prot · FW09141 · 1973-12-31 00:00:00 — Slutligen viU jag också säga några ord om det särskUdayttrande av , fra Mogård, och mig, som är avgivet tiUkulturutskottets förevarande betänkande. Det yttrandet baseras i hög grad pämotioner väckta av i , och mig. Jag ärväl medveten om att frågan om vUket programutrymme som skall beredasgudstjänster och andra religiösa inslag i radio-TV är av sådan art att denenligt gäUande avtal skaU avgöras av . Men jag kanske ändå färlov särskilt som detta möjligen är mitt sista anförande i att getiU känna en meningsyttring i denna fråga. Det kan ifrågasättas om de religiösaprogrammen tillgodoses "i skälig omfattning" - för att citeraavtalets ord. Enligt min mening borde det vara möjligt att ge den religiösaprogramverksamheten ökat utrymme i de ohka Ijudradio-och TV-kanalerna.Undersökningar visar att sådana program har mycket stora lyssnargrupper. Direktsända församlingsgudstiänster bör kunna förekommavarje söndag i TV. Människor i glesbygd, äldre personer och rörelsehindrade harsvårt att komma tiU en gudstiänst i nägon kyrka. a. för dessa grapper voredet därför angeläget att TV söndagligen sände en gudstjänst. Det borde vara möjUgt att vaqe söndag i tvä av ljudradionskanaler sända gudstjänster frän olika kyrkor: högmässa, frikyrkornasoch även invandrarkyrkornas. Helst borde gudstiänster av olika karaktär sändasi de båda TV-kanalerna. Genom förekomsten av tre ljudradiokanaler och tväTV-kanaler borde det i växande utsträckning kunna ges utrymme åt gudstiänsterav olika religös typ . Som jag nämnde bör också invandrarkyrkornasreligösa liv beaktas av . Radion sänder program av religös karaktär.Motsvarande inslag borde förekomma också i TV. Ett sådant dagligt TV-programkunde innehålla inslag av musik av rehgös karaktär, läsning ur eUer urandaktshtteratur frän olika tider och traditioner, religös lyrik, osv. Genom desynintryck TV förmedlar kunde programmet återge målningar, teckningar,skulpturer, kyrkointeriörer och annan konstnärlig produktion med religöstmotiv. Ett sådant dagligt TV-program skulle ha sitt både religösa och kultureUavärde. Jag yrkar bifaU tiU reservationerna 1, 2 och 4. I detta anförande instämde herrar () och KarlBengtsson i (fp). Det är nu jag står här ochpläderar för en parlamentarisk utredning om etermedias framtida stäUning ochfunktion. är inte längre ensamma om det kravet; ,och har i en gemensam reservation tiU det föreliggandebetänkandet krävt just en sädan parlamentarisk utredning. Socialdemokraternaoch kommunisterna motsätter sig en utredning. Den argumentationsom man framför i majoritetsskrivningen är beklagUgt tunn. För det första har man ingående övervägt, säger man, bl.a. den tekniska utveckhngen. Jag skulle gärna velat vara med vid dessaöverväganden för att komma på det klara med hur man på socialistiskt håll här iriksdagen ser på den tekniska utveckhngen. Kanske kan vi här i kammaren få höravilka synpunkter utskottsmajoriteten lägger pä frågan och vUka slutsatser mandragit. För det andra hänvisar man tUl reklamutredningen, som jukommer att ta StäUning till reklamsändningar i TV. Även utan denna utredningvet vi att det, beklagligt nog, är majoritet mot reklam i etermedia. Utskottet har inhämtat att man inom skaUgöra en utvärdering av systemet med två TV-kanaler. En sådan intern utredningmåste självfallet bU en partsinlaga, en partsbedömning. Det är inget fel i det,men det är knappast möjligt att anföra en sådan internutredning som skäl mot enallsidig parlamentarisk utredning av etermedias situation i samhället. Utskottsmajoriteten hänvisar vidare tUl den propositionsom i vår kan bli följden av betänkande plus de avgivnaremissvaren på detta. har inte haft tUl uppgift att övervägaorganisationsformen för radio- och TV-verksamheten och har bara några rättallmänna synpunkter på . Det vore sannerligen olyckligt omutbildningsdepartementet skulle ta ställning tiU en framtida etermedia-pohtikpå ett så bräckligt utredningsunderlag. Som framgår