagt, med förhoppningen att då skall finna sigi stånd att skapa regler som förhindrar orättvisa spekulationer i samband medförändringar av de indirekta skatterna, spekulationer som alltid ytterstdrabbar de sämst ställda i samhället och som kan komma till stånd på grund aven ogenomtänkt tillämpning av en väsentlig princip, nämligen: "Svenskafolkets urgamla rätt att sig beskatta utövas av allena." TUls dennaförändring har inträtt får vi nöja oss med dagens förslag. Jag har därför, fru talman, inget annat val än attyrka bifall till betänkande nr 26 i samtliga punkter. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Jag kan förstå att är bitter. Hansatt ju med i grundlagberedningen, där man från socialdemokraternas sida krävdeen skattefullmakt för regeringen. Sedan övergav regeringen i en uppgörelse medtvä andra partier den linjen och fann en ny konstruktion, som hade kvarskatterätten hos och av valt organ. går i motionen 1879 på samma gamla linje frångrundlagberedningen. Vi har opponerat mot denna tankegång i reservationen 21.Rätten att besluta om skatter skall ligga kvar hos och hos av riksdagenvalt organ. Detta är "partitaktik", säger gång pågång. Nej, det är det inte. Det är att värna om ställning ochbefogenheter. Att lämna fullmakt till regeringen att förändra t. ex.mervärdeskatten är en maktförskjutning frän till regeringen. Och detär viktigt för den sakliga behandlingen av skattefrågor att de får enutskottsbehandling. Så blir det med den lösning som vi nu har kommit fram till.Det är viktigt för den allmänna debatten att man inte bara plötsligt får ettdekret från regeringen utan att det blir en behandling i sammansatt finans- ochskatteutskott eller i hela . Och det är viktigt att partierna,meningsriktningarna i den demokratiska församlingen, får säga sitt innan beslutfattas om så viktiga saker. Det är inte partitaktik, det är att värnafolkrepresentationen. tog inte upp den punkt där han har nämnts såmänga gånger tidigare i dagens debatt. Han skrev i en artikel för två veckorsedan i att frågan om mänskliga rättigheter aldrig kansäkras genom "formella knep". Det var tur att vi hade det"formella knepet" för tryckfriheten 1941-1942, . Då kundeman svara tyskarna när de tryckte på och krävde att man skulle förbjudaantinazistiska tidningar. De fick svaret att det kunde vi inte göra därför i så fall måste ändra grundlagen och därmed avvakta 1944 årsandrakammarval. hade krigslyckan svängt. Varför kan vi inte försöka värna andra fri- ochrättigheter genom samma typ av "formella knep", skyddet genomgrundlagen? Jag tänker på centrala friheter som religionsfrihet, mötesfrihet,yttrandefrihet osv. Grundläggande rättigheter skall skyddas i grundlag. Jag vill därför fråga , om han tyckeratt det är "formella knep" att ge demokratins rättigheter detskyddet. () kort genmäle: Jag vill gärna bekräfta att jag satt i endelegation inom grundlagberedningen under ledning av den i det här sammanhangetmycket tålmodige och diskuterade olika problem inomriksdagens finansmakts ram. Jag vill också bekräfta att det framladeshundratals promemorior under tidens lopp, som vi granskade och utbytte meningarom. Det är naturligtvis så att när man skall ha fram olika alternativ så medverka till tekniska lösningar som är tilltalande, innan det politiskaavgörandet träffas. Jag tror att inte riktigt har förstått skUlnadenmellan att utforma olika förslag tekniskt tillfredsställande, så att de kansättas mot varandra och mot nuläget, och att sedan göra den politiskabedömningen. A regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. () kort genmäle: Det är väl i sak ett riktigt påpekande, menden politiska bedömningen i det här fallet var vad som hände i . Detbekräftar bara vad jag sade om de krafter som förändrade situationen. I