prot · FW09100 · 1973-12-31 00:00:00 — Varför skall frågan då behövaskjutas upp tiU 1974? För det tredje; Varför är gruppens direktiv, som omnämntsi pressen, så snäva? De innebär såvitt jag förstår att gruppen inte harmöjlighet att gå till grunden med problemet och avskaffa själva indexlånen. Detenda som klart uttalats är att de låntagare som har låga inkomsterbör få en lindring. Det kan vara gott och väl, men har aldrig statsrådet eUerfröken tänkt på att alla medelinkomsttagare och i den gmppen hamnarde flesta akademiker ; de får i dagens läge en årsinkomst på 35 00040 000kronor - skall betala dryga skulder som skrivs upp medinflationen. Jag vill fråga: Har de inflationssäkerhet när det gällerlönebUdningen? Har de säkerhet för att skatten inte höjs när inflationengalopperar vidare? Det har de inte. Men de har med det nuvarande systemet ensäkerhet, och en obehaglig sådan, nämligen att skulden ökar i takt medinflationen! Frän vårt parti har det föreslagits att man helt enkeltskall avskaffa indexlänen, att man skall gä över till ett annuitetslänesystem,där låntagarna säkert kan se hur skulden kommer att utvecklas, där de år för årvet hur mycket de skall betala och där de precis som alla andra låntagare drarav gäldräntan vid deklarationen. Det är ett enkelt och klart system och ettsystem som också förespråkas av flertalet studentgrupperingar från vänster tiUhöger. Jag skaU inte tala mycket mera här; jag viUbara säga att med den hopsummering man kan göra av de studentfrågor som finns och med den inställning som det socialdemokratiska partiet intar i de frågorna det gäller studiemedelsfrägan, det gäUer studieordningen vid universitetenoch inriktningen på arbetsmarknaden, och det gäller den otillräckligaplaneringen för de arbetsmarknadsproblem som råder för akademikerna - kanjag inte annat än säga att socialdemokraterna, i alla fall, ärett parti som måste karakteriseras som studentfientligt! Inte heller jag skall gå in på de principiella frågorna. skallinskränka mig tUl att kommentera två av punkterna i socialförsäk- Först bara en hten notering i kanten! Vi upplever ju här i hur svårt deborgerliga partierna, som tänker överta regeringsmakten och försöka regera fr.o. m. nästa är, har för att jämka sig samman och komma överens. Vi har kunnatnotera hur redan under första halvtimmens debatt utskottets vice ordförande,talesman, prisade det system vi nu diskuterar i mycket väl valdaordalag, medan efteråt representant uttalade en heltdivergerande åsikt. I propositionen 63, som ligger tiU grund för betänkandet,dras riktlinjer upp för en speciell sjukförsäkring för de studerande.Statsrådet föreslår där att försäkringen blir obligatorisk för alla studerandesom erhåller studiemedel. Vid iråkad sjukdom föreslås de studerande erhållasina beviljade studiemedel i vanlig ordning'och i vanlig omfattning undersjukdomstiden. Sedermera, när studiemedlen skall återbetalas, reducerasåterbetalningsskyldigheten med ett belopp som motsvarar antalet sjukdagaröverstigande en karenstid , och detta gånger den utgåendeäterbetalningspliktiga delen av studiemedlen per dag. Finansieringen av försäkringen föreslås ske genom attförsäkringspremierna avdras från den äterbetalningspliktiga delen av utgåendestudiemedel. TUl detta avsnitt i propositionen har utskottets center-och folkpartiledamöter fogat en reservation, i vilken man yrkar på ytterligareöverväganden i ärendet. Man föreslår därvid att frågan löses genom att allastuderande som inte har studiemedel obligatoriskt ansluts till den frivUligaförsäkringen eller genom att man ansluter alla studerande tUl det ipropositionen föreslagna systemet. Reservanterna anser även att karenstidenborde sättas tiU endast . Utskottets majoritet har ansett att en avgränsning när detgäller den föreslagna sjukförsäkringen, i varje fall i första omgången, börgöras till dem som har studiemedel. För dem som faller utanför den finnsfortfarande möjligheten tiU en sjukförsäkring genom att teckna den