prot · FW09137 · 1973-12-31 00:00:00 — Om vi skall konstruera frimärkenmed motiv från kammarens talarstol och ha med pä ett sådant, såborde nog texten bli; "All makt åt ! " i (s): talade om mina bortförklaringar avriksdagsbeslutet . Men och har inte ett ögonblickstannat vid två andra riksdagsbeslut. är de bortträngda urherrarnas minne, trots påminnelser här. nämnde tre saker som min bortförklaringskulle bestå i. Han menade att jag hade hävdat, att på grund av att det var småmajoriteter skulle man inte tUlmäta beslutet nägon betydelse. Vad jag sade vardetta, att det är olyckligt om kammaren fattar sitt definitiva beslut i dettaärende med liten övervikt. Det är någonting helt annat. Nog kan väl med mig om att det inte är bra, om man genomför en stor reform på dettaområde med kanske en eller två rösters majoritet. Den andra bortförklaringen var enligt meningatt jag hade hänvisat till riksdagsuttalanden på andra områden. Detta är direktfel. Beslutet gällde samma sak. I en motion begärdes att manskulle uttala sig för att planeringen i fortsättningen skulle bygga på detlänsdemokratiska alternativet. Detta awisades av . I april 1973behandlades regeringens beslut med anledning av ställningstagandeunder . Det är samma område. talar om attregeringen vägrar att följa beslut. är pä samma linje.Herrarna ser alldeles bort ifrån vilket beslut fattade i april 1973.Herrarna resonerar som om herrarna hade segrat i den votering som då ägde rum.Detta stämmer inte med protokoll, vUket var och en kan övertyga sigom. Det tredje som uppfattade som en bortförklaringvar att jag hänvisade tUl den utredning som hade utförts av Bo Hagström.SjälvfaUet åberopar jag inte detta som ett skäl för vare sig det ena eller detandra ställningstagandet. Det enda jag ville visa var att det finns personermed egen erfarenhet av arbetet i som har en annan uppfattning änden som herrar och så entusiatiskt kämpar för här i kammaren. Det gäller nu inte bara socialdemokrater, utan somframgick av min framställning gäller detta i ännu högre grad dem som utredarenhär karakteriserar som icke partiengagerade ledamöter. Kanske är det dem somherr betecknar som socialdemokrater. Men det är ingalunda fallet.Åtminstone i den länsstyrelse som jag känner väl tUl finns det bland dessaledamöter sådana som i varje fall icke är socialdemokrater. VUket annat partide i övrigt tillhör har jag inte forskat i och vill heller inte undersöka. Det fjärde som tog upp gäller mitt åberopandeav . Får jag börja med att instämma med i att all maktskall ligga hos . Pä den punkten behöver vi inte ha delade meningar.Men kanske ändå erinrar sig att jag citerade vad skrivit i sin bok statsskicket. Eftersom det verkade somom inte tagit något starkare intryck av uttalande skalljag tillåta mig, att ännu en gäng föra in tUl vägledning förfolkpartiet i den tid där det nu befinner sig: "Det faller av sig självt på grund av den allmännaöverensstämmelsen mellan en parlamentarisk regering och en representationsmajoritet,att den förra i de allra flesta fall skall finna sig både kunna och böra bringatUl utförande de skrivelsevis uttalade önskemålen. Men det aren alldelesoriktig uppfattning av parlamentarismens väsen, då man säger, att när enrepresentation har uttalat det eller det så är det klart att en parlamenta- riskregering är pliktig att ställa sig detta tUl efterrättelse." Fär jag bara tUlägga en sak. Det ter sig för mig heltnaturligt att man nu låter länsberedningen fullfölja sitt arbete och att man pågrundval av dess principbetänkande tar en stor diskussion där vi försöker näfram till lösningar av denna besvärliga fråga. Det centrala för mig är attfinna en lösning av frågan vilka planeringsfunktioner som skall ligga lokalt,regionalt och centralt. Man löser inte denna svåra fräga genom en raddeklarationer. Här är man tvungen att gå in och undersöka vad som är möjhgt förkommunerna att klara i fråga om samhällsplaneringen, vad som ändå måste vara