prot · FW0972 · 1973-12-31 00:00:00 — Tj IQ QQ Det Statliga Utveck- § 1 Föredrogs och hänvisadesKungl. Maj :ls propositioner nr 83 tiU kultumtskottet, nr 114 lillkonstitutionsutskottet, nr 122 lill utrikesutskollel och nr 124 tillförsvarsutskottet. § 2 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1896-1898 tUl näringsutskottet, nr 1899-1901 tillfinansutskottet, nr 1902-1912 liU utbildningsutskottet, nr 1913 tUlfinansutskottet och nr 1914 tUl juslilieutskotlel. § 3 Föredrogs motionen nr 1915. På hemställan av herr tredje vice talmannen () beslöt kammaren att denna motion fick återtagas. § 4 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1916 tiU lagulskortet, nr 1917-1920 lUl trafikutskottet, nr 1921 till socialförsäkringsutskoltet och nr 1922 tiU lagutskottet. § 5 Föredrogs, men bordlades åter konstitulionsutskottetsbetänkande nr 20, finansutskottets betänkande nr 20, skatteutskottetsbetänkanden nr 19, 24 och 25, lagutskottets betänkande nr 13,försvarsutskottets betänkande nr 13, kulturutskottets betänkanden nr 21-25,utbUdningsutskoltets belänkande nr 24, Irafikulskollets belänkande nr 12, näringsutskoltetsbetänkanden nr 40 och 42-45 samt inrikesutskotlels betänkanden nr 1416. § 6 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningennr 82. § 7 Det statliga utvecklingsbiståndet Föredrogs utrikesutskottetsbelänkande nr 3 i anledning av Kungl. Maj;ls i statsverksproposilionenframlagda förslag rörande det statliga utvecklingsbiståndet jämte motioner. (Redovisning av utskottsbelänkandetintages efler anförandena i ärendet.) Nr 72 ytrtade: Onsdaeenden fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggning för 25 anril1973 samUiga punkter. Under den gemensammaöveriäggningen får yrkanden -------------------- framställasbeträffande samtliga punkter i belänkandet. Detstatliga utveck lingsbiståndet (): Det är förståeligt om ledarna i en delutvecklingsländer ibland uttrycker sig och handlar så, att vi tycker att delmärks någol av desperation. Situationen för de flesta utvecklingsländer ärdjupt oroande. Den ekonomiska klyftan mellan rika och fatliga länder har irnderde som biståndspolitik drivits inte minskats utan vidgats. ärgenomsnittsinkomsten per person i de rika länderna , medanden i utvecklingsländerna är . Klyftan är alltså ungefär 10 000kronor per person. Enligt vissa beräkningar kan man befara att klyftan år 1980är större, dvs. De rika blir allt rikare.Utvecklingens mekanik för åt det hållet. Den ökning av bruttonationalprodukten per person somåstadkoms i de flesta utvecklingsländer uppnår man som regel i ,, och eller någon vecka. VärldsbankschefenMcNamara har påpekat atl de rika länderna sannolikt endast kommer upplill ungefär 0,34 proceni av brutlonalionalprodukten i offentligt bistånd istället för de 0,7 proceni som FN-slrategin för det andra utvecklingsårtiondetförutsätter. För att uppnå det målet skulle de rika länderna behöva använda 1,5proceni av sin egen tillväxt. Men tydligen hai- de, som anmärkt, inlefunnit att av lUlväxten är tillräckUgt för egna behov. Del ärsanningen om den internationella ojämhkheten i ett nötskal. Orn en del av ledarna i utvecklingsländerna visarirritation över denna utveckling är det ingenting all förvåna sig över. Snarareär det förvånande att de fatliga folkens ledare bibehåller det lugn och denfattning som de trots allt visar. De skulle med rätta kunna la till myckethårdare ord mot oss i de rika länderna. Vad skall man då göra för att vrida utvecklingen räll?Ulvecklings-länderna ger delvis olika svar. Inte heller experterna världen runtär överens om den rätta politiken. En del experter säger, atl det över huvud taget ärolämpligt att i utvecklingsländerna