prot · FW0934 · 1973-12-31 00:00:00 — Utskottet har också redovisat alla de utredningar påområdet som pågått och pågår samt tidigare behandling av likartade motioner.Herr tog upp en del av detta. Det gäller energikommittén,koncenlra-tionsutredningens undersökning av oljebranschen, bensinhandelsutredningenoch petroindustriutredningen. har åberopats vid fleratillfällen här. Att dess arbete och slutbetänkande har blivit försenat beror jupå att utredningen fått tilläggsdirektiv som närmast går ut på att utredningenskall analysera konsekvenserna för svensk ekonomi av de multinationellaföretagens verksamhet. Vi vet också att frågan om beskattningen av dessaföretag skall undersökas på såväl nordisk som internationell nivå. En särskildgrupp, understäUd regeringen, kommer också att tUlsättas med uppdragatt övervaka de multinationella företagen och att därefter framlägga förslag. Sedan har jag också observerat att det finns en litenskUlnad mellan reservationen och yrkandet i motionen. Reservanten har vidgat sin skrivning så att den inte gäller enbart bensin- ocholjehandeln utan även energiområdet. Detta tycker jag vittnar om realism ochverkhghetssinne i sammanhanget. har också haft anledning att göradet, eftersom han själv är med i den parlamentariskt tillsatta nämnd somtillsammans med centrala driftledning och pågående utredningarskall utvärdera prognosverksamheten och föreslå avvägningar. Då kan ju herrSvensson få tillfälle att pröva sina teorier och se om de stämmer med verkligheten. Jag tror mig också kunna tala på utskottsmajoritetensvägnar, när jag instämmer i följande, som jag citerar ur reservationen;"Energisektorn är maktpolitiskt betydelsefull. Den som kontrollerarenergiförsödningen får automatiskt en avgörande kontroll övernäringslivet." Även följande mening kan vi till fullo instämma i:"Med den utveckling på energiområdet som förestår och som bl. a. kommeratt innebära en ökande knapphet på oljeprodukter - kommer energisektornsmaktpolitiska betydelse att ytterligare accentueras." Energisektornomfattar som bekant inte bara olja som råvara. Vi har där såväl vattenkraftverksom atomkraftverk och koldrivna värmekraftstationer. Och när vi i näringsutskotteti november månad behandlade resurs- och energi-pohtiken talade viockså om så kallade pumpkraftverk. Jag skaUhär inte ge mig in på det omfattande arbete som pågår inom energisektorn.Jag vill bara framhålla att vi redan nu kan se en utveckhng som pekar mot attSveriges elkraftutbyggnad tUl mycket stor del kommer att Ugga påkärnkraften, som därmed blir en dominerande faktor. Mätt i mUjarderkilowattimmar kommer elkraftutbyggnaden att fördela sig så här;kärnkraft 100 mot 1975, vattenkraft 60 mot 1975 samt oljekraft 40mot 1975. Jag har velat nämna om alla utredningar och funderingarsom pågår därför att den nämnd jag tidigare talade om och som bl. a. herrSvensson i är med i har tillsatts för att utvärdera aUa utredningar ochprognoser som finns. Man räknar naturligtvis sedan med att det omfattandeutredningsarbetet skall resultera i propositioner och riksdagsbeslut somgagnar en rationell och effektiv industrieU utveckling. a. med hänsyn tilldetta hemställer utskottet om avslag på den kommunistiska motionen. Men utskottets avslagsyrkande har också en annan aspekt,nämligen den att vi har frågat oss vad ett eventuellt förstatligande av bensin-och oljehandeln skulle kosta. Vi har diskuterat vad ett förstatligande avbanksektorn skulle kosta. Vid de beräkningar som gjorts för ett övertagande avbensin- och servicestationer har det framgått att vi vid årsskiftet 1972-1973hade 6 750 tappställen för bensin. De fördelade sig på servicestationer 4 400, bensinstationerutan service 450 och singelanläggningar 1 900. Om man försöker göra enberäkning av vad bara servicestationerna skuUe kosta att överta, så kommer manfram till en kostnad på meUan 2 och 2 1/. Det här är ytterstprehminära beräkningar som