prot · FW09127 · 1973-12-31 00:00:00 — Det blir, hävdar jordbruksministern, nämhgen konsumenternaoch skattebetalarna som tUl sist får betala dessa förluster om inkomst- ochstandardmålsättningen för dem som är sysselsatta inom jordbruksnäringen skaUkunna uppnås. Av de här utdragen ur direktiven tiU jordbruksutredningenframgår klart att jordbruksmmistern syftat tiU en minskning av den svenskajordbruksproduktionen. Nägon annan tolkning är knappast möjlig. Men, fru talman, vi lever verkligen i en föränderligvärld. Sedan de här direktiven skrevs har världens hvsmedelsförsörjningradikalt förändrats. Det har bl. a. lett tiU att den svenska prisnivån nugenomsnittligt torde Ugga under priserna på världsmarknaden. Det är bara förmjölk och mjölkprodukter som man kan säga att de svenska priserna fortfarandeär jämförelsevis höga. Förhållandet är det rakt motsatta när det gällerspannmålspriserna. Svenska jordbrukare får t. ex. för vete per säckmedan priserna pä exportmarknaden är betydligt högre; de har varit nära nogdubbelt så höga. Talet om förlustbringande överskottsproduktion är därför idagens situation helt förlegat. Medan vi tidigare hade svårigheter att placeraspannmålsöverskottet gäller det att placera kvantiteterna bland de köparesom stär i kö för att få varorna. På höst första dag frågade i eninterpeUation jordbruksministern om han vUle lämna sädana tilläggsdirektiv tiUden sittande jordbruksutredningen att den i sitt arbete kunde beakta de nyaförutsättningar för det svenska jordbruket som uppstått genom den förändradeoch försämrade situationen i världens livsmedelsförsörjning. Han gav i sininterpeUation exempel på hur helt annorlunda världens livsmedelsförsöqning tersig än sedan. I InterpeUationen hävdade han också att deninträffade förändringen knappast är av kortvarig natur. Nästan får viockså via ohka media bevis för hungerkatastrofer i stora delar av världen.Senast har rapporterna frän berört också oss. Med hänsyn dels till direktiven tiU jordbruksutredningen,dels till vad vi nu vet om svårigheterna att fylla världens behov ter det sigalldeles självklart att jordbruksutredningen inte längre skall syssla medproblemet hur den svenska jordbruksproduktionen skaU kunna minskas. I ställetbör dess uppgift vara att undersöka hur den svenska åkerarealen skall kunnautnyttjas på absolut effektivaste och bästa sätt. Det är ingen form av efterklokhet om jag konstaterar attvi i moderata samlingspartiet har haft instäUningen attvi här i landet absolut inte skall minska vår jordbruksproduktion mer än vad som sker avolika naturliga orsaker. Det anförde vi i jordbruksutredningen , ochsä sent som hade jag tUlfälle att i en debatt här antyda den situationsom då såg ut att komma och som är en verklighet. Jag menade att detsannolikt skulle bh lönsamt att i framställajordbruksprodukter för export. Vi är av allt att döma där . Också frågan om de olika prishnjerna ter sig annorlunda än när direktiven tiU jordbruksutredningen skrevs. Världsmarknadsprisernarepresenterar inte längre den s. k. lågprislinjen, hka litet som de inhemskaen högprislinje. Det har i stället blivit omkastade värden. För konsumenternautgör de av fastställda jordbrukspriserna det bilhgastealternativet. SkuUe vi i stor eller ökad utsträckning vara beroende avvärldsmarknadspriserna, skulle våra livsmedelspriser ligga högre än degör. Oförändrade konsumentpriser skulle alltså i dagens läge, med just de världsmarknadspriservi har , innebära att statsmakterna fick lov att ge subventioner intetiU jordbrukarna utan tUl konsumenterna. Man kan därför, fru talman, säga attSveriges jordbrukare subventionerar folkhushållet. Jag har, fra talman, velat belysa hur angeläget det är attvi i