diskussionen med om de mänskligarättigheterna vill jag bara hänvisa tiU de anföranden som hållits av HildingJohansson och . Det är helt omöjligt för mig att ta upp den sakeni ett treminutersinlägg. När det gäller frågan om finansmakten i så villjag inte vara lika ofin som och använda mig av den stora liberalagestalten , som Per ramlade på i en tidigare diskussion. Jagskall åberopa en ur många synpunkter större auktoritet, nämligen Per Ahlmarksjälv. I en bok som heter villkor och som var med ochpublicerade veckan efter det att kompromissen i arbetsgruppen lades fram heterdet; "Alltför ofta har de konjunkturreglerande insatserna iden ena eller andra riktningen satts in alltför sent, en efterfrågestimulerandeåtgärd har börjat verka först när konjunkturen har vänt och vice versa. Intesällan har de haft politiska orsaker. Men till det kommer att regeringen harett förhåUandevis begränsat rörelseutrymme när det gäller generellt reglerandeinsatser, främst då skattehöjningar respektive skattesänkningar. En höjning avmomsen måste manglas igenom och leder ofelbart tUl enhamstringsvåg." Man kommer till rekommendationen: Skattefullmakter. Intensivt argumenterade 1971 för fullmakter.Intensivt argumenterar han emot. Vad argumenterar han ? () kort genmäle: kan inte förstå att det kan pågå enintern debatt i ett parti. Det han här läste upp var enbart ett debattinlägg,som inte aUs jag eller nägon annan - stod för. Man drog fram vissa synpunkterpå den här frågan, och sedan skulle debatten gä vidare. Det utkristalliseradesig mycket snabbt en klar opinion inom partiet, där det sades: Det är intemöjligt för oss, från liberal utgångspunkt, att ta rätten att besluta omindirekta skatter från och lägga den hos regeringen. Vi vill värna omriksdagens ställning. Det sades på möte efter möte i , i studiegruppefter studiegrupp, och arbetsgruppen stod inte alls för hela den där motiveringen.Det som står i boken var i stället idéer som utkastades för att vi skulle fåtill stånd en debatt på ett centralt område. Debatten ledde frarri tillförslaget och till slutsatsen: skall ha kvar skattemakten. Därför attdet är viktigt att vi fär en utskottsbehandling. Det är viktigt att depolitiska partierna får säga sitt innan beslut fattas. Det innebär enmaktförskjutning från riksdag till regering om man ger regeringen enskattefullmakt. Det är alldeles riktigt däremot, som säger, attdet var agerande som räddade den svenska från att släppaen skattefullmakt till regeringen. Hade vi i inte drivit dennafräga så hårt som vi gjort hade inte en kompromiss meUan socialdemokraterna, och Den innebär att skattemakten ligger kvar hos och hos av riksdagenvalt organ. Pä den punkten är historieskrivning riktig. Vi tar gärnapå oss ansvaret för den eftergiften från socialdemokraternas sida. Vi är gladaför den. Min fråga till om de mänskliga rättigheterna varföranledd av att förklarade i : attgrundlagsskydda fri- och rättigheter är "formella knep". Sedan desshar partikamrater gått in i en uppgörelse med andra partier ochsagt: nu skall vi tillsätta en utredning i syfte att grundlagsskydda fri- ochrättigheter. Menar fortfarande att det är "formella knep"som denna utredning skall arbeta med? Stär kvar vid denna nedlåtandeuppfattning om grundlagsskyddade rättigheter som han uttryckte för två veckorsedan? Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. () kort genmäle; Vad som sades i det sammanhanget var intenedlåtande uttalanden om de mänskliga rättigheterna. Vad jag anförde i denartikeln var att det avgörande är om vi har en fungerande demokrati ivårt land och att det är de politiska krafterna som avgör det. Jag har i det sammanhanget hänvisat till vad sagt i den här debatten. Jag behöver inte upprepa deargumenten. Vi har i vårt parti flera som agerar i grundlagsfrågan här iriksdagen. Det behöver inte vara någon enskild jojo som gör det, som på andrahåll, ! När det sedan gällerskattefullmakterna underströk jag i mitt inlägg att det är sombeslutar om den vill ge de fullmakterna, när den vill ge dem och hur de skallvara konstruerade. Jag framhöll också att skall kunna ta tillbaka demom den så önskar. Jag hävdar att ett sådant förslag inte inntebär någonmaktförskjutning från till regeringen. HerrLUNDBERG (s); Det är givetvis riktigt att en ny grundlagmåste ha en huvudtanke: att all offentlig makt utgår från folket samt attriksdagen är folkets främsta företrädare. Men om man konstaterar det får maninte göra grundlagen till en teoretisk symbol och en ofullbordad symfoni. Mig veterligt är det historiskt sett märkligt att när vinu kan redovisa ett nytt förslag till grundlag har vi haft fred i landet under drygt160 år. Vi har vidare kunnat utreda denna fråga i ett tiotal år underförhållanden som varit synnerligen olika dem som rått ute i världen i övrigt. Jag tror emellertid det är fariigt att försöka ge intryckav att man vid tillkomsten av denna grundlag inte skulle ha haft tillräckligtid och möjlighet att sätta sig in i olika problem och pröva olika frågor somhar gällt äldre grundlagar. Märkligt nog kan vi icke skylla på tidsnöd den härgången. Därför borde en ny grundlag icke bära prägeln av att vara ett hastverk. Jag vill erinra om att regeringsform tillkomunder för grundlagar normala orostider. Värt land upplevde då sin första ochenda revolution, som adeln regisserade och svarade för . Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. kung hadeavsatts, och slöts en hård men för land och folknödvändig fred som visade sig vara ett av de lyckosammaste fredsslut ett landkan fä till stånd - efter den period av ofred som landet hade genomlidit. Otvivelaktigt kan man säga att vi har upplevt en lyckosamtid efter 1809. Men det är också självfallet att det är merakomplicerat att utforma en grundlag än det var förra gången. Vi har anpassatoss till den nya tiden och under fredsåren varit med om att skriva en bitsvensk historia i fred och samarbete. Detta har varit möjligt genom att vårastora folkrörelser haft kraft och vilja att med demokratiska medel ge land ochfolk en annan livsinriktning, där människan satts i centrum och där kravet pämänniskovärde och ökad jämlikhet kommit in i samhällsbUden. En ny grundlag 1973måste ju anpassas så, att den kan fungera i en politisk demokrati därmålsättning och arbetsformer tvingas att ta hänsyn till hela vårt folkstrygghet, frihet och människovärde. Det tidsskede som ligger mellan åren 1809och 1973 har icke någon motsvarighet, vare sig i svensk eller i internationellhistoria. Demokratin och människovärdet har införts i vårt samhälle, och enekonomisk, social och kulturell revolution har kunnat genomföras med fredligamedel. Våra stora och för en demokrati så livsviktiga folkrörelser hartUlkommit efter 1809 och fördjupat känslan av samhörighet och gemenskap. Vi harlärt oss samarbetets svåra konst när det gäller att lösa problem. Vi har ävenvisat väriden att det är möjligt att skriva en bit svensk historia i frid ochatt umgås med omvärlden historia behöver inte skrivas med blod, svett ochtårar. En grundlag skall utformas så, att den kan fungera både ifred och i ofärd. Ett litet land kan inte veta hur framtiden kommer att te sig.Världens öden bestäms ofta av krafter som tar ut kompassriktningen efter sinvilja och sina intressen och inte efter vår vilja att i fred bygga. Det är av största betydelse att en ny grundlag har klaraoch ensidiga rättsregler som kan och skall följas efter ordalydelsen till dessde i föreskriven ordning ändras av själv. Grundlagen skall ge uttryckåt de rättsregler som är grundläggande för