prot · FW09111 · 1973-12-31 00:00:00 — Genom denna sammansättning av det valprövande organet, somnu föreslås, menar departementschefen att han gör det möjligt att tUlföraorganet inte bara juridisk expertis utan även valteknisk sakkunskap samtpersoner som besitter praktisk erfarenhet av valarbetet och som representerarett allmänt medborgaromdöme. Ett ytterligare skäl som anföres för denna ändring ärkravet på skyndsamhet vid behandlingen av valbesvär. Utan att ge mig in pånågot värdeomdöme om denna valprövningsnämnd och utan att göra avkall påönskemålet att sammansättning så fort som möjligt skall blidefinitiv, vUl jag främst understryka att det här gäller en fråga av merprincipiell natur. Enligt min mening ligger det en styrka i att prövningen avvalbesvär är att betrakta som en rent rättslig angelägenhet utan inslag avpolitiska överväganden. Medborgarna har ett befogat anspråk på garantier att derasi val uttalade vilja också kommer till uttryck i sammansättning ienlighet med den valordning vi har. Sådana garantier tror jag också säkrasterhåUes genom en efter enbart rättsliga linjer företagen prövning av frågor somkan komma upp besvärsvägen rörande valbestämmelsernas tillämpning. Vidare menar jag, vilket jag också angett i motionen idetta ärende, att erfarenheten visar att det i hög grad är tekniska spörsmålsom kommer upp, där det gäller att avgöra lagens innebörd i förhållande tUl dekomplikationer som kan ha inträffat. På det hela taget torde de valtekniskaspörsmål som kommer upp i valbesvär mera hänföra sig tUl en rättslig bedömning självfallet under beaktande av vanligt sunt förnuft - än för enlekmannabedömning. 1 och med att riksproportionalitet införts vid riksdagsvalfår ett bifall tUl valbesvär lätt nog politiska konsekvenser. Fördelningen avutjämningsmandaten kan ändras vid smärre röstförskjutningar. Är marginalernamellan de sista utjämningsmandaten små, kan ett omval i en valkrets efterbesvär medföra en ändrad mandatfördelning. Det mäste därför vara ett väsentligträttssäkerhetskrav att valbesvär prövas av en opartisk instans och inte av de ivalet direkt berörda partierna. De praktiska svårigheter som visat sig i en långsamhandläggning i regeringsrätten bör kunna lösas. Den tid som åtgår för prövningav dylika besvär behöver inte bli längre i regeringsrätten än i en valprövningsnämnd.Snarare bör det bli möjligt att fortare avgöra frågan i en domstol som ärsamlad än i ett specialorgan som skaU tiUkallas särskilt. Som jag tidigare anfört anser jag det därför betänkligtatt flytta den nuvarande besvärsprövningen från en opartisk domstolsinstans tiUett Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. A;' regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Väljarna måste ha anspråk på att eventuella fel vid valförfarandetprövas av utanförstående opartiska organ och icke av dem som själva är direktberörda av utgången av besvärsprövningen. Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifall tUlreservationen 13 i betänkande nr 26 och vidare tillövriga reservationer där mitt namn förekommer. FruTHUNVALL(s); I slutskedet av denna vårsession harriksdagen haft att ta StäUning tUl flera stora och viktiga frågor, som harföranlett långa debatter. Att förslaget tUl en ny grundlag är ett avvårriksdagens största ärenden är väl ställt utom allt tvivel. Eftersom en nygrundlag skall antas av med ett val emellan har det varitnödvändigt att slutföra arbetet och genom att ta till vara tid som varit möjlig har utskottet hunnit med att ingående behandla dennaviktiga proposition. Jag har suttit och lyssnat till de herrartalare som,deltagit i debatten och kan inte neka mig nöjet att säga något ianledning av densamma. års män har ofta omnämnts idebatten, och det med all rätt. De har nästan återuppstått inför våraögon. Herrarna har talat om de 15 män som underskrev förslaget 1809. I en reservation till detta betänkande, som jag i övrigtinte skall kommentera, sägs det att samhällsutvecklingen i vårt land harmedfört att kvinnor blivit