prot · FW0917 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är den senare frågan som finansutskottet har haft att taställning tUl. Regeringen har infört ett prisstopp, och har att iefterhand yttra sig om detta. I sitt beslut om prisstopp utnyttjar regeringen enfullmaktslag som säger att prisstopp kan införas i händelse av krig, krigsfaraeller annan stor risk för en allmän höjning av vamprisnivån. Det är i allrahögsta grad tveksamt, om de förhållanden som råder kan sägas vara sådana attlagen tiUämpas på ett juridiskt korrekt sätt. Inflationstakten är förvisso hög,men den är inte krisartad just nu i förhällande tiU vad den varit tidigare.Vidare måste man fråga om det verkUgen är lagligt att tillämpa ett prisstopp påett mycket begränsat vamsortiment, när nu lagen över huvud taget avser lägen dådet råder risk för en allmän varuprishöjning. Mot den bakgrunden är det våruppfattning att man skah föra en sådan politik att något prisstopp utöver detförsta halvåret inte skall vara nödvändigt. En sådan politik bygger pä allmäntstabiliseringspolitiska insatser. Det finns ytterligare ett starkt skäl till att det vorebättre att försöka hejda inflationen på andra vägar, herr finansminister, och detär att detta prisstopp med största sannolikhet kommer att bli verkningslöst,åtminstone över än någon sorts inledande skede. Om man kundeförhindra inflation genom att förklara den olaglig, vore det verkligen bra. Detenda beklaghga i så fah är ju att man inte gjort det för länge sedan. Om det inträffar kostnadshöjningar och man inte fårtäckning för dem, går företagen sä småningom omkull. Det gäller enskUd handelsåväl som kooperativa affärer. Varken anställda eller kunder kan rimligen varabetjänta av någonting sådant. Vad som sannolikt kommer att inträffa i det här fahet ärdock någonting annat, nämhgen att handeln kommer att täcka sina kostnadsökningargenom att höja priserna på icke prisreglerade varor. Prisstoppet blir dåverkningslöst, men det leder tih orättvisor mellan olika typer av handel, ty dehar olika svårt att kompensera sig på andra varuområden än de prisreglerade.Del sannolika är att de som kommer värst i kläm är kvartersbutiker med ettbegränsat, prisreglerat sortiment och glesbygdsbutiker. Prisreglering och särskild skatt på motorbränslen, m. m. Prisreglering och särskild skatt på motorbränslen, m. m. Det är av den anledningen, herr talman, lätt att finnaförödande kritik av prisstopp som en mera permanent ekonomisk-politisk metod,inte bara i läroböcker i ekonomi utan även i mera officieUt tryck. Man kan t.ex. se att stabiliseringsutredningen, där många ledande socialdemokrater medverkade,tog klart avstånd frän prisstopp som ekonomisk-politisk metod. Ettmycket färskt exempel på ett liknande avståndstagande finns i ett yttrande somfälldes av näringsfrihetsombudsr mannen. Ett annat intressantuttalande finns i socialdemokraternas valhandbok . Det skall jag be attfå läsa upp därför att det har ett visst samband med dagens politiska läge. "Kommunisterna brukar säga", står det ivalhandboken, "att vi behöver priskontroll. En sådan är emellertid dyrbaroch krånglig att administrera. Den kan minska konkurrensen och snedvridavamförsörj-ningen. Många affärsmän uppfattar också ett kontroUerat pris som ettlägsta pris. En priskontroll ger heller ingen garanti för indirekta höjningargenom försämrad kvalitet." Låt oss också, när vi resonerar ompriskontroU och inflation, fästa uppmärksamheten pä ett förhällande som enmotionär, , tar upp i motionen 124, nämligen att det är framför alltinom områden där staten har det direkta inflytandet på de priser som skah gällasom prisstegringarna har varit anmärkningsvärt snabba. Det gäUer t. ex.postverket, där prisstegringarna har skett ungefär dubbelt så snabbt somhöjningen av den allmänna varuprisnivän. Det gäher , och det gällerförvisso . Det gäller, sedan apoteksbolaget blev socialiserat,även apoteken, och det gäller hyrorna, där staten har ett avgörande inflytande.Om det vore sä lätt att bota