statens verksamhet och för vårtfolks fri- och rättigheter. En sammanblandning av grundlag och vanlig lag striderenligt min mening mot grundläggande principer och svarar inte mot syftet med engrundlag. Den kan och skall inte göras beroende av juristers och domstolarsantaganden och av politiska teorier, byggda på förordningar och s. k.rättspraxis som i huvudsak består av högsta domstolens domar och dess politiskaoch andra värderingar. Land skall med lag byggas, och likheten inför lagen skallgälla alla. Den offentliga makten skall ligga hos folket, och ärfolkets främsta företrädare, sägs det i grundlagsförslaget. Men dessakonstateranden får inte betraktas som symboliska och teoretiska uttryck i entill intet förpliktande död realism. En amerikansk jurist har med rätta sagt att den skrivnalagen när allt kommer omkring endast är ord som yttrats av lagstiftaren. Det ärnämligen domstolarna som har att fastställa vad dessa ord betyder. Det är medandra ord deras uppgift att tolka lagen. Därför bör lagen behandlas som enrättskälla och inte som en beståndsdel av rätten. Det sägs ibland att rätten består av två delar - delsregler som utfärdas av lagstiftaren, dels regler som skapas av domstolarna. Meni själva verket är all rätt skapad av domstolarna. Om skall vara denhögsta beslutande makten i landet är det självklart att inte kantolerera att utanför stående organ skall ha högre makt än riksdagennär det gäller tillämpningen av de lagar som stiftar. Man kannaturligtvis önska att lagregler skall kunna förklaras eller förtydligas genomatt i sin motivering säger vUket syfte man har velat uppnå med lagen. Jag erkänner att jag i olika sammanhang har ansett attfosterlandet inte får vara beroende av en rättstillämpning som bestämsav organ utanför . Låt mig erinra om att gammal landslag och grundlagunder århundraden har hävdat att kronan icke skall skövla för land och folkgemensam egendom. Vad upplåtelse med äganderätt angår var sådan förbjudenenligt en föreskrift i andra kapitlet kungabalken av konung . Det heter där att Konungen icke hade rätt förminska kronans godseller intäkter annan konung tUl förfång vid äventyr att efterföljande konungägde återta vad blivit kronan avhänt. När man nu skaU stifta en ny grundlag har andemeningen iden nu gällande grundlagen i 77 § regeringsformen kommit bort. Vi har icke fåtten av de viktigaste grunderna för att svenska folket skall kunna nyttja devärden som man i äldre lagstiftning vUle förbehåUa svenska folket, även denegendomslöse. Utvecklingen har fört med sig förstörd miljö och förstördalandskaps-bUder. Fauna och flora har skövlats. En orimlig äganderätt, som harskärpts i olika sammanhang, har gjort det möjligt att utnyttja gemensammanaturvärden i spekulativa syften. Det är självklart att när en ny grundlagskrivs borde en av huvudfrågorna ha varit att ge skydd åt de värden - tUlgångentill mark och vatten som för den vanliga människan, som själv saknar egendom,är av största betydelse. När seklet var ungt talades det om att det var skam och enfläck på baner att medborgarrätt hette pengar. Jag vågar påstå att detär lika stor skam att mark och naturvärden, som borde vara gemensam egendom föralla människor att nyttja under sunda förhållanden, utlämnas tiU spekulativakretsar i stället för att denna folkets rätt har ett grundlagsskydd. Det är självklart att det kan vara bra med storakonferenser och stora, vackra uttalanden om naturvård och miljö. Men det ärfarligt om man gör som en president efter såsomdet har beskrivits av en dansk författare. Sedan denne president med sitt landsflagga hissad i bakgrunden hade läst upp ett program med många punkter ochmottagit folkets jubel vände han sig om och snöt sig i fanan, därmed visandesitt förakt för de idéer han själv hade predikat. Om