prot · FW0938 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes till en bödan av herr förste vice talmannen. § 1 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 6angående uppskov med behandlingen av vissa till utskottet hänvisade ärenden. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 9 i anledning av motioner angående statliga företag. I detta betänkande behandlades motionerna 1973:349 av herrPetersson i (s), 1973:1470 av m.fl. (fp),såvitt gällde hemställan att hos Kungl. Maj:t begärde (7) att målen,omfattningen och inriktningen av den statliga företagsamheten skulle utredas, 1973:1505 av iKvänum m. fl. (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhållaom utredning och förslag syftande till en utvidgning av systemet medrepresentation från vid de statliga bolagens stämmor i enlighet medvad som i motionen anförts samt 1973:1513 av m. fl. (m). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1470 såvitt den avsåg utredning av den statligaföretagsamhetens mål, omfattning och inriktning (punkten 7), 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1513 angående koncernbidrag inom ,m. 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1505 om vidgad representation för vidbolagsstämmor i statliga aktiebolag, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:349 om sammanslagning av AB Vin- &spritcentralen och . 1. beträffande den statliga företagsamhetens mål,omfattning och inriktning av herrar Regnéll (m), i Glömminge (c), i (fp), () och () som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:1470 punkten 7hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning av den statliga företagsamhetensmål, omfattning och inriktning, 2, beträffande vidgadrepresentation för vid bolagsstämmor i statliga aktiebolag av herrar Regnéll (m), i Glömminge (c), i (fp), i (c), () och () som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:1505 hos Kungl,Maj;t skulle anhålla om utredning och förslag syftande till en utvidgning avsystemet med representation för vid'bolagsstämmor i statligaaktiebolag. Till betänkandet hade fogats särskilda yttranden 1. av herrSvensson i (vpk) beträffande den statliga företagsamhetens mål,omfattning och inriktning samt 2. av () beträffande koncernbidrag inom . HerrWlRTEN(fp): Den statliga företagsgruppen redovisarenomsättning på . Antalet anställda för samma årvar 215 av del totala antalet förvärvsarbetande i landet.Näringsutskoltets belänkande nr 9 behandlar således frågor som berör en viktigdel av det svenska näringslivet. Självklart har vi i folkpartielsnäringspolitiska motion till årets riksdag bland flera frågor också tagit uppden statliga företagssektorn till belysning. Del är särskUt frågorna om denstatliga företagsamhetens mål, omfattning och inriktning som diskuteras i vårmotion. När 1969 beslutade om att inrätta ett statligtförvaltningsbolag, angavs också ett överordnat mål för detta bolag. Enligtdetta skall förvaltningsbolaget . För undvikande av missförstånd skall tilläggas altbeslutet ingalunda fattades i enighet. Alla tre icke-socialistiska partiernagjorde i en gemensam reservation invändningar mot den citerademålformuleringen. Man skall kanske erina sig hur det regerandesocialdemokratiska partiet fört den näringspolitiska debatten under senarehälften av för all få in det av fastställda målet i sitträtta sammanhang. 1 del program för aktiv näringspolitik somsocialdemokratiska partikongressen 1968 tog behandlas i en av de sammanfattandeåtta punkterna den statliga företagsamheten och där sägs bl.a.: "Därförkräver vi en ny aktiv företagspolitik som syftar till att genomnationalisering, kraftsamling och vidareutveckling skapa bästa möjligabetingelser expansivtoch effektivt statligt företagande; att statlig företagsamhet främjar utbyggnadeninom sådana branscher och områden där goda utvecklingsmöjligheter finns." Det är lätt att till detta programmatiska uttalande pekapå kompletterande anföranden av exempelvis dåvarande industriministern , i vilka samma förväntansfulla