prot · FW0966 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är intressant atl jämföra våra återkommandekrav om förstärkningar av transportstödet och det förslag som regeringen nu harlagt. Vissa transporter in tUl stödområdet föreslås få transportstöd, denkortaste bidragsgrundande transportsträckan förkortas, den lägsta viklen sänksoch hänsyn tas tiU utländsk transportsträcka i vissa faU. Detta är steg i rättriktning som vi hälsar med tUlfredsställelse. Det nya systemet för stöd tiU kollektiv trafUc pålandsbygden är en förbättring, men det lägger tunga bördor på kommunerna.Trafikplaneringen, såsom den utformats i dhektiven, kommer alt vara väsentligvid det slutliga ställningstagandet beträffande trafikens utformning ochomfattning. Från dessa utgångspunkter skulle jag viha konstalera attdet kanske ändå finns något som förenar partierna. Om detta konstaterande ärriktigt borde det också finnas förutsättningar för att genom en fri diskussionåstadkomma en målanalys av trafikpolitiken. Vad är detdå som vi behöver analysera? Ja, låt mig säga att det är många detaher som med småförändringar skulle innebära stora förbättringar. En förändring av bihetlpriselför lufttransporter så att dessa resor blir bUligare medför svårare konkurrenslägeför rälsbundna transporter. Det finns alltså anledning att snabbt se över helaSJ:s taxepolitik enligt de krav som finns anförda i reservationen. Det finnsanledning att i det sammanhanget också beakta de regionala busslinjernasprissättning för de tjänster de utför. Del är enligt vår uppfattning en godsamhällsekonomi alt ha en sådan prissättning för det koUektiva resandet attdetta inte bara uppmuntras utan att del framstår som en vinst all resakollektivt. Accepterar man ett sådant resonemang och jag menar attdet är riktigt då måste man fråga sig om man kan upprätthålla de statliga den 11 aprU 1973 Den statliga trafikpolitiken, m. m. Nr 66 kommunikationsföretagensräntabililetskrav som de föreligger. den ' ' stället vara så atl man får se de statliga kommunikalionsföre- 11 aprU1973 lagen icke som affärsdrivande verkutan som verk som har till uppgift att ~------------------- ge den samhäUsservice som ligger i linje med de politiskt faslsläUda ., målen. Jag är medveten om att det finns en betydande risk för . . ineffektivitet om intekostnadsaspekten håUs levande genom kravet på affärsmässiginkomsttäckning, men det skulle å andra sidan vara märkligt om maninte kunde hålla effektiviteten uppe genom kostnadsjämförelser Vi i anser att detta är synpunkter som bordebli föremål för en mer ingående prövning när vi nu ändock i väsentligaavseenden är på väg atl utforma en ny trafikpolitik för vårt land. Oavsett om den här vägen är framkomlig eller inte tror jagockså att det är nödvändigt med ett effektivt utnyttjande av resurserna och välfungerande samarbete meUan de verk som handlägger trafikfrågorna. När det gäUerplanering och ulveckhngslinjer ligger ansvaret på varje verk för sig.Samordning sker naturligtvis i departementet, men jag ifrågasätter om detta ären riktig modeU för det framtida trafikarbetet. En bättre ordning skulle kanske vara ett samordningsorgan-omfattande samtliga statliga kommunikationsföretag vars uppgift skulle varaatl framtidsplanera för hela kommunikationssektorn. Man skulle då kunna görabättre avvägningar mellan de olika trafikgrenarna och man skuUe kunnaprioritera de ohka kraven efter de sammantagna resurser som står tih buds. Mankan tänka sig olika modeUer för styrning och insyn. Verket skulle kunna varasammansatt av de olika kommunikationsföretagens dheklioner. Del skuUe ocksåkunna ledas av en styrelse, som är politiskt förankrad och alltså representerarfolkviljan. Även en sådan här tanke behöver närmare analyseras för skall kunna göra ett uttalande om huruvida den är en riktig modeU. Men jagvill erinra o:m att i t. ex. , vars trafikpolitik har likheter med vår,har etl sådant samordnande och planerande organ inrättats som såvitt jag kanförstå arbetar med mycket god effekt. Jag