frivilligasjukförsäkringen i det allmänna sjukförsäkringssystemet. Denna försäkring gerju i fortsättningen också möjlighet tUl högre ersättningsförmåner än tidigare dä var beloppet och är det per dag. När det gäUer frågan om 7 eller 14 dagars karenstid anserutskottsmajoriteten att det är riktigare att sätta den längre tiden.Karenstiden bör avvägas så, att endast de längre sjukdomsperioderna blirersatta, detta bl. a. på grund av svårigheterna att på ett någorlunda effektivtsätt kontrollera de studerandes sjukdagar närvaroplikten finns ju inte påsamma sätt vid läroanstalter som pä arbetsplatser. Någon utökning av denuppsökande kontrollen kan vi väl anse som ej önskvärd. Vad som mest beaktats av utskottsmajoriteten är detförhällandet att en förkortning av karenstiden ganska avsevärt skulle höjaförsäkringspremierna. Det kan inte vara önskvärt och tUlrädligt. Dessutomansluter sig de 14 dagarnas karenstid bättre till den karenstid som gäUer i denfrivUliga försäkringen, . Jag yrkar bifall tUl utskottets hemställan på denna Den andra punkten som jag något skall kommentera är en förkammarens ledamöter väkänd fräga studiestödet tUl utländska studerande.Reservation har i denna fräga avgivits av representanter iutskottet. Utskottet och kammaren har vid tidigare behandling av denna frägamed stor majoritet avslagit liknande reservationer. Utskottsmajoriteten harinte funnit anledning att ändra sin tidigare inställning, eftersom ingentingnytt har tUlkommit. Jag yrkarbifall tUl utskottets hemstäUan även pä denna punkt. Jag skall i mitt anförande begränsa mig tillatt peka pä vissa konsekvenser av utskottsmajoritetens förslag som står iuppenbar kontrast tUl statsministerns direktiv för det fortsatta arbetet medjämstäUdhetsfrågan mellan män och kvinnor liksom tUl propositionen omförändring av giftermälsbalken. Självklart borde studiemedel beviljas oberoende av makesekonomi. Varje människa har oavsett kön samma rättigheter när det gäller att taupp län, göra inköp, teckna försäkringar eUer söka in på utbildningsUnjer.Förmynderskapet makar emellan skall inte längre existera. Men inomstudiemedelssystemet skall det tydligen kvarstå. Först och främst hade man väntat sig att utskottet skulleha gjort ett principuttalande som åtminstone innefattade en framtidautfästelse. Visserligen konstaterar man att makar skall betraktas somekonomiskt självständiga individer men gör man en prioritering ochsäger att detta mål givetvis måste träda åt sidan inför kostnaden för detsamma.Vad är, statsrådet , jämställdheten värd? I betänkandet och propositionen sägs att ett slopande avprövningen gentemot makes ekonomi skulle kosta . Jag ställermig verkligen främmande tUl hur utskottet har fått fram denna siffra. har vi nogsamt redogjort för kostnaden för vaye förslagvi lagt fram. Fröken lade helt korrekt i sin redogörelse fram siffrorsom gällde driftbudgeten. Men här tar utskottet hela summan på både drift- ochkapitalbudgeten och säger att det skulle vara den kostnad som samhäUet skulleåsamkas om man beviljar studiemedel oberoende av makes inkomst. En enkeldivision ger vid handen att detta skulle innebära att av de 160 000studiemedelsberättigade, av vUka något mer än 80 000 utnyttjar studiemedel,skulle 60 000 vara gifta kvinnor med make med en inkomst över 40 000-50 000kronor. Det är en ren orimlighet. Och därför tycker jag det är beklagligt attutskottet fäller detta ytterligt angelägna jämställdhetskrav med en heltosaklig uppgift om kostnaden för reformens genomförande. Man har dessutom gjort det felet att man har stäUtkostnaden mot nuvarande kostnader i stäUet för mot de kostnader som kommer attbh verklighet efter genomförandet av propositionens förslag. Jag vill särskUtpeka på att statsrådet , trots att man nu ökar fribeloppet, ändå räknarned kostnaden med beroende på minskat utnyttjande avstudiemedlen. I enlighetmed studiemedelsutredningens förslag, som jag själv har varit medom att lägga fram, har motionerat om att åtminstone av basbeloppetskulle