jämställda med män då det gäller offentliga värv. Ja, har utvecklingen gått sä snabbt i den riktningen?Beträffande grundlagsreformen har det framsteget gjorts i jämförelse med 1809,att jag som enda kvinna har deltagit i behandlingen och undertecknat 1973 årsgrandlagsreform. Att det råkar vara just jag är av underordnad betydelse. Iutredningar som har föregått denna reform har det inte funnits någon kvinna.Det har funnits ytterligare någon kvinnlig ledamot avkonstitutionsutskottet, men det har varit ett mycket litet fåtal, och jag måsteställa mig frågan hur långt vi skall ha hunnit på vägen mot jämlikhet i dettaavseende nästa gång det är dags att göra en genomgripande grundlagsreform.Herrarna i kammaren kanske anser att detta är en detalj, men för mig är det iså fall en viktig detalj. Beträffande behandlingen av dagens ärende skall jag viddenna tidpunkt begränsa mitt anförande till ett par punkter. Jag hoppas påledamöternas förståelse för det. Men låt mig först säga något om utskottsbetänkandet i desshelhet. Det har i debatten sagts av flera talare att utskottet ansträngt sigatt nå så stor enighet som möjligt i grundlagsförslaget, och det vill jaginstämma i. Vid ett närmare studium finner man att viljan härtill medfört attsåväl utskottets betänkande som propositionen och olika utredningar somföregått detta bygger på kompromisser och överenskommelser partierna emellan.Det är därför ganska naturligt att inte alla kan vara helt nöjda på allapunkter. För egen del beklagar jag att grundlagberedningen ej gav någotalternativt förslag tUl ett monarkiskt styrelseskick och att överenskommelserpå olika nivåer resulterat i propositionens förslag att Sverigeäven fortsättningsvis skall vara monarki. Jag har därför i utskottet ej funnitdet möjligt att frångå propositionens förslag, dels med tanke på dessaöverenskommelser, dels dä något utrett alternativ ej föreligger. Om utskottets förslag till grundlag slutligen antages ijanuari 1974 innebär det att statschefens nuvarande arbetsuppgifter - vilkainte är alltför betungande - överförs till och dess talman samt tUlregeringen, vilket är ett stort steg på rätt väg. Jag yrkar alltså avslag påreservationen 16. En av våra kvällstidningar publicerade enintervju samt bilder av kronprinsen i sin båt, och man fick veta att han lärtsig styra "skutan ". Längre ned i artikeln omtalades attkronprinsen håller ratten nonchalant med högra handen och en nytänd cigarrett iden vänstra. Jag kan inte förneka att jag kände en viss trygghet vid tanken påatt de som nar detta förslag genomförts skall bära huvudansvaret för hur"skutan " skall styras och som i realiteten tar in den rättakursen inte får göra det nonchalant och med bara ena handen - och vid tanken päatt statschefen endast får symbolisk funktion. Så till en av de frågor jag tänkte beröra och som äventagits upp tidigare i debatten av i . På grund av att jag varantecknad så pass sent på listan har jag inte kunnat bemöta honom.Herr har tagit upp frågan om öppnande i moderaternasreservation 29. Det har förekommit motioner om ändringar på denpunkten men det har stött på svårigheter bl. a. från hovet när det gällt attgenomföra reformer för att tillmötesgå önskemål från riksdagsledamöterna. i sade någonting om att man kunde haöverrocken över armen när man går in i rikssalen. Jag tror knappast attceremonin skulle vinna på det, och det kan väl inte heller se trevligare ut föralla de TV-tittare som talade om. I andra pariament är det brukligt att eventuellaöppningshögtidligheter hålls i pariamentsbyggnaden, och jag är därför glad överatt så kommer att ske även beträffande den svenska i fortsättningen. I I kap. 6 § och dess tilläggsbestämmelse i förslaget tillriksdagsordning stadgas om öppnande. Förslag beträffande inramningenoch praktiska förändringar i samband med öppningstillfället bör enligtutskottet ej föranleda någon åtgärd. Jag vill därför yrka avslag påreservationen och anser mig därmed även ha besvarat det särskUda yttrandet pädenna punkt. Successionsordningen har