vill också säga att den mängdmotioner här i som regelmässigt behandlar trafikpolitiska problemnaturligtvis är etl uttryck för att inte aUt är så välbeställt som del bordevara inom detta område. Alla medborgare kommer i kontakt med verkningarna avtrafikpoUtUcen, och många har synpunkter på hur den skulle kunna förändras tiUdet bättre. I reservationerna finns flera vUcliga molionsförslag som vi anserborde utredas närmare. Skall jag nämna något av dessa utöver partimotionen fråncentern, vilkens tankegångar jag här försökt presentera, skulle del vara det förslag som lagt fram i motionen 770. Det är en motion som är helt genomgripande inom det område som den berör. Motionärerna kräver en omfattande upprustning av som skulle ge inlandet utveck lingsmöjligheter. Det är en motion som handlar om hur man med modern tägteknik skulle kunna skapa helt nya förutsättningar för näringshvet i nuvarande avfolkningsbygder. Motionen är så omfattande och kostnader na så stora vid ett förverkligande att man måste göra en mycket grundlig utredning innan man kan säga om den bör förverkligas, men den är så 46 intressant att vi borde kosta påoss en utredning. Den statliga trafikpolitiken, m. m. tUl reservationerna 2, 4 och 5 vid Nr 66 Jag yrkar, herr talman, bifall trafikutskottetsbetänkande nr 8. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag skaU inte stanna i talarstolen så länge,då vi så sent som , , tog upp trafikpolitiken. Jagavslutade då milt inlägg med att säga att tUlsättandet av trafikpolitiskautredningen, som var nära förestående, icke skulle få stoppa de åtgärder som äroundgängligen nödvändiga och som bör vidtas för vårt transportväsen. Även om i vissa stycken dagens debatt helt naturligtkommer att utgöras av principuttalanden om de olika partiernas syn på trafikpolitikeni vårt land och om de åtgärder som bör vidtas, borde den främst handla omaktuella åtgärder som måste vidtagas för alt rätta tiU missförhåUanden, så attt. ex. godstransporterna i vårt land kan fungera somtrafikpolitiska utredningen skall arbeta. Jag vill särskilt med anledning av vad som redan sagts idebatten understryka viklen och värdet av att man gör justeringar på vissaområden, exempelvis på eller inom inre stödområdet i , för attförsöka komma tUl rätta med de svårigheter som där finns. Gotlänningarnaexempelvis kan inte vänta på alt trafikpolitiska utredningen skall bli färdigmed sill arbete, utan de åtgärder som är nödvändiga för atl klara derassituation måste vidtas . Där har kommunikationsministern ivisst hänseende gjort lillrältaläggan-den, som dock ännu icke ärtUlfredsställande för denna del av vårt land. Jag vill konstatera att det i sakfrågorna finns en starkenighet mellan de tre stora oppositionspartierna om vilka åtgärder som snarastmåste vidtagas våra förslag har framförts i de olika reservationerna. Vi hardenna gång inle berört de mera långsiktiga perspektiven beslut, ochdel är helt nalurhgt. Från moderata samlingspartiet kan vi endast upprepa allvi har mera anmärkningar emot tillämpningen av beslutet än emot beslutet somsådant. Det är jusl mot tillämpningen åtgärderna skaU sällas in, menar vi. Detär också självklart att åtgärder skall vidtagas där utvecklingen har skapat ellförändrat läge. Jag vill bara nämna detta som en kortfattad deklaration när detgäller trafikpoUlik. Atl trafikpolitiska beslut har fått en så dåligklang hos människorna beror, menar jag, främst på det egensinniga sätt på vUklman tolkat och tiUämpal del beslutet inom SJ. Jag är förvånad över attdepartementet har haft ett sådant tålamod och låt mig uttrycka det meradrastiskt och mera foUcUgt velat ta så mycket stryk från allmänheten i dennafråga bl. a. på grand av SJ:s sätt att agera. Självständighet hos verken ärbra. Förtroende skaU ges, men det måste vara någon måtta på eftergifter, isynnerhet som svenska folket vill ha en annan ordning än . Jag är rädd för att som trafikpolitiskautredningen arbetar kommer SJ att fortsätta med sin statiska poUtik, ochaUlmera Nr 66 gods kommer