utgå utan prövnmg mot makes inkomst. Då kommer en argumentering frånutskottet som verkligen är häpnadsväckande. Man säger att detta skulle gynnaenbart de höga inkomsttagama. Men, fröken och statsrådet , i defall där maken har en lägre inkomst får ju kvinnan - det är det vanligastefallet - sina studiemedel! När den ena parten har hög inkomst och alltså ärhöginkomsttagare frän studiemedelssynpunkt, skulle vi aUtså aldrig komma framtUl frihet frän prövning. Det andra området som jag viU ta upp utskottet har ickebehandlat det, i alla händelser icke i sitt betänkande är ett krav som AndersWijkman och jag framfört motionsvägen. Det gäller barntillägget ochkonsekvenserna av det förslag tiU lagtext som statsrådet har lagt fram.Jag vUl gärna läsa upp den texten; det gäUer 14 §: "Även om båda föräldrarna enligt första stycket harrätt till barntUlägg, utgår endast ett barntillägg. Detta utges till faderneller, om föräldrarna är ense därom, tiU modern. Är en av föräldrama skyldigatt utge underhållsbidrag som avses i första stycket, utges dock tilläggetaUtid till denne. Om synnerliga skäl föreligger, får barntillägg utgå till envar av föräldrama." Detta innebär att en ensamstående moder med barn somstuderar i t. ex. och vars make studerar i - hon är i realitetenensamstående - icke får barntillägg. Han är underhällspliktig för barnet, hanär studerande, han har rätt till barntiUägg men enligt de uppgifter vi har fåtti studiemedelsutredningen utnyttjar han ytterligt sällan denna möjlighet. Hanordnar det i stället så att modem får bidragsförskott. Denna ensamstående moderkommer aUtså i sådan situation att hon icke har någon möjlighet att klarasig pä studiemedlen utan måste anlita socialhjälp. Det är resultatet avstatsrådet skrivning. Dä säger man att man skall försöka jämställa sammanboendeoch gifta. Men här har vi verkligen ett område där om de gifte sig och modernstuderade på annan ort den lagparagrafen träder in som säger att om makarna,är överens, skall modern kunna fä barntiUägg. Här är det låt mig kalla det endiskriminering av de ogifta. Hela propositionens uppläggning av barntUläggssystemet äremellertid i stort en diskriminering av dem som gifter sig. Statsrådet lika väl som jag att har tvä sammanboende med barn rätt tiU tvåbarntUlägg. De flesta som har barn gifter sig inte utan tar ut dessa tvåbarntillägg. säger propositionen det är jag glad för, och det vill jagtacka för att man skaU likställa sammanboende med barn med gifta. Det är ettlitet steg pä vägen. Men eftersom förslaget innebär en sä storbegränsning av deras möjligheter att fä tUlräckligt med barntillägg, är detmera förmånligt att i det här fallet säga att man bor pä olika ort. Konstraktionen bakom detta förslag, , är - somjag ser det illa genomtänkt. Men det värsta är att det är klartdiskriminerande, dels i vad gäller kvinnornas möjligheter att studera och fäåtminstone de , dels i vad gäller den ensamstående studerandemoderns rätt till barntillägg i de fall där fadern till barnet också studerar. Jag skall be att fä instämma i det yrkande ombifall till reservationerna som i har framstäUt. FrökenSANDELL (s) kort genmäle: Nr 100 Jag viU bara rätta tiU ett misstag som fruSundberg gör. Predaeen den Hon säger att utskottet inte aUs behandlat dendelen i 25 ai 1973 motion somrör makar som bor pä var sin ort. Det har utskottet visst - -_---------- 34 behandlas detta i utskottets betänkande. Där hänvisar tUl att denna fråga ligger inom det undersökningsområde som den härtidigare nämnda departementsgruppen har att behandla. När det gäUer prövningen av makes inkomst och förmögenhethar utskottet enhgt mm mening ganska klart uttalat en principiell inställning,en instäUning som vi aUa har, men det finns tillfäUen när principerna måsterättas efter de praktiska möjligheter som står tiU buds att genomföranågonting. Förslaget i propositionen när det gäller prövning mot makes inkomstvisar i alla fall att man är inne på en väg mot frikoppling från makes inkomst. Det