prot · FW0944 · 1973-12-31 00:00:00 — Ang. förekomsten av ölreklam på SJ.s bussar § 1 Justerades protokoUen för den 7 innevarande månad. § 2 Ang. förekomsten av ölreklam på SJ:s bussar Herr finansministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 8 marsintagna fråga, nr 129, och anförde; har frågat mig om jag anser detlämpligt att ölreklam får förekomma på SJ;s bussar (även skolskjutsbussar). Jag anser det klart olämpligt med ölreklam iskolskjutsbussar. 1 övrigt viU jag inte nu göra något uttalande omsärbestämmelser mot ölreklamen. Enligt frivilliga överenskommelser har man nåttfram till vissa inskränk-lungar i denna reklam. Frågan om införande avgrundlagsenlig möjlighet att besluta om längre gående åtgärder mot sådan reklamövervägs inom på gmndval av ett avmassmedieutredningen avgivet betänkande. Jag ber att få tacka finansministern för det entydigabesked som han har gett beträffande sin egen inställning till ölreklamen iskolbussar. Den här frågan har initierats av att det kom ett brev frånen man som med förvåning hade upptäckt att det fanns ölreklam i en buss, påvUken också satt en skylt med beteckningen Skolskjuts. Detta inträffade ocksåungefär vid den tid då den mycket tragiska händelsen i ägde mm. Det varväl närmast denna kombination av två händelser som gjorde att han blev mycketförvånad. finns det ju mellan kontrollstyrelsen och företrädareför bryggerinäringen överenskommelse om en rekommendation som Bryggareföreningenhar sänt ut till sina medlemmar, och den är av så pass officiell art att den ärupptagen i Mellanölsfrågan, dvs. det betänkande som alkoholpohtiska utredningenavgav , SOU 1971:66. Där står bl, a,: "Reklam föralkoholhaltiga drycker får ej främja missbruk av sådan dryck och får ej hellerriktas tUl barn och ungdom," Där står vidare; "Reklamen får icke gessådan utformning att den bibringar konsumenten uppfattningen att öl befordrarhälsa och god kondition," En tredje bestämmelse lyder: "Reklam för ölfår ej förekomma i publikationer, som huvudsakligen riktar sig till ungdom, ejheller vid tillställningar eller i utbildningsanstalter eller i lokaler ochinstitutioner för ungdom," Det finnsflera bestämmelser i betänkandet, som jag här kanske inte Ang. förekomsten av ölreklam på SJ.s bussar skall tatid med att läsa upp. Men det finns i varje fall en överenskommelse som jagtycker gör att man borde kunna förbjuda ölreklam i sådana sammanhang som härhar berörts. Det behövs sålunda inte någon ändring av tryckfrihetsförordningenför detta, i synnerhet som det gäller statens järnvägars egna bussar där jagförmodar att kan bestämma vUka som får göra reklam och vad defår reklamera om. Det finns också ett avtal mellan och enreklamfirma om detta, som jag har fått ett utdrag av, och däri står att maninte får reklamera för spritdrycker och starkvin. Däremot är ölet icke omnämnt.Det har dock sagts att mellanölet inte bör förekomma enligt de här tidigareomnämnda bestämmelserna. Frågan är bara om finansministern är beredd vidta åtgärderför att man från statens sida förbjuder den ölreklam som tydligen pågår ibussar. Det är inte juridiskt alldeles kristallklartom det föreligger grund för några förbud, och det är ju det som är anledningentiU att man inom på grundval avmassmedieutredningen överväger om man skaU skärpa de bestämmelserna. Det ärkollisionen med tryckfrihetsförordningen som här aktualiserats. Vi har inomregeringen diskuterat hur långt man kan gå i fråga om ingripandemot reklamen utan att komma i kollision med tryckfrihetsförordningen. Dettaspörsmål har varit föremål för debatter även här i kammaren. Vi har inte ansettoss ha tillräckligt underlag för att gå hårdare fram än vad vi hitintills hargjort. Därför avvaktar vi dessa utredningar för att låta dem ligga tUl grundför eventuella skärpningar av lagstiftningen. Jag undrar om vi inte på något sätt resonerar förbivarandra. Nog kan väl SJ bestämma vilken reklam som får förekomma i SJ;sbussar, på samma sätt som en ansvarig utgivare för en tidning kan bestämma vadsom