prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Ang., de franska kärnvapenproven i § 1 Justerades protokollet för . § 2 Ang. de franska kärnvapenproven i Herr utrikesministern erhöUordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 7februari intagna fråga, nr 69, och anförde: har frågat om från svensk sidanågra initiativ tagits för att förmå den franska regeringen att instäUa denplanerade sjunde serien av kärnvapenprov i . har i FN och i nedrustningskommittén i Genevekonsekvent och vid många tillfällen varit pådrivande för att få tiU stånd ettovUlkorligt förbud mot alla kärnvapenprov, även underjordsprov, och att, iavvaktan härpå, få och att ansluta sig tiU 1963 årsMoskvafördrag som förbjuder kärnvapenprov i atmosfären, i yttre rymden ochunder vatten. Senast vid var en avinitiativtagarna till en resolution - antagen med stor majoritet som blandannat uppmanar de stater som alltjämt står utanför Moskvafördraget att snarastansluta sig tiU detta och att innan så skett avstå från sådana prov somfördraget gäller. har vidare röstat för en resolution tillkommen påinitiativ av StUlahavsstater vid miljökonferensen i , somfördömde kärnvapenprov, särskilt sådana som utföres i atmosfären, och somuppmanade stater med planer på att utföra kärnvapenprov att avstå härifrån. resolution, likaledes framlagd av StUlahavsstater, vid FN:s generalförsamhnghösten 1972, uttrycktes allvarlig oro över att kärnvapenprov i atmosfärenfortsatt i vissa delar av världen, däribland StUlahavsområdet, och betonades pånytt angelägenheten av att hejda alla atmosfäriska kärnvapenprov i StUlahavsområdeteUer varhelst annars i världen. Även denna resolution fick röst. Den svenska synen på kärnvapenprov i atmosfären måstedärför antagas vara väl känd för den franska regeringen. (vpk): Jag är tacksam för den korta och utmärkta redogörelse somutrikesminister har lämnat som svar på min fråga. Jag är den förste atterkänna, och jag har åtskilliga gånger sagt det här i kammaren, att den svenskaregeringen under en följd av år har drivit en berömvärt aktiv politik för eninternationell begränsning av rustningarna. TUl denna hör ansträngningarna attsätta stopp för alla kärnvapenprov, även de underjordiska. Men två av de femkärnvapenmakterna, Ang.försäljning av mellanöl till ungdomunder 18 är, m. m. och ,har - och det påpekade utrikesministern - inte biträtt partiellaprovstoppsavtal utan fortsätter med kärnvapenprov i atmosfären. De fortsätteratt sprida radioaktiva substanser till alla delar av världen. De franska serierna kan inte hemlighållas. De är kändalångt i förväg, och det borde vara möjligt att hindra dem om tUlräckligt mångaregeringar använde sitt inflytande i detta syfte. Före sjätte provserie förekom kraftigaprotester på många håU i världen. och premiärministrarvädjade tUl den franska regeringen. Upprörda inlägg gjordes vid FN-konferensenom den mänskliga mUjön, den som hölls här i . I , därverkningarna och minnet av atombomberna över och ännu ärskräckfyllt aktuella, har den folkliga opinionsrörelsen mot Stillahavsprovenvarit särskilt stark. har valen i och Nya Zeelandresulterat i att arbetarpartierna kommit i regeringsställning. Den nyeaustraliske premiärministern, , lovade före valet att han, om hanfick majoritet, skulle bryta de diplomatiska förbindelserna med förden händelse kärnvapenproven fortsatte. Den nya regeringen i hargett uttryck åt samma avsikt. sprids det radioaktiva utfallet också tUloss, men i större kvantiteter snöar det närmast testplatsen och är ett hot mot öbefolkningen i omgivningen. Svenska sjöfolksförbundets ordförande skrev en belysande artikel i nr 1972, Rubriken täcker på ett utmärkt sätt hans engagerade protester. Den löd: "Kärnproven i - hot mot sjöfolket och hela mänskligheten." Från många synpunkter finns det alltså anledning för den att på nytt söka bidra tiU att den sjunde franska provserien i blir inställd. ' Överläggningen var härmed slutad; § 3 Ang. försäljning av mellanöl till ungdom ,m. Herr