prot · FW0924 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av herr tredje vice talmannen, § 1 Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. Om förläggning till av vissa skolor för krigsmakten § 2 Omförläggning till av vissa skolor för krigsmakten Herr försvarsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 6februari intagna fråga, nr 67, och anförde: har frågat mig när riksdagensbeslut av om att i inrätta en för krigsmakten gemensamförvaltningsskola och att till omlokalisera arméns tekniska skolaberäknas kunna realiseras. Som svarhärpå vill jag anföra följande. Organisationen för krigsmaktens förvaltningsskola ocharméns tekniska skola utreds fortfarande. Enligt vad jag har inhämtat börbeslutsunderlag föreligga senast . I början av nästa årberäknas Kungl. Maj:t och ta ställning till förslagen, varefterpågående arbete med projektering m. m, för nödvändiga investeringar i Östersundkan slutföras och byggnadsarbetena påbörjas. Skolorna bör därför kunna förläggas till Östersundtidigast , HerrÄSLlNG(c): Jag ber att fä tacka försvarsministern fördetta svar. Det var klarläggande. Jag vill uttrycka den förhoppningen att den angivnatidtabellen kan hållas. Det är ju betydelsefullt för både planeringen avinvesteringarna och planeringen vad beträffar personalfrågor och personalensdispositioner att man här kan hålla en bestämd tidtabell. Det rör sig inomparentes sagt om rätt betydande investeringar eftersom lokalbehovet för arménstekniska skola har angivits till 14 000 m och investeringssumman till 60miljoner kronor. Jag vill också, som jag än en gång tackar för svaret,betona värdet av dessa projekt för utvecklingen i den här regionen. Överläggningen var härmed slutad. Ang. identitetskontrollen vid framställning av identitetskontrollen vid framställning av Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för denI februari intagna fråga, nr 63, till herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministernpå vad sätt samhället kan medverka till att det av framställdaidentitetskortet - som fått en utomordentlig tilltro som legitimationshandling- inte utfärdas för uppdiktad person. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. De nya identitetskorten, som rekommenderas av posten,bankerna och detaljhandeln, skall vara utfärdade enligt de normer ,somfastställts av , posten, bankföreningen, sparbanksföreningenoch jordbrukskasseförbundet, svarar endast för tillverkning av sådanaidentitetskort, medan identitetskontroll utförs av det bank- eller postkontoreller företag som beställer identitetskortet. Vid kontrolleras sedanatt föreskriven kontroll utförts och att beställningen signerats av behörigperson. Om vederbörliga kontrollrutiner utförs, är det enligt vadjag erfarit tämhgen osannohkt att identitetskort utfärdas för en uppdiktadperson. känner man endast till något enstaka fall däridentitetskortets personuppgifter på grund av falskt intyg kommit att avse felperson. Detta bör ställas i relation till att tillverkat ca 1,5miljoner identitetskort. kan noteras att sannolikheten är yttersthten, att en legitimationshandling utfärdas för en person, vars verkligaidentitet inte i efterhand kan fastställas med hjälp av AB ID-korts arkiv. Enligt vad jag inhämtat finner man varken vid posten,bankinspektionen eller någon av de tidigare nämnda kreditinstitutföreningarnaatt reglerna för identitetskontroll för tillfället behöver skärpas i någonväsentlig grad. Eftersom någon skyldighet inte föreligger att skaffa fullgodlegitimation skulle skärpta regler möjligen medföra att allmänheten inteskulle skaffa sig sådan legitimation i önskvärd utsträckning. Jag vill i sammanhanget nämna, att de nya körkorten ocksåframställs av enligt i princip samma metod som identitetskorten ochatt de godtas som allmän legitimationshandling i samma utsträckning som dessa.Identitetskontrollen är beträffande körkorten grundad på länsstyrelsernaspersonregister och inbyggd i ansöknings-, besluts- och tillverkningsförfarandet.Någon