att gå över på vägarna.Det är inle främst näringslivet, inte den åkarna i detta land, som fått kommunikationsministern att tala om Il april1973 styrning av godset; det är enligtmilt förmenande SJ självt som har gjort Den statliga trafik politiken, m. m. Vihar förskräckande exempel ute i landet, sådana att tUl på köpetåkarna säger; "Del är fel alt vi skall köra det här godset mellan de olikaindustrierna, när det redan finns järnvägar meUan dem. Del är inte mUjömässigtriktigt men vad skall vi göra? Vi har så rationaliserade arbetsformer alt vikan ge ett hyggligare pris än SJ." All SJ inte lar upp de här frågorna i samband med helautvecklingen i vårt land och ser på dem i ett större sammanhang är för migganska oförståeligt. I stället skaU man pressa sig fram till ett slagslönsamhels-gräns på varje delslräcka i landet. Det är nästan en form avidiotstyrning. En del av detta är bakgmnden lUl den enighet om förslagliU olika åtgärder som framgår av reservationen 2. Synpunkterna behöver inteutvecklas, eftersom utskottets ärade ordförande och redan harfört fram dem här. Under den trafikpolitiska utredningens arbete måste ocksåförsöksverksamheten inom SJ fortsätta, och det i ökad utsträckning. Det måsteju vara alldeles riktigt atl man får en kraftfull försöksverksamhet i gång påolika områden, i taxefrågor osv. trafikpolitiska utredningen arbetar,så alt den har ett material att utgå från i sina beslut. I reservationen 2 har dessutom framförts önskemål alt dentrafikpolitiska utredningen skall ta upp luftfartens roU i den framtidapolitiken och beakta vissa riktlinjer som behandlar både vägar ochregionalpoliliska överväganden på kommunikationssidan, och del instämmer jagkraftfullt i. Vägarna har vi behandlat ganska i , och vi harfrån moderata samlingspartiets sida anfört detta med lullvägar såsom enmöjlighet atl klara av den dystra situation som vi befinner oss i. Man kan lånaupp åtskUliga mUjarder för atl förbättra hela vårt vägväsende, vUket starktskulle förändra vår trafikpolitik i detta land. Vi är också eniga i utskottets betänkande dvs.majoriteten - när det gäller att ta med sjöfarten i övervägandena. Del kansynas märkligt att man nu skall ytterligare belasta den trafikpolitiskautredningen med detta, men jag kan inle se att man kan komma ifrån det. Jag kaninle se atl man i ell land som är omgivet av vatten nästan helt och fullt, ivarje faU som en halvö ända från norr och runt sydkusten upp tUl , kankomma ifrån att ta med hela sjötransporten i beräkningarna i trafikpolitiken.Del behöver inle vara sådana märkvärdiga utredningar i det sammanhanget, eftersomdet finns ell ganska gott underlag atl arbeta på, men detta måste in i dentrafikpolitiska bedömningen. I reservationen 4 behandlar vi Irängselavgifler, och denreservationen går väl ihop med ett förslag som vi i moderata samlingspartiethar haft när del gäller trafiksituationen i innerstäder. Det måste var möjligtför kommunerna all få avgöra huruvida de vUl införa sådana Irängselavgifler,och vi skall ge dem denna möjlighet genom atl ändra lagarna på delta område. Reservationen5 gäller en samordnad satsning på kollektivtrafiken. Ulskotlelsordförande har där uttalat sin mening om den förnyelse som '*° borde kunna ske. Det är faktisktganska märkligt alt vi här i inte har gjortmer på detta område, vi som alltid, tycker jag, i olika sammanhang talar om attvi är ett föredöme för andra länder! Vi har här verkligen legat i bakvatten närdet gäUer tekniken och försöken. Det ena landet efter det andra gör nudjupgående försök, och del finns flera länder där kommunikationerna nu på långasträckor sker med mycket snabbgående tåg. Vi satsar ju i vårt land på ett mycket avanceratflygförsvar atl användas om vi råkar i krig, men vi har inte satsat tUlräckligtpå våra fredliga kommunikationer modemt och slagkraftigt. Om vi hade frågatmänniskorna i landet om de är beredda att lägga en miljard eher något sådant påsnabbtåg från upp till efter ett nytt avancerat program ochmönster, så är jag övertygad