använda värt brutlonalionalproduktbegreppsom en värdemätare för den egna utvecklingen. Stmnta i BNP, säger man, och setill alt de fattigaste i landet får arbete, mat, kläder, bosläder ochutbildning, dvs. livels nödtorft, sedan får del gå hur som helt med BNP. Andra experter hävdar motsatsen. Utan kraftig ekonomisktillväxt finns ingen möjlighet att åstadkomma bättre jämlikhet. Kakan måste blistörre för att var och en skall fä etl större stycke av den. Ekonomiskförbättring och utjämning för de enskilda, säger man, måste komma som ettresultat av en ökning av bruttonationalprodukten. När manser på ett antal utvecklingsländer är del svårt atl undgå intrycketatt en del satsat för mycket på en ensidig tillväxtpolitik och för lilel påekonomisk utjämning och bättre sysselsättning. 10 aUmänna konstaterande är det långt till att fälla någon generell dom. Förhållandenaär så olika i de skilda utvecklingsländerna atl man bör vara myckel försiktigmed belygsällningen. I debatten om hur de fatliga länderna skall bli mindrefaltiga får en punkt anses vara accepterad: Utvecklingsländerna själva bär det största ansvaret för utvecklingen. Del är värdefullt att utvecklingsländerna alltmera markerat uttalar detta. träffades utrikesministrar na från 59 i i Guayana. I deklarationen som antogs säger man bl. a. så här: "De alliansfria länderna understryker de utvecklade ländernas fortsatta ansvar för det internationella utvecklings samarbetet, men fastslår, alt de största utvecklingsanslrängningarna måste----- göras av själva." Då detta ansvarstagande skall förverkligas kommer detalllid atl innebära en konflikt mellan kortsiktiga och långsiktiga mål. IGeorge-towndeklarationen sägs, atl man avser atl forma sin ekonomiska politikså alt fler arbelslillfällen skapas och den inhemska inkomstfördelningen blir mindresned. Därvid bör fördelningen av invesleringsmedel vara sådan attsysselsättningen bhr så stor som möjligt. Detta uttalande bör jämföras med vadsom sägs i deklarationen . Där hävdas, alt det är nödvändigt altmobilisera större inhemskt sparande för investeringar och "därför måstestörre uppmärksamhet fästas vid behovet alt framkalla ell högre sparande i denstatliga och den privata sektorn". Alla vet, atl ett ökat sparande intekan uppnås om man inle i viss utsträckning dämpar konsumtionen. Förutvecklingsländerna blir detta bl. a. en fråga om alt dämpa de enskildas köp avnödvändighetsvaror. 1 annal fall får man inget ökat sparande. U-ländernasinvesteringar finansierades till genom egetsparande, vilket måste ha krävt många smärtsamma beslut. 1 en del fall haru-länder också kritiserats för denna satsning på långsiktiga investeringar. Dehar det sannerligen inle lätt. Hur skall vi i de rika länderna då se pä saken? Ja, vårsyn på biståndet måste vara realistisk. Det borde erfarenheten ha lärt oss. Detduger inte att tro att man genom bistånd räddar världen från kommunism ellertUl socialism, från kapitalism eller till liberalism. Inte heller kan skäletvara ett hopp om snabbt uppnående av social balans och harmoni i u-ländernaeller alt säkra världen för demokratin. Del går heller inle all söka intalasig, atl del alltid blir ell effektivt utnyttjande av biståndet. Då finge vislå igen butiken. Om man ser nyktert på saken är man bäst beredd på alla demissräkningar av skilda slag som kommer också i fortsättningen. Det är emellertid jag vill tillägga det - fullt rimligtatt vi i försöker bedöma vari det bär hän i de utvecklingsländer som visamarbetar med, om biståndet kan väntas nå de stora grupperna - de fatliga, deförsvarslösa. av en arbetsmarknad på 1 mihard människor i u-ländernaberäknas vara arbetslösa, dvs. Så nog är arbetslösheten ell av