möjlighet att erhålla körkort för uppdiktad person föreligger såledesinte. Mot denna bakgrund anser jag det inteföreligga något behov av samhällsinsatser för att möjliggöra en mer långtgåendeidentitetskontroll vid utfärdande av AB ID-korts fullgoda legitimation. HerrCLARKSON (m): Jag ber att få tacka statsrådetJohansson för svaret på den enkla fråga som min kollega harställt och vilket han på grund av utskottsresa inte är i tillfälle attmottaga. andas ju tillfredsställelse med de förhållanden som råderpå identitetskortsområdet, men det finns tecken som tyder på att en sådantillfredsställelse inte är tillräckligt motiverad. För någon tid sedan sadesdet i tidningarna, att man vid en rättegång här i hade hävdat att detfanns jag kommer inte ihåg om det sades tusentals i varje fall ett stortantal inte förfalskade utan falska identitetshandlingar i omlopp falska identitetshandlingarsom har rykte om sig att inte vara förfalskningsbara. Det är detta förhållandesom gör frågan så ytterligt besvärlig. Med den växande mängd av ekonomiska transaktioner somförbinds med legitimationskrav är det ytterligt betänkligt, statsrådetJohansson, att sådant förekommer, då de som skall kontrollera legitimationernahar ett stort förtroende för dessa identitetshandlingars äkthet. När det alltsåde facto är alltför lätt att komma åt denna identitetshandhng inställer siggenast frågan, om inte på något sätt myndigheterna bör engagera sig i detförsta viktiga ledet. En samhällets medverkan på detta område skulle varasynnerligen tillfredsställande. Innan jag går närmare in på vilka praktiskamöjligheter man har skulle jag likväl vilja fråga statsrådet , om maninte, trots den relativa tillfredsställelse man känner påmyndighetssidan, där skulle kunna tänka sig att bygga ut sin medverkan vididentitetspapperstillverkningen. Det har framförts en tanke om att man skullelåta internrevisorerna kontrollera att föreskrivna rutiner föridentitetskontroll följs, och det är möjligt att man kan genomföra sådanarutiner åtminstone sporadiskt för att se, om det kan inträffa sådana fall som härär påtalade. Det faktaunderlag som vi har visar att det är ien mycket begränsad utsträckning som det här förekommit. Jag varnar för attsätta alltför stor tilltro till uppgifter av den karaktär som . Ang. identitetskontrollen vid framställning av ID- kort HerrCLARKSON (m): Det gläder mig att statsrådet villblicka vidare in i saken. Jag tror inte att man skall ta lätt på den. Tvärtomkommer behovet av en betryggande identitetsapparat att bli större och större.Jag menar att det skulle vara skäl att överväga om inte samhället redan på etttidigt stadium, t. ex. vid utgången från , skulle förse eleverna medifrågavarande identitetshandling, självfallet med en förkortad giltighetstid,kanske . För dem som bhvit något äldre kan giltighetstiden sedan utökastill den normala tioårsperioden. Det föreligger ju faktiskt möjlighet att skaffa sigen identitetshandling genom att förete en förfalskad äldre identitetshandling,t, ex, ett förfalskat pass som enligt vad som uppgivits kan köpas på öppnamarknaden. Man kan t, o, m, ganska lättvindigt komma över en identitetshandlinggenom att vid anställningen på ett företag presentera legitimationshandlingarsom inte är tillförlitliga. Via företagens bristande personkännedom ochlegitimationskontroll kan man sedan få ut ett "oförfalskbart" identitetskort.Sådant är allvarligt. Jag tycker därför att statsrådet skall ha iminnet möjligheten att redan i skolorna 4 protokoll 1973. Om svenska utrednings- och ingenjörsinsatser pånaturgasområdet utrustaeleverna och därigenom medborgarna med betryggande identitetshandlingar. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om svenska utrednings- och ingenjörsinsatser pånaturgasområdet Herr industriministern ordet för att besvara ()i kammarens protokoll för den 7februari intagna fråga, nr 68, och anförde: har frågat mig om jag, medhänsyn till rådande arbetsmarknadsläge och med hänsyn till möjligheterna attbredda basen för svensk teknologi, har för avsikt att medverka till att svenskakonsulter bereds möjligheter att delta i de utrednings- och ingenjörsinsatsersom nu förestår på naturgasområdet. Som svar vill jag meddela att diskussion för närvarandepågår med svensk konsultfirma om förprojektering av en eventuellundervattensled-ning för transport av sovjetisk naturgas via tillSverige. Rörläggningstekniken för olje- och naturgasledningar är fögakänd i vårt land, och ett samarbete med utländska företag som har erfarenhet påområdet betraktas därför som nödvändigt i detta skede. Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min enkla fråga. Jag betraktar svaret som positivt frän minutgångspunkt. Genom svaret har det klargjorts att statsrådet har uppmärksammatatt naturgasen och oljan mer och mer erbjuder intressanta projekt för . Jag har väckt frågan därför att jag anser det behövligtatt vi får en svensk kunskap om bl, a, utbyggnaden av pipelines. Det är välsant, som statsrådet säger, att i andra länder främst finns ettbetydande kunnande på området, och jag tror att när det gäller dessa nyaframtidsarbeten måste vi i vårt land och i som helhet försöka hämta inde multinationella företagens försprång. Vi vet ju hur dessa företag mångagånger arbetar, att de för att komma in på en ny marknad, t. ex, i en nyvärldsdel, dumpar priserna i inledningsskedet. Sedan kan det vara omöjligt försmå länder att ta igen eftersläpningen, och därmed är de utslagna. Jag tror därför att det är nödvändigt att vi på det härområdet precis som skett på andra får en direkt statlig styrning för att vidärmed skall kunna ge svenska konsultföretag en chans. Vi har under senare årgjort. Uknande ansträngningar på andra områden. Jag tänker främst påatomkraftens utbyggnad och på de insatser som gjorts i ASEA-Atom och Uddcomb,där samhället genom sin näringspolitik har kunnat bidra till att utveckla ettsvenskt kunnande som givit dessa företag en möjlighet att gå ut påvärldsmarknaden och konkurrera med de stora internationella företagen. Jagbedömer erfarenheterna hitintills från de här områdena som positiva. Jag ville med detta bara ha sagt att jaganser att oljans framtid i och utbyggnaden av pipehnes är något som blirmer och mer angeläget för . Jag ville därför fästa statsrådetsuppmärksamhet på detta och till statsrådet framföra den förhoppningen attregeringen bedömer det som viktigt att vi på det här området får ett nordisktkunnande i ett så tidigt skede som möjligt. Överläggningen var härmed slutad. Ang. medverkan av arbetsförmedlingarna i psykiskt test avarbetssökande § 5 Ang. medverkan a arbetsförmedlingarna i psykiskt testav arbetssökande Herr inrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 70, och anförde: har frågat mig om jag anseratt det bör ingå i arbetsförmedlingarnas skyldigheter att engagera sig för avföretagen begärt s, k, psykiskt test av arbetssökande och, därest så inte ärfallet, om jag avser att ta något initiativ i syfte att någon sådan medverkanfrån arbetsförmedlingarnas sida i fortsättningen inte kommer att lämnas. Arbetsförmedlingen använder s, k, anlagsundersökningar,som omfattar bl, a, psykologiska test, för att när så behövs klarlägga enarbetssökandes förutsättningar inför utbildningsval eller yrkesval. Syftet äratt ge både den sökande och arbetsförmedlingen ett säkrare underlag och enbättre hjälp i de ofta svåra och för individen väsentliga frågor som rör valetav sysselsättning. Önskemål har ibland framförts avprivata företag att få hjälp vid rekryteringen genom urvalsprov av detta slag.Sådana önskemål har emellertid konsekvent avvisat. Detinnebär att arbetsförmedlingen inte skall medverka i företagens rekryteringgenom att företa psykiskt test av arbetssökande. HerrLORENTZON (vpk): Inrikesministern tar inte avstånd från dessa psykosomatiskatester det här är fråga om utan de skall tydligen fortsätta påarbetsförmedlingarna. Däremot menar han att man inte kommer att ställa sig tillförfogande för privata företag. har