prot · FW0992 · 1973-12-31 00:00:00 — Denna opinionhar blivit mera orolig, eftersom föroreningarna tenderar att sprida sig tillvattnen utanför . kunde man märka hur den klartkristaUgröna färgen pä vattnet vid och långt inne i Dynekilenförvandlats tiU Om åtgärder för rening av vattnet i Idefiorden ensmutsbrun och ogenomskinlig färg. Naturligtvis är befolkningen orolig för detta. Strömstadskommun har som ju också i påpekat lagt ner storakostnader på fritidsanläggningar. Dessutom drabbar det de tusentals människorfrän andra delar av landet som söker sig dit för att få njuta av salta bad,fiske och annat. Det är möjligt att denna förorening även kommer från annathåll än . Stora utsläpp av föroreningar kommer också från pappersmasseindustriervid , som mynnar ut i . Men detta förringar ju inteproblematiken i . I har också dumpats ganska ansenligamängder av muddermassor från muddringar som gjorts vid fabriksutsläppen i Tistaälv. EnUgt överenskommelse mellan norska och svenska regeringarna skaU samrådske i sådana faU. Av jordbmksministerns interpeUationssvar drar jag denslutsatsen, att nägot sådant samråd inte skett. Jag finner det anmärkningsvärtmed hänsyn tiU de skadeverkningar en sådan mudder-dumpning för med sig. Det ärtiUfredsstäUande att regeringen begärt att samråd skaU ske i fortsättningen,och man får hoppas att sådana dumpningar därmed alltså kommer att så småningomupphöra. HerrSTRÖMBERG (fp); Jag beklagar att inte är här -dagens överläggningar har dragit ut sä långt pä tiden att han har tvingats resahärifrån. När jag läste herr statsrådets svar fann jag att herrstatsrådet hänvisar tUl den delegation som förhandlar med i det härärendet. 1968 väcktes ju i andra kammaren en motion, i vUken begärdes attKungl. Maj:t skulle uppta förhandlingar med för att förhindra vattenföroreningarinte bara i utan även i norra i övrigt. Det påpekades imotionen att föroreningarna kom frän norskt håll. Motionen behandlades avaUmänna beredningsutskottet och biföUs sedan av . Såvitt jag förstårhar förhandlingarna nu skötts av denna delegation som tiUsattes med anledningav motionen. Det är ju meningslöst att på ena sidan av en fjord eUerett annat vatten satsa på att håUa vattnet rent om man pä den andra sidan intehar någon som helst rening. I har vi ju under många är inte minst genomen omfattande lagstiftning som statsrådet redovisade i interpeUationssvaret- gjort verkliga ansträngningar för att bevara bl. a. norra medutgångspunkt i att detta område har ett unikt värde. Dä är det i högsta gradönskvärt att man inte från annat land släpper ut föroreningar som förstör detmycket omfattande arbete som utförts på den svenska sidan. Jag antecknar därförmed tacksamhet att statsrådet tydligen drar den slutsatsen att det nu finnsmöjligheter att hitta en lösning. Enligt min uppfattning är läget nu sådant attsvenska myndigheter har en mycket stark position i de fortsattaförhandlingarna, och efter att ha läst interpeUationssvaret har jag ocksåblivit övertygad om att statsrådet är beredd att utnyttja de möjligheter somfinns för att klara föreliggande problem. Herrjordbruksministern : Nr 92 Varken interpeUantén eUer övriga som deltagiti denna debatt har ju deklarerat någon från interpeUationssvaret avvikande mening, men jag viU ändå kommentera denna fråga med några ord. Även om interpellationen så att säga rör ett enskUt ärende är den nämligen Omåtgärder för ändå av utomordentligt stor principiell betydelse och av mycket stort rening avvattnet intresse. ' Man kan säga att i botten på detta ärende ligger fråganvilka möjligheter ett land har att påverka sådan mUjöförstörelse i ettgrannland som får direkta följder på det första landets mUjö. Detta var en avde frågor som diskuterades allra livligast på förrasommaren, och i den deklaration om den mänskliga miljön som konferensen slutUgtstannade för sades det att länderna givetvis har suverän rättighet att utnyttjasina egna naturtiUgångar i enlighet med landets egen mUjöpolitik, men - och detär mycket viktigt - landet har också ansvaret för att verksamheten inteförorsakar skada på andra länders mUjö. Detta innebär med andra ord att man iett land skaU känna samma ansvar för de följder som en miljöförstörandeverksamhet kan vålla på andra sidan nationsgränsen som man känner inför detegna landets invånare. Och det kan ju vara så att invånarna i ett grannland fårstörre obehag av den mUjöstörande verksamheten än det egna landet får. Vatten-och vindförhåUanden kan ju vara sådana. är just ett sådant exempel.Därför är det en mycket viktig princip att hänsynstagandet inte får upphöravid nationsgränserna. Likaså har man i mUjöskyddskonvention, somnu håller på att utarbetas och snart torde kunna antas - jag hoppas att man kangöra det nästa är slagit fast att vid prövning av tiUåtligheten avmUjöskadlig verksamhet skall störning som sådan verksamhet medför eller kanmedföra i annan fördragsslutande stat likställas med störning i det egnalandet. Det är en mycket viktig sak. Den konventionen har vi ännu inte, men detär heller inte aUdeles nödvändigt att vänta på den, innan vi klarar upp dennakonkreta fråga. Som redan framhållits av såväl i UddevaUasom i och har vi från svensk sida gjort vad på oss ankommer för att klara detta problem, inte bara vid det vatten som det här är fräga om utan över huvud taget. Vi har här i landet en sträng miljöskyddslagstiftning, som också tiUämpats på de äldre industrierna, och om vi inte haft möjligheter att lämna statsbidrag tUl de gamla företagen hade vi säkert fått lägga ner även betydande företag. Vi har valt den väg som norrmännen nu är inne på, nämligen att se tiU att de åtgärder statsmakterna förordar också kan genomföras med statsbidrag. När jag 1971 svarade pä den här frågan om kunde jag berätta att en kommitté i hade utarbetat ett förslag tiU åtgärder. har det gått så pass långt att den norska regeringen har lagt fram ett förslag som i princip går ut på att företag skaU få lån pä gynnsamma vUlkor. TiU sådana företag som är av stor betydelse och som måste vidta åtgärder kan man emellertid lämna statsbidrag. Såsom i påpekat har den norske utrikesministern i sagt att det företag som ligger vid är av den beskaffenheten att det 71 Nr 92 rimligtvis bör räknas tiU dekategorier som fär statsbidrag. P j , Det är riktigt att den muddring som har 10 . förekommit. Vi har reagerat på denpunkten, och det norska utrikesde- 18 maj1973 o f t- ------------------ partementet har beklagat det inträffade. Sådant får självfaUet inte ske, Omåtgärder for y, jä arbetet nu skaU gå vidareoch man eventueUt skaU utföra rening avvattnet ytterligare dumpning kommer ansökan därom att understäUassvenska / Idefiorden myndigheter - den saken är nuaUdeles klar. Jag är alltså på den här punkten nu optimistisk, och jagbygger min optimism på de uttalanden som gjorts frän norsk sida. Vid dekontakter vi har med mUjöministeriet i har jag givetvis redan påpekat hurallvarligt vi ser på den här frågan. SkuUe nu min optimism vara förhastad ärjag självfaUet beredd att för våra norska vänner omtala hur aUvarligt vi ser påproblemet. Men jag tror inte att vi skall behöva det. Med det beslut somstortinget kommer att fatta tror jag att man kommer att kunna klara den här frågansom ett av de första miljöproblemen på den sidan. Som motionär i den här frågan hälsar jagjordbruksministerns svar med största tillfredsställelse. Vi motionärer kräveri vår motion åtgärder för att komma tiU rätta med föroreningarna i Idefjorden.Motionen ligger i jordbmksutskottet och skaU behandlas först tUlhösten. nämnde att norra har stor betydelseför många människor som tiUbringar större delen av året på andra platser i Sverige.Jag hör också tiU dem som tiUbringar somrarna tUlbaka i norraBohuslän. Det skrämmande, som man har kunnat konstatera , är att dennedsmutsning vi förut har talat om har gått med en enorm hastighet. I Dynekilen, där jag bor, har man alltsåkunnat konstatera hur sjögräset har fått en helt annan utbredning än tidigareoch hur vattnet - som förut aUtid