destora problem som borde lösas. Vi vet också hur i en del tyngdpunkten iansträngningarna flyttas. beror det pä en ändrad uppfattning om lämpligstrategi för utvecklingsarbelet, ibland på politiska regimskiften. Det voreorimligt om våra biståndsinsatser alltid skulle korrigeras med hänsyn till sädana den 25 aprU 1973 skiftningar.I de flesta länder spelar den svenska biståndsinsatsen inle någon avgöranderoll, men i något fall är den ganska väsentlig. Tag ett sådant land somTanzania. Om av någon anledning utvecklingspolitik skulle ändras påett sådant sätt alt vi skulle se på den med skepsis, vore det ganska orimligtom vi därför skulle börja med en konsekvent nedtrappning av våra insatser. Jagförutspår inte någon sådan ändring i politik, men nämner del som etlexempel på nödvändigheten av alt ha en liberalt generös instäUning till deskilda vägar som olika - precis som de rika länderna väher från tidtiU annan. Jag har redan nämnt Georgetowndeklarationen, som i självaverket är en utvidgning av den deklaration som antogs i i förnågra är sedan. Del är ell i många stycken hoppingivande dokument, tillkommet ien djupt allvarlig situation. Utvecklingsländernas självtiUil är ell honnörsordi deklarationen. ulvisar dokumentet en stark beslutsamhet attsamverka med andra liksom med de rika länderna. Man tar bl. a. uppfrågan om handelsförbindelserna sinsemellan och med de rika staterna. I reservationer lar vi från oppositionens sida upp en delav de förslag som finns i Georgetowndeklarationen. Jag vill begagna tUlfället,herr talman, att nu yrka bifaU tUl de reservationer där mitt namn är antecknat,således reservationerna 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 1 1, 12, 14, 15, 17, 18, 19,20 och 22. Reservationerna 9 och 10 gäller frågan omutvecklingsländernas exportinkomster och villkoren för finansiellt bistånd. ISIDA.s lidskrift Rapport har pekat på den allvarhgautveckhngen. 1980 kan de fattiga ländernas skuldbörda till de rika ländernaberäknas vara I 100 mUjarder kronor. , säger , kande faltiga ländernas aktuella betalningar av räntor och amorteringar till vara 100 mUjarder kronor . Om del samlade biståndet i världen motbakgrunden av vad som har skett utvecklas något så när hyggligt, kan dettänkas atl insatserna 1980 uppgår lill 50 miljarder. Detta innebär att defattiga länderna 1980 netto måste leverera tUlbaka 50 miharder kronor tUl länderna. Kan man tala om en felaktig utveckling så är det verkligen här! Om utvecklingen skulle gä mindre galet krävs bl. a. atlu-länderna blir mer likaberättigade parter i det internationellahandelsutbytet. Eftersom de är ekonomiskt svaga motparter i förhandlingar måstede få ett direkt stöd, få förmåner pä vår bekostnad inte på några andras.Inte minst är del viktigt vid överenskommelser om del internationella valutasamarbetetatt vi i de rika länderna tar hänsyn till det. har bara i årförlorat några miljarder i minskade exportinkomster genom förändringarna ivalutornas värde. Vi har i våra reservationer understrukit angelägenheten avalt tUlsammans med de andra nordiska länderna verkar för etl system somfrämjar export. Det kan ske bl. a. genom alt man söker få tillstånd säkrare råvamavlal, genom skapande av buffertlager och genom etl syslemmed supplementär finansiering. De rika länderna måste dessutom öppna sinamarknader för produkter. bör därför i internationellasammanhang verka för atl ytterligare vidga de generella ökat stöd lill marknadsföringen av produkter ärockså nödvändigt. och kräver också ökad användningav gåvobistånd och långivning utan ränta och en långtgående mildring iefterhand för de lån som redan givits. SIDA har uttalat all bl. a. ,, , och har skulder av sådan