av reservationen har vi som förordar enparlamentarisk utredning hamnat i minoritet i . Många sakkunniga utei samhäUet har insett att det nu krävs en konsekvent och samladmassmediapolitik. har påpekat detta och chefen för , , likaså. I en ledare iArbetet sägs följande: "Det är dags för samhället attbesluta hur vi ska ha det med bUdskivor, bildkassetter, kabel-TV m. m. Och mtebara det: Vi måste se tiU att fä en total, samordnad mediapohtik här ilandet." De aktueUa meningsyttringarna har föranletts av av Svensk filmindustri. Som bekant har detta köp skett bl. a. för att manviUe försäkra sig om möjligheterna att ge ut bUdskivor i bUagor tilltidningarna. stod det i tidningarna om kommuns planerpå egna TV-sändningar. I första skedet avsåg man att sända fullmäktigedebattertill , men kommunens planer var vidare än så; egna lokalainformationsprogram, etersända, som skall kunna ses av tusentals SolnahushåU.ViU vi ha en sådan utveckUng eUer inte? Vad har det för inverkan på pressenssituation om vi får sädana kommunala lokala informationsprogram mer allmänt?Det skaU inte avgöras av , dit kommun måste vända sigför att få godkännande, utan av politiker. och har anfört flera starktvägande skäl för en parlamentarisk utredning om rundradions framtidaorganisation och verksamhetsformer. För mig är det obegripligt attsocialdemokraterna och kommunisterna ännu stretar emot. Utskottsmajoritetensäger sig hoppas på ett betydligt fyUigare underlag än nu för en bedömning avbehovet av en parlamentarisk utredning. De pusselbitar man åberopar ibetänkandet lär inte göra bUden klarare. Är det kanske så att man ansluter sig tiU kulturrådetsuppfattning att det nya skaU kunna ta upp till diskussion kanalorganisationoch de kulturpolitiska verkningama av den tekniska utveckhngen på t. ex.kassett- och kabel-TV-områdena? Skall ett sä viktigt område utredas i andraformer än genom en parlamentarisk utredning? Jag viU inte gärna tro att det ärutskottsmajoritetens mening, och jag efterlyser besked på den punkten. Jag yrkar,herr talman, bifaU tiU reservationen 1. uttalade päförekommen anledning följande; "Utskottet finner för sin del anledning attunderstryka att visserligen är ett fristående företag men attdet har en av samhället anförtrodd uppgift, att det är ett företag i helasamhällets tjänst. Det har att verka inom ramen för de riktlinjer som anges ilag och avtal men har inom denna ram frihet och självständighet. Bolagetssärställning, dess monopolsituation, gör det särskilt viktigt att denna frihetoch självständighet alltid kombineras med den strävan tiU objektivitet ochsaklighet i det samlade programutbudet som är ålagd bolaget.------ Utskottet vill tiUägga att det för verksamhetens bedrivandeenligt de i radiolagen och avtalet angivna förutsättningarna är nödvändigt attbåde förståelsen för dessa förutsättningar och känslan av ansvar för att man iarbetet följer dem är allmän inom företaget och ständigt hålls levandedär." Det mäste betraktas som unikt med en sådan offentligtiUrättavisning. Har då tagit intryck av detta? Såvitt jag kanse har ingen förändring tiU det bättre skett. Många exempel kan säkert anföras.Jag vill hänvisa tiU en visserhgen begränsad - undersökning som enarbetsgrupp inom moderata samhngspartiet gjorde under omkring ivåras. Gruppen bevakade löpande samtliga program i radio och TV avsamhäUsinformations- eUer samhällsdebattskaraktär, dock inte de renanyhetsprogrammen eller den programpunkt som går under namnet OBS! I sin bedömning har gruppen utgått från de bestämmelser somfinns i radiolagen och i avtalet meUan och staten om attprogramverksamheten skaU präglas av "opartiskhet och saklighet".Dessa bestämmelser har som bekant konkretiserats av professor . Mot huvuddelen av programmen kan tacknämligt nog inga eUerfå anmärkningar riktas. Men klara övertramp mot gällande bestämmelser har ocksåkonstaterats. Speciellt gäller detta ungdomsradion i P 3 men också radioprogramsåsom Tidsspegeln, Dialog och Forskning