blev rent och klart under ochi augusti när industrierna i hade slagit igen numera har sammapilsnerbmna färg om. Om man med båt kommer söderifrån möter man isödra det bruna vattnet norrifrån, precis som en vägg! Vid gränsen meUan och DynekUen kan man ocksånumera fånga sötvattensfisk, vUket inte brakar vara en vanlig fångst påVästkusten. Jag hälsar därför det svar som herr jordbmksministem har gett medstörsta tiUfredsstäUelse, och jag litar också pä hans försäkran i avslutningenav anförandet att han om det inte händer någonting från sida - kommeratt fortsätta att trycka på för att vi skaU få en lösning av det här problemet. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang. olägenheter vid genomförande av reformer berörandebilismen Nr 92 Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara ' (m) den 5 aprU framställdainterpellation, nr 73, och anförde: har frågat om jag är bereddatt vidta åtgärder så att beslutade reformer som t. ex.bilregisterreformen i praktiken kan genomföras utan aUtför stora svårigheteroch besvär för bilägarna. Som jag tidigare framhållit här i är övergångentill det nya bUregistreringssystemet en stor uppgift som krävt lösandet avkomplicerade frågor. Min bedömning är att övergången gått bra även omsjälvfaUet vissa problem uppstått. I icke ringa utsträckning har dessa orsakatsav att vissa fordonsägare ej fuUgjort föreskriven uppgiftsskyldighet eller attde på annat sätt underlåtit att lämna olika uppgifter som behövts för demaskineUa rutinerna. Fel och förseningar har också orsakats av brister i detidigare manueUt förda registren. Att misstag sker torde vara Oundvikligt, ochsådana förekom som bekant även inom det tidigare registreringssystemet. Redannu kan man emellertid säga att det nya bilregistret fungerar bättre än detgamla systemet. För registrering av ett fordon åtgår nu i genomsnitt 35dagar, dvs. det är den tid som förflyter från det fullständiga handlingaringivits till och till dess fordonsägaren erhåUitregistreringsbevis och registreringsskyltar. under omläggningsarbetetvar expeditionstiderna i vissa faU längre, men rutinerna har fortlöpande förbättratsoch snabbats upp. nämner särskUt att de nyaregistreringsskyltarna ibland sänds till den tidigare ägaren. syfta på de registreringsskyltar som i samband med omläggningendistribueras för äldre fordon. Anledningen till att dessa skyltar ibland sändstUl den tidigare ägaren av fordonet är antingen att såväl denne som den nyeägaren underlåtit att anmäla äganderättsövergången till registret eller attägarbytet skett efter det att uppgifterna för tUlverkningen av de nya skyltarnatagits ur registret. Skyltarna sänds i rekommenderad försändelse. På den avisom adressaten erhåller anges att försändelsen innehåller nya bilskyltar. Detär riktigt att skyltarna inte går att sända vidare till den nye ägaren.SjälvfaUet är det väsentligt att skyltarna inte lämnas ut till annan än denverklige ägaren och detta är ett av huvudsyftena med det nya tiUverknings- ochdistributionssystemet. Förbudet mot vidaresänd-ning har alltså tillkommit avsäkerhetsskäl och har givetvis inget samband med att skyltarna tillverkas avett statsägt företag. Enligt den instruktion som utfärdats inom postverket skaUskyltförsändelsen återsändas tiU bilregisternämnden med uppgift om anledningentill återsändningen. Den enskilde bilägaren orsakas inte någon kostnad eUerdirekt olägenhet genom detta system. tar också upp kostnadsaspekterna och sägeratt den totala kostanden för hela omläggningen blivit ganska stor för samhälletoch att det visat sig att den enskUde åsamkats kostnader som skiljer sigväsentligt från de tidigare kostnadema. Det är svårt att av interpeUatio- Ang..olägenheter vid genomförande av reformer berörandebilismen Ang. olägenheter vid genomförande av reformer berörandebilismen nen utläsavad avser. Jag erinrar om att en enhällig riksdag beslutatreformen med de kostnader den för med sig. Detta beslut fattades med hänsyn tiUde mycket stora fördelar i olika avseenden som