finansministern erhöllordet för att i ett sammanhang besvara dels i Heden (c), delsherr i (fp) och dels () i kammarens protokollför intagna frågor, nr 98, 100 och 101, och anförde: i Heden har frågat mig om jagmed anledning av timade händelser i samband med konsumtion av mellanöl ärberedd att ompröva lagen om tillverkning och försäljning av detta öl. HerrWiklund i har frågat mig om vilka åtgärder jag ämnar vidta för attmotverka mellanölsmissbruket bland ungdom. Vidare har frågat migpå vilket sätt myndigheterna har kontrollerat att förbudet mot försäljning av mellanöltill ungdom efterlevs. Den djupt tragiska händelsen i för sedan, somherr torde åsyfta, har med all sannolikhet sin bakgrund i flerasamverkande orsaker. Den kan enhgt min mening inte tas som utgångs- punkt förkonkreta beslut i fråga om försäljningsformer för meUanöl eUer förbud motförsäljning av sådant öl. MeUanölsfrägan är föremål för fortsatta ingåendeöverväganden inom alkoholpohtiska utredningen. Resultatet av utredningensarbete förväntas föreligga kommande höst. Först därefter kan frågan behandlasmed anspråk på grundlighet och vederhäftighet. Jag kan vidare nämna att för närvarandegenomför en enkätundersökning riktad tUl de kommunala nykterhetsorganen, polismyndigheternaoch alkoholpoliklinikerna. Undersökningen, som genomförs i samråd medalkoholpohtiska utredningen, syftar bl. a. till att utröna hur man bedömerefterlevnaden av gäUande l8-årsgräns och effekterna av denna bestämmelse,har anhåUit om svar före , Jag utgår frånatt verket offenUiggör resultatet så snart sammanstäUningen av svaren är klar,I avvaktan härpå är jag inte beredd att överväga några ytterligare åtgärder. Ang. försäljning av mellanöl till ungdom , m.m. i Heden (c): Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min enkla fråga. Grundorsaken tUl att jag framställde frågan är givetvisden tragiska händelsen i , men det är inte bara den som har föranlett migatt tänka över meUanölsproblemet, AUtsedan meUanölet introducerades på densvenska alkoholmarknaden har ju den ena sorgliga händelsen efter den andra ägtrum. Mycken fin ungdom har gått en ödesdiger tid tiU mötes, och många av dessaungdomar har fördärvats för hela livet. För hopar sig det ena bevisetefter det andra om meUanölets skadeverkningar på speciellt unga människor,särskUt bland barn i skolåldern. Jag kan nämna som ett exempel att en undersökning i i samarbete med sociala centralnämnden,skolstyrelsen och i gav vid handen att 13-14-åringarkonsumerar mycket mellanöl. Av 800 intervjuade elever i åttonde klass hade överhälften druckit mellanöl i större eller mindre utsträckning. Ett annat exempelsom ger en skrämmande bUd är följande rubriker som man kunde läsa på en endasida i en av dagstidningarna i vårt land : "Mellanöl och kniv inya bråk", "Unga hotade polisen med trasiga flaskor","MeUanölsfuUa pojkar i krock", "Föräldrar i djup sorg efterbarnens knivdåd", AUt detta ger vid handen mellanölets skadeverkningar ochhar skapat en kraftig opinion mot mellanölet från enskUda föräldrar, föräldraföreningar,organisationer av skilda slag, kommunala myndigheter,tjänstemannaorganisationer inom den sociala förvaltningen osv. Ända uppe iskolöverstyrelsen har man kunnat avläsa reaktioner. Jag hade hoppats att finansministern skulle i högre gradän vad som framgår av svaret på min fråga ha reagerat inför denna kraftigaopinionsbildning. Hur är det ställt med den liUa riksdagsmajoritet som togparti för mellanölet ? Vems ärenden går den? Det kan man fråga sig,när man läser det uttalande som gjort genom sin Ang. försäljning av mellanöl till ungdom , m.m. pressombudsman,där det heter att det aktuella fallet inte bör föranleda hysteri. Det ärsjälvklart att det inte bör föranleda hysteri. Det räcker sannerligen att sefakta. Jag är emellertid glad åt att finansministern dock har höjt ett varnandefinger mot nuvarande system han säger att han vill avvakta vadriksskatteverkets utredningar ger vid handen innan han vidtar åtgärder. Jaghoppas