prot · FW0998 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är fördelningspolitiskt klart attföredra framför regeringens AP-fondsförslag, där kapitaltillväxten tUl-falleren central fond. Detta är den enda punkt där jag tror att kritiken frän gruppertUl vänster om socialdemokratin har rätt det finns mycket Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. snedafördelningspolitiska aspekter i regeringens förslag. Vårt förslag leder till spridning av både kapital ochmakt. Regeringens förslag innebär en koncentration av både makten ochkapitalet. Där gär skiljelinjen. Jag vUl tUlägga att en ständigt fortgåendemaktkoncentration och centrahsering tUl staten rymmer särkUda risker. Staten ärju inte vUket organ som helst i samhället. Staten är det organ som medpolitiska beslut skall dra upp de ramar som bl. a. företagen har att röra siginom. Dä krävs det en roUfördelning. Statsmakterna skall genom en rörlig ocheffektiv konjunkturpolitik och regionalpolitik bidra tUl att skapa balansmellan tillgäng och efterfrågan på arbete. Statsmakterna skaU se tUl att miljönskyddas och att sociala behov och rättfärdighetskrav tUlgodoses. Men dessa uppgifter klarar statsmakterna så mycket bättre,om de inte dessutom och försöker ta på sig allt flera av de tusentalsoch åter tusentals beslut som frän dag till dag fattas inne i företagen, ochsom fattas mycket bättre och riktigare med de anställdas medbestämmande, av demänniskor som har den nödvändiga informationen ute i företagen. Staten skallstå fri att dra upp ramar och påverka de grunder som besluten fattas på, menstaten skall inte bygga in sig själv i systemet, så att biandekonominförvandlas tiU en sammanblandningsekonomi. tror tydligen socialdemokraterna att de kan gömma undansakskälen mot aktiespekulationen med AP-medel genom att göra det hela till enstrid en låtsasstrid - mellan kapitalägare och löntagare. Men vad de mångaenskilda löntagarna är intresserade av är att få medbestämmande över de beslutsom direkt berör deras arbetssituation, det är att få personlig del ikapitaltillväxten, att känna att man själv äger någonting, det är att få arbetai starka företag, som kan ge goda löner och trygghet i jobbet och braarbetsmiljö. Vad AP-debatten ytterst gäller är därför om man bör strävamot en centraliserad eller en decentraliserad ekonomi. Den frågan, herr talman,är alldeles för viktig för att nu avgöras i all hast i slutspurt,före ett val efter ungefär fyra timmars utskottsarbete! Vi säger: Ge svenska folket av offentligdebatt och reell möjlighet att därefter säga sitt ord i valet. Lät sedan höstriksdagenunder mindre tidspress ta itu med delfrågorna. Det skulle vara en demokratiskanständig behandling av en så viktig fråga som denna. HerrBURENSTAM (); En olägenhet med att regeringen haråstadkommit en så oerhört härd arbetsbelastning på under de sistaveckorna är ju att det även i mycket viktiga frågor sådana som den vidiskuterar - kan bli på det viset, att en partUedare inte har möjlighetatt uppträda i dem alla. Därför har det, herr finansminister, fallit på minlott att försöka att tUlsammans med klargöra moderatasamlingspartiets uppfattning i denna mycket betydelsefulla fråga. När vi, herr talman, har diskuterat frågorsom gäller ekonomi och näringsliv har det varit mot en bakgrund som har tvingattill eftertanke. Vi har sett sysselsättningssvårigheter, bristande utbyggnad avindustrin, en lönsamhet som varit i avtagande och en sjunkande soliditet i företagen.Vi har också kunnat se en sviktande nyföretagaranda. Inte minst under gårdagensnäringspolitiska debatt hade vi möjlighet att resonera om dessa företeelser.Det kan naturligtvis finnas ohka uppfattningar om hur allvarliga ochlångsiktiga dessa svårigheter är, men ändå förefaller det som om ingen förnekar och jag antar att inte heller finansministern gör det - att de finns. Det ärför övrigt också en beskrivning som återfinns i regeringens förslag om attAP-fonden skall träda in på aktiebörsen. Socialdemokraterna