man gjort inom . Men förslagetgäller ju inte bara service- och bensinstationer; vid ett eventuelltförstatligande måste man självfallet räkna även med andra tillgångar inomoljebranschen. Inom oljeindustrin har man raffinaderier, oljeterminaler ochandra fasta tillgångar. Svenska har exempelvis med tomter och byggnadertUlgångar på över 300 miljoner, ett aktiekapital på och enomsättning på över 1 miljard. Det är bara ett av bolagen; vi har sex andra storabensinbolag, som också skall med i bilden. Jag har personligen ingenting emot ett förstatligande ioch för sig, sedan man fått tillfälle att pröva de andra kollektivaföretagsformerna, såväl den kooperativa som den kommunala. Ett direkt samarbetemellan privat och kollektiv företagsamhet kan också tänkas. TiU sist skall jag roa mig med att se efter vad det skuUekosta jag betonar skulle kosta att genomföra alla dessa kommunistiskaförslag om förstatliganden. Jag har talat om vad det skuUe kosta attförstatliga bensinhandeln. Man har också diskuterat vad det skuhe kosta förstaten att överta affärsbankerna. Även här är siffrorna preliminära. I dendebatt som bl. a. i åberopade och som ägde rum på vårkongress talades det om att det skulle kosta mellan 4 och 6 miljarder att köpain alla de hundratusentals aktierna i affärsbankerna; man nämnde olika siffror,och det är därför jag reserverar mig för siffrorna. Summerar vi dessa siffrorhamnar vi på 8 ä 9 miljarder som det alltså skulle kosta att genomföra desocialiseringsförslag - förslag till förstatliganden - som kommunistiskapartiet framfört. Dessa sammanställningar anger självfallet endast Förstatligande av bensin- och oljehandeln Förstatligande av bensin- och oljehandeln heltpersonliga synpunkter vid sidan av näringsutskoltets betänkande, till vUket jagnu yrkar bifall och därmed avslag på den kommunistiska motionen. i (vpk); Utskottets och utskottets talesmans argumentmot ett förstatligande av den privata bensin- och oljehandeln tycker jag inteär särskilt väl underbyggda, inte heller efter det senaste inlägget med alladess uppräkningar av vilka utredningar det finns och hur många tappställendessa utredningar kommit fram till att det finns här i landet. I vår motion slår vi fast att ett förstatligande av denprivata oljehandeln skulle bryta de internationella oljetrusternas dominansöver import och handel inom med bensin och olja. Mot det har utskottetanfört två skäl, för det första att de utländska oljebolagen inte behärskar heladen svenska marknaden och för det andra att ett förstatligande inte skulle göraoljeförsörjningen oberoende av de internationeUa bolagen. För det förstabehärskar de nu omkring 7 av bensin- och oljehandeln inom Sverige.Det är en dominerande ställning. För det andra skulle visserligen affärsutbytenödgas fortsätta att ske mellan ett statligt oljebolag och de internationellatrusterna, men det statliga bolaget skulle också kunna finna andra försäljareav oljeprodukter. Beroendet av de internationella trusterna skulle bli mindre,och ett mindre beroende av dessa truster är att föredra framför det nuvarandetillståndet. Vi hävdar vidare att monopolpriserna skulle undgås. På detsvarar utskottet att prisnivån på oljeprodukter i är förhållandevis lågoch att ett stathgt oljebolag inte skulle kunna pressa priserna i väsentligmån, 1 viss mån skulle man således kunna göra det. Utskottet kan väl inteförneka att förbilliganden kan göras. Det ligger naturligtvis en tanke i attargumentets tyngd i detta fall något är beroende av storleken på denprissänkande effekten, men en mindre prissänkning är bättre än ingen aUs, Sedan noterar jag att utskottet undviker tre av våraargument: lägre inköpspriser till följd av egen transportflotta och kontrollöver transporterna, detaljhandelsdistributionens rationalisering och därmedminskade kostnader och inte minst bättre anställningsvUlkor för oljehandelnsanställda, TUl sist vUl jag säga att när är orolig