dagens jordbrukspolitiska debatt och inför de beslut som skall fattas omden kommande jordbrukspolitiken tar hänsyn tUl de förändringar som harinträffat. Det skulle för såväl jordbrukarna och konsumenterna som samhäUetvara felaktigt om vi i de här övervägandena inte beaktade dessa förändringar.Jag efterlyser därför, liksom gjorde i sin interpellation, endeklaration från regeringshåU. Regeringen har blivit tvungen att göra den enakovändningen efter den andra i olika frågor. Det behövs också när det gällerjordbrukspolitiken, och där kan man ju säga att uttrycket kovändning har störrerelevans än på andra områden i vår politik. I fråga om skogspolitiken gjorde regeringen inför valethelt plötsligt en hastig vändning, så hastig att det kanske är riktigare atttala om en älgvändning, eller kanske är det ännu mer relevant att tala omräwändning i stäUet för den litet långsammare kovändningen; kon är ju intesärskilt snabb av sig. Kanske var det just ett pohtiskt rävkast, en list för atti valrörelsen slippa en obehaglig debatt om socialisering och miljöförstöringav våra skogar. Kanske får vi snart från den nya utredningen en hknande produktom än i Utet annorlunda kapprock. Socialdemokraternas intresse för stordrift helst i statlig regi och för ohka regleringar kommer säkert inte attförsvinna. Vi på den borgerliga kanten har aU anledning att vara påvår vakt mot krav på hårda regleringar och direkt eUer indirekt socialiseringav den svenska skogen. Det vore en stor olycka för vårt land om man skuUe skUjajord och skog ät som många socialdemokrater ser som ett önskemål. Enligt minmening hör jord och skog naturligt samman. En ekologiskt riktig skogsvård fårvi bättre garanti för i bondeskogsbruket än i storskogsbruket, där modernamaskiner i alltför hög grad får styra utvecklingen. Visst är hetsen motkalhyggen oerhört överdriven, men det finns ändå en del att ta påi den kritiken. Framför allt anser jag att vi gör inte oväsentliga förluster ifolkhushållet genom att awerka ännu icke mogen skog för att få de storasammanhängande arealerna. För övrigt vet vi alltför htet om riskerna medde mycket stora monokulturer som man får genom de här stora ytorna. Jag vUl alltså uttala förhoppningen att vårtbondeskogsbruk skall få minst Uka dominerande ställning somhittUls. Ett decentraliserat ägande av skog ger utrymme för personligtförvaltaransvar för många människor. Och det finns få områden som så fångarsina utövare som att sköta om ett större eUer mindre skogsområde. Man gläds åt- jag har personlig erfarenhet av det - att med varsam hand sköta om skogen såatt produktionsförmågan utnyttjas effektivt, som ekologiska ochmUjömässiga hänsyn kan tas i stor utsträckning. Så tUl sist nägra ord om fiskerinäringen. Att vara yrkesfiskareär ett ovanligt hårt yrke. Fiskelyckan varierar från fiskeresa tUl fiskeresa frän år tiU år. Havet kan hastigt förändras från stUtje tiU rykande storm.Yrket är farligt; det inträffar inte säUan olyckshändelser, där ytterst livetstär pä spel. Yrkesfiskarnas antal minskar är för år. Den ena trålaren efterden andra säljs, ofta tiU utlandet. Många tröttnar pä det hårda hvet på sjön,ofta långt borta från hem och familj och bekvämUgheter. En starkt bidragandeorsak är dålig ekonomi tiU följd av otUlräckliga fångster, otillräckliga priseroch dessutom kraftigt ökade omkostnader. Där räknar jag in skatter ochavgifter, t. ex. ATP-avgifter som fiskarna själva får betala vare sig de ägerbåten eller är delaktiga i fisket som lottfiskare. Detta är, fm talman, en oroande utveckling inte minst motbakgrund av fiskets stora betydelse för livsmedelsförsörjningen och för vårtkustförsvar. Jag hade tUlfälle att vara med på storafiskarmöte i . De norska