menar att man genom dessa aktieköp skaUkunna tillföra näringslivet riskvUliga pengar. En av huvudtankarna bakomregeringsförslaget är att man på så vis skall kunna skapa sysselsättning ochåstadkomma en bättre utveckling. Det var också idén i den utredning somföregick regeringsförslaget. Men då har man anledning fundera pä hur väl grundad dennatanke är att man på detta vis verkligen skall kunna ge näringslivet nyaresurser. Det har sitt intresse att se att ingen av denäringslivsorganisationer som beretts möjlighet att yttra sig omutredningsförslaget har trott att det skulle leda tUl några förbättringar iutbyggnadstakten. Det är alltså företagens uppfattning, dvs. uppfattningen hosdem som man tänker sig skall få motta de nya, riskvUliga pengarna. Det ärnaturligtvis möjligt att de har felbedömt läget sädana härnäringslivsorganisationer är inte alltid de instanser som i den ythgastepohtiska debatten tiUmäts särskUt stor vikt. Men det är ändå intressant att seatt dessa instanser inte har kunnat dela uppfattningen att ett genomförande avförslaget skulle ge nya möjligheter. Man kan då försöka att på egen hand fundera igenom fråganpå vUket sätt man egentligen skulle kunna försörja företagen med nya,riskvilliga pengar genom detta förslag. Hur skall det rent praktiskt gä till?Man kan fräga sig: Pä vUket sätt får t. ex. mera pengar till utbyggnadbara därför att AP-fonden köper aktier i ? På vUket sätt får Volvoledningenmera pengar för att bygga ut fabriken, köpa maskiner osv.? Såvitt jag förstårfår inte några mer pengar den vägen. Vad som kommer att hända är attkurserna pä Volvoaktier kommer att stiga. Det är möjligt att en sådankursstegring kan göra det lättare för att pä billigare villkor sälja nyaaktier, emittera aktier. Men dä är frågan verkligen om det kan vara en allmänuppslutning bakom tanken att man genom att trissa upp aktiekurserna bakvägenskall hjälpa företagen. 1 så fall borde socialdemokraterna säga klart ut attderas tanke är just att genom aktieköp trissa upp aktiekurserna och på detviset möjligen göra det billigare för företagen att emittera nya aktier. Mycket anmärkningsvärt och helt oförklarligt är faktisktatt när man läser den utredning som föregått regeringsförslaget,kapitalmarknadsutredningen, hittar man där inget resonemang om hur de ohkaföretagen i praktiken får mera pengar om AP-fonden på det här viset köperaktier. När socialdemokraterna besväras med frågor av denna typsvarar de ibland alt AP-fonden skall kunna kliva in vid särskilda nyemissioneroch på det viset undvika att driva upp kurserna genom vanliga aktieköp. Men däär naturligtvis frågan: Varför skulle goda företag, som i sedvanlig ordningskulle kunna sälja nya aktier till sina gamla aktieägare, låta Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. AP-fondenkliva in och teckna aktier genom specieU nyemission? Jag kan inte finna någonsådan anledning. Risken blir i stället att de svaga företagen, företagen medganska dåliga aktier sådana finns också pä börsen skulle vända sig tUlAP-fonden och att denna fond sålunda skulle bli sittande med dåliga aktier. Detkan inte vara bra ur pensionärernas synvinkel att man på det viset skulle kommaatt spekulera med pensionärernas pengar. Det finns också i debatten mera långtgående socialistersom kanske tänker sig att man på något sätt skulle kunna tvinga goda företagatt göra nyemissioner tUl AP-fonden. Men ett sådant tvång skulle innebära ettstort steg bort från rättssamhället. Det är därför som jag med viss glädje settatt finansministern i ett föredrag i i är slog fast att såkan man inte gå tUl väga. Jag skall be att få läsa upp det referat som dagendärpå var infört i . Jag har kontrollerat med vederbörandejournalist att anförandet är mer eUer mindre ordagrant återgivet. Så här sadeaUtså finansministern, och det tycker jag hedrar honom; "Vi kan inte heller med en demokratisk rättsordningtvinga bolagsstämmorna att sälja aktier till staten om man, som några menar,skulle välja en