ifrågasatt samt Knuff i . Vissatyper av överträdelser förekommer mer eUer mindre frekvent: För det första får ofta företrädare för vänsterpolitiskagrupperingar ett oproportionerligt stort utrymme. För det andra finns det en viss brist pä balans ibehandlingen av olika internationeUa problem, där situationen i ohka kommunistiskteUer socialistiskt styrda stater säUan tas upp tiU kritisk behandling. För det tredje finns det genomgående en mycket starktkritisk och ibland t. o. m. direkt negativ instäUning tiU i dess helhet. Och för det fjärde finns det i vissa program en tendensatt diskriminera icke-sociahstiska åsikter i debatter och intervjuer. FramföraUt gäUer detta ungdomsredaktionens sändningar. Det är naturligtvis särskUtallvarligt att ett mycket stort antal av de övertramp som kan konstaterasåterfinns i de delar av programutbudet som vänder sig specieUt till enungdomlig publik. Som kulturutskottet betonade är det i ettmonopolsystem viktigt att känslan för ansvar gentemot gäUande bestämmelser ärlevande inom företaget. Det är så att säga den första spärren mot missbrak. Enandra kontroU är radionämnden, som enligt sin instruktion skall granskaprogramutbudet. Och i tredje hand finns 19 § i radioavtalet, där Kungl. Maj;tmed åberopande av denna paragraf kan låta utreda, om brutit motavtalet. Denna paragraf är självfallet avsedd att användas endast vid extremaförhållanden. Enligt förre utbUdningsministern här en central och oersätthg 3 protokoU 1973. funktion.Det är den som i första hand skaU avgöra när sädana extrema förhållandeninträtt. har som bekant under nuvarande förhållanden ingenmöjlighet att granska programutbudet på ett systematiskt sätt. Faktum äralltså att vi faktiskt inte vet om "extrema förhåUanden" harinträtt. Mitt bestämda intryck är att styrelsen för självt tydligen är oförmögna att övervaka att programverksamhetenföljer de angivna rikthnjerna. Vad beträffar radionämnden har jag redan berörtde bristfälliga möjligheter som nämnden har att fullgöra sin granskande funktion.Regeringen har dock tydligen tagit intryck av den skarpa kritik som har riktatsmot programutbudet och mot radionämndens bristande resurser, I mars 1973tiUkaUades en utredning om radionämndens organisation. Enligt direktiven skaUförutsättningarna för att förbättra radionämndens arbetssituation och attbredda granskningen undersökas, I motionen 674 har krävts att Kungl, Maj:t skaU åberopa 19§ i radioavtalet och låta utreda, om brutit mot avtalet. Enligtmin mening hade det varit lämpligt att tillsätta en sädan utredning. Men det ärtydUgt att först en systematisk granskning genom radionämnden kan övertygariksdagen om att en sådan utredning är befogad och angelägen. Vi moderater hardärför , i awaktan pä en snabb utredning om radionämnden och åtgärder föratt förstärka dennas arbetsmöjligheter, nöjt oss med ett särskUt yttrande tiUkulturutskottets betänkande nr 42. Jag viU dock kraftigt understryka att vi imoderata samlingspartiet inte finner de nuvarande förhäUandena acceptabla. Idetta anförande instämde () och (). Fra (vpk); skall enligt radioavtaletbedriva en programverksamhet som är "omväxlande tiU karaktär ochinnehall" och med "beaktande av ljudradions och televisionenscentrala ställning i samhället". Av detta följer bl. a. skyldighet förbolaget att i lämplig form upplysa om nuets händelser och orientera omviktigare kultur- och samhällsfrågor samt stimulera tUl debatt kring sådanafrågor. Allt detta låter bra, och det bör framhållas mot dereaktionära krafter som sticker upp. Det är visserligen orimhgt att vänta sigatt aUa ledamöter i styrelse representanter för staten,kapitalet, ledningen för de stora intresseorganisationerna skuUe gå ibräschen för den yttrandefrihet och den avtalade samhällsdebatt som vänder sigmot deras egna maktpositioner. Men än så länge har det hänt och händer att detsänds ut program som på ett skakande sätt upplyser om nuets händelser, t. ex.om förbrytelser i , och , och om folkens kamp motdet