är inte bara pä det här området utan även på mängaandra vi har samma problem, och utskottet anser att man måste samordna dessafrågor. Lösningen måste bli, det finner jag för min del alldeles naturligt, attvarje människa skall vara fristående i ekonomiskt hänseende. () kort genmäle: Jag skulle vilja fråga fröken vadjämställdheten är värd. Fröken känner verkligen tiU helastudiemedelssystemet. Därför är det för mig förvånande att hon motiveradeavsteget från det principiella stäUningstagandet med de 114 miljonerna. Enblick i studiemedelsutredningens betänkande - "Reformer inom studiemedelssystemet"- visar att kostnaden skulle bli . Jag tror mig kunnagarantera att kostnaden i inget avseende skuHe överstiga 9 miljoner kronor.Frågan är om det kan vara värt att ta ett första steg mot detsamhälle som statsministern har skisserat genom tillsättandet av utredningen omjämställdheten. När det gäller konsekvenserna för den ensamstående modernär det viktigt att observera att utskottet klumpar ihop denna fråga med övrigaoch säger att detta kan beaktas vidare. Men det hindrar inte att situationen,efter lagens genomförande, för den ensamstående modern är sådan att hon, somjag bedömer det, fråntas aUa möjligheter att klara sig och sitt barn på enbartstudiemedel. Fröken () kort genmäle: När frågar vad jämställdheten ärvärd skiljer hon sig frän mig och de övriga i utskottet. Vi uppfattar intejämställdheten inom studiemedelssystemet som en isolerad fråga utan ser dettasom en fråga i stort. Vi anser att den skall lösas på alla områden där man harprövning mot makes inkomst, och dä mäste man också se till vad det kommer attkosta i sin helhet. Jag skaU uppehålla mig något vid motionen 1725 i vUken vi motionärer yrkar att hos Kungl. Nr 100 försöksverksamhet med kostnadsfria hemresor under veckosluten för Fredaeenden inackorderade gymnasieeleveranordnas i några gymnasieregioner inom 25 maj1973 stödområdet, Med tiUfredsställelse konstaterarjag att det inte råder några delade meningarom värdet och behovet av utökade möjligheter till hemresor för elever, som intekan gå pä gymnasium i sina hemorter. Jag vill framhålla attutbildningspolitiken i landet måste syfta tiU att åstadkomma största möjligarättvisa meUan olika landsdelar i fräga om utbildningsmöjligheter ochutbildningsstandard. Det känns för mig angeläget att här konstatera att degenerella åtgärderna och reformerna inom utbildningsområdet, exempelvisgenomförandet av och de studiesociala stödåtgärderna, harförbättrat glesbygdsbamens och ungdomens möjligheter till utbUdning i sådanutsträckning som mina klasskamrater aldrig ens kunde drömma om. Möjlighetertill gymnasiestudier var så fjärran så de förekom inte ens i vår sinnevärld. De generella åtgärderna har dock inte kunnat skapa helträttvisa förhåUanden mellan olika landsdelar. Trots förbättringar behövs detselektiva åtgärder för att få samma utbildningsmöjligheter och -standard som ide mer tätbefolkade regionerna. Vi har redan exempel på försöksverksamhet medolika modeller av förskolor i glesbygd. Det ger glesbygdsbarnen likvärdigaförhållanden vid skolstarten. Det beslut vi kommer att fatta när det gällerskolväsendets organisation i glesbygder - det behandlas i utbUdningsutskottetsbetänkande nr 29 kommer också att vara ett led i att tUlförsäkraglesbygdsbarnen en god undervisning anpassad efter lokala förhållanden. Glesbygdsproblem är till stor del avständsproblem.Problemlösningen ligger i att man mUdrar effekterna av de långa avstånden. Jagvisar nu på kammarens interna TV-skärm en karta där jag ritat ut gymnasieregionernadels i och dels i och . Det är i sammaskala, jag måste poängtera det eftersom skillnaderna är sä stora i avstånd.Kartan ger en föreställning om hur enormt stora skillnader i avstånd det är iexempelvis läns glesbygder och i våra glesbygder. Jag har därförsvårt att förstå vpk-motionen, där man säger att lika starka geografiska skälkan åberopas i regioner utanför stödområdet. Avstånden skuUe enligtvpk-motionen