det nya registreringssystemetinnebär. Sammanfattningsvis viU jag som svar på 'fråga säga, att regeringen givetvis alltid strävar efter att vid genomförandetav reformer förorsaka den enskilde eUer annan sä litet besvär som möjligt. Sähar också skett beträffande bilregisterreformen, som alltså genomförts ienlighet med beslut. Att reformen kräver viss medverkan frånfordonsägarnas sida är självklart. Detta kän dock inte betecknas som onödigtbesvär. Som jag inledningsvis framhöU kan ett så stort arbete som omläggningenav bUregistreringssystemet inte ske utan att vissa problem uppstår.BUregisternämnden som leder omläggningen har emellertid hög beredskap ochskärpt uppmärksamhet, så att den kan handla snabbt. Omläggningen sker i närasamarbete mellan och nämnden. HerrLOTHIGIUS (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret pä min interpellation. Det var ett långt och ingående svar som dock,tycker jag, visar ätt- kommunikationsministern icke är helt nöjd medutvecklingen. Varför då inte helt enkelt erkänna att det nya systemet intefungerat riktigt som man hade tänkt när man lade upp det? Omkommunikationsministerns medhjälpare noga gått igenom departementetsklipparkiv har de säkert funnit referat både från söder och frän norr som visaratt såväl motororganisationer som företag, enskilda bilägare och polisen harvarit och är missnöjda. Denna kritik hade blivit mindre om man både ipropositionen och i förhandsinformationerna hade påpekat svårigheterna istarten. I stället var man mycket optimistisk och lovade att införandet ibilregistret inklusive utsändandet av nummerplåtarna skuUe ske med vändandepost. Om det då tar på grund av misstag, vid särskildaförhållanden, innan registreringshandlingarna når bilägaren, är,det lätt attförstå att det uppstår kritik. Herr kommunikationsministern har sagt att det targenomsnittligt tre. Det kan kanske vara riktigt , men detbetyder att många människor får vänta , och däröver, och detta ärotiUfredsställande. Om vi nu ser pä vad man säger utifrån finner vi itidningarna att är kritisk mot bilregistreringssystemet. Detsägs att 1 000 fordonsägare plötsligt bara har försvunnit. Det beror pådatahanteringen och på störningar i skatteavierna meddelarbilregistreringsnämn-den, som förklarar att det har skett ett förbiseende. Föredatorernas intåg behövde en omregistrering inte ta mer än en kvart, säger man,medan den nu i bästa fall tar och ofta tre eller . Pä i sysselsätts nu sex man mottidigare endast en med registreringsärenden, säger man. På företagets kontorligger 1 200 skyltar. Detta gällde och . BiUa på Volvosidan uttrycker också sin oro och säger förut fick handlingarna , medan det nu ofta dröjer . Skattekvitton,instrument och skyltar kommer i tre ohka försändelser. Det verkar inte vettigt.Allt har blivit mycket krånghgare och besvärligare, säger man. säger: "Det är väl fåreformer som väckt sådan irritation och vanmäktig Uska hos den enskUde bUistensom omläggningen till ett nytt bUregister och med detta de nya registreringsskyltarna. "Då har man ändå varit positivt instäUd tiU att det skuUe ske en förändring, menman tycker att dessa felaktigheter inte skuUe ha behövt förekomma i denutsträckning som har skett. Det riktas vidare viss kritik mot skyltarnas utseende ochform. Man har måst stadga dem och göra om dem osv., men det har kanskevidtagits en del förbättringar . , i början på aprU månad, står det i tidningenExpressen att man fortfarande inte är belåten: "De nyaregistreringsskyltarna tar fortfarande sä att fä fram, att bUhandelninte vågar förhandsregistrera bUarna. I väntan på skyltar och handlingar ärbUarna obrukbara. I stäUet tar bilhandlarna ut interimsskyltar (rödplåtar) isådan utsträckning att det börjar bli svårt att fä dem." Detta, herr kommunikationsminister, är en del avförklaringen till att jag tog mig friheten att framstäUa denna interpellation.BUens betydelse för yrkesutövning och semesterresor är för stor för att manskaU godkänna alltför grova misstag i sammanhanget. Kommunikationsminsitern