expansionslust för den statligaföretagsamheten lyser igenom. gick det som bekant inte så bra. Jag skallingalunda föredra någon mässa därom i dagens debatt; misstagen inom de statligaföretagen har varit uppe till kritisk granskning vid flera tUlfällen här iriksdagen och det finns inga skäl att upprepa detta. Betydligt intressantare finner jag det vara att ta uppdagsläget inom och den politik regeringen avser att föragentemot denna företagssektor. Vi är i överens med regeringen omatt den statliga företagsamheten behövs som ett bland andra instrument i enaktiv näringspolitik. I motionen liksom i vårt nya partiprogram finns angivet ivilka lägen vi finner det vara motiverat att staten aktiverar sig inomföretagsamheten. För att klargöra vår inställning i dessa frågor ber jag att fåcitera det aktuella avsnittet i partiprogrammet: "Statligt företagandeskall ses som ett näringspolitiskt instrument i syfte att uppnå mål som inlekan förverkligas på annat sätt. En allmän expansion av den statligaföretagssektorn utgör inget värde i sig. Statsföretag som arbetar inom sammabranscher som privata företag måste konkurrera på lika villkor. Omfånget ochinriktningen av statens företagsamhet skall göras tUl föremål för återkommande prövning. bör i första hand komma i fråga närförutsättningar för konkurrens ej föreligger. Det gäller främst de naturligamonopolen post, telefon och järnvägar. Statlig etablering kan även stärkakonkurrensen inom branscher där denna på ett för konsumenterna olyckligt sättblivit starkt försvagad. Att staten eller kommuner köper mycket av en vissprodukt är inte ett tUlräckligt motiv för att staten själv skall framställadenna produkt. Statliga engagemang i sådana sammanhang kan motverka effektivkonkurrens och leda tUl att resurserna utnyttjas sämre. Statligt engagemang kan vara motiverat när det gällertekniska och industriella satsningar som är mycket krävande pä grund av sinstorlek, sina risker eller sin långsiktighet. I första hand bör dockkapitalmarknaden organiseras så att även sådana projekt kan drivas i enskildregi. Staten bör kunna medverka i konsortier som avser sådana mycket storaprojekt. Statlig etablering i syfte att lösa sysselsättningsprobleminom olika regioner bör ske om enskilda etableringar inte kommer till stånd ochunder förutsättning att verkliga chanser tUl expansion inom branschenföreligger. Startar staten starkt subventionerade företag inom en bransch utannågot expansionsutrymme medför det svåra sysselsättningsproblem i redanbefintliga företag. Finns det expansionsutrymme bör en krissituation i förstahand mötas med lokaliseringspolitiskt stöd. insyn i de statliga företagen måste förbättras.Riksdagen skall ha fyllig information. Varje riksdagsman bör ha rätt att besökaalla statliga företags bolagsstämmor och där ställa frågor omverksamheten," Var står då socialdemokraterna? Ja, den frågan överlåterjag gärna till att besvara. Men låt mig ändå konstatera,att vid en 9 protokoll 1973. genomläsningav den näringspolitiska rapport som förelades förra årets partikongress finnerman mycket litel av de tidigare kamptonerna för en stark expansion av denstatliga förelagssektorn. 1 stället finns det åtskilliga inkörsportar tUl enkraftig förstärkning av statlig styrning och kontroll av den fria sektorn avvärt näringsliv. Jag behöver bara nämna sådana uppslag som aktivering avAP-fonden för aktieinköp, branschfonder, investeringsberedning,forskningsavgifler m. m. för att få belägg för mitt påstående. Det här är naturligtvis en möjlighet att uppnå ett mersocialistiskt samhälle. Själva ägandet av företag ar i och för sig intenödvändigt för att staten skall ha ett dominerande inflytande övernäringslivet. Den här vägen är betydligt mer maskerad och därmed kanske mertaktiskt riktig för dem som strävar efter ökad socialism. har visserligen SSU i ett avgivet ekonomisktprogram pläderat för den mer traditionella socialdemokratiska hållningen ifråga om den offentliga sektorn. Man vill få till stånd en snabb tillväxt säkert mera ambitiösa