enövergripande planering där i sista hand beslutar och vad som mellandetta kan bli en regional planering. I den gemensamma decentraliseringens namnskulle jag önska att så mycket som möjligt kunde ligga hos primärkommunerna ochatt det också vore möjligt att ge planeringsfunktioner åt regionala organ. i (vpk); Jag skall kort kommentera den kostliga bildsom har uppstått genom att och försöker ställa sig tUlvänster om kommunisterna. Hur har det varit i verkliglieten med vår ståndpunkt i dehär frågorna? Vi har traditionellt i vårt parti haft en stor sympati för vadsom har kallats för landstingslirijen. Vi har haft det ända till de allrasenaste åren naturligtvis av det skälet att vi rent principiellt såg det sommera sympatiskt att man hade förvaltningsuppgifter liggande på ett organ därdet ändå fanns en representativ och vald instans. Men så kom den tid när deregionala förvaltningarna både på den statliga och på den landstingskommunalasidan verkligen började konkret intressera sig för och arbeta med regionalaplaneringsproblem, och då kom det fram den ena produkten efter den andra i formav planer och idéer från den landstingskommunala sidan. Vi fick de särskildautredningsinstitut som bl, a, i arbetade för landstingen och vi fickStockholms regionplan. Vad såg vi då i dessa produkter frän landstingen? Jo, visåg produkter som var präglade av en minst lika reaktionär och minst likacentrahstisk ideologi och filosofi som den för vilken vi sä ofta kritiserat dencentrala statsmakten i dess region- och planeringspolitik. Vi säg naturligtvisockså att det inte gick att hoppas att landstingen i nuvarande form skulle blimera progressiva snarare var det tvärtom. Och där tycker jag det är märkligt att herrarna somföreträder landstingslinjen är så angelägna om att täcka upp dencentralistiska och konservativa filosofi som sä markant kom tUI uttryck bl, a,i regionplan. Det är ni som är konservativa och centralistiska. Det är också ni som är konservativa i så måtto att ni baravUl diskutera denna frågeställning utifrån vilka av de två byråkratierna landstingsbyråkratin och länsbyråkratin som skall ha makten över denregionala förvaltningen. Det enda fruktbara ur demokratisk och radikal synpunktär ju att diskutera frågan så här: Vi får nu en debatt om den framtidaregionala förvaltningen, en debatt som naturligtvis måste ta sikte pä attdualismen inom denna förvaltning skall övervinnas och att man skall fä enenhetlig regional förvaltning. Det är inom denna enhetliga framtida regionalaförvaltning som det gäller att föra en kamp för att göra så mänga demokratiskainbrytningar som möjligt. Det är detta ni borde diskutera i stället för attdiskutera helt förlegade och meningslösa historiska frågeställningar. Jag reagerar också litet grand mot som jagtycker en aning hånfulla attityd gentemot de praktiska förvaltningsproblemen.Det är dock sä, , att om man har den målsättningen att ettsamhällsorgan t, ex, skall försöka föra en aktiv bevakningspolitik på miljöområdet,så är det viktigt att man inte alltför ofta rubbar den förvaltningensarbetsförutsättningar och organisation. Varje praktiskt verksam förvaltningsmanvet ju att gör man alltför ofta sådana där omflyttningar och justeringar underen övergångstid, innan nya mtiner har hunnit utbUdas, minskas förvaltningenseffektivitet till förfång för bevakningen av samhällsproblemen. Detta inservarje praktiskt verksam människa. Det är väl bara i de statsvetenskaphgainstitutionernas allra innersta rum som man vid skrivborden kanske inte inserdet. Detta är ett rätt allvarligt problem och det problemet harni inte sett genom att ni ständigt aktualiserar och oroar med frågeställningenhuruvida landstingsbyråkratin skaU ta över från länsstyrelsebyråkratin. Sä stårinte frägan ur demokratisk synvinkel. Frågan ur länsdemokratins synvinkel är:Hur skall den framtida integrerade länsförvaltningen utformas för att detdemokratiska inflytandet och det demokratiska innehållet skall