har talat om kostnadsaspekternaoch undrat vad jag avser. Jag har menat att det harkostat bilföretagen stora pengar - jag nämnde de fem extra människorna sombehövde anställas. Administrationen har också blivit krångligare, och sådantkostar pengar. Antalet rödplåtar har stigit. Man har på grund av resa intekunnat återskicka dem i rätt tid, och kostnaderna för dessa har höjts tUl 120kronor. Den enskUde bUägaren har orsakats merkostnader på grund av att han måstvänta med att begagna bUen. Kommunikationsministern säger i sista stycket i sitt svar:"Sammanfattningsvis vill jag som svar på ' fråga säga, attregeringen givetvis alltid strävar efter att vid genomförandet av reformerförorsaka den enskilde eUer annan så litet besvär som möjligt." Jag hoppasatt det förhåller sig så. Att det ibland går snett kan man förstå; här har detgått ganska mycket snett . I sista meningen i svaret säger kommunikationsministern:"Omläggningen sker i nära samarbete mellan kommunikationsdepartementetoch nämnden." Genom att den sker i nära samarbete med departementet hardepartementet ett visst ansvar, och det har jag nu utkrävt av herrkommunikationsministern. Vi ser fraih, emot en förbättring i det här avseendet.Under de senaste två veckorna har en förbättring kunnat skönjas, och det är jagtacksam för. Ang. olägenheter vid genomförande av reformer berörandebilismen Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Jag skaU inte gä in i någon polemik motnågot av vad herrLothigius har sagt, även om det i vissa stycken kunde finnas anledning därtill. Jag viU bara ytterhgare en gång slå fast att det är reform som vi håUer på att genomföra. Den är stor både volymmässigt ochtidsmässigt. Många människor är involverade i verksamheten med den, många nyarutiner skall utföras. Man kan inte, om man reaUstiskt prövar vad det är frägaom, ställa samma krav på genomförandeperioden av en sådan reform som man kangöra pä komplettering av en reform i något annat sammanhang. Jag tror det är viktigtatt man gör det klart för sig när det gäller en så stor reform sombilregisterreformen ändå är har ju inte heller bestridit attden är en stor reform. Jag kunde ha tyckt att det låg något i 'argumentering om förhållandena hade blivit sämre och sämre för . Menherr sade i sin sista mening att det blir ju ändå bättre. Jag är intesämre karl än att jag kan erkänna, att när man sätter i gång något så stort somdetta skulle det närmast vara märkligt om allt skuUe fungera till punkt ochpricka från första minuten. Naturligtvis måste det hända saker och ting iinkörningsskedet. Det kan bero på mycket, som vi båda känner tiU. Men detviktiga är att vi är pä väg att växa i den nya kostymen. Alla de erfarenhetervi skaffar oss från den här reformen kan ju sedan nyttjas i andra sammanhang.Vi har kanske lärt oss nya rutiner som kan bh till nytta pä andra områden. Detta var ingen direkt polemik mot utannärmast ytterligare ett konstaterande i anledning av mitt svar. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. överlastavgiftema Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () den 5 aprU framstäUda interpellation, nr 74, ochanförde: har frågat mig dels vUkaåtgärder jag vidtagit för att påskynda utvecklingen av lastindikatorer ellerjämförliga viktgivare och när dessa i så faU kan väntas komma i bruk, dels omjag är beredd att uppdra åt att genom skyltning eller annan åtgärdklart markera den del av.vägnätet som är upplåten för fordon med ett högstaaxeltryck om och ett högsta boggitryck om , dels om jag är bereddatt ge länsstyrelserna tillstånd att medge genereUa dispenser för vissamaskintransporter, dels om jag är beredd att göra sådana ändringar i lagen omöverlastavgift att avgift kan efterges, om det klart framgår att överlasten äroavsiktlig och att alla skäliga åtgärder vidtagits för att förhindra överlast. Maj:t uppdrog ät statens vägverk attutreda frågan om utveckling och förbättring av olika metoder för bestämning avvikten av lastbilars och släpvagnars last. uppdrag