om att de hade svarat ja på den frågan. Att jag inte fördjupar mig vidare i de trafikpolitiskafrågorna beror närmast på att den trafikpoUtiska utredningen ar i gång ocharbetar. Då tycker jag inte heller att det är riktigt att föregripa dennautredning. Vad jag beklagar är att vägkostnadsutredningen inte är färdig medsitt arbete det skulle i aUra högsta grad ha varit bra att ha det materialetnär den trafikpolitiska utredningen nu skaU sätta i gång. Jag yrkar bifall till aUa de reservationerdär namn står först och i övrigt tiU utskottets hemstäUan. Den statliga trafikpolitiken, m. m. HerrMAGNUSSON i (vpk): Det har uppstått en något egendomligkonsteUation i vårt utskott i samband med behandlingen av trafikpolitiken, ochman kan förstå att en del inför detta kanske höjer litet förvånat påögonbrynen. Bakgrunden och orsaken tUI splittringen i det socialdemokratiskalägret är en motion som framlagts av herrar Rosqvist och , där mankräver utökade direktiv för den trafikpolitiska utredningen. Man viU attsjöfartens roll i svensk trafikpolitik skaU utredas närmare, och eftersomborgerliga motioner föreligger i samma ärende har det gått som det gått. Ävenden mest partitrogne kan ibland tydligen hoppa över skaklarna. Den trafikpolitiska debatt som förtsallt intensivare har i stort rört sig kring de problem som den ökande bUismenfört med sig. Ingen kunde väl helt tänka sig in i de här problemen när bilismenpå aUvar började få fotfäste i vårt land. Allting skulle ju då planeras förbUen den fick gå före det mesta.BUtrafiken leddes in i tätorterna, parkeringsplatser för bUar fick förturframför lekplatser för barn, lastbilarna på våra vägar blev allt längre ochtyngre. har vi kommit dithän på grund av bUismens ansvällning, att viupptäckt en rad negativa effekter av densamma. Trafikolyckorna har stigit iantal och de kostnader detta fört med sig har rakat i höjden. De negativaeffekterna är stora. I de flesta tätorter har man fått trängselproblem av storamått, vUka man först börjat motarbeta. Visst har bUismen betyttmycket för många människor i positivt hänseende det måste man ju vara klaröver och de positiva sidorna bör tas tUlvara och vidareutvecklas. Men har bilismens utveckhng fört med sig enförsämring av kollektivtrafiken och nackdelar för de människor som är beroendeav denna. har, speciellt när det gällt persontrafiken, fått 4 protokoU 1973. den 11 aprU 1973 Den statliga trafikpolitiken, m. m. alltsvårare att göra sig gällande. Det är ju denna bakgmnd som orsakat den trafikpoUtiskadebatt vi upplevt och upplever. trafikpolitiska beslut har egentligenbara medverkat tiU den här utvecklingen. De fria marknadskrafterna skulleerUigt detta beslut få verka ostört även på trafikens område, de socialahänsynstagandena kom i skymundan när det gällde planering av trafikpolitiskaåtgärder. Dessutom kom kostnadsansvaret all effektivt verka endast för statensjärnvägar, och det har ytterligare understrakit statens järnvägars svårigheter ikonkurrensen med bUismen. AUl flera har kommit tUl insikt om att detta är ettförhåUande som måste ändras armars skulle vi få olidliga trängselproblem i destörre tätorterna som landsbygden, och specieUt glesbygden, utarmadesvad gäller koUektiva trafikmedel. Vi har också fått en trängsel på våra vägarsom gör atl etl överförande av tung trafik till järnväg eller eventuellt andraIrafikmedel alltmer kommit att diskuteras. Från vpk;s sida har vi krävt en ändring av den rådandetrafikpolitiken - ja, i realiteten sedan 1963 års trafikpolitiskabeslut fattades. Vi har kritiserat detta beslut, vUket inte är någon nyhet fördenna kammare, och framfört förslag tiU konkreta åtgärder i syfte att få liUstånd en annan inriktning av trafikpolitiken. Vi har menat och menar atl detmåste tiU en samordning av de trafikpolitiska åtgärderna samt atl man vidaremåste ta hänsyn tiU sociala och regionalpolitiska behov liksom tiU mUjöeffektervid utformandet av åtgärderna. Vi har krävt en utredning som skulle ta uppdessa frågor och se över riktlinjerna