prot · FW0997 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi kan ta ensådan detalj som följderna av skattereform, den faktiskasambeskattningen, som innebär att huvudparten av de svenska familjejordbrukarnabetalar pä famiheinkomsten kanske något sådant som det är-svårt att säga varmedelvärdet ligger - mera i skatt än vad en löntagare gör, ide fall där båda makarna arbetar. Det är visserligen en detalj i skattesystemetsom vi har varit överens i den sittande skatteutredningen om att försöka få enlösning pä sä snabbt som möjligt, men efter utspel i skattefråganför vet vi inte huruvida det mönstret störs. Vi har arvs- och förmögenhetsbeskattningen, som för mängajordbrukare med formella förmögenheter är mycket, mycket kännbar. Det märksinte minst vid generationsskiften. Vidare har vi löneskatten. Jag skulle vilja föraresonemanget litet längre än i Skegrie. Det kan var någotäventyrligt, eftersom ingen vet vad det är fråga om, men det har i alla falltalats om en höjning av löneskatten för att kompensera ensänkning av marginalskatterna i vissa inkomstlägen. Tittar man påinkomststatistiken finner man att jordbrukarna till sin huvuddel, dvs.familjejordbrukarna, visserligen drabbas av höga marginalskatter omkring 60procent eller något däröver men att det inte är den gruppen i det tänktafallet, om man skall tyda halvkvädna visor, som får den störstareduceringen av marginalskatterna. Nej, den favören får jordbrukarna inte, menderas egenavgifter kommer att höjas . Om en sådan modeU skullegenomföras, kan resultatet alltså bli att löntagarna får en förbättring - ellerrättare sagt status quo, eftersom skatten bara betalas genom ett annatförfarande men det är en uppenbar risk för att jordbrukarna somegenföretagare verkligen kommer i kläm. Det gjorde de vid den förraskattereformen. Vi skall inte föra en skattedebatt här; jag -vUl bara draexemplet för att visa att när vi fattar jordbmkspolitiska beslut här i kammarenkan effekterna av dem - bli helt och hållet utraderade genom beslut som vifattar i andra sammanhang. Mervärdeskatten är också en del av skattepolitiken som harutomordentlig betydelse för jordbmket. Det gäller inte den normala mervärdeskatteni rörelsen, eftersom man kan göra avlyft, men det stora mervärdeskatteuttagetpä alla livsmedel innebär en begränsning av det marknadsekonomiska utrymmet föratt ta ut priser och därmed nä inkomstlikställighet. 1 och för sig kan man inte göra ansvarigför det här -det skulle aldrig falla mig in utan ansvaret är herrfinansministerns, men jag tycker att det ändå hör hemma i en sådan här debatt.En regering är i alla fall kollektivt ansvarig. Jag vill alltså peka på det härsambandet och hoppas att även herr jordbruksministern vid sina funderingarbeaktar Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. att dettaär ett problem som har ett betydligt bredare spektrum än vad det ofta framgårav diskussionen. Det är beklagligt, som sagt, om jordbrukspolitiken påosakliga grunder skaU göras tUl ett slagträ i den politiska debatten.Jordbruket är ju den näring som ger oss den basmiljö som vi vUl ha i värt land.De människor som är verksamma på det området har ofta ett slitsamt arbete ochstår betydande ekonomiska risker. De är verkligen värda all uppmuntran och ettbättre öde än att användas som slagpåsar. Min förhoppning är att den härdiskussionen, som nästan av naturnödvändiglret kretsar en aning utanför vad somstår just i propositionen, i alla fall skaU kunna bidra tiU att denjordbmkspolitiska debatten kan bli något mera sansad i fortsättningen. HerrISRAELSSON (vpk): I regeringens proposition nr 96 tas frågan om prisstödtill rennäringen upp. Förslaget innebär att ett prisstöd på perslaktad ren skall utgå och att för detta ändamål skall anvisas 1,5 mUjonerkronor. yrkar bifall till regeringens förslag. Med denna proposition om prisstöd tUl rennäringentUlgodoses ett gammalt rättvisekrav. Genom att renkött i princip ges ettprisstöd av ungefär samma storleksordning som gäUer för nötkött