bli så effektivtsom möjhgt? HerrFISKESJÖ (c): i tyckte det var kostligtatt och jag ställer oss tUl vänster om vpk i denna fråga. Men detär ju sä, , att vi helt enkelt är tvungna att ställa oss tillvänster om er i detta fall, eftersom det inte finns nägot utrymme till höger. Vidare talade omlandstingsbyråkrati och länsstyrelsebyräkrati som om det var jämförbarastorheter. Även om vi har ett folkvalt representativt organ mäste visjälvfallet ha tjänstemän. Det är vi tvungna att ha även om de frågor det härgäller blir överförda tUl landstingssidan. Men skillnaden är ju att dennabyråkrati styrs och leds av ett folkvalt organ som arbetar öppet och varsledamöter ställs till ansvar för sina beslut med jämna mellanrum vid deallmänna valen. Sedan vill jag säga tUl i attdet givetvis krävs många överväganden innan vi kan reahsera detlänsdemokratiska alternativet. Men det är just utredningsmaterial för attmöjliggöra sådana överväganden som vi, anhängare av länsdemokratin, här velatfä fram. Jag sade i mitt första inlägg att vi inte suktar efter nyaprincipbetänkanden - de för inte frågan framåt ett skvatt utan vad vi bör göraär att ge oss ner pä det konkreta planet i utredningsverksamheten och ta framde organisationsformer som krävs för att vi skall kunna realisera denlandstingsdemokratiska linjen. Så har inte skett. Under många är har viförsummat att göra det. Vi kunde ha startat med den saken , sedanlänsdemokratiutredningen blivit färdig med sitt förslag. Då hade vi i dagkunnat vara färdiga med ett länsdemokratiskt system. Det är naturligt-vis inte vi som har råkathamna i den avgrund som lär finnas tUl vänster om i parti.Vi har ju samma ståndpunkt som vi hade . Det är i stället herrSvensson och kommunisterna som har ändrat ståndpunkt. Och vad jag sagt är attni motiverar denna er ändrade ståndpunkt med att det blir administrativtbesvärligt att bryta upp de planeringsenheter som finns inomlänsbyråkratin. Och ni kamouflerar er reträtt i demokratifrågan, från endecentralistisk tUl en centrahstisk ståndpunkt, med argumentet att det är såsvårt att ändra den nuvarande strukturen. Det är givet, att om man föreställer sig att en sådanändring skall ske över , eller pä , sä skulle det varabesvärligt. Men poängen är ju att vi säger: Låt oss ge utredningsarbetet enannan inriktning, så att vi på lång sikt får en chans att förverkliga detlänsdemokratiska alternativet! Och när man då awisar ett sådant yrkande med atttala om ändrade kontorsrutiner, då tycker jag det är rimligt att säga att denkommunistiske talaren i denna debatt har fört den mest konservativaargumenteringen. Slutligen är det intressant att notera, att vi i den härdebatten på olika sätt har fått bevis för att det finns en negativism motlänsdemokratitanken bäde bland förtroendemän och bland tiänstemän pålänsplanet. i (vpk): Det är inte så att vpkhar ändrat ståndpunkt i demokratifrågan. Det är i själva verket så att tidenoch utvecklingen, inte minst inom landstingsförvaltningen, har åstadkommitändringar i landstingsförvaltningens rhaktpolitiska karaktär i riktning mot enmera centrahstisk och konservativ filosofi, och det har gjort att vi förnärvarande inte anser oss kunna hysa de förhoppningar som vi för en del årsedan hade på detta folkvalda organ och pä dess byråkrati. Men kommer det jag påminner om det ännu en gäng - att föras en diskussion på basis avlänsberedningens betänkande om den framtida regionala förvaltningen, och dåkommer det ju att uppstå en kamp mellan de byråkratiska och konservativakrafterna på alla nivåer och de demokratiska och progressiva krafterna. I denkampen kommer vi att stå på de demokratiska och progressiva krafternas sida motall byråkrati, och vi kommer att kämpa även mot den konservativa ochcentralistiska landstingsbyråkratin. Då frågar jag: Är och folkpartietmed oss i den kampen mot den konservativa och centralistiska landstingsbyråkratin,eller är ni emot oss? HerrJOHANSSON i (s): Låt mig endast fästa uppmärksamheten på attdet till kommer ett utredningsmaterial av det slag som harefterlysts. Redan från början ingick det i länsberedningens uppgifter att prövade principförslag som länsdemokratiutredningen hade lagt fram. Detta blirsålunda prövat i utredningen. Nog tycker jag att en del av ledamöterkunde följa goda exempel, som de själva 3 protokoU 1973. haråberopat, och sätta sig ned och fundera igenom de här frågeställningarna ochgä in i debatten sedan betänkandet lagts fram. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av m, fl,, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Fiskesjö begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller konstitutionsutskottetshemställan i betänkandetnr 45 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av m, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Fiskesjö begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 7 Föredrogs betänkande nr 46med anledning av motion om lagstadgad rätt tUl utskrift av radio- ochTV-program, Utskottets hemstäUan bifölls. Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 59 i anledning avmotioner angående kapitalbeskattningen. HerrFRIDOLFSSON i (m): Den härda arvsbeskattningen betyder att mängas, k, familjeföretag vid generationsskifte råkar i stora svårigheter.Internationellt sett ligger arvsskatterna i det här landet i topp. När detgäUer bröstarvingar är arvsskatterna i högst , medangenomsnittet av de högsta skattesatserna i är , I skatteutskottets betänkande nr 59 behandlas bl, a,motionen 1014, 1 den motionen, som undertecknats av sammantaget 18 borgerligariksdagsmän med mig som huvudmotionär, behandlas arvsskatteproblemet för familjeföretagen.Vi har i motionen ganska utförligt beskrivit vilka svårigheter familjeföretagenråkar in i vid generationsskifte, och vi hemställer därför att hosKung, ;t anhåller om "skyndsamma åtgärder inom arvsskattens område,som möjliggör en naturlig kontinuitet i företagandet beträffande mindre ochmedelstora företag". Utskottet understryker att frägan har stor principiellbetydelse men vill awakta den proposition som aviserats till nästa års riksdag.Jag tycker personligenatt utskottet kraftigare hade kunnat påtala nödvändiglieten att denna för mångafamiljeföretag livsviktiga fräga fär en lösning. Regeringen hadeutlovat en proposition angående arvsbeskattning tUl riksdag, men denhar ännu inte lagts fram. Jag hoppas, herr talman, att utskottets uttaladeförväntan att proposition verkligen skall läggas fram 1974 inte kommer pä skam.För många familjeföretag gäller frågan, huruvida vid ett generationsskifteföretaget skall kunna fortleva. Jag har inget yrkande, herr talman, men jag harvelat understryka vikten av att någonting blir gjort på denna punkt. Idetta anförande instämde herrar () och Hovhammar (m). HerrKRISTIANSSON i (c): Jag ämnar säga nägra ord om motionen 1036.Innan jag går in på den vill jag emellertid göra några allmänna reflexioner medanledning av skatteutskottets betänkande nr 59, vari har bakats samman ettstort antal motioner kanske med någon gemensam nämnare; det vill jag inteförneka, även om denna inte överallt är särskilt stor. Det märks att vi är mittinne i den stora julslakten av motioner, där en hel rad motioner inte bara försUiop, utan där detta också görs utan nägon som helst åtskillnad blandslaktoffren. Jag reagerar mot den knapphändiga skrivningen iutskottsbetänkandet, inte bara vad beträffar min motion utan också vad gällerde övriga motionerna. Möjligen kan jag förstå fåordigheten när det gällermotioner som har behandlats, s. k. gengångare i det fallet kan mannaturligt hänvisa till vad som tidigare anförts men för nya motioner och nyauppslag tycker jag att utskottet borde ha åstadkommit nägra motiveringar. Jagvill också säga att det säkert finns anledning att ha olika motiveringar föravslag på en del motioner som här blivit sammanbakade. Vidare är redovisningenav motionerna mycket knapphändig. Jag talar naturligtvis