inte ha någon betydelse i det här sammanhanget. Men ju längreavstånd desto dyrare resor och desto svårare att praktiskt lösatransportproblemen. Även de kollektiva transporternas problem blir svårare attlösa. Om man inte kan använda de kollektiva transportmedlen och om man dessutominte har tillgång till egen bU är svårigheterna nästan oöverkomliga. Jag vill med tillfredsställelse konstatera att sitt debattinlägg yrkade bifall till reservationen 10. Det innebär att ävenfru prioriterar glesbygdslänens hemresemöjligheter. Yrkandet innebärbifall tiU centermotionen 1910, Fjärde att-satsen i motionen lyder: "atteleverna på g-ort inom det allmänna stödområdet får rätt till fri hemresa varjevecka i de fall de går i den egna g-regionens skola". Jag tycker att det är tillfredsställande att det ställningstagandet, 42 En annan mycket viktig faktor i sammanhanget är familjernas inkomster,1 våra inlandskommuner är medehnkomsten betydligt lägre än Nr 100medelinkomsten för riket. Exempelvis i gymnasieregion är Predaeenden medelinkomsten i vissa kommuner av medelinkomsten i 25mai 1973 riket. De långa avstånden och de låga inkomsterna var ocksåanledningen tUl att gymnasieregion var den som först aktualiserade gymnasieelevernas hemreseproblematik i samband medfemdagarsveckans införande i skolorna. Bristen på kollektiva transportmedel och samordning mellandem är mänga gånger sådan att det är svårt för mänga elever att användakollektiva transportmedel för veckoslutshemresor. Det betyder att i famUjer medsvag ekonomi elevernas hemresor innebär stora ekonomiska uppoffringar frånföräldrarnas sida. Jag skall inte närmare gå in på vilka negativa socialakonsekvenser det fär om eleverna mäste stanna kvar på skolorten och inte kanuppehålla kontakten med hemmet. Vi begär i vår motion en försöksverksamhet. Vi anser attdet är angeläget att man ordnar hemresemöjligheter, speciellt för glesbygdseleverna.Det är en fräga om resurser, men det är också en fråga om hur man skaU finnapraktiska lösningar, som fungerar tillfredsställande. Vi motionärer anser atten försöksverksamhet i några kommuner kunde ge värdefulla erfarenheter både urekonomisk och organisatorisk synpunkt. Utskottsmajoriteten anser i anledning av de olika motionersom berör gymnasieelevernas veckoslutshemresor att bör beställaförslag frän Kungl. Maj;t så snart resurserna medger det. De reservationer somär fogade tiU utskottets betänkande går ut på samma sak. Skillnaden är attreservanterna inte tar hänsyn till resurser. Men det är ju så i reaUteten attom man inte har resurser kan man inte reformera. Reservationerna ger mtryck avatt man liksom tror att bara man inte nämner ordet resurser så vips är pengamadär. Men det nyttar inte mycket till att trava beställningar på hög om man intebekymrar sig för att de ekonomiska resurserna också skall finnas. 1 voteringen kommer vi motionärer att stödjautskotts-majoriteten. Vi förutsätter att Kungl. Maj:t i sina överväganden efterriksdagens tillkännagivande också tar med de synpunkter som framförts i värmotion och i mitt inlägg. I detta anförande instämde fruSundström samt herrar Häll, och i (samtliga s). Jag har ingen anledning att gä in i den härdebatten. De många överdrifter som här framförts i en del inlägg frän moderathåll talar för sig själva. Jag begär nu ordet enbart för att bekräfta det som sagts,först av fröken och senast av . Jag, och regeringen med mig, uppfattar utskottets formulering på s. 28 sista stycket: "mening bör därför, så snart resurserna medger det, förslag föreläggas som ger möjlighet för inackorderade elever att i större utsträckning än vad som sker besöka sina hem under terminerna", som en beställning till regeringen att komma med 43 Nr 100 en lösning i detta ärende. Av detskälet finns det inte någon som helst Fredagenden anledning att stödja vare sigreservationen 10 eller 11 eftersom de i sak 25 maj1973 '"' skUjer sig frän utskottets bestäUning på den härpunkten. Studiesocialt pu (vpk): talar om att