fiskarna efterlyser bättre viUkor än vad denu har i fråga om lån, skatter osv. Men en utomstående kan lätt konstatera i slår vakt om fiskerinäringen på ett helt annat sätt än vi gör här iSverige. Lånemöjligheterna för båtar och redskap är betydligt förmånligare än vadde är i . Fiskarna får göra särskilda avdrag vid beskattningen därföratt de liksom sjömännen ligger ute, och under goda år fär de avsätta medel tiUen s. k. driftregleringsfond som kan användas under sämre är. Detta är förmåner som våra fiskare längtar efter. Krav iden riktningen har år förts fram i , men socialdemokraternahar tyvärr ställt sig kallsinniga till dem. Om statsmakterna verkligen menaraUvar med att vi skaU ha kvar en hvskraftig fiskerinäring i vårt land, behövs detkraftfulla och snabba åtgärder. Det borde i hög grad intressera försvarsministern,och även jordbruksministern och finansministern har aU anledning att lyssnatiU mycket berättigade önskemål frän våra yrkesfiskare. För mig bhr detta något av en sista vädjanfrån denna talarstol - en vädjan i tre punkter; Ge de ungalantbrukarna bättre möjligheter än nu att skapa sig en dräglig framtid i sittyrke! Konsumenterna kommer att tjäna på det. Låt oss behåUadet naturliga och för vårt land värdefuUa sambandet meUan jord och skog! Införinga opåkallade styrande regleringar! Geyrkesfiskarna chansen att konkurrera med koUeger i grannlän- derna påjämförbara vUlkor! Låt dem fä kompensation för sin hårda insats förlivsmedelsförsörjningen, som ofta innebär att de måste avstå frän normaltfamiljehv, fritid och mycket annat! Det är möjligt att min vädjan förklingar ohörd hos dennyligen uppfräschade socialdemokratiska regeringen, men då finns ändå kvar enförhoppning som kan ge snabbare och säkrare utdelning; att det blir nyval meden borgerlig regering som resultat. Pä förslag av fru andre vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsatta överläggningen tiU . § 7 Föredrogs en frän inkommen skrivelse,däri hon avsagt sig uppdragen att vara dels ledamot i talmanskonferensen, delsledamot av besvärsnämnd. Medanledning härav beslöt kammaren godkänna avsägelsema. § 8 Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan; Härmed får jag anhåUa om ledighetfrän riksdagsarbetet den II t. o. m. för deltagandei i . Kammaren biföU denna ansökan. § 9Anmäldes och bordlades Kungl. Maj :ts propositioner Nr 157 med förslag tUl ledningsrättslag m. m. Nr 160med förslag tiU anläggningslag m. m. Nr 172 med förslag tUl lag om ändring i lagen (1966:664)med vissa bestämmelser om immunitet och privilegier, m. m. §10 Anmäldes och bordlades Nr 39 med anledning av motion om förbud för pohtiskt partiatt äga företag för direktreklam med hjälp av dataregister Nr 40 med anledning av motion om lagstiftning tiU skyddför namnen på pohtiska organisationer Nr 41 med anledning av motion om lagstadgad skyldighet förpolitiska partier att redovisa bidrag från juridiska personer Nr 42 med anledning av motion angående partibyte undermandatperiod Nr 127 § 11 Meddelande ang. enkla frågor 7 november1973 Meddelades att följande enklafrågor denna dag framställts, nämhgen Nr 288 () tUl herr finansministern angåendeskyldigheten att montera kilometerräknare på dieseldrivna fordon; Är finansministern beredd vidtaga åtgärder så att ägare avdiesel-bilar, vilka ännu ej erhälht kUometerräknare, jämte andra, someventuellt ej hinner få kUometerräknare inmonterade före , pägrund av detta förhållande under en övergångstid ej får sina bUar belagda medkörförbud? Nr 289 () tiU herr socialministern angåendebehovet av lasarett i regionala centra: Anser statsrådet att ett lasarett tillhör de primäraservicefunktionerna i ett regionalt centram? § 12 Kammaren åtskUdes .