förvad det skulle kosta att köpa in dessa privata bolag tycker jag det vore meraklädsamt för en socialdemokratisk representant, om han hade någonting att sägaom hur man skall komma åt den skatteflykt som de här bolagen harbedrivit. Kommer man tiU rätta med denna bör det kanske också bli en del pengaröver för att lösa in dessa bolag. Jag trodde att jag hade klargjort för herrWerner i hur det förhåller sig med denna skatteflykt. Vi har jukoncentrationsutredningen och andra utredningar som håller på med attundersöka frågan, och man måste väl ändå förfara på det naturliga och vanliga sättet,nämhgen undersöka en så svår materia som delta ändå är för att sedan taställning. Man håller aUtså på att undersöka denna skatteflykt. Som svar på frågan om vi är beredda att göra någontingbeträffande bensin- och oljehandeln vill jag hänvisa till de utredningar somäven har talat om. Man måste väl låta dem slutföra sina uppdrag ochkomma med förslag, som vi sedan i vanlig ordning får ta ställning till. Jag trodde att ändå skulle ha uppmärksammatdet kooperativa OK som jag hoppas, och som jag också vet, kan tävla med deprivata bensinbolagen med framgång. kan väl inte komma ifrån attett av de företag som är den verkliga prisbildaren på bensin- och oljeområdet idet här landet är OK. Men har inte ett ord att säga om de insatsersom OK har gjort på detta område. Jag skall också rätta vad som skrivits imotionen beträffande OK ;s andel. Uppgiften är naturlig därför att ni har 1970års siffror, men enligt siffror har OK ökat andelen frän 16,9 tiU 18,5procent och har därmed blivit en ännu bättre konkurrent på det här området. i (vpk): Får jag bara fråga : Hur många årskah ni behöva undersöka skatteflykten? Det är ju inte första gången som jageUer representanter från vårt parti tagit upp denna fråga, gång talar manom att man måste göra utredningar. Sedan tiU frågan om OK! Jag undervärderar självfallet inteden verksamhet som OK bedriver, men det avgörande är ändå att de utlandsägdabolagen dominerar marknaden. Jag vUl också ta upp en fråga som berörde isitt förra inlägg, nämhgen frågan om inköpspolitiken. Vi påstår att ettstatligt oljebolag genom sin inköpspolitik skulle kunna stödja deansträngningar som görs av folken i de oljeproducerande länderna när det gälleratt själva få utnyttja sina egna rikedomar. Då säger att Sverigesdel av den totala konsumtionen av oljeprodukter endast är , varförman inte tror att ett statligt oljebolags prispolitik i någon avgörande gradskulle kunna påverka situationen. har vi, , aldrig påstått attett svenskt statligt oljebolag med prispolitik skulle kunna påverka något annatfolks situation. Utskottets skrivning i det här fallet liknar egentligen detgamla tricket att tillskriva den mot vilken man argumenterar en orimlig ståndpunktsom vederbörande inte har och sedan htet försynt, ja, nästan litet förskönandeantyda alt ståndpunkten är oriktig. Det är just vad har gjort häri debatten. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Förstatligande av bensin- och oljehandeln Framställning av säkrare identitetskort m. m. Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 8 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 5 Framställning av säkrare identitetskort m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 10 i anledning av motion om framställning av säkrareidentitetskort ni. I detta betänkande -behandladesmotionen 1973:1462 av () vari hemställts att iskrivelse till Kungl. Maj:t uttalade sig för att det omgående skulle tillsättasen parlamentariskt ledd utredning angående framställning av identitetskort ochandra behörighetskort med betryggande säkerhetsnivå samt övriga härmed sammanhängandefrågor av den omfattning som berörts i motionen. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1973:1462. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av herrHovhammar (m). HerrGERNANDT(c): Behovet av personlegitimation ökar snabbtinom vårt samhälle. Det gäller inte bara legitimationskort utan också andrabehörighetshandlingar, bl. a. passet, som internationellt sett kräver högresäkerhetsnivå än vad som varit fallet. Det har börjat gå som en våg avidentitetskortstänkande över världen. De stora datorleverantörerna bearbetarenergiskt alla jordens länder, inte minst , de tekniskt lågutvecklade, för attfå leverera datorer med stora register för att bokföra aU jordens befolkning.Samtidigt uppträder stora företag i identitetskortsbranschen för att erbjudamer eller mindre raffinerade lösningar av identitetskortsproblemet. Altframdeles fabricera och leverera identitetskort är därför inte bara en inhemskangelägenhet det kan bli en mycket värdefuU artikel för export av svensktkunnande och svenska halvfabrikat. För övrigt avsåg jag med min motion i denna fråga inte attkritisera det svart-vita svenska , som visas i bild just nu påkammarens TV-skärm, men det förefaller som om motionen olyckligtvis haruppfattats så. Vad jag i huvudsak vill framhålla är att identitetskortet är ett såviktigt dokument för individen och för hela samhäUet att det bör ges en djupareparlamentarisk förankring än det har haft. Jag beklagar attnäringsutskottets ledamöter inte har kunnat fä den mängd av information som jaghar inhämtat under mina studier av frågan. Jag vågar tro att man i så fall hadeansett sig böra fatta ett annat beslut i ärendet än som skett. Identitetskortet kommer framgent med all sannolikhet intebara att fungera som legitimationshandling utan även som informationsnyckel ochstyrkort i myndigheters och företags kommande dataoperativa system. Närmast kanman peka på redan planerade avancerade banksystem, men i förlängningen avmodern utveckling skymtar ett framtida medborgarkort. Man kan med ganska storbestämdhet påstå att den tekniska utvecklingen kommer att negligerapolitikerna, om vi inte försöker att vara mera framsynta i vår allmännabedömning av tekniken. Tekniken utvecklas oerhört snabbt, medan politikensutveckling som bekant är relativt långsam. Vad jag alltså vill med motionen är att det stora komplexav frågor som anknyter tUl identitetskortet nu och skall få parlamentariskförankring och därmed möjlighet till demokratisk styrning. Detta är inte enfråga som bör ges partipolitiska värderingar; det är en fråga om individersintegritet, det är en fråga om näringsfrihet, det är en fråga om förhållandenpå brottsmarknaden, det är en fråga om samhäUsekonomi m. fl. Jag kaninte förstå varför riksdagsledamöter avsäger sig ett engagemang i dessa frågorgenom att vilja avslå begäran om en parlamentariskt ledd utredning av deaktuella spörsmålen. Utredningspersonerna borde ju lämpligen i sä fall vara deerfarna utredare som har arbetat med frågorna, kompletterade medlämplig teknisk och samhällsrättskunnig personal jämte några riksdagsledamöter. För den som konfronteras med de nya godkända ID-korlenmåste det väl först kännas trevligt och tryggt att göra den bekantskapen.Längre än så har man kanske inte orsak att tänka, dä det ligger mycket arbetebakom korten och de ser ganska snygga och trevliga ut. Men för mig, som harförsökt att se litet vidare och litet längre på frågan, är det uppenbart attsamhälleliga riktlinjer här bör dragas upp för och för framtiden. Jag kan alltså inte låta bli att undra, omnäringsutskottets ledamöter verkligen har fått tUlräcklig information i frågan eUer är jag möjligen ute något eUer för tidigt med min motion? Attjag inte fått uppträda inom näringsutskottets ram, där det hade varit lättareatt gå in på de sekretessbelagda delarna och tränga litet djupare in i ärendet,förstår jag beror på att man i utskott inte kan släppa in riksdagsledamöterlitet hur som helst för att de skall få tUlfälle att prata om sina motioner.Detta respekterar jag fullt ut, men man kunde ju möjligen ha klaratinformationen på något annat sätt vid sidan om. Jag ber nu att få gå litet mera konkret in i ärendet. Bankernas ekonomi belastades mycket hårt avcheckbedrägerier , och under slutet av den perioden uppgickantalet checkbrott av olika slag tUl ca 25 000 . 