hon inte förstårvår motion där vi framför starka skäl för att också gymnasieelever utanförstödområdet skall kunna fä en hemresa . Jag tar ett exempel. Det finns ungdomar som hör hemma i skärgärd, sominte ligger i stödområdet, men de har lika stort behov att fä åka hem en gång iveckan som de som bor i det verkliga stödområdet. Det rör sig givetvis inte omsä mänga elever, men det finns inte något skäl som talar för att dessa inteskulle kunna bli jämställda därför att de är färre. Jag anser att vad vi menar i vår motion mycket väl kantäckas av reservationen 10. Det var ingen ändring i sak som gjorde att jagyrkade bifall tUl reservationen 10. Vi vUl bara ha en så stor och bred samlingkring kravet som möjligt. Jag konstaterar avslutningsvis att ingen från detsocialdemokratiska partiet, inte ens statsrådet som här gjorde ettinlägg även om det var kort, har velat gå in i en principdiskussion om äterbetalningsreglernaskonstruktion. Det enda statsrådet sade var att han inte viUe kommenterade överdrifter som gjorts. Jag beratt kort få upprepa de frågor jag ställde; 1) Varför hänskötsfrågorna om äterbetalningssystemet tiU en specieU kommitté Inom departementetoch inte till den då sittande studiemedelsutredningen? Jag tror att många ärintresserade av att få veta detta. Var det missnöje medstudiemedelsutredningens sammansättning eller vad var det för orsaker? 2) Varför så lästadirektiv? Varför inte en förutsättningslös utredning, när statsrådet vet vUkenstark saklig kritik som riktats mot systemet. 3) Varför skaU detta så att komma tUl rätta med just de här problemen, när det frånflera håU presenterats alternativ som bör kunna tillfredsställa ävensocialdemokratins politiska önskemål. 4) Är det rimhgtatt skulderna för studieläntagare tUläts öka upp tUl ungefär 4 1/omåret netto, dvs. utan avdrag, innan någon spärregel sätts in? 5) Är det rimligtatt man inte skall veta någonting om skuldökningen när man ärstudielåntagare. 6) Är det rimligtatt skulden skrivs upp med inflationen, när man inte harinflationsskydd när det gäller inkomsten och när man dessutom vet att inuvarande skattesystem skatterna ökar på grund av mflationer? Detta varöverdrifterna, som uttryckte det! Jag vill bara upplysa kammaren om att säsorndet står i 44 propositionen och som även utskottethar markerat kommer undernästa vär att på basis av en proposition som bygger på gruppens Nr 100 förslag fä tUlfäUe att diskutera dessa problem. HerrWIJKMAN (m): Jag viU bara konstatera att statsrådet precis samma teknik som tidigare när kritik riktats motstudiemedels- ' systemet. Han skjuter frågan framför sig. Han talar om kommandebudgetår. Jag konstaterar fortfarande, herr talman, att karaktäristikenkvarstår. för statsrådet en studentfientlig politik såväl pådetta område som på flera andra punkter. Och det är uppenbart att statsrådetsenda strävan är att skjuta undan studiemedelsfrägan inför valet. Fröken (): Jag vUl bara konstatera att jag förgävesställt två frågor tiU statsrådet . Jag får inte något svar på dem. Jagfår väl tolka detta så att statsrådet inte kommer att ta upp det förslag som nuligger års studiemedelsutredning om höjning av inkomsttaket, liksomatt herr statsrådet inte är intresserad av att överväga den åldersgräns pä 45är som jag har talat om. tog upp vad jag sade om att hon gått påreservationen 10 i stäUet för reservationen 11.1 vpk-motionen säger man klartoch tydligt att lika starka geografiska skäl torde kunna åberopas i andraregioner. Kammarledamöterna hade på den karta jag medförde möjlighet att se attdet var enormt stor skUlnad på avstånden inom stödområdet och inom andra delarav landet. Jag vill också understryka vad jag tidigare sade att jagär tillfredsställd med att alla varit rörande eniga om betydelsen av attgymnasieeleverna får hemresor. Skillnaden meUan yrkande ochyrkandet i reservationen 11 är att man prioriterar glesbygdselevernas hemresor.Jag tycker att detta är ganska naturligt. Jag har sagt att det är en fråga omresurser.