får införas i hans tidning. Jag kan inte tänka mig att det skuUe uppstånågra som helst juridiska komplikationer, om man från sägeratt man inte vUl ha en viss typ av reklam i sina bussar. Det måste väl ändåvara fullt klart att SJ bestämmer vilken reklam som får förekomma där. Jag har inhämtat en del uppgifter rörande omfattningen avdenna typ av reklam. Jag har fått beskedet att det föredetta år vid olika tUlfäUen fanns reklam på sammanlagt inte mindre än 600bussar. i anslutning till det tragiska mordet i fannsdet reklam på 400 av SJ:s bussar. Sannolikheten är väl inte så stor attifrågavarande reklam förekommer på skolskjutsbussar, men det finns för dageninte något förbud häremot inom SJ, och det vore högst önskvärt omfinansministern kunde uttala sig för att sådan reklam inte bör finnas i SJ:sbussar. Eftersom tar upp den formeUaaspekten på denna fråga, kan jag ge honom rätt i att SJ visst som företagsuveränt kan besluta vilken form av reklam det vUl tolerera. Men det kan SJgöra i sin kapacitet och SJ och regeringen är i dessa frågor två skUdapersoner. Jag skulle vilja vädja till finansministernatt med sin auktoritet tala om att detta slag av reklam inte bör finnas. Om åtgärder mot prisstegringarna Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om åtgärder mot prisstegringarna Herr finansministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 9 marsintagna fråga, nr 134, och anförde: har frågat mig om jag anser attdet nu finns anledning befara att de årliga prisstegringarna i underresten av blir större än och om detta iså fall föranleder några nya initiativ av regeringen. Prisutvecklingen kan inte i dagöverblickas. Regeringens pohtik måste ständigt vara att begränsaprisstegringen, och de åtgärder som blir erforderliga kommer att redovisas iden takt de anses motiverade och nödvändiga. Jag tackar finansministern för svaret, men det var ettalldeles för magert svar i en viktig fråga. Bakgrunden är den att världsmarknadspriserna förr steg medca I procent men att man fått en helt annan och högprisstegringstakt. Det förekommer en samtidig västtysk och amerikanskinflation, och allt värre prisstegringar även här hemma. Ett sådant läge med såaUvarliga risker kan man inte bara som finansministern i svaret avfärda med attdet inte går att säkert överblicka situationen. Professor sade på sparbankernas konferensden att del räknar med en"prisstegring för export- och importvaror på till1973, Även om utvecklingen för olika export- och importområden blir ojämn, kanden internationella prisstegringen under konjunkturuppgången till 1974 dra uppdenna prisstegringstakt med ett par procent. Så starka prisstegringsimpulserutifrån skulle i värsta fall kunna få konsumentprisidenx att accelerera till entakt på ," Dessutom vet vi, herr finansminister, att högkonjunktureri aldrig har givit en lägre inflationstakt än den föregåendelågkonjunkturen, och priserna i har ju redan under de senaste, svagaåren stigit med 5 å . Organisationernaräknar också med en mycket hög prisstegringstakt. Ang. följderna av förseningar vid genomförande avkilometerskattereformen Förste ombudsmannen i TCO-S, , ansåg i ettuttalande att prisstegringen här i under resten av 1970-taletkommer att bli , LO;s blivande ordförande har i ettvälkänt uttalande pekat på den aUmänna svårighet för löntagarorganisationernasom uppstår genom nuvarande marginalskatter som urholkar löneökningarna, bidragsom trappas av och de aUvarliga prisstegringarna. Det måste vara fel på ett system där löntagarna för att fåen reaUönestegring på måste begära lönestegringar av . Det är ju inte något av naturmakterna ålagt förhåUande att det skaUvara på det sättet, utan det är ett av människor gjort system - bl. a. genomatt vi inte har inflationsskyddade skatteskalor - som gör att folk måste taför sig väldigt mycket i nomineUa löneökningar och faktiskt ändå får så litetkvar. Detta betyder att vi nu bör ändra skattesystemet. Jag viUfråga för det första: Kan inte finansministern erkänna att det finns någonanledning att åstadkomma ett bättre inflationsskydd? Och för det andra: Kanfinansministern nu lova att inte höja pålagorna på företagen framöverutöver vad som redan är gjort och redan har aviserats? De obevekligakostnadsstegringarna är en viktig orsak tUl de aUt värre prisstegringarna ochdär måste det nu blir ett resolut stopp när det gäller statens övervältringar. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. följderna av förseningar vid genomförande avkilometerskattereformen Herr finansministern erhöUordet för att besvara hen Levins (fp) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 136, till herr kommunikationsministern, och anförde: har frågat mig om jag avser attvidtaga åtgärder i syfte att hålla ägare av dieseldrivna fordon skadeslösa isamband med de förseningar som uppstått vid genomförandet av den s. k.kilometerskattereformen. Jag antar att med sin fråga syftar på att vissttillbehör till kilometerräknarna inte funnits hos verkstäderna i denutsträckning som visade sig behövlig när montering av räknare skulle ske.Montering och besiktning av räknare har därför i vissa fall inte kunnat göraspå avsedd tid. 1 undantagsfaU har detta kunnat orsaka vissa extrakostnader förfordonsägarna. De tillbehör det gäller är sådana som inte tillhandahålls genomstatens försorg utan som får beställas särskilt för varje fordon. Informationhärom har lämnats alla ägare tiU brännoljedrivna fordon. Genom en redan beslutad ändring ikUometerskattekungörelsen blir det möjligt för kilometerskattenämnden att medgevisst anstånd med besiktning av kilometerräknarapparatur. Härigenom undanröjs ifortsättningen de extrakostnader som fordonsägarna annars kan åsamkas. Någonannan åtgärd övervägs inte . Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Då principbeslutet om kUometerskatten fattades 1971begagnade jag tUlfället att erinra kammaren om bl, a, det avtal som den s, k,kilometerskattenämnden å statens vägnar ingått med det statligaUtveck-hngsbolaget. Enligt detta avtal, vars innehåll inte delgavs ,åtog sig bolaget att vid vissa tider och till visst pris håUa räknaretillgängliga. Min begäran om information baserades på oron för att svårigheterkunde komma att drabba fordonsägarna, om man inte förmådde leverera rättidigteller inte kunde prestera en tekniskt prima apparatur. Jag ville alltså habesked om huruvida sådana bekymmer hade förutsetts och garantier erhåUits tillskydd för en drabbad bUägare, Något besked gick inte att få den gången, och då riksdagenden året därpå hade att ta ställning till proposition 115, erinradejag därför på nytt om avtalet med det'företag vilket så gott som fått monopolpå tillverkningen, och jag bad om bekräftelse på att "fordonsägarna intekommer att i något avseende bli beroende av hur denne leverantör fullgörrespektive åsidosätter sina förpliktelser". Jag påpekade attavtalsbestämmelserna angående ändamålsenlig marknadsföring ingalunda vore utanintresse också för fordonsägarna. Jag efterlyste konkreta besked om priser ochmontagekostnader, och jag tillät mig säga att bilägaren i det närmaste vorerättslös, eftersom avtalet endast reglerar statens och tillverkarens inbördesmellanhavanden, medan ingenting stod att läsa om pä vilket sätt staten skulle håUaden enskUde skadeslös, om de befarade bekymren visade sig bli verklighet. ingrep i debatten och uttalade den sedvanligaförvåningen över det han hört och tillade; "Det råder väl inget tvivel omatt denna fråga Uksom alla andra frågor kommer att hanteras med vett ochförstånd," För att ytterligare lugna menigheten sade finansministernavslutningsvis ordagrant följande: "När vi har fattat det här beslutet,kommer vi i - och, förutsätter jag, i bilskattenämnden att ta erforderlig hänsyn vid utformningen av detaljerna, så att man i denpraktiska tillämpningen inte skall kunna rikta allvarliga anklagelser ellerkritik mot myndigheterna," Trots dessa försäkringar från ser det ändå ut som om det skulle bli vissa problem och kanske dyrköptaerfarenheter för bilägarna. Redan