debatterats tidigareoch även . Utskottsmajoritetens, däribland min egen, inställning tordevara helt klar, och jag skall därför inte nu beröra den frågan. Jag kan instämma i iEskilstuna uttalande förut , att det föreliggande betänkandet kanaccepteras. Jag förväntar inte att denna nya grundlag skall komma att gällalika länge som den nuvarande har gjort. På flera punkter kommer opinionen medall säkerhet att kräva förändringar, som jag hoppas skall vinna gehör iriksdagen i sinom tid; jag har berört några av dem här. Men som jag förut sagtaccepterar jag det förslag som i dagförelägger och jag yrkar alltså bifall till detsamma. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. 12 protokoll 1973. Nrlll (): den " talman! Detta bör vara en debatt och inte enserie fristående c :_:1973 anföranden. Därför skall jag börjamed att anknyta tiU den diskussion -------------------- somför fördes mellan och . Nyregeringsform Gadd avslutade den med den fyndiga repliken, att inom det socialdemo- ocn ny riKaags- kratiska partiet har man flera somagerar i debatten, och därför behövde or ingt . . j .g svara på en viss fråga utanöverlät det tUl andra. som påandra håll, sade , en enda enskild jojo som hoppar upp och ner italarstolen. Detta måste rimligtvis ha syftat på och herrAhlmark med hänsyn tUl debattsituationen. har 8 talare av de 35 som är anmälda i dag.Det förvånar mig htet att anser att det är för få. Jag skuUe varamindre förvånad om någon hade motsatt synpunkt. Men det är ju naturhgt medtanke på liberalismens intresse för författningsfrägorna. var situationenden att började sitt anförande med att apostrofera . Mankan visserligen förstå att han ogiUar att tog replik, men det ärändå en ganska naturlig sak. Och till skillnad från svarade ju herrAhlmark på de frågor som ställdes. Vad frågan gällde var hur ville förklara det somhan htet nedlåtande sade i en artikel i , nämhgen att maninte kan skydda de mänskliga fri- och rättigheterna genom "formellaknep". Det var hans sätt att tala om ett bättre grundlagsskydd för demänskliga fri- och rättigheterna. ansåg att den frågan borde besvarasav någon annan av hans partivänner, som diskuterade just mänskliga fri- ochrättigheter. Men ännu har inte någon annan från parti talat om vadhan menade med den här artikeln, och ingen lär göra det i den fortsatta debattenheller. Därför vore det mest naturligt om själv redde ut saken. artikel går ut pä att det är synnerligenolämpligt att förstärka grundlagsskyddet för de mänskliga fri- ochrättigheterna, därför att då blandar man in domstolarna, och det är enligt herrGadds uppfattning mycket olyckligt. Men socialdemokraterna i konstitutionsutskottethar gått med pä att man skall göra en utredning av dessa frågor med syfte attskapa ett förstärkt grundlagsskydd för de här fri- och rättigheterna. Anserherr Gadd att det som man här har gått med på bara är formella knep, eller harhan möjligen nu ändrat uppfattning? Jag hade ursprungligen begärt ordet för att tala om ettpar andra specialproblem, dels reglerna för tidsbegränsning av debatterna, delsfrågan om voteringsordningen i kammaren. Vi anser väl alla att en begränsning av kammardebatternaär önskvärd. Jag skulle också tro att det råder allmän enighet om att den iförsta hand bör ske på friviUig väg. Det säger också utskottet. De regler somföresläs ansluter ganska väl tUl vad sade när partigrupperna ficktUlfälle att yttra sig tiU utredningen om vissa förslag. Men på ett par punkterhar våra representanter i reserverat sig. Det gällerför det första frågan om det skall finnas möjlighet till någon överläggning i samband med att man beslutar om införande av tidsbe gränsning. Utskottet föreslår att någon sådan möjlighet inte skall finnas. 178 är ju inte reservanternas avsiktatt det skaU kunna föras någon lång debatt ifrågan om tidsbegränsrung det motverkar ju syftet att förkortaöverläggningarna. Men frågan om tidsbegränsning skall införas eller inte kanvara ett viktigt politiskt avgörande, och därför bör det finnas möjligheter attredovisa skäl för och emot tidsbegränsning i den aktuella frågan. Om man gördetta med inlägg som är maximerade , så behöver det inte blinågon lång debatt. 