omfattning alldel är osannolikt att alla krediter kan återbetalas. och kankomma i samma läge när de skall börja med större återbetalningar av svenska krediter.I en reservation hävdar vi därför alt regeringen skall lägga fram förslag omytterligare uppmjukning av villkorenför de nya u-landskrediter avtalar om. bör också undersökamöjligheten all helt eller delvis avskriva amorteringar på gamla u-landslån. Tyvärr har vi i utskottet fält myckel dålig förståelse fördetta. Vi är medvetna om att det inle spelar någon avgörande roll vad Sverigegör på detta område, men psykologiskt kan del länkas ha en stimulerande effektpå andra länder. Därför är del beklagligt alt socialdemokraterna med så passlitet engagemang går in för delta. De dystra prognoser jag redovisade bör säga oss enväsentlig sak: det räcker inle med brandkårsutryckningar. Vi får inte vänta medskuldkonsolideringsaklioner lUls ell u-land står på ruinens brant. Hur skallannars ett u-land kunna göra långsiktig planering för en framgångsrik socialoch ekonomisk utveckling? Biståndspolitiken har blivit en alltmerväsentlig beståndsdel av den svenska utrikespolitiken. Reellt är del så därföratl vårt förhållande till andra länder i myckel stor utsträckning jusl harbiståndspolitiken som en avgörande ingrediens. Psykologiskt spelar också vårbiståndspolitik stor roll för den allmänna bild man får av ute i världen.Delta har jag själv haft anledning att konstatera i internationella politiskasammanhang liksom säkert många andra av kammarens ledamöter - och inomKyrkornas världsråd, där ledare från spelar en avgörande roll. Manföljer verkligen med vad gör och inte gör. Del blir alltmer nödvändigt atl kan påverka denplanering som äger ram när det gäller insatser i skilda länder, vilka länderdet skall vara fråga om, liksom omfattningen av vårt bistånd. Del handlar härom en långsiktig planering. har både 1971 och 1972 föhtulrikesulskollels uttalande om nödvändigheten av att kan delta idenna planering. Även om på den här punkten har en egenreservation, är vi i utskottet i princip helt eniga om denna syn, och del ärmycket värdefullt. Utskottet säger att del är önskvärt all det kommer lill ellförfarande som ger utrikesutskottet kvalificerad insyn i länderplaneringen, ochdetta skall ske på ett tidigt stadium. Del skall inte behöva innebära formellaställningstaganden från sida. nämner som exempelpå en ordning som man kan länka sig den beslutade om riksdagensmedverkan i försvarsplaneringen. Men det går också atl tänka sig andramodeller. I det grundlagsarbete som pågått under lång lidunderstryks all inflytande i fråga om förhållandel till andra stater bör den 25 aprU 1973 Nr 72 ytterligare befästas.Biståndspolitiken är en av de mest vitala angelägen- Onsdaeen den heterna på detta område. Del gäUer nu för regeringen att föreslå 95 anril1073 lämphga former för att geutrikesutskottet insyn i länderplane- ------ .------------- ringen på ett tidigt stadium. Detstatliga utvecK- jjgj -. glädjande all görförhållandevis stora insatser i en del av lingsbiståndet 25 fattigaste länderna i väriden.Till denna grupp hör bl. Kring stödet lill har förts en i många stycken beklämmande debatt.Visst finns det en hel del atl anmärka på i den etiopiska politiken, men ivilket u-land är situationen sådan alt vi inle har invändningar? SIDA har föreslagit att vårt bistånd till förnästa budgetår skall vara . Man har klart motiverat att detfinns insatser att göra där som skulle ha god utvecklingseffekt - för densumman och för mer ändå. Utrikesministern har tydligen fått rådet att skära nedbiståndet lill 30 miljoner, och han har föht detta dåliga råd. kunde inte lämnas någon lUlfredsslällande förklaring varför