mål än vad som angavs i den socialdemokratiskaprogramskriften . Men kvar står frågan om inte regeringspartiet har gjortnågot av en frontförändring i sitt nya program. Kan vi få svar på den fråganhär så är det bra. har ju själv varit ordförande i denarbetsgrupp som lade fram programskriften för partikongressen, så det bör liggaväl lUl för honom att ge besked i frågan. Reservanterna i utskottet är i varje fall överens om atttiden nu är inne för att utreda den statliga företagsamhetens mål, omfattningoch inriktning. Det är, herr talman, yrkandet i reservationen I. TUl den liksomtill reservationen 2 yrkar jag bifall. HerrREGNÉLL (m): Vad kommunalskattelagens 43 § 3 mom. handlar om, hade tillför bara ett begränsat antal ekonomidirektörer, bolagsjuristeroch taxeringsgubbar anledning att sätta sig in i. Men har vifått riksdagsdebatter om systemet med öppet koncernbidrag, det som den nämndaparagrafen handlar om. Debatterna har utgått från Statsföretag AB:s möjligheteratt nä fördelar genom alt använda systemet. Mätt med statsfinansiella mått började man inomStatsföretag i förhållandevis blygsam skala. flyttades ungefär 40miljoner kronor runt inom . Men blev beloppetbetydligt större. Då fick lämna ifrån sig 100 miljoner och Tobaksbolaget50 miljoner till behövande familjemedlemmar inom gruppen. Det var alltså frågaom en bortåt 300-procentig ökning av koncernbidragen. äronekligen ett belopp som har respekt med sig också - för att använda uttrycketpå nytt - mätt med statsfinansiella mått. Alt man inom Statsföretag använt koncernbidrag i stigandeutsträckning gör det ännu angelägnare att föra den debatt som dragits i gångfrån moderat håll. Den tar upp två frågor: dels frågan om det är rimligt att när det rör sig om så väsentliga belopp - i stort sett saknar möjlighetatt diskutera medelsdispositionen annat än i efterhand, dels frågan huruvidadet är riktigt att statsbudgetens inkomstsida skall behöva notera bortfall avavsevärda summor. Dessa båda frågor har upprepats i en motion av herrStrindberg m. fl. Personligen finner jag frågorna mycket väl motiverade. Vadbeträffar den minskade insynen och de minskade möjhgheterna för attha inflytande på verksamheten i de företag som ingår i Statsföretagsgruppen,kan jag hänvisa till den debatt som förts om kommunala bolag ochstiftelser. Problematiken är nämligen densamma. Vad beträffar de finansiella konsekvenserna för statensinkomster och alltså i sista hand för skattebetalarna anser jag att det ärbättre att föra den diskussionen när det föreliggeruppgifter om hur Statsföretag tänker agera beträffande koncernbidrag för1972 års verksamhet. Om koncernbidragsgivningen minskar kan man kanske säga attden varit betingad av de första årens startsvårigheter inom gruppen attsådana funnits och finns, det vet vi alla. Hålles däremot omflyttningen av vinstmedel uppe på sammahöga nivå eller rent av tillätes öka ja, då är verkligen en grundlig debattpå sin plats. Vi är i vårt parti helt på det klara med att det lagrumjag nämnde i början och den speciallagstiftning med sikte på ASEA-Atom, somantogs , medger för Statsföretag att använda koncernbidrag. Vi är ocksåpå det klara med att man redan i propositionen 1969, som nyssnämnde och som föreslog bildandet av , räknade med möjlighetenav att arbeta med koncernbidrag. Men jag återkommer tUl att den omfattning, i vilken mananvänder systemet, måste påverka reaktion, 1 rimlig skala och itiden begränsat kan systemet praktiseras utan alltför allvarligabetänkligheter. 