det varit på det sättet, hartidningarna avslöjat, att stora företag innan anställning sker förelägger dearbetssökande ett omfattande frågeformulär, som skall ifyllas, I vissa fall kandet gälla hundratals frågor frågor som egentligen inte har att göra medskötseln av det arbete som söks. Frågorna, som således inte alls har med jobbetatt göra, anses av de arbetssökande som meningslösa och i vissa fall heltkränkande. Vad har exempelvis utförandet av ett arbete inom massa-och pappersindustrin att göra med att vederbörande har varit sängvätare när hanvar sexsju är gammal eller att han är rädd för åskan, besväras av handsvetteller har stammat i sin barndom? Ang. medverkan av arbetsförmedlingarna i psykiskt test avarbetssökande Min fråga till inrikesministern var egentligen inspireradav de alarmerande uppgifter som fanns i tidningarna för sedan attäven arbetsförmedlingarna hade lagt sig till med denna form av testning. Vi vetalla att arbetsförmedlingarnas uppgift har varit att skaffa arbetskraft tillföretagen och även den bästa arbetskraften. Men att arbetsförmedlingarnaställer sig till företagens förfogande för utförande av psykiska tester anserde arbetssökande går väl långt. En byråchef i GunnarOlderin säger till en tidning att man genom dessa tester söker få fram vad dearbetssökande är intresserade av för att kunna bjuda dem bästa möjligautbildning. Vad är det då för frågor som föreläggs de arbetssökande påarbetsförmedlingarna? Följande kan nämnas: Hur ofta går ni ut och dansar, gårpå restaurang eller kafé? Hur ofta ordnar ni bjudningar? Gör ni det varje dageller , , eller gör ni detaldrig? Här tvingas den arbetssökande att utlämna sitt privatliv.Och vad kan för övrigt dylika frågor ha med en eventuell utbildning att göra?Det är väl ändå inte på det sättet att skall upprättadansskolor eller lära de arbetslösa som kommer till förmedlingen hur ettfestligt bord skall dukas. Det är naturligtvis inte alls på det sättet.Frågorna har samma innebörd i det här fallet som när storföretagen testar dearbetssökande. Skulle exempelvis någon tala om att han går ut och dansar någonkväll då och då kan det tänkas att vederbörande uppfattas som inte riktigtpålitlig, att han dagen efter inte kan sköta det löpande bandet, deMTM-värderade arbetsmomenten. Och nog har arbetsförmedlingens folk annat attgöra än att syssla med sådana saker. Jag tackar inrikesministern för svaret. bör försöka formulera frågornaså att han verkligen får svar på det han önskar. Jag har svarat på den frågaherr Lorentzon har ställt. Det test som förekommer inom arbetsmarknadsverketsram har inte någon som helst likhet med det som här talar omutan det utgör en del av de allmänt accepterade försöken att ge vägledning åtmänniskor när det gäller att träffa ett avgörande om vilken typ av yrke som skallväljas. Det är något helt annat, såvitt jag förstår, och har inte något attskaffa med den metod som, om jag fattat det rätt, en tidigare tjänsteläkare vidett företag använt. Företagets verkställande direktör har meddelat mig attföretagsledningen inte har känt till dessa förhållanden. En företagsledning kannaturligtvis inte alltid hålla sig underrättad om hur en tjänsteläkare förfareller i detalj föreskriva hur han skall förfara. HerrLORENTZON (vpk): Det senaste inlägget från inrikesministern får man vältolka så att arbetsförmedlingen inte använder samma metoder som storföretagarnahär i landet, när arbetssökande testas psykiskt. har tidningarna haft fel när de beskrivit hur testerna går till på Nr 24 arbetsförmedlingarna. Jag skall inte säga mer just nu utan återkommer vid ettannat tillfälle. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ang. utfrågning av arbetssökande Herr inrikesministern ordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 9februari intagna fråga, nr 78, och anförde: har frågat mig om jag anser detlämpligt att människor som söker arbete utsätts för närgångna frågor om sittprivatliv. Mitt svar är att jag inte kan finna några skäl för att såsker. HerrROMANUS (fp): Var ni som barn ännu vid sex sju årsängvätare? Känner ni er lätt ensam och utestängd på tillställningar? Har nisvårt att få nya vänner? Sådana frågor har ställts av ett stortföretag i samband med anställningen. Den som söker arbete är alltid i ett visst underläge iförhållande till arbetsgivaren, och detta gäller i synnerhet nu när det råderen omfattande arbetslöshet. Därför kan man anta att många svarar på sådanafrågor, även om de känner olust inför dem. Också när man vänder sig till arbetsförmedlingen för attsöka arbete och inte vet riktigt vad man vill bli, kan man bh utsatt för frågorsom rör privatlivet t, ex,, som nämnde , hur ofta man gårut och dansar, hur ofta man går på restaurang, vilka föreningar man tillhör. Dessa frågor ställs nog oftast i bästa välmening för att,som man säger, underlätta en riktig placering av vederbörande. Och i principanses det att man förvarar svaren under sekretess. Men det är klart attfrågorna kan upplevas som en kränkning av den som måste besvara dem, I dagensdatasamhälle vågar man inte heller alltid lita på sekretessen, och på den,punkten har man goda skäl att vara misstänksam. Dessutom och det är det väsentliga är dessa frågor avväldigt ringa intresse när det gäller att avgöra en placering. De har mycketlitet med arbetet att göra, och det är ganska lätt att räkna ut hur man skallsvara för att göra ett förmånligt intryck på arbetsgivaren. Bättre informationom dem som söker arbete skulle arbetsgivaren kunna få utan att ställa sådanafrågor. Det är också klarlagt att frågeblanketterna inte alltid har hanteratsenbart av läkare. Det företag som mest har uppmärksammats i detta sammanhangoch som nämnts som ett exempel, Mo och , har förklarat att man intelängre använder det här frågeformuläret och att man inte har något emot att detmaterial som insamlats förstörs. Det är utmärkt att företaget har deninställningen. Om åtgärder mot psykiskt test av arbetssökande Men det finns på flera håll liknande formulär som används.Ett par företag i har uppmärksammats i Östgöten, Defrågar om familjemedlemmarna, när de dog, vad de dog av osv, en rad frågorsom inte har direkt med arbetet att göra, Alla företag bör upphöra med attställa sådana frågor som innebär ett rotande i folks privatUv, Jag ber att få tacka för inrikesministerns klaraställningstagande i svaret, att frågor av denna typ är olämpUga, Jag vill baraställa den följdfrågan till inrikesministern, om han vill medverka till att detkartläggs i vilken utsträckning frågor av den här typen förekommer, och att detklargörs för arbetsförmedhngarna och företagen att det är olämpligt atttillämpa denna metod vid anställning. Såvitt jag kan finna har väl inte någonmänniska försvarat undersökningar av den typ som och pekat på. Det är självklart att ingen kan tycka att detta är en lämpligmetod. Jag är överens med om att man skall varaväldigt aktsam. Jag utgår ifrån att man i varje fall när arbetsmarknadsverketär med - agerar efter de principer som man har angivit för mig, när jag harfrågat om detta är avgörande i det här sammanhanget. Men jag vet inte om jag ioch för sig kan lova att gå ut och göra någon speciell undersökning hosföretagen; det kan ju vara förenat med rätt stora svårigheter att få enheltäckande utredning i den här frågan. Det är ju för väl att man inte försvarar dehär frågeformulären när de nu uppmärksammas men de har ändå använts, så någonmåste i alla fall ha tyckt att de har fyllt en funktion. Det finns anledningatt anta att de används på ytterligare företag, där de ännu inte haruppmärksammats. Därför är det viktigt att de får klart för sig att de ärolämpliga. Jag har inte några speciella krav på i vilken form det skallklargöras. Man kan misstänka att inte alla läser riksdagsprotokollet, såarbetsmarknadsverket bör engagera sig på något sätt. Jag ber att än en gång få tacka för ett mycket klartställningstagande av inrikesministern. Överläggningen var härmed slutad. §7 Om åtgärder mot psykiskt test av