att åtgärder vidtages. i (fp): Ännu en av de 161 ledamöter som i fjolröstade för mellanölsförsäljning enbart i systembutikerna tackar för svaret påden enkla fråga som ställts. Det var väl ungefär det försiktiga svar vi kundevänta oss. Jag noterar dock igångsättningen av en utvärdering av verkningarnaav regeln om 18-årsgränsen som ett framsteg. Det är inte massmedia och inte ens somtagit upp debatten om mellanölet utan verkligheten eller erfarenheten själv,som den nu upplevs av många läkare, socialarbetare, jurister, polismän, lärarei skolorna, ungdomsexperter och inte minst föräldrar. Samtliga chefstjänstemänpå har i en skrivelse vädjat tiUregeringen att försvåra eller omöjliggöra för skolungdom att köpa mellanöl iallmänna handeln. motiv är lättheten alltjämt även för ungdom attköpa mellanöl med en rad tråkiga händelser av allvarlig art som konsekvens. Detär alltså inte ett specifikt nykterhetsintresse med dess påstådda ensidighetsom här på nytt hör av sig. Själv har jag förut, då TT tog kontakt med mig, bestämtavböjt vade kommentar tUl den mera speciella händelse massmedia tagit upp. Jaggör det nu också trots dubiösa utredning om detta särskildafall. Jag hade faktiskt för min del hoppats på en märkbartpositiv effekt av 18-årsgränsen. Så blev det dock inte. Det vilar tydligen enför stark psykologisk och kommersiell press på butikspersonalen för att dennaregel skall kunna tiUfredsställande upprätthållas. publiceradeden resultatet av en egen undersökning man gjort i Stockholmföregående dag. En 1 1-åring hade verkhgen nekats, men ett flertal något äldremen klart underåriga hade utan svårigheter köpt mellanöl. Det är alltså inte en viss händelse som ligger bakom minfråga utan just den av åberopade serien av inträffade,allvarliga incidenter bland ungdom med mellanölskonsumtion som ett av detydligare inslagen i den givetvis ofta mycket sammansatta orsaksbakgrunden. Två uppskov har dessutom medverkat. lär enligt vad man har sagt mig från ledamotshåll inte komma medsitt slutbetänkande , även om finansministern nu säger att hanväntar sig att den skall bli färdig till . Vidare har behandhngen av de ijanuari väckta mellanölsmotionerna uppskjutits , I ett par av dessahar jag förklarat mig godta behandlingsgången med ett slutbetänkande /' höstoch med en totalbedömning då av hela den svåra och i några avseenden mycketkomplicerade alkoholpolitiken. alltsåinte så, och därför tillåter jag mig framföra följande två krav på åtgärdergenom finansministerns medverkan, som jag ställer frågan om vi kanpåräkna denna medverkan: Påskynda arbetet med alkoholpolitiska utredningensslutbetänkande, så att det verkligen blir färdigt till ! Påskynda den igångsatta utvärderingen av verkningarna av18-årsgrän-sens införande! Jag vUl tillägga att jag räknar med att det här ärfråga om en verklig kontrollstudie, alltså ett ingående studium av hur dennaregel har verkat. Ang. försäljning av mellanöl till ung dom under , m.m. Jag ber att få tacka statsrådetSträng för svaret på den fråga som har ställt och som hon på grundav sjukdom är förhindrad att själv motta . Jag tycker att statsrådets välgörande därför att där fortfarande hävdas att den här mycket känsliga ochinfekterade frågeställningen skaU behandlas med grundlighet och vederhäftighet.Det finns så mycket som säger att incidenter av den här typen är isolerade ochmåste sättas in i ett större orsakssammanhang och därför inte bör föranledapanikåtgärder. Jag erinrar i detta sammanhang om den statistik som nuföreligger om svenska folkets förändrade ölvanor. Vi vet nu att både starköloch mellanöl minskar till förmån för lättöl. Det är ett vackert tecken. En annan sak som jag också tycker det är skönt att få vetskapom är att det företas kontroller i handeln av hur distribution och försäljninggår till. I detaljhandelskretsar råder stor oro för att man där misstänks föratt inte sköta försäljningen i enlighet med de föreskrifter som har lämnats.Jag tror att vi , via den undersökningen, kommer att