för den nuvarande trafikpohliken. Våraförslag har inle vunnit gehör, i varje fall inte när de kritiserat 1963 årstrafikpolitik, men hos övriga partier har ändå vuxit fram en stark kritik motjust de förhåUanden som jag här beskrivit. När regeringen genom kommunikationsminister isomras gjorde sitt omtalade utspel, varvid han bl. a. uttalade att 1963 årstrafikpolitiska beslut i vissa stycken överlevt sig självt och dessutomaviserade tillsällandel av en ny trafikpolitisk utredning, hälsade vi detta medtUlfredsstäUelse. Då direktiven för den trafikpolitiska utredningenpublicerades framgick del väl ganska klart alt dessa inle förutsatte enbrytning med trafikpohtik. Men var direktiven så utformadeatt ett fuUföljande av intentionerna borde föra tUl ställningstaganden somskulle innebära en förändring av trafikpolitiken i av oss önskad riktning. Jagbehöver väl inle här upprepa direktiven men vUl ändå nämna all de innehölluppdraget all se över SJ:s taxor, så att de skulle komma att ligga mera i linjemed samhällets regionalpolitiska och näringspolitiska mål samt åstadkomma enförbättring av SJ;s möjligheter att hävda sig i fråga om trafik som SJ harnaturliga förutsättningar att handha. I direktiven framhöUs för övrigt all detinom ramen för det trafikpolitiska utvecklingsarbetet finns anledning att ägnasärskild uppmärksamhet åt järnvägstrafiken. Jag har fatlat direktiven så attdet rent allmänt gäller att försöka åstadkomma etl vettigare förhåUande meUanlandsvägstrafik och järnvägstrafik. Och eftersom detta hgger i hnje med vad vifrån vårt parti har förespråkat under åtskilliga år finns det ju ingenanledning att stäUa sig avvisandetill sådana propåer, allra minst mot bakgrunden av att det är just förhåUandenapå de här avsnitten inom trafikområdet som har varit orsaken till dentrafikdebatt vi haft i vårt land. Mot denna bakgrund har jag vid utskottsbehandlingen avdetta ärende reagerat mot de förslag om tUIäggsdirektiv för trafikpolitiskautredningen som framförts i motioner av både borgerliga och socialdemokrater.Enligt min mening gäUer det att så snabbt som möjligt försöka nå resultat avutredningens arbete, och den målsättningen kan inte befordras av att frågor somberör andra trafikgrenar än de nämnda skall tas upp av utredningen. Sjöfartens roU bör kunna beaktas utan att den tas upp itUIäggsdirektiv, och för övrigt sysslar redan en del utredningar, t. ex.hamnulred-ningen, med dessa frågor. Därför har jag tiUsammans med några andraledamöter av trafikutskottet reserverat mig på den punkten i utskottetsbelänkande, och jag ber, herr tahnan, att få yrka bifall tUl reservationen 1tUl utskottets betänkande. När vi i vpk skrev vår trafikpolitiska motion tUl åretsriksdag utgick vi just från den tankegången att det vore olämpligt att lasta påden nya utredningen ytterligare direktiv. Däremot är del naturligt att vi haftoch har synpunkter på hur utredningen bör arbeta för att komma till rätta medde problem som den enligt direktiven har att lösa. Det är också naturligt attvi från vår utgångspunkt hoppas att utredningen kan komma fram tiU resultat somså långt som möjligt bryter med trafikpolitik. Men vi har ändå nöjtoss med att aktuahsera en del frågor av sådan natur att de enligt vår meningligger i linje med de intentioner som utredningen har, nämligen att förhindraatt bihsmens avigsidor växer sig för stora samt att ge järnvägarna den roU deenligt de flestas mening tydligen bör ha i trafikpolitiken. Vad vi därvidtycker är specieUt viktigt är att landsvägarna i ökad utsträckning avlastastung trafik och att denna i StäUet förs över tUl järnväg. Vi har framförtkravet om utarbetandet av etl program för detta. Vi menar att man i ett sådantprogram bör överväga olika styrmedel, t. ex. en förkortning av längden pålångtradarna, ett utökat förbud mot tung trafik och veckoslut m.m. I de prognoser som redovisats för trafikutvecklingen för 1970-talet angesdet perspektivet att lastbilstrafiken skall öka sin andel av trafikarbetet,medan järnvägarnas andel skaU