blirrennäringen mera jämställd med jordbruket i övre . Man räknargenomsnitt-Ugt med att var och en av de 750 renägarna kommer att tillföras ettårligt prisstöd på . TUl grund för regeringens förslag ligger en utredning somgjorts av en arbetsgrapp med representanter för statens jordbruksnämnd och lantbruksstyrelsen.Utredningen bedömer utvecklingsmöjligheterna inom rennäringen som goda om detekonomiska stödet enligt rennäringskungörelsen fullt utnyttjas. Vidare sägerutredningen att rationahseringssträvan-dena inom renskötseln går ut på att ökarenstammen. Antalet renar skulle kunna ökas frän nuvarande 166 000 tUl omkring266 000 och betet skuUe ändå räcka tiU. Utredningen menar därför att det intefinns anledning pä kort sikt minska antalet sysselsatta inom renskötseln. Efterolika överväganden kommer slutligen utredningen fram till det förslag tUlprisstöd för renkött som föreslagits av regeringen i propositionen. 1 anledning av propositionen har m. fl. väcktmotionen nr 1939. I denna motion noteras med tillfredsställelse att regeringennu framlagt ett förslag tiU prisstöd för renkött som motionärerna ifråga om stödets storlek vUl gå längre än vad regeringen föreslagit. Som skäl för att man skall gä längre i fråga om stöd kananföras att nettoinkomsten bland renskötarna är sä låg som omkring 8 500 kronorper år enligt utredningens beräkningar och att det kan komma att ta läng tidinnan rationaliseringen inom renskötseln leder tUl en väsentligt högre inkomst. I ett remissyttrande över utredningens förslag påpekarockså i att nötköttsproduktionen i norra prisstöd även på ett annat sätt och i väsentligt större omfattning än genompristillägg pä kött, nämligen genom pristUlägget pä mjölk. i menar att från denna synpunkt borde pristUläggetför renkött beräknas efter väsentligt generösare gmnder än vad som gäller förnötkött. Motionärerna delar denna uppfattning och föreslår attpristillägget skall vara per ren i stället för enligtregeringens förslag. Medelsbehovet bör i konsekvens därmed uppräknas med 0,8miljoner kronor tUl . Mot bakgrund av det jag nu har anfört yrkarjag bifall tUl reservationen 1 av som är fogad tilljordbruksutskottets betänkande nr 25. Jag vUl dessutom, herr talman, säga några ord om prisernapä jordbrukets produkter. Synpunkter pä denna fråga har också anförts i ettsärskilt yttrande, som fogats tUl det nu förevarande utskottsbetänkandet. Härhar vi att göra med en mycket väsentiig ekonomisk-politisk fråga som berörsamtliga människor här i landet i egenskap av konsumenter och ett mindre antalmänniskor - jordbrukare och representanter för livsmedelsindustrin också somproducenter. Producenter och konsumenter har i princip motståendeintressen i ekonomiskt hänseende. Producenten av en vara är intresserad avhögsta möjliga pris och konsumenten av lägsta möjliga. Livsmedelsmarknaden,både här i landet och i andra länder, är speciell i det hänseendet att vi haratt göra med en genom reglerad marknad där priserna i avsevärd omfattning blirberoende av politiska beslut. Utgår man frän det rimhga antagandet att de somprimärt producerar livsmedel skall tUlförsäkras en levnadsstandard likvärdigmed andra gruppers och att produktiviteten inte kan höjas på samma sätt inomdetta område som är fallet inom industrin, sä blir frågan om priserna pålivsmedel en politisk fördelningsfråga. Gör man ytterligare det, som jagtycker rättvisa, antagandet att alla människor här i landet skall tUlförsäkrasen hälsoriktig kost oberoende av sin inkomstnivå, så har man nätt den riktigautgångspunkten för ställningstagandet i prisfrågan. Alla människor har ungefär samma behov av att konsumeralivsmedel oberoende av sina inkomster. Är det någon skUlnad så är det den attläginkomsttagaren behöver konsumera mer därför att han har ett tyngre och merakalorikriivande arbete. har priserna på hvsmedel stigitsnabbare än det totala konsumentprisindex. Följden har blivit sedan ocksåmomsen adderats att prisstegringen inneburit ett allvarligt problem inte baraför