annan metod för att köpa aktier än via den öppnaaktiemarknaden. Sådana lagar kan man inte besluta om i ett demokratisktsamhäUe." Att trissa upp aktiekurserna eller att sätta bortpensionspengarna i dåliga företag är ur vår synvinkel inte någoteftersträvansvärt. Det är i stället något dåligt. Det finns ytterligare enekonomisk nackdel med förslaget att AP-pengar skaU användas tiU aktieköp ochdet är att det missgynnar mindre och medelstora företag. Tanken är ju att manfrämst skall köpa aktier i börsnoterade, redan väletablerade, dvs. stora företag.Men då bhr det mindre pengar över tiU mindre och medelstora företag. Eftersomdet är dessa senare företag som har de största svårigheterna med sinkapitalförsörjning, är det en bakvänd politik som föreslås. Det uppfattar jagsom synnerhgen allvarhgt. En av de mest allvarliga svårigheterna i svenskekonomi är att nyföretagandet sviktar, och det kan ingalunda bli någonförbättring pä den punkten genom att man pä det här viset lägger mer pengar iden hög som de stora företagen skaU ha. Därför anser vi att det ur ekonomisk synvinkel hade varitmycket bättre om man valt andra vägar att försöka ge styrka ät näringslivet.Sådana andra metoder har vi föreslagit om och de finns lätttiUgängliga för dem som vill se hur man i stället kan gå tUl väga: äterlån,krediter via Företagskredit och andra sädana metoder som för övrigt . Det finns ytterligare en huvudtanke med förslaget att köpaaktier för AP-pengar, och det är att man skulle ge löntagarna ökat medbestämmande.Men då inställer sig även i det här sammanhanget, herr talman, frågan om i vadmån löntagarna får något ökat medinflytande. Det blir naturligtvis ett ökatmedinflytande för de elva personer som skall ingå i fondstyrelsen. Av dessaskall som bekant fem nomineras av löntagarorganisationerna men alla elva skallförordnas av staten och staten skall också utse ordförande och vice ordförande. HerrSträng har i en tidigare debatt här sagt att detta med aktieköp för AP-pengarär en "myndigförklaring" av löntagarna. Men då undrar man, specieUt idagens läge, om det inte vore en mycket bättre myndigförklaring om man t. ex.sänkte skatterna och visade att man tilltrodde vanliga människor förmågan attsjälva sköta en större del av sin arbetsförtjänst. Jag kan med bästa vilja ivärlden inte förstå att detta med aktieköp för AP-pengar verkligen innebärnägot ökat medinflytande. Känner vanliga människor att de har medbestämmande iföretag där staten äger aktier? Känner vanliga människor något medinflytande istatens järnvägar, när biljettpriserna stiger? Känner vanliga människormedinflytande i posten, när portot höjs? Eller upplever vanliga människor nägotmedinflytande i ? Jag tror inte det. Därför kan jag inte heller förstå attdetta med att staten skall lägga sig tiU med aktier ärligen kan innebära attnågra fler än möjligen de elva personerna i fondstyrelsen kan komma att upplevanägot ökat medinflytande. Då vUl regeringen uppenbarligen säga att aktieköpen förAP-pengarna ändå måste utgöra någon form av ökat medinflytande, eftersom mangör gäUande att man har löntagarna pä sin sida. Men tiU att börja med kan sägasatt alla löntagare inte har uttryckt den uppfattningen; a//a är intetillfrågade om vad de tyckt om förslagen. Det är bara de storaorganisationernas ledning som yttrat sig. De har fått yttra sig om vad detycker om det ursprungliga utredningsförslaget. LO uttryckte då uppfattningar som ligger i linje med demycket väsentliga ändringar som regeringen genomfört. Men samma sak kaningalunda sägas om TCO, och och SR har ingalunda ställt sig bakomförslagen. I en TV-debatt utspann sig en diskussion mellanherr och om i vad mån det innebär en socialisering när manmed AP-pengar köper aktier. sade att det var löntagama som skulleköpa aktierna och att det därför inte kunde vara en socialisering. Ja, det ärklart att man med "socialisering" kan mena ohka saker, men vanligenmenar man med socialisering att staten skaffar sig det direkta