få klarhet iatt det inte föreligger några brister i det ansvar som den svenskadetaljhandeln känner i den här frågan. Jag lade märke tUl att i Stockholmintog den ståndpunkten att den speciellt tragiska händelsen i inte varanledning tih hans frågeställning. Det är möjligt att i Hedendäremot hade den i tankarna, och det är möjligt att underden tillkännagivna uppfattningar också på något sätt bottnar idenna händelse, som på ett särskilt sätt skakade om alla läsare. Emellertid ärdet rätt välgörande om man konstaterar att en sådan specieU olycka inte gärnakan tas såsom utgångspunkt för bedömning i själva huvudfrågan - principfrågan.Det kan ligga mänskliga problem och psykologiska problem och mycket annatbakom. Det är en helt oförklarlig händelse. Om man är på det klara med detta återför man debatten tillden mer vardagliga situationen; den alkoholpolitiska utredningen arbetar meddessa frågor och har meddelat mig att man räknar med att kunna bli färdig tUlhösten, och jag vet inte var har fått uppgiften om att det skulledröja längre. uppmanar mig alt mota på utredningen. Jag brukarytterst sällan gå in i utredningar och försöka jaga fram deras arbete, och jagtycker att den alkoholpolitiska utredningens Ang. försäljning av mellanöl till ungdom , m.m. sammansättningmed den från barndomen kände nykterhetsmannen som ordförandeinte kan vara omedveten om frågeställningen och dess allmänna karaktär.Följaktligen arbetar väl utredningen i den takt man rimhgtvis kan begära och medall den forcering som är möjlig. Under sådana förhållanden har vi, som jag sagt i mittsvar, ingenting annat att göra än att vänta på den utförliga analys och detståndpunktstagande som utredningen kommer att göra, I vad det gällerriksskatteverkets utvärdering av 18-årsgränsen kommer den att bli offentlig såsnart beräkningarna är utförda, och det behöver inte ta så enligt minmening. i Heden (c): Självfallet har människor tagit intryck avhändelsen i , men den är inte enda orsaken till den debatt om mellanöletsom har pågått . Man har med förfäran sett utvecklingen bland barnoch skolungdom på grund av mellanölet: svårigheter att skötastudier osv. Jag vill än en gång säga att jag verkligen hoppas attfinansministern tar förslaget ad notam, nämhgen att frågan om försäljningen avmellanöl i butikerna skall omprövas efter det att lagt framsitt betänkande, vUket kommer att ske mom kort. Det är frågan om försäljning ibutikerna som är mest akut just . Man kan inte begära att kassörskorna ivaruhusen skall vara kontrollpoliser i aUa avseenden. Också jag är på det klaramed att vi måste avvakta alkoholpolitiska utredningens arbete innan riksdagenkan pröva huruvida tillverkning och försäljning av mellanöl här i landet skalltillåtas i fortsättningen. Jag beklagar än en gång att 1972 avslog motionermed hemställan om förbud att försälja meUanöl i livsmedelsbutikerna. HerrWIKLUND i (fp): Jag tackar för finansministerns kommentartill mitt första inlägg. Jag hoppas att det verkligen finns grund för hansuttalande att alkoholpolitiska utredningen blir färdig - deupplysningar jag har fått gör mig dock pessimistisk i det hänseendet. Jag vetatt andra statsråd kan göra påpekanden till sina kommittéer och be dem påskyndasitt arbete. Jag skall när jag nu har ordet passa på att tUlfogaytterligare ett par som jag tycker rimhga krav. Låt oss få veta, genom undersökningar av APU eUer på annatsätt, hur det förhåUer sig med sambandet meUan mellanölskonsumtion och brott,bl. a. trafikonykterhetsbrott! Gör också en snabb utvärdering av verkningarna av detinförda försäljningsstoppet i och ! Pröva vidare möjligheten att, på samma sätt som experimentgjorts med fri starkölsförsäljning, göra punktförsök med tillhörande effektmätningmed olika typer försäljningsbegränsningar för mellanöl! Slutligen måste samhället uppenbarligen genom störrepersonalresurser hos behöriga övervakningsorgan, närmast polis ochnykterhetsvård, ta på sig störredel av ansvarsbördan i vad gäller 18-årsgränsens tUlämpning, om