nu har i dags- och fackpress skymtatuppgifter om leveransförseningar, dålig kontakt meUan olika myndigheter, bristpå vissa komponenter etc. Fordon som förts till besiktning har inte kunnatgodkännas i vissa fall eftersom verkstäderna inte haft alla erforderliga delarför att koppla in räkneverken. Bilägaren ålägges i ett sådant fall att motavgift inställa sig tUl ny besiktning. Jag förstod av formuleringen av herrSträngs svar att han inte anser att en sådan tingens ordning ärtillfredsställande, och det uttrycker jag min glädje över. Jag hoppas att dethela skall löpa friktionsfritt . Ang. följderna av förseningar vid genomförande avkilometerskattereformen Överläggningen var härmed slutad. Om åtgärder mot de länsvis förekommande skUjaktigheternai sjukförsäkringsavgifternas storlek § 5Om åtgärder mot de länsvis förekommande skUjaktigheterna isjukförsäkringsavgiftemas storlek Herr socialministern erhöllordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 8mars intagna fråga, nr 130, och anförde: har frågat om jaguppmärksammat rådande skiljaktigheter beträffande sjukförsäkringsavgifternasstorlek mellan länen och om jag anser att initiativ bör tas i syfte attåstadkomma en utjämning, exempelvis genom åstadkommandet av en gemensam allmänförsäkringskassa i hela landet. Den allmänna försäkringen handhas lokalt av 26 allmännaförsäkringskassor, som vardera i princip omfattar en landstingskommun eUerkommun som inte tillhör landstingskommun. Varje försäkringskassa är ensjälvständig juridisk person med eget ekonomiskt ansvar för den del avverksamheten som gäller sjukförsäkringen. Detta tar sig uttryck i att den delav utgifterna för sjukförsäkringsförmåner och förvaltning som inte finansierasgenom arbetsgivaravgifter och statsbidrag får täckas genom avgifter från deförsäkrade inom respektive kassaområde. Variationer i sjukförsäkringsutgiftermeUan kassorna leder därmed till att sjukförsäkringsavgifterna för deförsäkrade varierar mellan de olika försäkringskassorna. En proposition med förslag till utformningen av beskattadoch ATP-grundande sjukpenning samt nya finansieringsregler för sjukförsäkringenkommer att överlämnas till . Förslaget innebär enklare ochmera enhetliga avgiftsregler. Frågan om en utjämning avsjukförsäkringsavgifterna mellan de olika försäkringskassorna är av denkaraktären att den får tas upp i samband med andra frågor beträffandesocialförs'äkringens administration m, m, som kommer att prövas i särskUdordning. (vpk); Min fråga, som utmynnade i önskan om en gemensam allmänförsäkringskassa i hela landet, förbigick statsrådet, om jag förstod det rätt.Men man kanske kan tolka den senaste delen av svaret positivt. Där heter detatt frågan om en utjämning av sjukförsäkringsavgifterna mellan de olikaförsäkringskassorna är av den karaktären att den får tas upp i samband medandra frågor beträffande socialförsäkringens administration m, m, som kommeratt prövas i särskild ordning. Frågan är bara: När kommer i sä faU denna prövning att skeoch hur kommer den att ta? Utgångspunkten för min fråga är: Då den enskilde betalarolika slag av avgifter, exempelvis tUl ATP eller annan pension, görs ingenskillnad i avgifternas storlek efter vederbörandes bostadsort, men så snart detgäller sjukförsäkringsavgifterna är bostadsorten det avgörande. Bor man iNorrlandslänen t, ex, i får man vara med och betala de högstaförsäkringsavgifterna. Bor man däremot i eller slipperman ifrån med betydligt lägre avgifter. Sjukförsäkringsavgifterna iNorrlandslänen överstiger de genomsnittliga avgifterna för hela landet.Här ligger även den kommunala utdebiteringen på en sådan nivå attkommunalskatten tillsammans med sjukförsäkringsavgiften ligger överriksgenomsnittet. Genom att försäkringskassor finns separat för varje länblir sjukförsäkringsavgifterna olika i de olika områdena. En gemensam försäkringskassaför hela landet skulle kunna leda till att olikheterna utjämnades, vUket skullevara i linje med den jämlikhetsprincip som det så ofta talas om. Skillnaderna mellan de olika länen beror på sjukfrekvensoch sjukvårdskostnader samt i viss mån pä ålderssammansättningen. 