låginkomsttagare utan också för människor med inkomster i mera vanligalägen. Aktioner sådana som Skärholmsfruarnas har bidragit till att riktamassmedias intresse pä livsmedelspriserna. Frågan har alltså ställts, men hurden skall lösas har man överlämnat till politikerna. kommunisterna har i hög grad ägnat sittintresse åt denna viktiga fråga. Vi har krävt övergång tUl en lågprislinje ifråga om livsmedel. En sådan prislinje fömtsätter att staten gär in med budgetmedelför att subventionera livsmedelsproduktionen. En uppgift årsjordbmksutredning är också att utreda förutsättningarna för att övergå tUl ensådan prislinje. En tänkbar väg att bidraga till lägre livsmedelspriser voreatt staten kunde gå in pä de områden, där jordbruket köper sina förnödenheteroch där uppenbara monopolpriser Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. tas ut,för att pressa dessa monopolpriser. Vi har ju också det förhållandet att mervärdeskatten tasut även på våra livsmedel till samma belopp som för andra, mindre nödvändigakonsumtionsvaror. Detta förhållande har vpk velat ändra på och har sedan långtid envetet drivit kravet att momsen skall tas bort på livsmedlen. Det skullemed en gång betyda att livsmedelspriserna kunde sänkas menskulle innebära ett skattebortfall pä minst 4 mUjarder kronor. Den nuförevarande debatten är inte en skattedebatt, så jag nöjer mig med att påminnaom att vi, för att täcka in detta stora skattebortfall, föreslagit skärptbeskattning pä andra områden, där det drabbar gmpper med större bärkraft, ochäven föreslagit besparingar pä utgifter som tillsammans skulle väl täcka in detbortfall som livsmedelsmomsens slopande skulle medföra. Tillgång på livsmedel tUl prisersom gör dem tillgängliga för alla gmpper i samhället inom ramen för ävenlåginkomster är en - som vi ser det betydelsefull fördelningspolitiskuppgift. Den subventionering inom det löpande jordbruksavtalets ram, som skettfrån börian av detta år, bör utvidgas tUl att omfatta fler varuslag ochutsträckas intill utgången av jordbruksavtalet. Inom det provisoriska avtal somtroligen kommer att träffas i avvaktan på ett nytt jordbmkspolitiskt beslutmäste denna linje fiUlföljas. När i sinom tid ett nytt jordbmkspolitiskt beslutskall fattas anser vi att de synpunkter som jag nu mycket kortfattat redogjortför skall ligga till grund för beslutet. Slutligen några ord tiU i Skegrie, somhänvisade till det särskilda yttrande av som fogats till detutskottsbetänkande vi nu behandlar. Jag vill här läsa upp det avsnitt som herrHansson syftade pä. Där sägs följande: "Det är också angeläget att monopoliseringen inomlivsmedelsindustrin och de multinationella företagens växande grepp över vissadelar av denna industri blir föremål för en snabb undersökning. Denna del avprisbildningen kan inte lämnas utan uppmärksamhet och åtgärder." Det är vad som sägs i yttrandet. Jag vet inte vad herrHansson vill tolka in i det skrivna, men jag skall sträcka mig så långt att jagsäger utan att ha rådgjort med den som skrivit detta yttrande - att det intealls är säkert att vill angripa jordbrukets föreningsrörelse. skall ha uppmärksamheten riktad pä livsmedelsindustrin är väl ganskanaturligt. Det bör vi ha på alla verksamheter som avgör vUka priser vi skallbetala. HerrHANSSON i Skegrie (c) kort genmäle: Jag har tolkat formulering så,att när han talar om monopoliseringen inom livsmedelsindustrin har hanpåverkats av den debatt som förs och som viU stämpla jordbrukarnas företagsom monopolföretag. Huvudparten av livsmedelsindustrierna i vårt land ägs avjordbrukarna, och då ligger ju den tanke som jag nu har antytt mycket nära. Jaghar därför tolkat särskilda yttrande sä att det gäUde jordbrukarnasföretag. HerrMOSSBERGER(s): Vi som tUlhör utskottsmajoriteten har klartdeklarerat vär inställning tUl reservationerna, och jag kan därför fatta migganska kort . Reservationen 3 tar upp anslaget tUl Weibullsholmsväxtförädlingsanstalt, och reservanterna menar att om man ger bidrag tUlSveriges utsädesförening bör man ge bidrag också tUl Weibullsholm, ty annarskommer den anstalten i ett sämre konkurrensläge. Ja, jag vUl inte direktförneka att det kan tyckas sä vid ett första påseende, men jag tror inte behöver befara detta, och inte heller tror jag att påståendet är heltriktigt. 