1 likhet med yrkar jag därför bifall tillreservationen 31. Den andra punkten beträffande debattreglerna är om manskall ha bestämmelsen att de talare, som inte har förhandsanmält sig, i regelskall tvingas begränsa sig till sex minuters anförande. Avsikten med detta ärju mycket lovvärd, nämligen att stimulera till förhandsanmälning för att få enbättre planering av debatterna. Det kan emellertid leda tUl rakt motsatteffekt, nämligen att många talare anmäler sig för säkerhets skull och sedaninte fullföljer detta. Då får man sämre möjlighet att planera debatterna. Detkan också leda till att de, som annars inte skulle ha yttrat sig, anmäler sigoch sedan finner att, när de ändå har anmält sig, skall de väl säga något, ochså får man en onödigt lång debatt. Det är heller inte en lämplig effekt. Dessutom kan det vara så att någon blir oväntat angripen iett utförligt anförande och behöver för att bemöta dettaangrepp. Då finns det möjlighet för talmannen att ge utsträckt tid, men det börändå, som framhålls i reservationen och i den motion som ligger bakom, i såliten utsträckning som möjligt överlåtas åt talmannen att avgöra fördelningenav tid mellan enskUda talare. Det bör vara automatiskt verkande regler. Därförber jag att få yrka bifall tUl reservationen 32. Voteringsordningen är ju ett länge diskuterat problem. Iutredningen har man analyserat framför aUt två huvudalternativ - den nuvarandeehminationsmetoden med kontrapropositionsvotering och seriemetoden.Eliminationsmetoden har den nackdelen, som vi i betraktar somavgörande, att den kan leda till att ett förslag, för vilket det finnsmajoritet i förhållande tUl alla andra förslag, kan röstas bort i enförberedande omröstning genom vad som brukar kallas för"taktikröst-ning", dvs. att man röstar på ett förslag som manegentligen tycker är sämre därför att man vill votera bort ett farligaremotförslag i en förberedande omröstning. Typexemplet är att, som har skett vidvissa tUlfällen, socialdemokraterna i en förberedande omröstning röstar framett högerförslag mot ett mittenförslag. Det skedde mera tidigare. avstår mani regel, när inte ens eget förslag står under omröstning. Men den som följeromröstningarna noga, kan finna att det fortfarande sker sådan taktikröstning.Senast i fredags såg jag att statsministern ägnade sig åt vad som med allsannolikhet var taktikröstning. Eliminationsmetoden bygger på att man röstar uppriktigt,alltså inte att man avstår utan att man röstar på det förslag som man föredrar,av de två förslag som står under omröstning i en förberedande votering. Denförutsättningen är sällan uppfylld här i . Det vanliga är att manavstår, och i vissa fall kan man t. o. m. rösta på det förslag som man tyckersämst om för att få fram det tiU slutvotering mot sitt eget förslag. Det kan ivissa situationer här i leda till att ett förslag, som i självaverket bäst motsvarar ledamöternas uppfattning, röstas bort i en A' regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. En sådan metod anser vi vara mindre lämplig. Fördelen med seriemetoden är att vid varje omröstninggäller, att om ett förslag bifalles, sä blir det beslut. Då kan maninte ägna sig åt taktikröstning, för om man röstar på ett förslag som manogillar och det blir antaget, har man ju därmed spelat bort sitt eget förslag det faller automatiskt. Nackdelen med seriemetoden är - som påpekadetidigare att den ordning i vUken förslagen ställs under proposition kan habetydelse, och det ger talmannen ett visst inflytande. bör vi emellertid komma ihåg att i de sammanhang därman använder seriemetoden, utbildas det relativt snabbt en fast tradition för ivilken ordning förslagen skall ställas under proposition. Man brukar ha någonmetod för att fastställa ett huvudförslag, och sedan börjar man med det förslagsom ligger längst bort frän huvudförslaget. Så går det till i de parlament