1 områden somNordandslänen, där utfiyttningen varit omfattande, är ålderssammansättningengivetvis helt annorlunda än i de områden som fått ta emot de inflyttade, vilkai allmänhet tillhör de yngre åldersklasserna. I Norrlandslänen, därarbetslösheten har varit och är omfattande, kan de som i hårtarbete erhållit kroppsskador inte få ett hndrigare arbete, som de möjligenkunde ha utfört. Här ser man bl. a. följderna av bristen på en meradifferentierad industri. kan det i stället bli som fårträda emellan. Det kan inte vara en gärd av rättvisa och i linje medjämlikhetsbegreppet att vissa områden av vårt land inte endast hårt skalldrabbas av arbetslöshet, avfolkning och försämrad samhällelig service utan attinvånarna där även skall behöva betala högre avgifter till sjukförsäkringen änvad invånarna i andra och mera lyckligt lottade delar av landet behöver göra.En gemensam försäkringskassa för hela landet skulle därför vara på sin plats. Om åtgärder mot de länsvis förekommande skUjaktigheternai sjukförsäkringsavgifternas storlek Som jag nämnde i mitt svar är de nuvarandeskillnaderna i avgifterna mellan olika försäkringskassor en följd av att vadekassa har ekonomiskt ansvar för sjukförsäkringsverksamheten inom det egnalänet. Denna självständighet hos de decentraliserade försäkringskassorna har,som jag antar att väl känner tUl, sitt ursprung i denfolkrörelsetradition som försäkringskassorna bygger på och som självfallet ärav stort värde. Jag vill också framhålla att en betydande utjämning mellankassorna sker genom att huvuddelen av sjukförsäkringskostnaderna täcks genomarbetsgivaravgifter och statsbidrag. Låt mig, herr talman, tillägga att de nya avgiftsreglerna,som jag nämnde i mitt svar, innebär att avgifterna för de lägre inkomsttagarnablir lika över hela landet. Detta är ett första steg mot större enhetlighet iavgifterna, och det tas inom ramen för en bibehållen självständig ekonomi förvade försäkringskassa. Frågan om en ökad samordning mellan kassaområdena närdet gäller sjukförsäkringens finansiering kommer, som jag sade, att närmareövervägas vid planeringen av annat utredningsarbete som gällersocialförsäkringens administration, bl. a. frågan om besvärsordningen inomsocialförsäkringen. (vpk): Inte heUer i detta senare inlägg viU statsrådet gå med påatt vi skaU ha en gemensam försäkringskassa för hela landet utan talar Ang. ambulansers inredning och ut-mstning om denfolkrörelsetradition som försäkringskassorna bygger på. är det emellertid såatt den folkrörelsetraditionen när det gäller fackföreningsrörelsen, HSB ellervad det må vara går ut på att göra så stora organisationer som möjligt. SkuUedetta vara avgörande också när det gäller försäkringskassorna och mycket talarför det borde man alltså ha en kassa för hela landet. Man kan t, ex. jämföra med Hamra på , IHamra är kommunalskatterna mycket höga, men ändå är sjukförsäkringsavgifternadär lägre än de är i Kramforsområdet, Och skillnaderna är rätt väsentliga. I kommunen Ytterlännäs, som har en befolkning på 6 750människor, uppgår antalet sjukdomsfall nu till 500. Det är ju en mycket högsiffra. Om vi finge en försäkringskassa för hela landet skuUe vi bättre än somnu sker kunna undersöka orsakerna till att sjukfrekvensen är så olika i skildadelar av landet. Vi har ju numera en hel stab av akademiker som gårarbetslösa. Nog skuUe man kunna ge AMS uppgiften att göra en grundlig,vetenskaplig undersökning av orsakerna till att förhållandena är så olika iolika län och på basis av denna få en försäkringskassa för hela landet. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ang, ambulansers inredning och utrustning Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 9 marsintagna fråga, nr 135, och anförde: har frågat om jag innevarande årkommer att ta initiativ till sådana lagförslag, som är ägnade att snabbtförverkliga intentionerna i SPRLs specifikation 211 01 gäUande ambulansersinredning och utrustning. Enligt den nya bilregisterkungörelsen, som träder i kraftden , gäller som vUlkor för registrering av utryckningsfordon attfordonet vid registreringsbesiktning godkänts som sådant fordon. Somutryckningsfordon får bl, a, ambulanser registreras. Fordonskungörelsen innebäratt det ankommer på trafiksäkerhetsverket att meddela ytterhgare föreskrifterom fordonens utrustning. Dessa föreskrifter tar främst sikte på de behov somföreligger från trafiksäkerhetssynpunkt. Dessutom är det möjligt att meddelasådana grundläggande föreskrifter om fordonens utrustning som är betingade avdet speciella användningsområdet, t, ex, för ambulanser. När det gäller den medicinska utrustningen uppfyllerambulanserna i regel de krav som är angivna i SPRLs specifikation 211 01, Dettahar kunnat konstateras vid inspektioner avambulans-materielen. pågår en översyn av SPRLs specifikation förambulanser inom den standardiseringskommitté, som inom SPRI arbetar med dessafrågor, där såväl som trafiksäkerhetsverket är representerade.Enligt vad jag inhämtat räknar man med att detta arbete skall kunna slutförasunder innevarande år. Jag ber att få tacka för svaret,fastän jag tycker att han där i viss utsträckning låter kalken gå ifrån sig, I ett interpellationssvar till herrWiklund i betonade statsrådet, att stora krav med rätta kan ställaspå ambulansverksamheten och att en arbetsgrupp hade tUlsatts inomsocialstyrelsen med uppgift - förmodar jag att se över och komplettera dengrundläggande bestämmelsen i sjukvårdslagens 3 §, enligt vUken det åliggerlandstingen att hålla en ändamålsenlig organisation av transport tiU och frånsjukhus och se tiU att dessa transporter utförs med för ändamålet inrättadefordon. Anledningen till min enkla fråga, som justhar besvarat, är dels ett tidningsuttalande av chefen för i :"Det dör många människor i onödan i svenska ambulanser", dels ettinslag i . Man visade en ambulans, som hadeutrustats nästan i enlighet med de förslag som SPRI presenterade 1970 och somenligt min åsikt har en närmast imperativ form, TV-publiken fick se hur bilenvägdes - den togs direkt ur garage - och alla kunde tydligt konstatera attvikten utgjorde . Det bekräftades av närvarande representanter förbrandkåren och Landstingens inköpscentral att den högsta tUlåtna sammanlagdavikten vore , vilket i klartext betyder att patienter, ambulansbiträdeoch eventuell anhörig får väga tillsammans högst . Det kravet lär ändå inte vara möjligt att uppfylla. Föraren av bilen svarade på direkt frågai TV, att bilen vore bra för honom och för biträdet, men att den kändesnerlastad då de också hade patienter med. Om man betänker för det första att det finns mellan 300och 400 sådana ambulanser i landet, värda kanske 20-30 mUjoner kronor, för detandra att föraren av den ambulans som var inblandad i endödsolycka utanför vid polisförhör har anfört att konstruktionenstrafiksäkerhet kan ifrågasättas på grund av fordonets förhåUandevis stora höjdi relation tiU hjulbasen och för det tredje att förarna personligen äransvariga om de kör med för tung last och det sker tydligen varenda dag; vadskaU de göra i en katastrofsituation? - måste det nog sägas attsocialstyrelsen, och ytterst departementschefen, har ett stort ansvar för attsådana bestämmelser nu utfärdas som tvingar landstingen att köpa fordon somsvarar mot SPRLs krav. Det bör kanske tilläggas att det finns andra ochlämpligare ambulanser som dessutom är biUigare, Den totala tystnad som har råttefter TV-programmet är talande och inger betänkligheter. Ang. ambulansers inredning och ut-mstning Det som framhöll understrykervikten av den översyn av SPRLs specifikation för ambulanser, som pågår ochsom berör ambulansernas trafiksäkerhet, allmänna utformning och inredning samttekniska och medicinska utrustning. Det är motivet för översynen, varsangelägenhet understryks av vad sade. Syftet är att få tUl stånd en enkel och lättförståeligspecifikation, som beaktar den senaste fordonstekniska utvecklingen på områdetoch de