förtrycket, om problem i vårt eget land såsom bristen på jämhkhet, bristenpå makt för de anställda i företagen och om den kamp som förs här i motaUt detta. En och annan ghmt, om än otillräcklig, har som sagtslunkit med i något program. Dessa röster från verkligheten fär inte tystas nedi radio och TV. Hellre ett Utet övertramp nägon gäng, hur olyckligt det än kanvara, än de tendenser tUl självcensur, verklighetsflykt och "ordning i ledet"som man ofta tycker sig märka. Det är viktigt att dels vi tittare och lyssnarebåde enskUt och genom våra lokala fackföreningar, intresseorganisationer etc,dels de vanhga, ofta kunniga, programmedarbetarna säger ifrån. Vi behövernämligen orädda och kritiska program. Vi vet vilka det är som skyggar för en sådan fri och öppenkritik. Den reaktionära våg som vi ser svepa fram är inte någon spontanrörelse; det finns finansiärer och organisatörer bakom den. har medgivit att man har byggt upp en kampanj mot"vänstertendenser" inom skola och kulturliv, inklusive radio och TV.Säkert är mycket pengar här investerade, och tyvärr är det också tänkbart attde ger utdelning. Märkhgt nog är just medlem av och betalar medlemsavgift tiU denna organisation ettförhällande som strider mot aUa begrepp om radions och televisionensopartiskhet och som de anstäUda genom sin fackförening har krävt ett slut påhksom vi inom vpk har gjort i vår motion 691. Över huvud taget har det som sker pä i dagenbart negativa drag. KontroUätgärder ökas, de enskilda programskaparna färallt mmdre att säga tiU om, utgifter som är avsedda för direkt programskapandeverksamhet skärs ned, toppbyråkratin växer, programpolitiken ändras, programsom anses vara radikala försvinner eUer läggs om, de kultureUa förpliktelsernaförsummas aUtmer. KommersieUa, ofta US A-inspirerade underhåUningsprogram, sominte sällan garneras med meningslösa våldsinslag eUer reaktionära utfall, ansesbUligare och mera lämpade för den ohämmade tävling som pägår mellan och om högsta tittarsiffran. Det är ingen nyhet att man inom SverigesRadio gjort försök tiU besparingar. En utredning har kommit fram tiU att mankan spara åtskilliga miljoner. Givetvis skaU man inte slösa med pengar varken på eUernägon annanstans. Men man skall spara på rätt sätt. Det är uppenbart att denpågående rationaliseringsutredningen vid företaget, som förut kaUadesöversynsutredning och som kallas SR 75, inte har lyssnat så värst mycket påpersonalens synpunkter. Den har knappast aUs berört den tunga, kontroUerandetoppbyråkratin inom . I StäUet föreslås drastiska nedskärningarav det programskapande och tekniska arbetet. Hela rationahseringen verkarskräddarsydd för de konservativa kritikerna i . Med denna inriktning måste vi väl snart tänka bortprogrammen, och dä kommer vi att fräga oss; Varför skall vi betalalicenspengar, när det inte kommer någonting ut ur apparaterna? Byråkrati utan program - det är ingenting alls i TV-rataneUer radioapparaten. Men program utan byråkrati är ju faktiskt ändå program. Som jag sade är det givetvis bra att man är sparsam, menbesparingarna får ju inte innebära att vi får aUt sämre program för vårapengar. Vi viU inte betala bara för den övertunga toppbyråkratin och förradiopalats och teknik. Vi vUl ha program också. För en utomstående inställer sig logiskt den reflexionen;Inte finns det väl någon som kommer på den orimliga idén att spara in på depengar som kangöra programmen bra, dvs. programmedlen, i stället för att spara in på depengar som gör programmen dyrare, dvs. kostnaderna för administration ochtoppbyråkrati? Ändå mäste vi konstatera med beklagande, att det är justett sådant tiUvägagängssätt som man har valt på . Nedskärningamahar nämligen gått fram bhnt genom företaget, och det kommer att i hög graddrabba de pengar som man gör program för både i och ute i distrikten.Inte minst kommer detta att drabba frUansarna, som existerar på programpengar. med denna utveckling sväller toppbyråkratin. Dethar tillkommit en helt ny