nu förståeligtnog inte handeln som säkert har gjort sitt allra bästa i en närmast omöjligsituation ensam kan klara denna påfrestning. Är finansministern beredd atthär medverka, så att vi i en genom finansministerns insats förkortad väntan päalkoholpolitiska utredningen snart nog kan skapa ett rimligt skydd för barn ochungdom? Överläggningen var härmed slutad. Ang. Vin- & spritcentralens användning avengångsglas § 4 Ang. Vin- & spritcentralens användning avengångsglas Herr finansministern erhöUordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 23februari intagna fråga, nr 111, och anförde: har frågat mig om jag anser attVin- & spritcentralens ökade användning av engångsglas är förenlig med enframsynt miljöpolitik. Vin- & spritcentralens användning av engångsglas är avförhållandevis begränsad omfattning och har visat en relativtmåttlig ökning. Sålunda har engängsglasen stigit från16,0 tiU av totalantalet, mätt i bolagets inköp av tomglas. Även om ökningen är måttlig, harVin- & spritcentralen intresserat sig för sådana åtgärder som i dettasammanhang är önskvärda från miljösynpunkt. Sålunda har bl. a. inom bolagettagits initiativ till ett projekt som innebär att alla slag av bolagetsbuteljer således även inhemskt engångsglas och importglas skall återköpasoch krossas, varefter glasmassan säljes tiU glasbruk för återanvändning.Projektet har i princip godkänts av bolagets styrelse. För dess omsättning ipraktiken förutsattes ett liknande beslut av Systembolagets styrelse.Diskussion härom pågår . (vpk): Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Även om det har visat sig att användningen avengängsglasen har ökat i relativt måttlig omfattning för Vin- &spritcentralens del har man i aUa fall sålt de populära billiga vinmärkena iengångsflaskor. Detta vin fraktas hit i stora tankbåtar och härtappas i flaskorsom inte blir returglas. Därför slängs de i allt större omfattning ut ibuskarna. Om det hade rört sig om returglas med en relativt storåterbetalningspeng, alltså eller , skuUe glasen i ökadutsträckning ha lämnats tillbaka. Ett statligt företag bör från miljövårdssynpunkt inteprioritera engångsglas. Därför noterar jag med tiUfredsstäUelse att bolagetredan har tagit initiativ till det av finansministern i svaret omtaladeprojektet, som skulle innebära att aUa slags buteljer frän bolaget skulleåterköpas och krossas. Detta projekt är alltså godkänt i princip av bolagetsstyrelse men måste även godkännas av innan det kan trädai kraft. Låt mig därför uttala den förhoppningen att Systembolagets Ang. förfarandet vid förvärv av mark för militära anläggningar styrelseslutar diskutera och fattar ett beslut liknande det som Vin- &spritcentralens styrelse har fattat. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. förfarandet vid förvärv av mark för militäraanläggningar Herr försvarsministern ordet för att besvara ' (c) i kammarens protokoll för den 15februari intagna fråga, nr 86, och anförde: har frågat mig om jag finner detvara i överensstämmelse med givna anvisningar för förfarandet vid förvärv avmark för mUitära anläggningar att skriftligt hot om expropriation användes vidvederbörande statliga organs första kontakt med markägare och att skrivelsermed detta innehåll sändes som vanliga brev utan mottagningsbevis när uteblivetsvar skall leda till åtgärder för förvärv av marken enligt bestämmelserna iexpropriationslagen. Förvärv av mark för mUitära anläggningar, övningsfält o.d. genomförs av fortifikationsförvaltningen eller, när det gäller särskiltstora och komplicerade markanskaffningar, av särskilt utsedda delegationer.Några särskilda anvisningar om hur markanskaffningen skall genomföras finnsinte utfärdade. Förvärven sker i första hand genom frivilliga uppgörelser.Endast om en markägare inte vill sälja eller om överenskommelse inte kanträffas om pris och övriga viUkor tillgrips expropdationsförfarandet. Enligt min mening bör i normalfallet den första kontaktenmed markägaren avse meddelande om