150 miljoner och en 300-procentig ökningstakt från ett årtill ett annat det är däremot kanske väl friskt. Liksom jag i fråga omdet principiella jämförde med de kommunala bolagens och stiftelsernas avskUdabeslutsram, så kan jag jämföra den långtgående koncernbidragsgivningen medfysiska personers långtgående bruk av periodiska understöd något som haruppmärksammats . Överflyttningen av inkomster mellan släktingaroch vänner tycks i det fallet ha nått en stor omfattning och medfört ettbetydande skattebortfall. Detta har, som vi vet, nu fått statsmakterna attplanera begränsande och åtstramande åtgärder. En liknande reaktion - till förmån för en restriktivarelinje - kan bli motiverad i fråga om långtgående koncernbidrag, som inomStatsföretagsgruppen dessutom kan vara diskutabla också med tanke på att detbland de bidragsgivande familjemedlemmarna förekommer företag, som arbetar underspeciella villkor och som tidigare levererat in betydande belopp tillstatskassan i form av skatter och i form av utdelning på det kapital som statensatsat. Jag har redan sagt, att det kan vara riktigtatt återkomma till dessa frågor både till direkta inflytande på kapitaltUlgångeninom och tiU de bortfallna statsinkomsterna - när beskedhar lämnats om de belopp som kan komma att förskjutas inom ramen avStatsföretag . Jag har därför inte genom en reservation velat pressa tillett avgörande utan räknar, som jag skriver i ett särskilt yttrande, meden debatt på säkrare grund i anslutning till tUläggspropositionen. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c); De spörsmål som vi nu behandlar, vUka hardiskuterats även , har ju stor omfattning, och det kan bara blifråga om några kommentarer i kanten. Spörsmålen har ju tagits upp motionsvägenåren 1970, 1971 och 1972, och man har därvid framställt samma yrkanden som , nämligen dels om en omprövning av målsättningen för de statliga företagen,dels om en något större representation för vid en del av de statligaföretagens bolagsstämmor, där sådan representationsrätt nu inte föreligger. Vi kan gott antaga att de statliga företagens mål,omfattning och inriktning ständigt kommer att vara föremål för intresse i denallmänna debatten och därigenom också fortlöpande kommer att tas upp iriksdagen. Så kommer också att ske på olika nivåer inom näringslivet och iolika fackliga sammanhang. Med tanke på att, som har nämnts tidigare här i debatten,en del av de statliga företagen lämnar ganska stora belopp i koncernbidrag tillekonomiskt mindre goda företag inom gruppen som det föreligger enformell målsättning innebärande största möjliga lönsamhet under största möjligaexpansion ställer man sig frågan: Gäller denna målsättning för företagen ettoch ett eller gäller den för hela koncernen som sådan? Det är ju en väsentligskUlnad mellan att låta samtliga företag gemensamt omfattas av dennamålsättning och att låta den gälla för varje enskUt företag. Det är naturligtvis mycket annat som påverkarbedömningarna av målsättningen för Statsföretagsgruppen. I det sammanhangetkommer sysselsättningsfrågorna, lokaliseringsfaktorerna och mycket annat in.Eftersom det här rör sig om svåra bedömningar, finns det all anledning atthålla dessa frågor under bevakning och att tid efter annan pröva om det inteeventuellt behövs en ny uppläggning av och en annan syn på målsättningen. Närnu en gång har fastslagit vilken målsättning Statsföretag skall ha,så är det naturligtvis endast som i stora drag skall kunna ändra pådenna. Man hör ibland ute i landet: Skulle inte Statsföretagkunna starta ett företag inom vårt område? Det gäller t. ex. en viss branscheller en viss bygd som skulle behöva stärka sitt näringsliv. Jag kan ta som ettexempel en sådan svår bransch som konservindustrin, I ett område kan det rådastort behov av ett företag i den branschen, och det finns inga privatainvesterare att tillgå. Men ett eventuellt statligt företag skulle få mötakonkurrens från multinationella företag som är mycket väl inarbetade. Exempletvisar hur oerhört svårt det är att sammanjämka behovet med kraven på lönsamhetoch expansion. Och man kan väl inte räkna med att och Tobaksbolaget förall framtid skall släppa till medel för att jämna utförluster som sker på annat håll. Egentligen råder det väl stor osäkerhet om debedömningsgrunder efter vUka den statliga verksamheten skall bedrivas på långsikt. Det sker också i sådana sammanhang, tror jag, en avtrubbning pågrund av många dåliga bokslut, och den målsättning för framtiden somStatsföretag hade vid starten för fyra är sedan har väl kommit