en grundlag är av högrevalör än en vanlig lag, borde det föreliggande förslaget betraktas som enhuvudfråga, för denna lag skall skapa skydd. Både propositionen och utskottet har behandlatgrundlagförslaget som ett vanUgt lagförslag. Menar man att det föreliggande förslaget tiU Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. grundlagskall vara vanlig lag och anser man att det inte finns någon skUlnad mellangrundlag och vanlig lag, hade det varit renhårigare att öppet säga att vi nuavskaffar grundlagen och nöjer oss med vanlig lag, stiftad enligt de regler somgäller för den. Vi skall ha klart för oss att en grundlag trots allt haren högre valör. Speciellt fick jag en bestämd känsla av attgrundlagen med de psykologiska krafter som ligger i själva begreppet hade enviss betydelse. Under dessa förhåUanden kan jag självfaUet inte anse att detföreliggande grundlagsförslaget motsvarar de krav och förväntningar som måsteställas på ett sådant. Trots alla oratoriska utläggningar måste jagyrka bifall till min motion nr 1885, som yrkar avslag på Kungl. Maj:tsproposition nr 90. Vad gäller övrig kritik och motiveringarna för denna ber jagatt fä hänvisa tiU vad jag anfört i motionen 1885, som jag av tidsskäl inte kanta upp till diskussion i vårriksdagens övertidsskede. När man presenterar en grundlag, skall denna vara så utformadatt man inte måste begära utredningar och redogörelser. Ett grundlagsförslagskall vara i ett slutgiltigt skick. Vi skall komma ihåg att en grundlag intekan få bygga på kompromisser så att dess grundtanke försvinner. Dä har manavlämnat ett förslag, för vars genomförande betingelser saknas. Jag tror attsvenska folket trots aUt förväntar stöd och trygghet - hur begränsade dessa änmå vara åt alla medborgare, som befinner sig i svårighet. Det är typiskt har förbättrat möjligheterna till spekulationsvinster. Men man har ickesökt bevara jord och naturtUlgångar, icke gjort det möjligt för bondenatt bruka jorden under vissa förhållanden, och man har icke gjort det möjligtför industriarbetare och andra att komma ut i den friska naturen och slippaundan den fariiga miljö som spekulationsvinsternas herrar och damer har skapati vårt land. Dessa reser runt om i världen, men vi vanhga hederliga medborgaresom stannar kvar och vill leva i , vi hade behövt ett bättre rättsskyddi en ny grundlag. Tyvärr var kompromissen för djupgående, den blev en chimär -en ofullbordad lagstiftning som varken ger land eller folk det skydd och denrätt som tillkommit dem. Under detta anförande övertog herrtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrPETTERSSON i (c): I det betänkande och i den proposition som vinu behandlar har departementschefen i likhet med grundlagberedningen föreslagitatt den nuvarande ordningen för prövning av valbesvär i regeringsrätten skallersättas med en särskUd av utsedd valprövningsnämnd. Vad man viU vinna med denna ändring - att flytta övervalbesvären från en rent juridisk instans till en av vald nämnd - synesvara att få utrymme för synpunkter, där mera aUmänna erfarenheter kommer tUluttryck och där en uppfattning om vad som är rimligt spelar in. Det avgörande motivet synes vara, om man läser vaddepartementschefen anför i propositionen, att han finner det viktigt att ettmedborgar- ochlekmannaelement får göra sig gällande vid de för demokratins funktionssättviktiga avgöranden som det här kan vara fråga om. Man föreslår att valprövningsnämnden skall bestå av enordförande och sex ledamöter. Ordföranden skall vara eller ha varit ordinariedomare och får ej tillhöra . Departementschefen anför vidare att det kan vara lämpligtatt ytterligare någon ordinarie ledamot får företräda juridisk sakkunskap, menatt det ankommer på att ta ställning i det avseendet närvalprövningsnämnden utses.