inflation att man bara behövde förbjuda den, somregeringen vill göra, genom ett prisstopp, vore det bra om man först och främstförbjöd sig själv att höja priserna mer än de höjs på andra håh. I finansutskoltet har vi inte haft formell anledning attta ställning till det första huvudproblemet, nämligen om man via subventionerskall försöka bli av med de prisökningar på livsmedel som inte inträffar isjälva distributionen. Vi har bedömt saken pä sä vis att några väsentligafördelar inte uppnås om dessa subventioner genast föranleder motsvarandeprishöjningar pä bensin och andra nyttigheter. Jag har sett uppstähningar somvisar att den genomsnittliga familjen egentligen inte tjänar något alls på denommöblering av prisstegringar som sker. Det är av den anledningen vi anseratt man först och främst skatt betala de här subventionerna genom besparingarbland de ofantliga offentliga utgifterna. Vi har dessutom den uppfattningen att det är rimhgt att istället för att tillgripa subventioner och skattehöjningar försöka nåmotsvarande resultat på priserna genom en skattesänkning, nämligen genom att tabort momsen på mjölk och grädde. Men om man nu ändå skall gå subventionsvägen uppstår denfråga som man från finansutskottets sida bör ha en uppfattning om, nämhgen; Närmåste man ta tUl en finanspolitisk åtstramning som täcker notan? Det är våruppfattning att vi skall fatta beslut om det i vår när man bättre kanöverblicka konjunkturläget för nästa är. Vi anser att det inte finns någon anledningunder den del som är kvar av innevarande budgetår att dra in ytterligare pengartUl statskassan genom skattehöjningar. Att det måste finnas en grund för denuppfattningen visas av att t. ex. bedömerkonjunkturläget sä att den nu uppebarligen lägger fram omfattande krav påytterligare statliga utgifter, som skah medverka tUl att hålla sysselsättningenpå en rimlig nivå. Jag kan inte förstå att det kan vara en rimhgkonjunkturpohtik, herr finansminister och , att ta in ytterligarepengar med den ena näven i form av sådana här skattehöjningar för att sedan skicka ut dessa pengar med den andra näven. Det är avden anledningen, herr talman, som jag ber att få yrka bifall till vårreservation i finansutskottets betänkande nr 2. Prisreglering och särskild skatt pä motorbränslen, m. m. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrKRISTIANSSON i (c); Jag har i denna debatt närmast avsett attgöra en principiell deklaration beträffande min egen och mitt partis syn påprisstoppet som sådant, alltså som ett instrument mot prisstegring ochinflation, och därtill ge några kommentarer tiU den nu föreslagnaprisregleringsförordningen. Låt mig då först säga att jag delar den uppfattning somtidigare framförts från denna talarstol, att det i det långa loppet inte gåratt med prisstopp på en slutprodukt förhindra en prisstegring, om man inteockså tar itu med och kommer till rätta med de bakomliggande orsakerna till enprisuppgång. Ett prisstopp kan temporärt förhindra prisstegring men dämmer baraupp prisstegringsvågen, om man inte kan få ett grepp omprisstegringsfaktorerna. Prisuppgången blir bara så mycket starkare närfördämningen tiU slut brister. När därtUl prisstoppet inte är totalt utan baraberör ett smalt - låt vara viktigt - sortiment finns stora risker för ettöverförande av prisstegringarna på andra sektorer och varor. Inom denintegrerade handeln, främst i de stora varuhusen, och inom varudistri-butionenfinns stora möjligheter att göra ett sådant överförande, och då fårkonsumenterna betala prisstegringarna den vägen. Svårast är detta naturligtvisinom den specialiserade handeln med livsmedel, och den sektorn blirnaturligtvis, om prisstoppet skall vara länge, hårt drabbad. Beträffande den nu föreslagna prisregleringen vill jaggöra följande kommentar. Det är väl ganska diskutabelt om man hade anledningbefara så stora och okontrollerbara prisstegringar på detta område att ettprisstopp kan anses mer befogat här än på andra områden. Det gäher dock ett iproducentledet prisreglerat