här närmast för denmotion som jag har undertecknat. Det finns ingen möjlighet för någonriksdagsledamot att ur betänkandet läsa ut vad innebörden är utan att gå tUlmotionen i fråga. Jag vill därför lämna en mycket kort redovisning av vad dennamotion syftar till. Motionen rör förmögenhetsredovisning inom jordbruket, ochjag vill markera att den gäller vid nyförvärv av jordbruk. Vi säger i motionenatt vid förvärv av jordbruksfastighet bör vid förmögenhetsredovisningen intesåsom nu taxeringsvärdet tas upp som förmögenhet utan i stället inköpsvärdet.Det är dit vi syftar, 'ig vill dock säga att det är fräga om ettutredningskrav. Vad skulle då detta innebära, sett frän skattesynpunkt?Det är självfallet från den utgångspunkten frågan i första hand bör ställas ivad gäller en motion av den här arten. Det skuUe naturligtvis medföra störrerättvisa i förmögenhetsbeskattningen. Om en människa äger kapital och skallbeskattas för detta enligt regler som har fastställts av , bör hon rimligtvisskatta lika mycket, även om hon förvandlar kapitalet till annan egendom. Enannan sak som jag också vill säga i detta sammanhang för undvikande avmissförstånd är att denna motion är framåtsyftande -vi har inte tänkt oss någonsom helst retroaktiv verkan. Jag kan förstå många av invändningarna motförmögenhetsskattereglerna, de är inte invändningsfria. Och jag kan hälla medom åtskiUigt av vad som sägs uti de andra motionerna som behandlas i dettabetänkande - där finns vissa bestämmelser som behöver ändras, och framför alltbör den latenta skatteskulden beaktas. Men jag tror det är väldigt svårt attfrån rättvisesynpunkt invända mot vad vi har begärt i vår motion.Sammanfattningsvis vill jag säga att jag finner det förvånande attskatteutskottet, som väl ändå är nägot av en högsta värdande instans avskatterättvisan här i landet, inte ens har velat ta i detta problemkomplex. En sädan åtgärd som vi föreslår har naturligtvis som deflesta andra åtgärder bieffekter. Vi har redogjort för dem i vär motion ochäven anfört dem som argument för en ändring. Det skattemässiga förhållande somi dag råder på detta område leder otvivelaktigt till att fastighetsprisernablir högre än som annars skulle varit fallet. Vi får in en irrationell faktorsom höjer fastighetsvärdena, och det är naturligtvis besvärande från mångasynpunkter, inte minst för jordbruket. Nägon kanske säger: Varför föreslå en sådan åtgärd just pädetta begränsade område som jordbruket utgör? Låt mig kommentera det något. Detär möjligt att sektorn skulle vidgas - jag håller det inte för alldelesuteslutet, men vi har ju enbart begärt en utredning pä området. Men det ärnaturligtvis en artskillnad mellan exempelvis egnahem, hyresfastigheter,industrifastigheter och andra investeringsobjekt, för där finnsnyanskaffningsmöjlighet vid sidan om förvärv. När det gäller köp av mark rör vioss ändå med begränsade tillgångar, och irrationella konkurrensfaktorer kaninte leda tUl annat än en höjning av prisnivån. De effekterna fär vi alla isamhället vara med och betala. Ingen tjänar på det, vare sig konsumenter ellerjordbrukare. Jordbrukarna får betala i form av lägre ersättning för sitt arbete det är ofrånkomligt och konsumenterna fär til syvende og sidst betala iform av högre livsmedelspriser. Jag kan inte tänka mig annat än att i det längaloppet mäste kapitalkostnaderna också inverka pä livsmedelspriserna. Önskvärtär ju att lönsamhetsnivån och inte sädana här irrationella faktorer skall varaavgörande för fastighetspriserna. Jag är det förste att erkänna att det finns åtskilligaandra irrationella faktorer som också spelar in, och det finns nog anledningatt titta pä dem också. Men bara för att sä är fallet finns det ingen anledningatt avstå frän att nu se närmare pä just skatteavsnittet. Lät mig också säga att detta är naturligtvis ettproblem i första hand för de unga människor som skall börja som jordbrukare ochinte är utrustade med något större kapital det är