t.ex. i de flesta europeiska parlament, inklusive parlamenten i och där man använder seriemetoden, liksom i . Jag hade tillfälle attunder den senaste helgen pä ett landsmöte med det danska partiet Det radikalevenstre konstatera, att seriemetoden fungerar utomordentligt väl just på dethär sättet. Jag yrkar alltså bifall till den reservation som handlarom voteringsmetoden. Jag skall så be att något få anknyta till den diskussionsom fördes här tidigare om valsättet. i gjorde en längutläggning om att han ansåg sig försvara uppfattning om valsättetmot . Med tanke på vad sade, är det mycketförklarligt att han valde metoden att ta upp en helt ny tankegång i sin sistareplik. Men han glömde bort det ganska väsentliga i sammanhanget, att vad somskedde i början på det här seklet måste ses mot bakgrund av den politiskasituation som dä rådde. Ett väsenthgt skäl för att vara anhängare avmajoritetsvalsystemet var ju, att man dä hade en stabil konservativ majoritet iförsta kammaren som byggde på det odemokratiska valsättet tiU första kammarenoch att man önskade en förstorad vänstermajoritet i andra kammaren för att vägaupp förstakam-marmajoriteten vid gemensamma omröstningar. Dessutom tUlkommeratt Staaff ocksä var anhängare av andrakammarparlamentarismen av samma skäl. Något sådant motiv för majoritetsval kan ju inte gärnaherr i åberopa . motiv är i stäUet atthan genom valsättet vill framtvinga en sammanslagning av vissa partier tUlyttermera visso partier som själv inte tUlhör. Han borde istället, tycker jag, ägna litet tid åt att ta upp och diskutera de svaghetermed majoritetsval som har framhållits i debatten och som jag härhelt kort skall påminna om. För det första: Majoritetsval i ett flerpartisystem lederi regel tiU en våldsam överrepresentation för det största partiet. För det andra; Om det är en jämn situation mellan tväpartier kan det vara en ren slump vilket av partierna som får majoritet iparlamentet. Vi har historiska exempel t. ex. från när labourfick fler röster men tories fick fler mandat i underhuset och bildade För det tredje leder ett majoritetsvalsystem till attvissa valkretsar får en mycket säker majoritet för ett parti, och det politiskaintresset i de valkretsarna blir då lågt. Det gäUer för mänga valkretsar iEngland, och det skulle också gälla i , där man t. ex. i med fäundantag skulle få säker majoritet för socialdemokraterna. I södra man, om den partisamrnanslagning genomfördes som iEskilstuna eftersträvar, på motsvarande sätt fä huvudsakligen ickesocialistiskarepresentanter. Ingetdera är tilltalande. För det fjärde: Majoritetsval leder ocksä tUl attvalkretsarnas utformning får betydelse för valresultatet, tUl skUlnad från detsystem med utjämning som vi har i . Historien visar att dettaleder till mycket olustiga strider om valkretsarnas utformning, där de som förtillfället har majoriteten kan utnyttja den situationen tiU att säkerställafortsatt majoritet för sig själva. Även om vissa undersökningar i tyderpå att möjligheterna tUl detta inte är så särskilt stora, sä är det ändåtUlräckligt att möjligheterna finns, när man har ett så pass labiltjämviktsläge som vi har i svensk politik. Detta är fyra allvarliga nackdelar med det valsystem somherr i förespråkar. Då är det väl ändå inte för mycketbegärt, om fortsätter att föra den debatten vUket hannaturligtvis har all rätt att göra - att han tar upp dessa allvarliga nackdelaroch inte bara uppehåller sig vid sitt eget mål, nämligen att tvinga partier,som han inte själv sympatiserar med, att slå ihop sina påsar. Slutligen några ord om den diskussion rörande analysen avvalresultat som förts. har i sitt särskilda yttrande visat att avde nio senaste valen skulle sex ha lett tUl majoritetsregeringar avsocialistisk eller icke-socialistisk typ, om vi hade haft det nuvarandevalsystemet. Dä säger att har plockat ut några val,och vid vissa av dem hade vi en socialdemokratisk-centerpartistiskkoalitionsregering. har inte plockat ut några valresultat, utanhan har tagit de nio senaste