område, och handeln och distributionen kan intevara svårare att övervaka här än på andra områden. Det bör i detta sammanhang noteras att det är två saker vitalar om, vilket oftast inte framgår av debatten. Det är i första hand fråga omen konsumentsubvention för den prisstegring som hade blivit en följd avjordbrukets kompensation enligt inflationsregeln. Detta är den stora biten, menden är ju tUl sina effekter ganska lätt kontrollerbar eftersom den dels harengångskaraktär, dels är till sin storlek känd. Prisreglering och särskild skatt på motorbränslen, m. m. Den egentliga prisstoppsdelen är marginell till sin verkanoch ligger ovanpå, men riskerna för prisstegringar är rimligtvis inte störrehär än pä andra områden, snarare tvärtom eftersom en förändring av världsmarknadsprisernapå dessa varor i sjunkande riktning sådant kan också inträffa - oavsettjordbruksavtalet sänker hela prisnivån. Det är naturligtvis totaleffekterna som har varitavgörande för regeringens bedömning i detta sammanhang, men lät mig ändå sägaatt den huvudsakliga prisdämpande effekten hade kunnat åstadkommas om man tagitsubventionsdelen och i övrigt begränsat sig till normal prisövervakning. Från sida har vi självfallet ingenting attinvända mot del socialt betingade resonemang som förs av regeringen vi harockså anslutit oss till det i utskottet - som går ut på ett förbilligande förkonsumenten av dessa viktiga baslivsmedel. Vi har tidigare, senast ,framfört liknande synpunkter och krav. Om regeringen nu finner anledning attfrän social synpunkt subventionera konsumenterna på detta område precis som manlänge har subventionerat vissa kategorier hyresgäster och egnahemsägarebeträffande bostadsproduktionen har vi från sida helt naturligtingenting att erinra häremot. Om man sedan vill koppla detta med ett prisstopphar vi, trots de principiella betänkligheter jag tidigare anfört motprisstoppet som sådant, också accepterat detta som en temporär åtgärd. Det kannaturligtvis, som också utskottet framhållit, om inte annat ge rådrum för andraåtgärder i stabiliseringspolitiskt syfte som vi fortsättningsvis förväntar. Lät mig tillägga, herr talman, att de här åtgärderna, somav lättförklarliga skäl ofta kopplas tUl gällande jordbmksavtal, är heltneutrala i förhållande till detta. Jag noterar ändå med tillfredsställelse attregeringen till i förväg inte bara meddelat attprisstopp pä dessa livsmedel kommer att införas utan ocksä försäkrat attavtalet tiU sitt materieUa innehåll kommer att hällas och att detta kommer attske på samma gmnder som under prisstoppet 1970 och 1971. Till slut ett par ord om finansieringen, eUer kanskesnarare om frågan om vi skall finansiera eller inte. För del har herrFälldin tydligt sagt klart ifrån, att vi är beredda att betala den här notan.Jag vhl själv understryka att det här rör sig om konsumtionsutgifter, och detkan inte vara mer än rimhgt att man betalar den här konsumtionen så att sägakontant. I den andan har vi från sida bidragit till dentreparti-uppgörelse som skatteutskottets ledamöter väl närmare kommer attredogöra för. Jag skall därför inte ingå på den. Jag vill bara säga att dettaär en uppgörelse som vi självfallet står bakom och som vi förmenar är bättre ändet ursprungliga förslaget. Jag hälsar med tUlfredsställelse att det har varitmöjligt att komma överens på det området. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill finansutskottets hemställan. HerrLÖFGREN (fp): Bakgrunden till att vi nu har anledning attbehandla frågan om ett prisstopp på vissa för konsumenterna viktiga livsmedelär den oroande inflationsutvecklingen i värt land. Prisstegringarna är mycketkännbara, och tyvärr har vi väl att räkna med en fortsatt otillfredsställandeutveckling, om inte kampen mot inflationen drivs med kraft. Prisstopp är ettinstrument som kan användas i speciella lägen och för begränsad tidrymd. Jagbehöver inte här närmare utveckla de problem som ur mänga synpunkter ärförknippade med ett prisstopp. Vad det nu gäller är att