att suddas ut enhel del. Detta vad gäller yrkandet i folkpartimotionen. I motionen1505 från återkommer ett tidigare yrkande på att representanterför skall få delta vid bolagsstämmor i företag där nu stårutanför - , Tipstjänst m. fl. som finns nämnda iutskottsbetänkandet. Utskottet avstyrker förslaget även och anför attnågra erfarenheter ännu inte vunnits av den representation som sedannågra är tillbaka har vid bolagsstämmor med statliga företag. Men kommer manöver huvud taget att få några andra erfarenheter än dem man har ? Jag trorinte att man kommer att få några negativa erfarenheter av representation förriksdagen. Lika väl som utskottet kort och gott avstyrker utanegentlig motivering, ber jag kort och gott, herr talman, att få yrka bifall tiUreservationerna 1 och 2, HerrLORENTZON (vpk); I en debatt om den statliga företagsamheten måste någramissförstånd om denna verksamhet upp. De borgerliga partierna försökersvärta ner de statliga företagen och statlig företagsamhet med baktanken attframställa det av kapitalisterna de s. k, fria företagarna ägda näringslivetsom det ideala och statliga företag som ofelbart ledande till byråkrati ochvanskötsel. De borgerliga försöker framställa den statliga företagssektorn somom den hade med socialism att göra och använder dess misslyckanden för attbaktala socialismen. sade härifrän talarstolen att användningen avexempelvis AP-fonderna är en metod för att nå mera socialism. Det är denverkligen inte. Socialdemokratin är i fråga om de statliga företagen iviss mening delad. Inte så att åsiktsskUlnaderna mellan olika socialdemokraterär stora, när det gäller en allmänt positiv syn på statliga företag. En sådansyn har de flesta inom detta parti. Meningarna går däremot isär när det gällermotiven. Många här, som helt tappat bort socialdemokratins en gång uttaladesocialistiska mål, ser de statliga företagen som en fråga om vad som ärpraktiskt eller "pragmatiskt". Andra däremot ser dem som enutveckling mot en vidgning av "samhällets" inflytande, som steg motvad de kallar demokratisk socialism. Vi kommunister är starkt kritiska mot det sätt på vilketden statliga företagsamheten bedrivs. Det gäller såväl organisationen sompolitiken mot de anställda och samarbetet med det privata storkapitalet.Statens företagsamhet i , såsom den nu bedrives, har ingenting medsocialism att göra. Den är inte inordnad i en strategi för att brytastorfinansens makt och kapitalismens blint verkande ekonomiska lagar. Tvärtomhar ett flertal av de företag som bedrivs i statlig regi tagits över för atthindra ruin för en bygd och för att släta över kapitalismens mest brutalaverkningar. Detta är av sociala och andra skäl nödvändigt men blir ju en blackom foten för de statliga företagen. Statsföretag får på det sättet ofta agerastädgumma för av kapitalisterna misskötta företag. En del av de andra statsföretagen verkar somserviceföretag åt storfinansens näringsliv; de utvecklar produkter och svararför forskning. En tredje grupp, som blir aUt större, är de halvstathga förelagsom alltså staten äger tillsammans med storföretagarna. Detta samägandeexisterar framför allt i moderna näringsgrenar, där initialinvesteringarna ärstora och det s. k. risktagandet särskUt stort. Där går staten in som direktunderstödjare av kapitalet. De statliga företagen utnytdas inte ens somkonkurrenter tUl privatkapitaliserna utan som understödjare av dem och somdämpare av kapitalismens motsättningar för att stärka detta system. Detta märksäven på förhållandena inom de statliga företagen. Där råder precis sammaauktoritära system som inom de privatkapitalistiska företagen. Arbetarna vid strejkade inte därför att förhållandenavid detta företag var aUtför socialistiska utan därför att leddes på ettsätt som kan betecknas som särskUt extremt kapitahstiskt. Effektivitet ochföretagsekonomisk vinst var allt arbetarnas välfärd kom i andra eller tredjehand. Den socialdemokratiska regeringen har inte förmått attutnyttja möjligheten att förvandla de statliga företagen till goda