beslutat markförvärv samt erbjudande attförhandla om försäljning. Det bör klart framgå att en frivillig uppgörelse eftersträvas.I vissa fall kan det dock finnas berättigad anledning att räkna med attmarkägaren är ovillig att ens förhandla om försäljning. I sådana fall anser jagatt det statliga organet bör vara oförhindrat att redan i samband mederbjudande om förhandlingar meddela att åtgärder för expropriation måste vidtasom markägaren inte vUl förhandla. Detta skall inte uppfattas som ett hot utansom en information. Jag förutsätter givetvis att det klart framgår avförhandlingserbjudandet att en frivillig uppgörelse i första handeftersträvas. Jag anser att en skrivelse med nu nämnt innehåll normalt börsändas med mottagningsbevis så att alla tvivel undanröjs om att markägaren fåttdel av densamma. I vissa fall, t. ex. när det finns anledning att anta att enmarkägare inte kommer att lösa ut en försändelse med mottagningsbevis, kan detdock vara berättigat alt frångå normalregeln. Jag ber att få tacka försvarsministern för hans svar ochockså för innehållet. Jag tycker det är betryggande att få denna sammanfattningav försvarsministern, inte minst mot bakgrund av vad som har förekommit i vissafall. Försvarsministern är medveten om att ett av skälen tillmin fråga är att det förfarande som jag pekar pä har tillämpats i samband medarbetet på Där har skrivelser med hot om expropriation sänts tiU markägare somnu intygar att det är första gången de över huvud taget fått ett meddelande frånden utsedda skjutfälts-delegationen om att deras fastigheter berörs avutvidgningen. När jag nu haft anledning att syssla med handläggningen avRemmenefrågan har jag mer och mer blivit på det klara med att den härhändelsen var det senaste, beklagliga tecknet på att det inte alltid går rätttUl när man gör ett sådant här ingrepp. Människor som blir offer för enutvidgning av en militär anläggning kan få kämpa en ensam kamp mot en samladinsats från militära och civila myndigheter. SamhäUet beslutar att göraingreppet utan att de drabbade får en riktig chans att lägga fram sin sakförrän det är . De borde, som jag ser det, ha haft ett rättsligt stödfrån början. 1 Remmenefallet hade en sådan hjälp kunnat förhindra även tidigareegendomligheter i handläggningen, som torde ha påverkat myndigheter och ävenbeslutsfattare till valet av Remmene för det nya skjutfältet. fickbefolkningen på egen hand förgäves föra en amatörernas kamp mot samhälletssamverkande specialister. Den känsla av otrygghet som då skapades hos dem harnaturligt nog kommit att prägla deras attityd tUl myndigheterna även då dessasedan har uppträtt juste. Jag vill mot den bakgrunden ytterligare fråga statsrådetom han är beredd att utifrån hittillsvarande erfarenheter överväga att låtautfärda sådana anvisningar för förvärv av mark för mUitära ändamål attmisstagen kring Remmenefältet inte upprepas i nya situationer. Ang. förfarandet vid förvärv av mark för militära anläggningar Vi kan kanske inte gå in på förfarandet idetalj här. Men om jag jämför delegationens ansträngningar att få mark inlöst idet här fallet med andra pågående liknande markanskaffningar, så är del välingen annan skillnad än att det beklagligtvis finns ett starkt motstånd ibygden från åtskiUiga markägare när det gäller att förhandla med delegationen.Delegationen har försökt gå den vanhga vägen, nämligen att ha LRF inkopplad somombud och hjälpreda åt markägarna, men det har man i denna bygd avböjt det ärförsta gången vi har varit med om det - och därför har delegationen en mycketsvår uppgift. Frågan om vi behöver utfärdadetaljerade bestämmelser för hur man skall förfara kan jag inte ge ett klartsvar på. Det finns inga bestämmelser, men vi har mycket stor erfarenhet och vihar inte haft så särskilt stora svårigheter att lösa in mycket omfattandemarkområden. Men vi skall överväga den saken. I det här fallet har ju de storamarkägarna åtskilliga gånger på olika sätt blivit kontaktade under de senasteåren. HerrKORPÅS (c):