arbetssökande Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr Lorentzons (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 71, och anförde: har frågat mig omarbetsmiljöutredningen har befattat sig med frågan om användningen av ochformerna för s. k. psykiskt test vid företagen och om förslag kan motses isyfte att stävja dessa gentemot de arbetssökande och anställda kränkande företeelser. Det finns anledning att i hög grad ha uppmärksamhetenriktad mot det slag av undersökningar som frågan gäller. Jag förutsätter attberörda personalorganisationer bevakar att olämphga metoder på detta områdeinte används. I den mån sådana undersökningar berör arbetsmiljöutredningensuppgifter, t, ex beträffande företagshälsovården, utgår jag från att dessaproblem också kommer att uppmärksammas av utredningen. (vpk): Jag vill tacka socialministern för svaret på min enklafråga. Det framgår, om jag tolkar svaret rätt, att den utredning som ärtillsatt skall titta på saken litet närmare, eftersom nu avslöjandena harkommit. Min fråga har inspirerats som jag har sagt avde avslöjanden som gjorts i pressen . Men fackföreningsfolkuttalar sig om den här frågan . Medlemmar har kommit tillfackföreningsstyrelsen och klagat över dessa psykosomatiska tester, som harpågått . tillsattes ju 1970 och måste hahaft god tid på sig att klara ut att detta faktiskt är någonting som förekommeri vårt land. Vid Mo och säger företagsledningen närfackföreningen anhåller att dessa formulär skall brännas, att man inte har enaning om att dylika formulär förekommer, men på LM i ärföretagsledningen helt på det klara med att de finns. Intressant i detta sammanhang är att företagsläkaren vidMo och säger att de formulär som används har tillkommit på initiativ avläkare och att företaget inte har med dessa formulär att skaffa och aldrigtagit del av dem. Samma läkare säger att det aldrig har ställts krav på att deformulär som finns förvarade skall makuleras. Men, fortsätter han, om ettsådant krav ställs måste det göras en framställning till , somavgör ett sådant ärende. Jag vill rikta den frågan till socialministern: det påsocialstyrelsens initiativ som dessa för arbetare så förnedrande och personligtkränkande psykosomatiska test har lanserats? Om åtgärder mot psykiskt test av arbetssökande Jag tror att skall läsa omsvaret jag har gett ett klart svar på den fråga han ställde. Utformningen av de här formulären är självfallet inte ensak för . Inrikesministern har här tidigare svarat påhuvudfrågan. har ställt frågan om arbetsmiljöutredningen kommeratt befatta sig med dessa spörsmål, och det är på den frågan jag framför allthar gett svar. Jag vill rekommendera att läsaarbetsmiljöutredningens betänkande. Där betonar man att planeringen avföretagshälsovården på lokal nivå i fortsättningen i princip skall ske inomskyddskommittéerna, 1 skyddskommittéerna skall inriktningen av verksamhetenläggas upp och där skall också handläggas andra frågor om företagshälsovård, såatt de anställda ges ett direkt inflytande såväl när företagshälsovården byggsupp som när den utövas. Det är mycket viktigt att uppmärksamma, herr Om åtgärder mot psykiskt test av arbetssökande Lorentzon,att det är i skyddskommittéerna som företagshälsovården skall formas ochinriktas. Det är genom reformer av den här typen som möjligheter kan skapas förde anställda att få tidig information om t, ex. tillämpadeundersökningsförfaranden och effektiva medel att påverka utformningen av dessa. (vpk): Jag har visserligen inte läst det betänkandet jag har läst direktiven, där sägs inget om psykosomatiska tester. Men som exempel på vad som har framförts under de senaste av från LO-folk, som har sett verkningarna av den överenskommelse LO och SAF träffade 1967 när det gällde denna sida av företagshälsovården, citerar jag vad , en i , skrev så sent som i Östgöten: "Tyvärr har de fackliga organisationerna accepterat eller tvingats acceptera en undermålig före tagshälsovård, -- Ingen kan försvara att avtalsuppgörelse