1 mitten av 1960-taletbörjade också posten få problem med förfalskningar. 1966 bildades då enarbetsgrupp, som skulle studera de kort som fanns på marknaden. Framställning av säkrare identitetskort m. m. Framställning av säkrare identitetskort m. m. gruppensatt representanter för affärsbankerna, sparbankerna, postverket,och länsstyrelserna. Arbetsgruppen uppdrog åt statensprovningsanstalt att utvärdera existerande kort. Provningsanstalten fann attinget av de då existerande och då testade korten gav ett tillräckligtförfalskningsskydd. Den svaga punkten var i allmänhet att fotografiet varklistrat på ett underlag och nästan omärkligt kunde bytas ut. nämndaarbetsgrupp hade dä tUl uppgift att formulera en kravspecifikation för ettidentitetskort, som skulle kunna användas i samband med checktransaktioner.Under tiden som arbetsgruppen arbetade på denna kravspecifikationvidareutvecklades legitimationskortet frän det halvstatliga som för övrigt till ägs av bankerna och sparbankerna genomBankföreningen och samt till av staten genomposten, Ceaverken i och AB Atomenergi. Under utvecklingen var statens provningsanstalt inkoppladpå arbetet som den hade arbetsgruppens uppdrag att utvärdera ocksåövriga kort. Det var i och för sig en litet lustig dubbelsits, men vi skallinte gå djupare in på detta här. som legitimationskortet från varfärdigutvecklat blev också arbetsgruppen färdig med sin kravspecifikation. Denbygger helt på kortet från , eftersom den säger att andra godkändalegitimationshandlingar skall tekniskt vara så konstruerade, att de ger minstsamma skydd mot förfalskning och falsktillverkning som postens och bankernasID-kort. Denna kravspecifikation utfärdades , och det ispecifikationen omnämnda postens och bankernas är just kortet från , som senare också blev körkort. Det kan för övrigt tilläggas att riksdagspropositionen omdet nya svenska körkortet är nära nog likalydande med AB ID-korts patentansökan. Identitetskort av flera olika slag finns i bruk i ,men fr. o. m. godkänner posten, banker och handeln vidcheckinlösen endast identitetskort utfärdade av och av AB Rollfilm.Det är det senaste kortet från AB RoUfilm som jag nu visar på bUdskärmen. Detär två färgfoton inbakade under värme och tryck, så att kortet blir ganskahomogent strukturerat och förhållandevis svårt att förfalska. Innanför skaletfinns en del s. k. säkerhetstryck, och andra säkerhetsåtgärder som vi inteskall ingå på här har också vidtagits. Nästa bild visar det identitetskort som tillhandahålles avAB . Det är uppbyggt på en specieU filmsort med ingående vattenstämpelmed plast på baksidan samt en lackerad framsida för att man skall kunna kännaom det är förfalskat. Det har ett överdrag av fluorescerande material för skall kunna se om någon har raderat eller skrapat på kortet. På ett ställehar det även en radioaktiv isotop injicerad för att man därmed skaU kunnakontrollera kortet i speciella apparater. På nästa bild ser vi samma kort som det visade frånAB men i stället gäller detta som körkort. Det har ett annatsäkerhetstryck men är i övrigt lika. Det är skärt till färgen. har i sin styrelse personal från , rikspolisstyrelsenoch näringslivets säkerhetsdelegation. Det är alltså en god förankring även inäringslivet. AB Rollfilm är ett privatägt företag. Dess kort tillhandahålles iförsta hand genom förmedling av arbetsgivare. Dessutom går det ganska mycket påexport, även tUl andra sidan jordklotet. Det nyakörkortet är också som bekant godkänt för checkinlösen. Utöver dessa godkända kort finns på svenska marknadenytterligare några som i sig inrymmer vissa speciella fördelar men vilkassäkerhet mot förfalskning jag inte har studerat lika mycket som de s. k.godkända kortens. Ett av dessa