är inte begränsattill att avse endast lastindikatorer utan gäUer även andra metoder för attbestämma lastvikten. Lastindikatorema är emellertid av särskilt intresse. Vägverketbedriver sitt arbete i nära kontakt med industrin. Som ett led i Nr 92 undersökningen har verket beslutat att montera lastindikatorer p , . på allasina tyngre lastbilar, tillsammans 550 stycken. Enligt 106§ vägtrafikkungörelsen får motordrivet fordon eUer därtill ----------- kopplatfordon inte föras på väg som ej är enskild, om axeltrycket ""-overtesf-överstiger eUer boggitrycket överstiger . Avvikelsehärifrån avgifterna meddelas genom lokal trafikföreskrift. Enligtvägmärkeskungörelsen skall utmärkning av högsta axeltryck eller boggitryck skenär högsta tUlåtna tryck begränsats under . Trafikanten harmöjlighet att få reda på vilka belastningsbestämmelser som gäUer för vägarnainom ett visst län genom den kungörelse om vägar och gäUande lokala trafikföreskrifterinom länet som utfärdar före mars månads utgång varje år.Länsstyrelsen är också skyldig att för aUmänhetens räkning hålla tiUgänglig enkarta över de allmänna vägar inom länet som är tillåtna för trafik medmotordrivna fordon. Härutöver tillhandahåller kommunerna informationsmaterial,som successivt förbättras. anser att länsstyrelserna bör ges möjlighetatt bevilja generella dispenser på vissa förutbestämda vägar inom ramen för ettfastställt axel- och boggitryck. Denna möjlighet borde, enligt ,ges, eftersom lagen om överlastavgift medfört oöverstigliga svårigheter attförflytta tunga traktorer, grävmaskiner m.m. Mot detta vill jag erinra atttransporterna inte har försvårats genom lagen om överlastavgift, eftersombelastningsbestämmelserna är oförändrade. Lagen om överlastavgift betyder delsatt transportörerna tvingas följa belastningsbestämmelserna och dels att manhar kunnat höja axel- och boggitrycket på en stor del av vägnätet, eftersom manräknar med bättre efterlevnad av bestämmelserna. Lagens tillkomst har alltsåinte försämrat utan snarare förbättrat möjligheterna att genomföra tungatransporter. Att bevilja genereUa dispenser är inte möjligt, eftersombelastningsbestämmelserna återspeglar vägars och broars bärighet. Varjeenskilt dispensärende mäste i princip prövas med hänsyn tUl fordonets vikt,axelarrangemang och vägarnas bärighet. Frågan om eftergift av överlastavgift vid oavsiktligaöverträdelser prövades och avvisades av , när lagen om överlastavgiftantogs , Frågan har prövats och avvisats även av årets riksdag, HerrSELLGREN(fp): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmina frågor. När jag ställde InterpeUationen var givetvis avsikten begränsadinte endast tiU att få en uppräkning av gällande lagar som reglerar trafiken pävåra vägar, som jag nu fått. Avsikten med min interpellation var att ge uttryckför den oro som råder inom de delar av näringslivet som nyttjar våra vägar ochsom ställts inför en rad problem efter införandet av den nya lagen omöverlastavgift. Det är i och för sig beklagligt att behöva säga så, eftersomden nya lagen endast tillkommit som ett nödvändigt instrument för attmöjliggöra efterlevnad av redan gällande lagarom hur vårt vägnät får utnyttjas.Om grundtanken med lagen om överlastavgift råder alltså inga delade meningar. Den nya lagen har emeUertid aktuaUserat en rad svårigheter för 77 efterlevnadenav gällande lagar, svårigheter som är nog så besvärliga och som delvis färman hoppas är av övergående natur, även om det kan ta . a. på maximitrycken på vägarna. Den som frotteras med verklighetenupplever sin situation som långt mer komplicerad än vad som framgår avstatsrådets svar. Lät mig beteckna svaret som något sterilt. Jag hade nämligenhoppats att finna nägot spär av engagemang frän statsrådets sida när det gäUerde vardagsproblem som kunde spåras bakom mina frågor. Den intressantaste delen av svaret är statsrådets uppgiftbeträffande lastindikatorer och andra metoder för att bestämma lastvikten.Enligt vissa tidskrifter finns prototyper tUl lastindikatorer.