valen. Men för bedömningen av den fråga som herrSvensson varit inne på har det ju ingen som helst betydelse om det i självaverket blev en koalitionsregering mellan socialdemokrater och centerpartisterunder något av dessa val, eller om det tidigare var en samhngsregering. Frågangäller ju om det valsystem vi har skulle leda till permanent minoritetsregering,eller om det skulle kunna ge underlag för majoritetsregeringar. Den frågan ärju helt oberoende av vilken regering det i själva verket blev med det valsättsom man då hade vid dessa val. Därför är argument i det falletinte aUs relevant, och då bör han inte heller använda det. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. HerrSVENSSON i EskUstuna (s) kort genmäle; Jag har ingen anledning att nu ta upp endiskussion om majoritetsval. I utskottets betänkande finns det inte någotförslag om en övergång tiU sådana val. Min replikväxling med varföranledd av det förhållandet att påstod att jag uppträttförsåtligt, när jag förordade en reformering av det proportionella 13 protokoll 1973. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. valsättet.Vad jag viUe klara ut var att jag stod på sida, därför att jag ärför ett valsystem som ger ett klart utslag och som gör det möjligt för enfolkopinion att fä sina krav snabbt förverkligade. Det var den tanken som lågbakom förord för ett majoritetsval, alltså att människorna snabbtskulle kunna få sina förhållanden förbättrade. Han hade inget sinne för denproportionella mUlimeterrättvisa som vill ge utdelningen rättvist till olikapartier men som sedan, när valet väl är över, får tUl följd en splittring inompariamentet som gör att man inte kan förverkliga folkets intentioner. Det varalltså den "tuvhopparparlamen-tarism" som vi hade här i landet under1920-talet och som var så olycklig när det gällde att nå ett gott resultat inomramen för folkstyret. Den var ingen anhängare av. Det är sentidaliberaler som varit anhängare av en sådan millimeterrättvisa. Slutligen vill jag säga att tydligenhar alldeles rätt, när han säger att dä man kräver förändringar i ettproportionellt valsätt tycks det bli så att man ständigt får den anklagelsenriktad mot sig att man viU begå övergrepp. Det är inte på det sättet. Vi strävar efter att få eneffektivt arbetande parlamentarisk demokrati. Det är för ett sådant valsätt, ensådan delreform, vi har motionerat. Jag hoppas att argument för en sådandelreform skall komma fram i den utredning som skall tillsättas omvalkretsindelningen och personmomentet. HerrROMANUS (fp) kort genmäle; Jag har litet svårt att följa iEskilstuna. säger han att han inte vill gå in i någon diskussion ommajoritetsval, eftersom det inte finns något förslag om majoritetsval. Men detvar väl just majoritetsval som pläderade för i sitt anförande omKarl Staaff tidigare. Jag tycker det är litet betänkligt att bara föra endiskussion runt omkring det, och inte ta upp de avgörande nackdelarna. Är detså att har något annat än majoritetsval i tankarna, tala i såfall om vad det är för valsystem, så får vi diskutera det! Om det t. ex. går utpä att man skaU ge det största partiet överrepresentation -socialdemokraternavar tidigare inne på det och hade många olika förslag till en sådan lösning får försöka förklara för oss varför det skulle leda till enstarkare regering; det största partiet kan teoretiskt sett komma ioppositionsstäUning, och då medför valsättet i stället en förstärkning avoppositionen och alltsä en försvagning av regeringen. VUket valsätt är det talar för? Jag troddedet var majoritetsval; det var vad tidigare talade för. Men ärdet någonting annat, så tala om det för oss! hyllade och sade föraktfuUt atthan själv inte hade någon förståelse för dem som vUl åstadkommamiUimeterrätt-visa mellan partierna, och det hade inte heller. MenKarl Staaff kämpade ju mot effekten av den 40-gradiga skalan. Att han då villeförstärka vänstermajoriteten i andra kammaren är inte så konstigt. Det fannsöver huvud taget ingen rättvisa i det system som Staaff kämpade emot.