icke godkända kort grundas på en ytterstsnabb framställningsteknik för ett kort med färgfotografi till låg produktionskostnad.Bakom den tekniken står ett stort amerikanskt företag, vars metod att anbringasåväl text som fotografi på kortet i form av en sammanhängande fotografisk filmär föregångare tiU den teknik som utnytdar. En annan intressant lösning presenteras av ett svensktföretag som tillhandahåller ett halvt genomsynligt kort i svart-vitt därkontrollmetoden grundar sig på ett optiskt rastermönster. Kontrollmetodikenblir härvid mycket enkel och billig. Jag avser inte här att förorda några av dessaicke godtagna kort, men jag nämner dem av principiella skäl. Näringsfrihetsombudsmannenavser nämligen att strikt hälla på sina instruktioner med avseende på frihetför svenska näringsidkare att delta i marknadskonkurrensen. Dä nu ett enskiltföretag. Aktiebolaget , har fått sitt färgkort godkänt, uppstår fråganhur andra företag med eventuellt godkända kort skall behandlas ifortsättningen. Det tycker jag kan bl. a. vara en fråga för politiker. Som motsättning till det sagda står den uttalade önskan omatt endast ett centralt administrerat kort och kortregister skall få finnas.Det finns ett antal olika skäl för detta. Jag anser det vara en avgjord fördelatt endast en central myndighet och ett centralt företag handlägger dessafrågor, och jag har även framfört detta i motionen. Detta är till fördel förAktiebolaget . Men , som dä skulle vara det centralaföretaget, bör då också framställa en produkt som verkligen står i en klass försig. Härigenom skulle såväl allmänheten som konkurrenterna och ävenlagstiftaren lättare acceptera det kort som ges monopolställning. Jag kan naturligtvis inte stå här i kammaren och redogöraför hur man förfalskar Aktiebolaget identitetskort och körkort. Dethar kanske stått litet överdrivet i tidningarna om den saken. Rent praktisktskulle jag naturligtvis kunna göra det, men av sekretesskäl gör man inte sä.Jag hade kunnat göra det i utskottet, och i en trängre och sekretessbelagdkrets skall jag med nöje göra del. Jag har gjort det vid mitt besök hosAktiebolaget ; det tycker jag att jag kan avslöja offenthgt. Där kändeman bl. a, inte till en metod och ett patent som jag redovisade. Det kändesnästan generande att konstatera detta. 1 avancerade tekniska ting, som ett modernt är,får man inte isolera sig så från sin tekniska omgivning som man tycks ha gjort.Man Framställning av säkrare identitetskort m. m. Framställning av säkrare identitetskort m. m. måste låtadet blåsa in litet friska fläktar från innovativa människor utanför den egnaslutna kretsen. Därmed menar jag att man bl. a. bör köpa in värdefulla tekniskalösningar för att inte konservera vissa metoder, något som kan bli fallet underden långvariga distributionstiden för körkorten . Man kanfaktiskt tala om konservera, då det rör sig om ett svart-vitt fotografi, såsomfallet är på det ena godkända kortet och på körkortet. Nästan allting annatgörs i färg numera. finns, som bekant, knappast svart-vit film kvar iaUmänhetens medvetande. Då man väntat på ett nytt körkort ärdet med en viss besvikelse som man får ett kort som inte har färgfoto, i dennafärgens genombrottstid. Detta tror jag man också kommer att anmärka på ute ilandet. Men om man nu inte kan framställa ett färgfoto som ärbetryggande inbakat i plast, då måste svartvitkortet duga även om självasvartvitfotot i sig självt är en förfalskning av verkligheten. Man kan ju köpa rätten att använda färgmetoden. Vi vill jugärna att staten skall investera i verkligt goda produkter, när ändå så här mycketpengar investeras. Jag anser att det hade varit mycket mera sympatiskt attdiskutera dessa frågor i en trängre krets av parlamentariker än här i kammaren,men i den rådande situationen tvekar jag inte att gå vidare i resonemanget. 1 det svart-vita kortet har under utvecklingens gångstaplats en rad av säkerhetsdetaljer.