ägarinflytandet.I den bemärkelsen utgör aktieköpen för AP-pengar en socialisering. Vi anser förvär del i moderata samlingspartiet att en omfattande socialisering innebär etthot mot demokrati och ekonomi. Därför yrkar vi bestämt avslag pä regeringsförslaget.Hur man än från socialdemokratisk sida leker med ord kvarstår att det här ärfråga om att skapa ett farligt medel för maktkoncentration till staten. När manfrån socialdemokratisk sida förnekar detta sker det bara därför att man leverefter kända idé: socialisera bit för bit men det får intebasuneras ut på gator och torg. Vi vänder oss mot principen med aktieköp för AP-pengardärför att när väl en sådan princip en gång har godtagits, är det svårare attskapa förutsättningar för en grundlig debatt när man bit för bit försöker ökaomfattningen på sociahseringsansträngningarna den vägen. Det är för övrigtfantastiskt hur snabbt man på regeringssidan redan ökat sina maktsträvanden.Som sagts här redan är det dramatiska förändringar i socialistiskriktning som man infört i propositionen i förhållande tiU hur det var i denutredning som föregick regeringsförslaget. Det viktigaste är att man vUl geregeringen rätt att själv bestämma för 6 protokoll 1973. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. hur mycketpengar AP-fonden skall köpa aktier. skall inte längre höras i denfrågan. Det är intressant att se hur den nya lagens förstaparagraf är skriven. Där heter det bl. a.;--- de medel som överföras till fjärde fondstyrel sens förvaltning får uppgå till högst femhundra mUjoner kronor eller det högre belopp som Konungen på förslag av fondstyrelsen bestämmer." Det innebär att den ram pä , som man sä ofta talar om när man försöker bagatellisera omfattningen av förslaget, faktiskt ingenting annat är än ett försök att vilseleda svenska folket. Kvar står att regeringen har i sin hand att utan att höra gä ifrån summan 500 mUjoner kronor. Jag läste en annons i tidningenStatspensionären där man låter säga att skallanvändas för aktieköp. Man visar inte med en min att förslaget i själva verketinnebär att regeringen själv skaU få avgöra hur mycket man viU köpa aktier för. 500-miljonersgränsenär alltså helt försvunnen. Regeringen har också släppt säkerhetsspärren att man skallfä köpa högst av aktierna i ett visst bolag. Motiveringen för att mangår ifrån den regeln är enligt att rambeloppet på 500 miljonerkronor är så lågt man behöver ingen spärr. Men det existerar, herr talman,som jag redan påvisat, inget rambelopp i verkligheten. Regeringen har frihetatt göra som den själv viU. Rambeloppet existerar bara i regeringens försök ochansträngningar att vUseleda svenska folket pä den här punkten. Hur litet regeringen egentligen har varit intresserad avatt åstadkomma en decentralisering av makten visas av att man från början intetänkt sig att de anstäUda skulle fä representera AP-fondens aktier pä olikabolagsstämmor. Ett sådant förslag har väckts pä initiativ, ochdet är ju bra. försökte säga att ochfolkpartiet inte skulle vara intresserade av ett sådant utvidgat system, omdenna princip skulle genomföras. Jag kan försäkra att det är fel.Vi skulle anse att det vore en lämpligare ordning att på det sättetdecentralisera inflytandet. Att regeringen släppt alla de spärrar som ursprungligenutredningen tänkte sig visar klart hur man ser framtiden. Blirregeringsförslaget genomröstat, blir det ännu nödvändigare att få tiUstånd en ny regering, som kan genomföra garantier för att AP-pengarna ickeanvänds tiU maktkoncentration och socialisering. Att förhindra missbruk av defuUmakter regeringen vill få blir en stor fråga för demokratin ochekonomin. Regeringens vidlyftighet när det gäller att försökabevilja sig själv långtgående fullmakter att använda AP-pengar att socialiseradet svenska näringslivet skall ses i förening med andra socialiseringsförsök.Sådana finns vad gäUer mark och bostäder. Banksocialisering är något manavhäller sig frän än så . Men bara av valtaktiska skäl. kom med förslag