avdelning, rationaliseringsavdelningen. Omrationa-hseringsarbetet hade tiU syfte att underlätta programarbetet och minskade onödiga kostnaderna så vore den OK. Men tyvärr är så inte fallet. Från programfolkets sida är man orolig över utvecklingeneftersom det gång på gång föreslås fler formulär, mer administrativ kontroUöver varje led av arbetet, alltså en sväUande administration. Att detta är enför tittarna och lyssnarna olycklig utveckhng säger sig självt. Men vad som ärmycket allvarligare och därför måste uppmärksammas mycket bättre än äratt en kulturnedrastning är på gång. Det hela betyder en väsentlig förändring ikulturklimatet, och detta bådar inte gott. I officieUa utredningar och uttalanden om vårkulturpolitik talar man ofta om viktiga roU. Många människor inte minst de som bor långt från de stora städerna - får nu sina huvudsakligakulturimpulser från radio och television. Men tyvärr lever man inte upp tilldessa vackra ord. I stäUet försämrar man möjligheter att speglavärt kultur- och samhällsliv. a. har protesterat mot dennautveckling. har vi ofta fått höra hur viktigt det är att ävenutomstående bereds chanser att producera egna program. verkar det som omSveriges Radio vill göra sig av med en stor del av de viktiga frilansarna ochtillfälliga medarbetarna. Det är därför angelägnare än någonsin att framhållahur viktiga dessa medarbetare är för mångsidigheten. Det säger sig självt att de anställda på ,som är organiserade i den stora , har protesterat mot denna för demsjälva, för tittare och för lyssnare så olyckliga utveckling. I etthandhngsprogram har fackföreningen att gä ut med sex huvudkrav. Dessahuvudkrav som personalen ställt är viktiga och väl värda att läsas in iriksdagens protokoU. Kraven är följande: Ingen sänktkvantitet egenproducerade program Ingenarbetshets i programarbetet bättre tid för samarbete Förbättrautnyttiandet av SR;s resurser FörbättraarbetsviUkoren och ompröva ÖU/SR 75. Man betonar också från de anställdas sida att Radioär ett viktigt distributionsmedel för svensk kultur, och man vill givetvis hastöd från andra organisationer i sin kamp för en vettig programkvalitet och försin anstäUningstrygghet. Det är viktigt att anklagelserna för slöseri,kopplade med svepande anklagelser om s. k. vänstervridning, inte fär lov attgöra radio- och TV-programmen mer slätstrukna och mer kommer- siella ände redan har bhvit. Den nya rationaliseringsbluffen måste avslöjas och deansvariga ställas tiU svars för den medvetna nedbrytningen av programmen iSveriges Radio. Vi i kommunisterna har ofta befogadanledning att känna oss motarbetade av . Vi skulle önska att vårainitiativ i pohtiken bleve lika mycket uppmärksammade som andra partiers, menvi är ändock beredda att värna om mot de reaktionära krafter somnu bedriver sitt spel. Regeringen och ledningen för folkrörelserna, somtiUsammans utser majoriteten av radiostyrelsens ledamöter, måste utsättas fören sådan påverkan och en sådan press att yttrandefriheten och aUsidigheten intebeskärs. Talet från borgerligt håU om s. k. vänstervridning är enskenmanöver, som bl. a. syftar tiU att ge mindre utrymme för program somspeglar människors svåra problem , som speglar deras försök att lösa dessasvåra problem. Dessutom syftar det tiU att införa reklam i TV och sä småningombereda vägen för en borgerlig regering. Kravet på en parlamentarisk utredning om bl. a.programverksamheten tror vi heUer inte på. Bolaget har blivit föremål för översyn och utredningar så att det räcker ett tagframöver. Vad man från borgerligt håll vUl med detta krav beträffandeprogramverksamheten är ju innerst inne att programmen i radio och TV skall bliså slätstrukna, att de inte oroar uppdragsgivama. Ett riktigt dåligt exempelsom kommer dragande med i motionen 241 är anmälningarna tillradionämnden, ur vilken jag citerar; "Ett mätt på aUmänhetens aUtmerkritiska instäUning erhålles vid studium av inkomna anmälningar tiURadionämnden, 1970 gjordes 228 anmälningar, 1971 413 anmälningar