exempel påinflytande och makt för de anställda. Den statliga företagsamheten sköts efter kortsiktigaintressen. Det finns ingen målmedveten plan, efter vilken förstatliganden görseller efter vilken staten tar över driften eller startar företag.Tillfälligheter, som att det gått snett för kapitalet i ett företag eller attkapitalisterna behöver en samarbetspartner med starkt kapital, får styra denstatliga företagsamheten. Denna sker alltså helt på kapitalets villkor. Dettahar ingenting med socialism att göra. Man kan mte, som de borgerliga partiernagör, utnyttja dessa misslyckanden som propaganda mot socialismen de är istället angrepp på kapitalismen. Man kan inte som vissa skikt inom socialdemokratinhävda att den statliga företagsamheten bedrivs efter vad som är praktiskt eller"pragmatiskt". Men det går att sätta upp andra mål för statligföretagsamhet också under kapitalistiska förhållanden. Man kan starta statligaföretag efter en medveten planering för att göra slut på snedlokaliseringen ilandet och för att minska arbetslösheten. Del går att starta statliga företaginom moderna industrigrenar för att slå mot storfinansens makt och hävdalandsdelars, bygders och de arbetandes intressen. För en sådan långsiktig ochmedvetet planerad statlig företagspolitik har vi kommunister kämpat . Ochdenna kamp kommer vi att fortsätta. Den geografiska och näringsmässigasnedlokaliseringen måste brytas. Kapitalisterna har visat sig oförmögna tUldetta. Det är deras verksamhet, deras oinskränkta makt över produktionen somleder till de stagnationstendenser som gör sig gällande på mångaområden i vårt land. anser vi att krav måste resas på att arbetareoch lägre tjänstemän inom statliga företag ges ett större inflytande och att vifår andra och bättre arbetsförhållanden än de som råder inom det s. k, privatanäringslivet. Detta är vår grundsyn i dessa frågor. Den strider motsåväl utskottsbetänkandet som de borgerliga reservationerna. De borgerligareservanternas linje är än mer oförenlig med vår än utskottets, varför vi frånvänsterpartiet kommunisterna kommer att rösta emot de borgerliga partiernas framstöt. HerrSVANBERG (s): Det utskottsbetänkande som vi nu behandlarkan egentligen uppdelas i fyra ohka delar - det handlar om vitt skilda tinginom den statliga företagsamheten. Men låt mig börja med att säga någonting omden statliga företagsamhetens "mål, omfattning och inriktning", somdet heter i motionen 1470, Det är inte så länge sedan Statsföretag bildades - det var1969, I det sammanhanget antog en målsättning för Statsföretag därman sade att det gäUde att under krav på lönsamhet uppnå största möjhgaexpansion. Men det sades också i denna målsättning - och det skall man inteblunda för i den här debatten - att det fanns en hel del andra saker med. Destatliga företagen skuUe ha ett särskilt ansvar att ta hänsyn tillsamhällsintresset vid val mellan olika produktions- och lokaliseringsalternativ,sades det, man skulle sträva efter att åstadkomma största möjligaarbetstillfredsställelse för de anstäUda osv. Det är en målsättning som är antagen av , ochsedan har den praktiskt taget diskuterats i anledning av motioner,1970, 1971 och 1972 diskuterade frågan om Statsföretags målsättning.Vid samtliga tillfällen framhöll utskottet att det finns en målsättning. Denmåste vara föremål för en kontinuerlig översyn. Detta sker också iStatsföretag, Departementet sysslar med dessa frågor och kommer och då attföra fram synpunkter på dessa problem. Jag har svårt att förstå den borgerliga ivern ochintresset att diskutera målsättningen för Statsföretag. Det är precis som omdet vore något skumt, något krimineUt med statlig företagsamhet - man måstehålla den under uppsikt, man måste vara väldigt noga med att kontrollera denjämt och samt. säger man alt man vill att de statliga företagen skallkonkurrera med de privata på lika villkor. Försök då inte att skapa andravillkor för de stathga än för de privata företagen genom att inskränka destatliga företagens verksamhet så mycket som möjligt!