som kan innebära skogssocialisering. Pä bred frontvill man omvandla ekonomin i socialistisk riktning, även om kanskesedan i debatten försöker förneka det. Man skaU inte förtänka socialisterna att de viUsocialisera. Men det vore bra om man öppet och klart redogjorde för sinaavsikter. kommer dock klargöranden. ,LO:s största förbund, slog i en rapport nyhgen fast, att man vUl införa ensocialistisk ekonomi. sägs det alltså ifrån. Man vad innebär ensocialistisk ekonomi? Jo, det innebär att det då på det hela taget finns baraen enda arbetsgivare. Vad händer med medbestämmande och medinflytande förfackföreningar och enskUda personer i ett sådant samhäUe? För svaret pä denfrågan kan man få en viss ledning om man ser vad som hänt i de länder sominfört sociahstiska ekonomiska system. Där vet vi att det inte bara ärmedbestämmande som sitter trängt, utan en del grundläggande mänskligarättigheter. har gjort gäUande att aktieköp för AP-pengar ärett led i en omfattande demokratisering. Min uppfattning är att det kommer attgå åt andra hållet. När så ofta viU göra gällande att han och hansmeningsfränder har ett mer brinnande intresse för företagsdemokrati än andra,tycker jag att man skall besinna vad som hänt med medinflytande ochdemokrati i länder som prövat på det här systemet. Man kan för övrigt få en viss ledning av hur statsmakten iSverige själv uppträder på en del företagsdemokratiska områden. Hur har statensjälv varit som arbetsgivare? är landets störste arbetsgivare med460 000 anställda. Om man som gärna kritiserar andra för bristandeföretagsdemokratiskt intresse, bör man först ha städat framför egen dörr. 1 måndags diskuterade vi möjligheterna för fackligförhandlingsrätt för tandläkare. Det var regeringen inte intresserad av. Itisdags diskuterade vi utlokalisering av statliga verk. Hur var det medföretagsdemokratin i det sammanhanget? Sä här sammanfattar en anställd istatens trafiksäkerhetsverk sina erfarenheter frän det samråd och informationsom som högste arbetsgivare har bestått med. skriveri : "Återigen samma schema. minut itolv - obefintligt samråd.---- Men det är också begripligt att dessamänniskor så länge de inte fått svar pä sina frågor, sitt tvivel och sin undrani aUa faU kommer att vara övertygade om en sak nämligen att talet omföretagsdemokrati bara är prat." Det är också intressant att se att staten som arbetsgivarehåller sig med paragrafer som är mer långtgående än den mycket omtalade ochkritiserade 32 § i stadgar. I 3 §statstjänstemanna-lagen heter det, att det är förbjudet att träffa avtal om"ledningen och fördelningen av arbetet inom myndigheten".Kommunaltjänstemanna-lagen har motsvarande paragraf. För att uppnå en högre grad av frihet och medbestämmandevill moderata samlingspartiet gä en annan väg. Vi vill ha ett spritt ägande. Viär emot maktkoncentration på både statlig och privat sida jag understrykerdet starkt. Vi har energiskt arbetat på att politiskt få fram förslag somskulle ge vad vi kallar ägardemokrati. Dessa förslag går ut pä att på olikasätt ge de människor en chans som på grund av den politik som förts här ilandet inte har kunnat bygga upp egna tUlgångar. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. man göragenom en annan skattepolitik som ger människorna större medbestämmande om hurde egna pengarna skaU användas. Vi kunde i radions Morgoneko hörabekräftat vad vi från vär sida gjort gällande , nämligen att deenskilda människorna genom sina egna arbetsinsatser inte fått någon förbättringi sina ekonomiska villkor under de senaste fyra fem åren. I den utsträckningden privata konsumtionen ökat beror det på olika ökade bidragsom skjutits till. Köpkraften, alltså det som blir kvar av lönen efter skatt,har inte ökat . Det är fel, tycker vi, att man skall taifrån människorna möjlighet att bygga upp egna resurser för frihet, trygghetoch oberoende. Man bör ha möjligheter att skaffa sig ett eget hem, tUlmeddelägande i ett företag och andra typer av reserver. Möjligheten