och under1972 fram tUl 484 anmälningar. Kritiken har också kommit tUlmånga uttryck i massmedierna, etermedierna av naturliga skäl undantagna." Det är nog riktigt att vissa ökända höger- ochfascistorganisationer har börjat organisera anmälningar till radionämnden må gärna stödja sig på detta. Det bör dock här noteras atthuvudfrågan givetvis borde vara om det ägt rum motsvarande ökning av antaletprogram som fällts eUer prickats av radionämnden. Den frågan tar moderaternainte upp, förmodligen av den enkla anledningen att här finns det inga siffrorsom talar för deras syften. En intressant granskning av radionämnden har gjorts av tvåf. d. elever vid här i . I en bok under titeln, som utkommit på ,påpekas bl. a. följande; "TUl exempel kommer många anmälningar mot den s.k. vänstervridningen från olika personer in på exakt likalydande stenciler därman bara behöver fylla i programmets namn." Författarna till denna bok görvidare följande viktiga sammanfattning av radionämndens arbete: "Trots att nämnden har formeU möjlighet att aktivtgripa in och granska program, låter den sig passivt styras av de anmälningarsom kommer in. Detta har en viktig politisk betydelse, eftersom de som anmälerprogram till radionämnden inte på något sätt är representativa för svenskafolket. 'Socialgrupp 1' är i överväldigande majoritet, liksom deborgerliga sympatisörerna med , i spetsen. De program som utsättsför nämndens granskning och stundom fälls blir därmed de program som utmanardet bestående, de 'kontroversieUa', 'vänstervridna' programmen. Radionämndengör inga försök att uppväga detta genom att gå in och syna Halvsju, IronsideeUer farbror i sömmarna. Det florerar en utbredd vanföreställning om attprogramutbudet i radio-TV skuUe vara 'vänstervridet'. Denna vanförestäUningunderbyggs ständigt av att radionämnden huvudsakhgen granskar och fäller'vänstervridna' program. Men detta faktum säger ju inte ett dugg om detsamlade programutbudet däremot säger det en hel del om anmälarna och omradionämndens sätt att arbeta." Till slut, herr talman, något om reservationen 3, somfogats till kultumtskottets betänkande nr 42. Under punkt I i kommunistemas motion 691vill vi att gör ett uttalande som slår fast, att det meningslösaunderhållningsvåldet i radio och TV mäste stoppas. Utskottet skriver på s. 6 i betänkandet att det är viktigtatt man inom är lyhörd bäde för den kritik och för de önskemålman möter, men att man gör sina bedömningar av programmen självständigt. Vi anser att ett sådant uttalande inte på något sätt kanfå utesluta ett principieUt uttalande om underhållningsväldet. Under punkt 2 i vår motion 691 viU vi att regeringenskyndsamt uppmanar sina ledamöter i styrelse att verka för attSveriges Radio utträder ur . Detta medlemskap iSvenska arbetsgivareföreningen har jag tidigare berört i mitt anförande och jagvill därför bara tillägga, att det mäste stå klart för varje tänkande människaatt ett sådant medlemskap i fallet strider mot varje elementäruppfattning om opartiskhet. Ätt en vanlig arbetsköpare, som inte ålagts varaopartisk, tUlhör denna organisation och betalar pengar tiU den är väl knappastatt förvånas över. Men med är det något annat. Det tredje yrkandet i vår motion gäUer ett uttalande fränriksdagen om programpohtik. säger också i åratt man , lika htet som , kan godta den allmänna bild avförhäUandena inom som har lämnats i vår motion. Men inte heUer kan utskottet teckna en annan bUd avförhäUandena utan nöjer sig med att lakoniskt säga att skyldigheten att iprogramverksamheten följa de riktlinjer som angivits i radiolagen och iradioavtalet ständigt måste hållas levande. Utskottet anser dock inte attriksdagen skall göra något uttalande. Inte heUer anser utskottet att man behöver föreslåriksdagen göra nägot uttalande när det gäUer att även krafter utanför SverigesRadio anlitas i programarbetet, trots att man från utskottet i samma meningslår fast det värdefulla häri för allsidigheten och omväxlingen i programmen.