begränsa inflationsverkningarna påvissa för konsumenterna nödvändiga varor. Vi har frän ochcenterpartiet framfört våra synpunkter i detta avseende. Jag kan hänvisa tUldet särskUda yttrandet nr 2 i finansutskottets betänkande nr 40 är 1972. Förkonsumenterna är det av visst värde att regeringen nu har framlagt förslag somger en effekt av samma innebörd som vi föreslagit. Ur denna synpunkt ser vi detsom en framgång för och strävanden. har under den allmänpolitiska debattenklargjort ställningstaganden, och jag har därför ingen anledningatt ytterligare ta kammarens tid i anspråk därmed. Som ledamot av finansutskottet och med utgångspunkt i debedömningar som bör göras av den anledningen är jag angelägen peka på att dekonsumentutgifter som berörs av prisstoppet endast beräknas omfatta 8,3 procentav konsumenternas samlade utgifter. Detta visar klart att de åtgärder som nuvidtages är av mycket begränsad omfattning, hur värdefulla de än är. Kampen motinflationen och de därav föranledda prisstegringarna i allmänhet måste därförprioriteras i den ekonomiska politiken. Regeringen har här enligt våruppfattning ett ansvar för bristande effektivitet och intresse. Vi fär anledning att återkomma tUl vad som måste göras föratt bekämpa inflationen och prisstegringarna i samband med behandlingen av våramotioner i finansutskoltet om den ekonomiska politiken. Jag kan här ocksähänvisa till motionen nr 982 av i m. fl. som Speciellt tarupp dessa problem. För övrigt vill jag, herr talman, inskränka mig till attåberopa vad finansutskottet har anfört och yrkar bifall till utskottetshemstähan. Vad vi i finansutskottet haft att ta stäUningtUl är att godkänna eller inte godkänna förordnandet av regeringen att denallmänna prisregleringslagen skulle tillämpas. Som här tidigare framgåttgodkänner ett enigt utskott denna åtgärd av regeringen. Men jag kan ändå inteunderiäta att ställa mig litet undrande till hur vi har kunnat komma tUt dennaenighet, inte minst när jag hörde . Jag sade i mitttidigare anförande att det rått en viss förvirring inom moderatasamhngspartiet, och detta intryck kvarstår i varie fah för mig fortfarande.Herr underkänner åtgärder när det gäller att vidtaprisregleringar. I enmotion nr 1037 som vi hade att behandla och som väckts av Prisreglering och särskild skatt på motorbränslen, m. m. Prisreglering och särskild skatt pä motorbränslen, m. m. moderatasamlingspartiets andre vice ordförande och som underskrivits av blandandra moderata samlingspartiets kvinnoförbunds ordförande talas omprisstegringar i och i vissa andra länder. Det sägs där attprisstegringarna varit kraftiga. Man anför att det i främst inomlivsmedelsområdet varit mycket kraftiga prisstegringar men säger vidareföljande: "Motsvarande utveckling har i varit betydligt lugnare än ide europeiska länderna, bl. a. beroende på en omfattande och effektivprisreglering." En tabell från statens pris- och kartellnämnd åberopas. Man har tydligen i motionen i varje fall gett uttryck åtden uppfattningen att man i vissa lägen kan använda denna mekanism när detgäller att söka åstadkomma en stabilitet och broms i prisutveckhngen. De båda reservanterna från moderata samlingspartiet haranfört tvivel på att förutsättningarna för tillämpning av lagen, nämligen"att fara har uppkommit för allvarlig stegring av det ahmänna prislägetinom riket", verkligen varit för handen. De tvivlar alltså på detta, menhär är det väl fråga om att ha en uppfattning: ja eller nej. En sådan här frågagår ju inte gärna att besvara med "ja, fast troligen inte", som välungefär är innebörden av reservanternas ställningstaganden! hade avtalats mellan jordbruketsrepresentanter, statens jordbruksnämnd och konsumentdelegationen att högrepriser skulle tas ut pä de viktigaste livsmedlen. Detta gähde bl. För att undgå prisstegringen på denna sektor, som de flestabetraktar som central i fråga om prisutvecklingen, infördes prisstoppet.Bönderna fär då de avtalade pengarna via statsbudgeten. Man undviker också deprocentuella