kanske det allraallvarligaste problemet sett mot framtiden. Jag skall självfallet inte ställa nägotyrkande gentemot ett enhäUigt utskott. Det skulle för övrigt vara alldelesmeningslöst att begära en omröstning, eftersom det inte går att av betänkandetläsa ut vad saken gäller. Av den anledningen har jag endast velat framföradessa synpunkter, och jag lovar att komma igen 1974. Överläggningen var härmed slutad. § 9Ändringar inom den regionala polisverksamheten Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 37 i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1973:1 framlagdaförslag rörande ändringar inom den regionala pohsverksamheten jämte motioner. Maj:t hade i propositionen1973:1, bilaga 4, underpunkten B, såvitt nu var i fräga, föreslagit riksdagenatt godkänna att och förenades tUl ettregionalt verksamhetsområde inom polisorganisationen samt attlänspolisorganisationen för detta verksamhetsområde skulle vara inordnad ilänsstyrelsen i . Ändringar inom den regionala polisverksamheten I dettasammanhang behandlades motionema 1973 :143 av i Ägnas m. fl. (m) varihemställts att skulle avslå Kungl. Maj;ts förslag att Västernorrlandsoch skulle förenas till ett verksamhetsområde inompolisorganisationen, 1973:268av i m. fl. (fp), såvitt nu var i fråga, 1973:615 av m, fl, (c, fp, vpk) varihemstäUts att dels icke godkände att och Jämtlandslän förenades till ett regionalt verksamhetsområde inom polisorganisationen,dels som sin mening gav Kungl, Maj:t tUl känna att eventuella förslag tilländringar av polisdistriktsindelningen borde underställas förprövning med hänsynstagande även tUl medborgarservice och till den önskaderegionala strukturen samt 1973:1081 av herrar i (fp) och Öhvall (fp)vari hemstäUts att skulle avslå Kungl, Maj:ts förslag att Västernorrlandsoch förenades tUl ett regionalt verksamhetsområde inompolisorganisationen. A. att med bifaU tiU motionerna 1973:143 och1973:1081 samt motionen 1973:615 i motsvarande del icke godkände Kungl. Maj;ts i propositionen 1973:1, bil. 4, framlagda förslag till ändringar inom den regionala polisverksamheten, B. att beträffande polisdistriktsindelningenskulle avslå motionerna 1973:615 och 1973:268 i denna del. Reservation hade avgivits vidpunkten A av fröken och fröken , herrar Larfors och ,och samt i (samtliga s)som beträffande ändringar inom den regionala polisverksamheten ansett attutskottet under A bort hemställa, att med avslag på motionerna 1973:143 och1973:1081 samt motionen 1973:615 i motsvarande del skulle tillstyrkagodkännande av Kungl. Maj;ts i propositionen 1973:1, bil. 4, framlagda förslagtiU ändring inom den regionala polisverksamheten. Ändringar inom den regionala polisverksamheten FrökenBERGEGREN (s): betänkande nr 37 gäller bl. a. denregionala polisdistriktsindelningen. Betänkandet är inte enhälligt. Det är tillomfånget inte särskUt imponerande, men enligt min åsikt är det principielltganska viktigt, eftersom det ytterst gäller huruvida ett principiellt uttalandesom gjorts av det ena året skall vara vägledande för regeringen detandra. I sitt betänkande nr 1972 behandladejustitieutskottet propositionen 1971 med förslag till vissa reformerinom polis- och åklagarväsendet jämte i anledning därav väckta motioner.Utskottet hade begärt och fått uppskov med behandlingen av ärendet till 1972.Det var alltså inte fråga om nägot hastverk, och beslutet tillkom efterlångvariga överläggningar och, får man hoppas, moget övervägande. Vad polisväsendet beträffar föreslogs sammanslagning avicke bärkraftiga polisdistrikt till större enheter samt, som en konsekvenshärav, sammanföring av vissa län tUl regionala enheter. 1 huvudsak stödde sigpropositionen med vissa modifikationer pä polisutredningens förslag. Motivet för att sammanslå smärre polisdistrikt tUl störreenheter var att man vUle möjliggöra kontinuerlig övervakning i störreutsträckning än som tidigare hade kunnat ske. Man ville vidare möjliggöraerforderlig specialisering.