1 stället är det väl så att det anslag till utsädesföreningen somdepartementschefen har föreslagit behövs för föreningens utökade verksamhet,och då kommer Weibullsholm och utsädesföreningen att fä ungefär sammakonkurrensvillkor. Frågan om statsbidrag tUl Weibullsholm behandlades avriksdagen , och dä anslogs tiU Weibullsholmsväxtförädling. Syftet med anslaget till utsädesföreningen har ju bara varitatt föreningen vid övertagande av Hammenhöganstalten skall kunna bedrivaväxtförädlingen i samma omfattning som den har haft tidigare där. Man kanalltså inte säga att statsmakterna gynnar det ena företaget framför det andra. Vad slutligen gäller frågan om den fristående motionen937, som i Skegrie ägnade mycket stor uppmärksamhet ät, så har vifrån utskottsmajoritetens sida endast föreslagit att motionen skall överlämnastUl jordbruksutredningen, som enhgt sina direktiv har att undersöka vilkametoder som kan användas för att undvika en permanent överskottsproduktion avjordbruksprodukter. I motionen föreslås alltså en metod som vi anser bör kommaunder övervägande, men detta vill inte de reservanter som anslutit sig tiUreservationen 4 vara med om. Utskottsmajoriteten hemställer om en heltförutsättningslös prövning av motionens förslag, och jag blir litet förvånadnär inte reservanterna vägar överlämna den tiU den sittande utredningen för enprövning. Reservanterna anför i reservationen att enligt derasmening är "de i motionen föreslagna åtgärderna inte ägnade att effektivtvare sig påverka produktionsbalansen eller stimulera tUl ökadköttkonsumtion". Därom kan man naturligtvis ha delade meningar, men somjag tidigare anfört vill vi i utskottsmajoriteten bara överlämna motionen tillutredningen. Vi har inte gjort nägot ställningstagande, utan vi viU attjordbruksutredningen skall pröva motionens förslag. Vi tror emellertid att densittande utredningen med representanter frän både fackligt och politiskt hållär fullt kapabla att bedöma huravida motionens syftemål kan vara en framkomligväg för att åstadkomma en minskning av spannmålsöverskottet. säger i Skegrie att motionen syftar tillatt åstadkomma en prispress på spannmålsproducenterna. Det är inte vi som skallbedöma den saken, utan det är den sittande jordbruk.sutredningen som får taställning tUl om det gär att komma fram på denna väg. Vi har inte fränutskottsmajoriteten sagt någonting annat än att vi vill ha förslaget prövat. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Jag ber, herr talman, att med det anförda fä yrka bifalltill utskottets hemställan på alla punkter. i Skegrie (c) kort genmäle: sade sig vara förvånad att viinte vågade lämna över motionen tUl utredningen. Om man skall lämna över enmotion tUl en utredning för övervägande anser vi att det ändå mäste finnasnågot rimligt underlag i den. Man kan inte lämna vad som helst till enutredning. Vi har i mänga motioner frän oppositionens sida begärtutredning av olika frågor. De motionerna har praktiskt taget undantagslöst åktunder bordet. Men när det väcks en motion med det ringa värde som denna har vill utskottsmajoriteten lämna över den till utredningen förövervägande bara därför att den är av ett speciellt märke, s. k. s-märke.S-niärket är ett bra märke när det gäller elektriska artiklar i det här landet,men det gäUer inte beträffande de varor som produceras här i kammaren i varjefall inte i alla sammanhang. hoppas jag precis som att de som sitteri utredningen är kapabla att bedöma den här motionen och att de behandlar den,som man säger, efter förtjänst. Dä kan den bara hamna pä ett ställe, enligt minuppfattning. HerrHÅKANSSON (c): Jag skall här något beröra den fråga somaktualiserats i motionen 1973:1955 beträffande växtförädling. Såsom