påslag i senare led som vi brukar registrera och som här tidigareanförts. Vi anser att de förutsättningar som anges i tagen är uppfyllda. Sedan hör det till saken att infördes efterdet att allmänna prisregleringslagen börjat tillämpas prisstopp på viktigalivsmedel. godkände - såvitt jag kan komma ihåg enhälligt - attlagen även dä tillämpades. Någon större skillnad mellan den nuvarande ochdåvarande situationen kan jag inte upptäckta. Hade inte Kungl. Maj:t tUlämpatlagen , hade ju faktiskt dessa stora prisstegringar på livsmedel inträffat,och detta hade kunnat leda thl nog sä besvärliga kedjereaktioner. Jag är, herr talman, glad över att utskottet är enigt, ävenom på sitt speciella sätt motiverade den här enigheten. Jag beratt fä yrka bifall tUl finansutskottets hemstähan. HerrBURENSTAM () kort genmäle; Beträffande citat ur den motionfrän moderata samhngspartiet det här gäller och där det konstateras attprisutvecklingen i skuhe ha varit lägre än i andra länder på grund av där haft en omfattande prisreglering vUl jag säga att jag aldrig uteslutitmöjligheten av att vi med mycket härda sädana här ingrepp tUlfäUigtvis kanhålla nere en prisstegring. Men det helt avgörande är att detta pä lång sikt äromöjligt, och som prisstoppet varar förorsakar det storaorättvisor. prisstoppet varar, som i detta fall, pä en mycketbegränsad sektor kommer detta med största sannolikhetatt leda till prisstegringar pä andra varor. Detta är betydelsefullasynpunkter, och jag tror atl måste hälla med mig om detta dethar kommit till uttryck i en lång rad ohka offentliga utredningar i ,och det har sagts i det citat jag läste upp ur socialdemokraternas valhandbok.Jag skulle inte bli förvånad om i interpellationssvaret till fruMarklund försöker göra samma iakttagelse. Det är det som vi verkligen villfästa uppmärksamheten på när det gäller denna lag. Här har berörts frågan om det nu är risk för en allmänvaruprishöjning. Ja, , jag tror att detta i hög grad beror påvilken ekonomisk politik som förs. Vi tror att det faktiskt föreligger enallvarlig risk för en varuprishöjning på grund av den ekonomiska politik somförs, men vi anser att det bör vidtas andra ekonomisk-politiska åtgärder somskulle utesluta eller väsentligt minska denna risk. Man skulle t. ex. kunnagöra det lönsamt för näringslivet att förverkliga ohka projekt som skuhe kunnahålla nere kostnaderna. Då skulle inflationstakten bli mindre, och då skuhe mankunna ta löneökningar utan att detta behövde föranleda mycket storaprisstegringar. Vad beträffar den förvirring som har talat omtvå gånger gäller denna inte den ena eher andra motionen från moderata samlingspartiet.Den består i att har att behandla en huvudfråga som skall diskuterasi jordbruksutskottet pä grundval av en proposition som ännu inte är framlagd.Denna huvudfråga föranleder ett ärende som har tagits upp i skatteutskottet.Där föreligger bara en delproposition, nämUgen den som gäller höjningen avbensinskatten. I finansutskottet har det funnits en proposition, men jag görgällande att den har vUat på ganska bräcklig juridisk grund. Prisreglering och särskild skatt pä motorbränslen, m. m. Om utvidgning av prisstoppet, m. m. Herr handelsministern , som meddelat att han isamband med behandlingen av dessa ärenden ämnade besvara (vpk)framställda interpellation, nr 8, om utvidgning av prisstoppet,m. m., erhöll ordet och anförde: har ställt följande frågor till mig: Avserregeringen att vidta åtgärder som innebär en utvidgning av prisstoppet allgälla även andra för löntagarfamiljerna nödvändiga varor? Planerarregeringen några initiativ för att komma åt otillbörliga vinster inom vissabranscher och därigenom åstadkomma prissänkningar? Regeringens beslut att införa prisstopp på vissa livsmedelunder motiverades av att betydande höjningar av konsumentpriserna varatt vänta på dessa varor som en följd av uppgörelsen om jordbrukspriserna.Prisutvecklingen på övriga varuområden väntas enligt nu föreliggandebedömningar inte bli sådan, att en utvidgning