att startanya företag och att bedriva småföretag måste befrämjas och värnas som ett led ien sådan pohtik. Socialdemokraterna visar i sin pohtik en allvarlig misstromot de enskUda människorna när man inte viU ge dem möjligheter att själva byggaupp egna tillgångar. Socialdemokraterna vUl ha ett kollektivt, dvs. statligt,ägande och kontroll. Det kommer att leda till maktkoncentration ochberoendeställning för de enskUda individerna. Om man från socialdemokraternas sida verkligen menarallvar med talet om att stärka den enskilde löntagarens inflytande, hade detvarit en långt bättre metod att ge honom möjlighet att bygga upp egnatUlgångar, ett eget meddelägande i vårt lands tillgångar. Genom svensk historia, herr talman, har självägande bönderutgjort ett gott värn mot all sorts överhet. Det tycker jag man kan dra vissaslutsatser av när vi vill utforma vårt värn mot överheten i det modernasamhället. Ett självägande folk är den bästa garantin mot överheten. HerrHERMANSSON (vpk): I ett följande inlägg skall jag belysainnebörden i paroll om "ägardemokrati". Innebörden är juatt man ger ökad makt ät de stora kapitalägarna, dvs. villjag bara säga tUl att han har helt fel när han påstår attsocialism innebär att man har en enda arbetsgivare. Nej, ett socialistisktsystem innebär enligt vär uppfattning att det inte finns några arbetsgivare alls.De som arbetar äger själva företagen. Det formella beslut som kommer att träffas av gäller i och för sig inte någon oerhört stor summa, vars användning kommeratt få väldig ekonomisk betydelse. AP-fonden uppgår till nära 60 miljarder kronor.Av fonden är eller placerade i län tiUföretag inom näringslivet. Summan , som enligt regeringensförslag skall kunna tUlföras näringslivet i form av riskvUligt ägarkapital, ärjämfört härmed en rätt liten summa. Men från samtliga partiers sida har man i varje falltidigare varit överens om att debatten har en större räckvidd. Det förhållandetatt herrar FäUdin och avstår från att delta i dagens debatt, medan detidigare förberett sig för att vara med, kan ju tyda på att man på vissa håU nugör en annan bedömning av detta problem. Men jag tror inte att man kommer ifrånatt användningen av medlen i AP-fonden är ett slags knutpunkt.Partierna drar emellertid ut olika hnjer frän denna knutpunkt. De vUl sätta inden i olika perspektiv. Bakgrunden är olika uppfattningar om det kapitalistiskasamhället och dess utvecklingstendenser hksom om målen för den politiskaverksamheten. motiverade sitt förslag omförvärv av aktier med medel ur AP-fonden med att det privata näringslivetbehövde tiUföras riskvilligt kapital. Bakom detta förslag stod bl. a. riksbankschefenPer Äsbrink, vice ordförande ,styrelseordföranden i Svenska , direktören iIndustriförbundet och bankdirektören . Om detta varen församhng med revolutionära socialistiska syften har de i andra sammanhanglyckats väl dölja dem. Regeringens förslag har samma grundläggande motivering.Syftet med de föreslagna aktieköpen av AP-fondens medel är, heter det ipropositionen, "i första hand att tiUföra företagen mera eget kapital tiUgagn för industrieU expansion och ökad sysselsättning". Som ettkompletterande motiv anförs emellertid att "samhället och löntagarna"genom sina representanter i fondens ledning genom aktieköpen får del iägarinflytandet över företagen. följer sin vice ordförande och ställer sigbakom kapitalmarknadsutredningens förslag. Någon avgörande skUlnad mellan dettaoch regeringens förslag är det ju inte. Huvudingrediensen är densamma. Båderegeringen och viU köpa aktier i privata aktiebolag för 500mUjoner kronor av AP-fondens pengar. och framträder däremot sommotståndare tUl det förslag som direktör och Handelsbankensstyrelseordförande sig bakom. Förbindelserna mellan dessa partier ochnäringslivets toppar är detta valår inte vad de borde vara. Här avslöjas enförtroendeklyfta som bådar iUa för en eventuell borgerlig regerings möjligheteratt fungera. Den lär inte kunna arbeta i strid med .