minska. En sådan utveckling bör förhindras, ochför detta måste kraftfuUa åtgärder övervägas av trafikpolitiska utredningen. Kollektivtrafikens villkor måste också ägnas störreuppmärksamhet, och i detta sammanhang kommer givetvis också SJ in. Mångamänniskor i vårt land befinner sig dock i den situationen att de inte bor inärheten av någon järnväg, och de behöver därför tUlgång tUl andra koUektivatrafikmedel. Beträffande den kollektiva trafiken behöver en bättre samordningåstadkommas inom länen för att få tUl stånd en godtagbar försörjning förinvånarna på det här området. Vi har i vår motion föreslagit att man skullerekommendera landsting och kommuner att mera allmänt gå in för bUdande av s. k.länsbolag för att trygga en tUlfredsställande koUektiv trafikförsörjning inomlänen. län har redan startat sådan verksamhet. Den statliga trafikpolitiken, m. m. Nr 66 Givetvis hör SJ hemma i den bUd somhar med kollektiv trafikförsörj- den " *' '' ° återkommande taxehöjningarna vid statens 11 april1973 järnvägar har ju inte precismedverkat tUl att popularisera SJ. --------- -_-------- huruvida SJ:s taxor är riktigt konstruerade för att SJ på ett samhällseko- Denstatliga trafik- nomiskt riktigt sätt skaU kunna fullgöra sin andel itrafikarbetet kommer poUnken, m. m. . j, förtur i trafikpolitiskautredningen. dettautredningsarbete pågår menar vi att det vore riktigt att stoppa ytterligaretaxehöjningar vid SJ. Taxehöjningar av försök tUl lösningar föratt förbättra SJ:s möjligheter skulle enligt vår uppfattning verka olyckligt. De trafiksvaga bandelarna och SJ:s separatredovisningar avdessa skall också las upp av utredningen. I princip anser vi att SJ bör haersättning av statliga medel för den olönsamma trafik som företaget bedriver.De sakkunniga som tUlsatts av kommunikationsministern för att granskaberäkningsmetodiken vid SJ:s separatredovisning kom som bekant fram tUl andrasiffror än vad SJ hade framfört. Med anledning av detta har vi intemotionsledes velat tiUmötesgå SJ:s krav. Detta innebär emellertid givetvis inteatt vi kan acceptera SJ-chefens uttalande om atl 2 200 SJ-anställda måste bortom inte får de som skUjer beräkningarna åt. Det uttalandelär mycket märkligt mot bakgrund av att det nu tiUsatts en utredning som skallförsöka förbättra SJ:s slällning på transportmarknaden och över huvud taget taupp de här frågorna till diskussion. I direktiven beträffande denna fråga står atl man bör fåen handläggningsordning som även innefattar en realistisk prövning av dettrafiksvaga nätet med hänsyn tUl de alternativa, samhäUsekonomisktfördelaktigare transportmöjUgheter som kan stå tUl buds. Vi menar att detta ärell för begränsat perspektiv vid prövningen av det trafiksvaga nätet. Vi anseratt effekten av järnvägsnedläggelsen som sådan för den berörda bygden måste medi bilden. Vi har tidigare föreslagit att sociologiska undersökningar av dettaproblem skulle göras, och vi upprepar förslaget också . Resultatet avsädana undersökningar kan vara av värde vid stäUningstaganden tiU fortsattajärnvägsnedläggningar och för den trafikpolitiska utredningens verksamhet. Jag yrkar med det nu anförda bifall tUl reservationen 3. I ett särskilt yttrande har jag instämt i tankegångar somförts fram i motionen 48 av m. fl. Motionen är, tycker jag, imotsats till motionen 770 hållen i en realistisk anda och rimmar väl med vadsom anförts beträffande trafiken på av den nybUdade fackligakommittén av järnvägsmän för bevarande. Den har just framhållitatt vad som behövs är en upprustning av själva banan och att fordonsparkenmåste förnyas och förbättras. Jag tycker att motionens förslag är väl värda attövervägas av den trafikpoUtiska utredningen. Alt trafik och trafikmedel mer eller mindreär livsnerven i vårt samhäUe framgår av det trettiotal motioner som behandlas i och de fem reservationer och det särskilda yttrande som är fogade tiU trafikut- 52 skottets betänkande nr 8. I motioner hemställs om inte mindre än tolv nyautredningar utöver Nr 66 alla dem som redan nu arbetar.