av prisstoppet är meningsfull. Denintensiva övervakningen av prissättningen fortsätter emellertid på helakonsumtionsvaruområdet. Vad gäller andra fråga vUl jag erinra om attpris- och marginatutvecklingen följs noga av pris- och kartellnämnden även päandra varor än de som omfattas av prisstoppet och att det finns olikamöjligheter att ingripa om anmärkningsvärda förhållanden skulle komma fram. Prisreglering och särskild skatt på motorbränslen, m. rn. Om utvidgning av prisstoppet, m. m. FruMARKLUND (vpk); ansåg finansministerSträng att det inte var aktuellt med ett prisstopp. Han ville dä inte ensdiskutera frågan i den interpellationsdebatt, som borde ha ägt rum. En veckasenare infördes ändå det prisstopp, som gäller en del centrala livsmedel. , , säger handelsministern att en utvidgning avprisstoppet inte är meningsfullt. Jag vågar inte hoppas att han skall ha ändratmening redan om , men med hänsyn thl att det nuvarande prisstoppet baraomfattar en dryg fjärdedel av konsumtionen av s. k. dagligvaror finns det väländå anledning att fundera över om det verkligen skulle vara helt meningslöstatt införa ett prisstopp också för övriga tre fjärdedelar. Hur kan man för övrigt göra denna bedömning, somman i finansplanen förutser en prisstegring på under detta år?Prisstegringen höll sig ju på ungefär samma nivå, och då fanns detinget prisstopp alls! Slutsatsen måste bli att den förutsedda ökningen kommeratt slå hårt på de tre fjärdedelar som inte omfattas av prisstoppet. Redan nufinns det propåer från livsmedelshandlarhåh om prishöjningar frän den 1 marsför att som man säger "kompensera sig för nya lönehöjningar". Dettalas i sammanhanget också om dispenser från gällande prisstopp. Vi har haft en prisutveckling, sominneburit att stora grupper fått vidkännas en sänkt levnadsstandard. Skallregeringen, som fallet var , acceptera en fortgående prisstegring,måste det betyda en fortsatt standardförsämring. Det var ju nämligen förstinför den kraftiga prishöjningen pä viktiga livsmedel, som jordbruksavtaletsikraftträdande skulle innebära, som regeringen tog till det begränsadeprisstoppet. De senaste årens ekonomiska utveckling har fört med sigett dubbelt tryck för många människor. Dels har de upplevt en växandearbetslöshet, dels har de drabbats av ständigt höjda priser, inte minst päsädana levnadskostnader som spelar en mycket stor roll för genomsnittslöntagarnaoch de lågavlönade. Dit hör också livsmedelsposten. För att klara den delen i hushållsbudgeten har mångatvingats ta till en ur näringssynpunkt sämre kost. Att det förhåller sig pä detviset framgår av följande exempel: Sparbankerna har i en budget för en tvåbamsfamilj med eninkomst på räknat fram att denna familj för att må bra skall haen matkostnad på . Efter skatt och bidrag betyder det attmatkostnaderna skuhe ta , dvs. över hälften av famUjens disponiblainkomst. redovisar i sitt betänkande"Familjestöd" en hushåhsundersökning om vad människor i olikainkomstlagen verkligen äter. Av den framgår att maten tar avden disponibla inkomsten för en inkomsttagare som tjänar . En tredjedel av inkomsten är ahtså vad man verkligenanvänder för matkostnaderna. Om samma familj skuhe ha matkostnader efter vadden borde äta, skulle maten ta över hälften av inkomsten. mUj medbarn tvingas aUtså äta sämre än vad den borde göra för att må bra, och detta itider dä kostexperter av varierande kvalitet försöker sprida kunskaper på temat"ät rätt". Att göra så är faktiskt inte lätt . Dels har vi ännuinte någon tUIfredsställande information om vad som är rätt eller vadtillsatsämnena i maten egentligen består av, dels är det dyrt med proteinrikmat , sådan mat som bäst skyddar mot exempelvis de gifter som människorursätts för i miljön, bl. a. på sina arbetsplatser. Den maten är alltså för dyri synnerhet för barnfamiljer med en inkomst. Arbetaren som bäst behöver"rätt" mat måste hålla sig till sådan som betecknas"billig" mat men som sannerligen också kostar sina slantar och sominnehåller de mesta tUlsatserna.