framhålls i motionen föreligger starka skäl för attstaten lämnar stöd till förädlingen av trädgårdsväxter. Förutsättningarna atttillgodose den växande efterfrågan på trädgärdsprodukter av inhemsk produktionförbättras därigenom. Om den svenska konsumtionen av trädgärdsprodukter är lågvid internationell jämförelse, har ändå en betydande ökning skett under senaretid. Beräkningar gjorda av statens jordbruksnämnd angående percapita-konsumtionen visar att den ökat från till 1971. Men det framkommer också att av denna konsumtion var importerade varor 1960, medan motsvarande andel 1971 var . Härav framgår att huvuddelen av konsumtionsökningen har avsett importerade trädgårdsprodukter. Arealmässigt omfattar den svenska trädgärdsväxtodlingen,såväl den yrkesmässiga som den som bedrivs till husbehov, ca 18 000 har. Den ärsåledes nära hälften så stor som den areal som används för sockerbetsodling. En större inhemsk trädgårdsväxtodling utgör ett alternativtUl spann-målsodUngen och leder därmed till en minskning av spannmålsöverskotten. För många mindre jordbruksföretag skulle en övergäng tUlde mera arbetsintensiva trädgårdsväxterna vidare innebära ökad ekonomisk bärkraft. Även konsumenterna av trädgårdsprodukter fär antas ha ettstort intresse av en förädling som leder tUl kvahtativt högvärdiga produkter från såvälnärings- som smaksynpunkt. Bland de svenska trädgårdsodlarna finns ett stortintresse för att så långt som möjligt begränsa användningen avbekämpningsmedel. Därmed kan man säga att det finns ett allmänt intresse av attfå fram resistenta sorter, så att användningen av olika bekämpningsmedel kanbegränsas. Det är således flera faktorer som pekar på vikten av ökadförädling av trädgårdsprodukter. Statens anslag tUl denna förädlingsverksamhethar varit alltför blygsamma och bör därför ökas. Det anslagsbelopp som i betänkandet föreslagits tiUförädlingen av trädgårdsprodukter vid innebär en relativt litensatsning. Men vid behandlingen av ärendet framkommer även en annanomständighet. Utvecklingen av den svenska växtförädlingsverksamheten har genomsammanslagningar av olika företag kommit att i huvudsak lydaunder tvä huvudmän, och Weibullsholmsväxtförädlingsanstalt. Ett ökat statligt stöd har stor betydelse, men det ärockså angeläget att stödet fåren sådan utformning att statsmakterna inteensidigt gynnar det ena av de bägge företagen. Det måste vara positivt förutvecklingen av växtförädlingsverksamheten att dessa två företagare kankonkurtera pä lika villkor. kommenterade tidigare reservationen 3, somanknyter till denna motion. Han sade att man vid första påseendet kan tyckaatt anslaget är orättvist fördelat men förklarade att om man sätter sig bättrein i ärendet skall man finna att fördelningen är riktig. till det anslag som bevUjades Weibullsholm, . föresläs nu något . Därförfinns det goda skäl att stödja reservationen 3 och därmed bevilja ävenWeibullsholm ett anslag för förädling av trädgärdsprodukter. Med detta,herr talman, ber jag att få yrka bifall tUl reservationen 3. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. I detta anförande instämde i Trobro (m). () kort genmäle: Bara några ord i anledning av iSkegrie yttrande om s-märkt vara! Jag förstår nu att denna motion var mycket viktigare än vitrodde från början. förvånade sig över att den lämnades tillutredningen för det var den inte värd, sade han. Jag viU svara attmajoriteten i utskottet inte lämnar ifrån sig vad som helst; därför var välmotionen viktigare än vi trodde. När sedan säger att ens-märkt vara är bra, vill jag gärna hålla med honom - det är i alla fall bättreatt en vara är märkt med ett s än att den är c-märkt. HerrHANSSON i Skegrie (c) kort genmäle: Om och andra tror att vårreservation och min relativt ingående behandling av motionen betyder att vianser motionen vara viktig, så är det fullkomligt felaktigt. Den varemellertid viktig ur en synpunkt: den gav oss möjlighet att Reglering av priserna på jordbruksprodukter, rn. förklaraden i vissa avseenden felaktiga och misslyckade jordbrukspolitik somregeringspartiet står för. Det hade vi annars inte haft möjlighet att göra päsamma sätt, men motionen gav oss alltså den möjligheten, och från densynpunkten tycker jag att motionen har varit viktig för oss. Vi har fåtttillfälle att som jag gjorde visa med en hel rad siffror hur innehållslös enhel del propaganda från regeringspartiet är. Jag har ännu inte fått vare sig dementi eller försvar förde siffror som stod i den där annonsen. Jag efterlyser detta. () kort genmäle: i Skegrie sade att det är enfelaktig jordbrukspolitik som socialdemokraterna för. Om jag inte hördealldeles fel begagnade han i början av sitt anförande mycket vackra ord omjordbruksministern och den av honom förda jordbrukspolitiken. Det förvånar migdärför att uppfattningen har kunnat ändras så kvickt. Annonsen känner jag inte tiU, så den uppmaningen kan jag intesvara på. I utskottet har vi inte behandlat den, utan det är bara det som ståri betänkandet som vi har behandlat där. HerrTAUBE (fp): Som just sagt finns det onekligen ettmycket stort intresse bland de svenska trädgärdsodlarna för att så långt sommöjligt begränsa användningen av bekämpningsmedel. En framgångsrikresistensförädling skulle säkerligen kunna lämna mycket betydelsefulla bidraggenom att minska behovet av olika bekämpningsmedel. De svenska konsumenterna ställer allt högre krav päträdgårdsprodukternas kvalitet från smak- och hållbarhetssynpunkt. Det svenskaklimatet ger genom de långa sommardagarna alldeles speciella förutsättningarför att producera kvaliteter som förutom att de är frän näringssynpunkthögvärdiga även är aromrika. En anpassning av sortmaterialet till det svenska klimatetär av mycket stor betydelse för konsumenterna även i fråga om prydnadsväxteroch grönytegräs. Med hänvisning till Svallövsutredning anser jagatt en praktiskt inriktad växtförädling på trädgårdsområdet är motiverad.Utredningen anser att kostnaderna för denna förädling, särskilt under ettinledningsskede, i ökad utsträckning bör finansieras med statliga medel. Svallövsutrednlngen föreslär att verksamheten vidHammenhögs-institutionen liksom bör omfatta förädling av köksväxter,prydnadsväxter och grönytegräs och att institutionen fär tillgång tillresurser för resistensförädling av dessa växtslag. Behovet av en förädlare med kunskaper inomresistensområdet är enligt utredningen akut, varför en tjänst som försöksledarebör inrättas vid institutionen. Utskottets majoritet går i princip med på utredningensförslag, som tillstyrkts av flertalet remissinstanser. Trots detta villutskottet att utredningens förslag om bidrag med , räknat förhelt är, skall sänkas till . Detta kommer att innebära attHammenhögsinstitutionen inte kan anställa den reslstensförädlare som är Dä det nu framskymtat att den förädlingsverksamhet sombedrivs vid Weibullsholm genom stödet till Hammenhögsinstitutionen kan komma iett konkurrensmässigt underläge, vUl jag framhåUa att trädgärdsför-ädlingen otvivelaktigt är olönsam för båda de berörda företagen. Av denna anledninghar jag för avsikt att i den kommande voteringen lägga min röst påreservationen 3 av i Skegrie m. fl. Att vi har ett visst spannmålsöverskott i vårt land vetvi. Vi får dock inte glömma att det mycket stora överskott som vi haft under1971 och 1972 till stor del beror på helt exceptionella förhållanden: Åren 1971 och1972 var rekordår vad beträffar skördeutfallet. Växtförädlingenhar givit ett mycket bra resultat. Jag tänker då framför allt på de oerhörtstora framgångar som vi har haft med den svenska rågen. Nedskärningenav sockerbetsodlingen medför automatiskt en ökad spannmålsskörd. En utslaktningav djurbesättningar som skett under senare är har medfört en successiv övergångfrån grönfoderväxter tUl spannmålsodling. Jag tycker nog att vi bör nyansera debatten något. Får viett par sämre skördeår med kanske mindre skördar, låga falltal och lågaproteinhalter kanske vi äter blir tvungna att importera avsevärda kvantiteterbröd-spannmål.