ensådan nedskärning skulle äga rum. Det skall bli intressant att se omutrikesministern kan redovisa någon bättre. I mittenparliernas motioner yrkade vi på atl SIDA:sförslag om 33 mihoner kronor lill skulle accepteras.Socialdemokraterna i utskottet har dock yrkat avslag på SIDA:s och vårtförslag. Det skall bli intressant alt höra vad ledamoten av , fruLewén-Eliasson, i sill inlägg kommer att anföra som försvar för sin ändradeståndpunkt. Allt som socialdemokraterna i utskottet kunde förmå sig till altsäga var att man inte ser någol fog för nedskärning av biståndet lill Etiopien.Planerna på nedskärning får alltså stoppas undan i biståndsavdelningens lådor,och del är ju alllid ett resultat. Men nog är det ömkligt altsocialdemokraterna både i regeringen och i ulskoltel faller undan för sinvänsterflygels klichéer. Bland de falliga länder lill vilka ger biståndfinns Lesolho. Vi har i en reservation understrukit alt del är angeläget attLesolho blir etl av de svenska programländerna. Detta land, liksom ,befinner sig i ett myckel utsatt politiskt läge. Ett kraftfullare stöd lillLesotho, vilket det skulle få om det blir programland, skulle ökaförutsältningarna för större självständighet gentemot och dessapartheidpolitik. Del är ganska förvånande atl socialdemokraterna visar sålitet intresse för att ge utvecklingen i och etl kraftfullarestöd. Det är värdefullt alt får det, men del finns lika starka skälför de båda andra länderna. Jag vill också i detta sammanhang rekommendera att man iframtiden undersöker möjligheterna alt ge större stöd ål . Under del inbördeskrig som pågick var del naturiigt atl de svenska insatserna hölls nere. Men när nu de stridande parterna visat förmåga atl träffa en fredsöverenskommelse borde del vara angeläget för oss atl stödja dem i deras strävan alt utjämna motsättningarna mellan nord och syd i . Alla vet atl en av förulsättningarna för detta är atl den ekonomiska utvecklingen i blir mer lyckosam. Genom milt arbete i Kyrkornas världsråd har jag haft möjlighet all föha utvecklingen i , och jag vel vilka ansträngningar man gör. har ett ansvar på 14 detta område som jag hoppas alt viskall visa oss redo all la, och jag vore tacksamför en kommentar från utrikesministern. Så någraord om varubiståndel. Det har varit värdefullt att det svenska biståndet varit obundet. har inte krävt atl skulleköpa varor av oss, men svenska förelag har ändå kunnat hävda sig väl i den friakonkurrensen. '-' statliga utveck-Stora varuleveranser har ägt rum, men dehar inle varit villkor för svenskt Itngsbistandet bistånd. Enligt mening skall det svenska biståndet även i fortsättningen i principvara obundet. Regeringen - eller, om man skall tro tidskriften ,rättare - kom plötsligt med ett förslag atl det bundnabiståndet, dvs. med leverans av svenska varor som villkor, skulle mångdubblaspå . Vi har prövat denna sak mycket ingående i utrikesutskottet, och detsom utskottet nu skrivit på denna punkt har vi blivit överens om. Utskottetdelar den skepsis har inför möjligheten av att så snabbi ökavarubiståndel ulan alt negativa effekter skall uppslå. Om del kommer att visasig lämpligt och möjligt atl innefatta en större andel av varubistånd i dettotala svenska biståndet är ell ännu inle löst problem. 1 vissa situationer gårdel säkerligen alt göra insatser som har betydelse även ur synpunkten alt viskall hålla sysselsättningen uppe i . Från mittenparliernas sida har vii arbetslöshetssituationer i vårt land redan tidigare visat pä möjligheterna avkonkreta insatser härvidlag, främst lill länder med katastrofsituationer. Svenska varor är i många fall konkurrenskraftiga medutländska, dvs. vi kan leverera bra varor till etl rimligt pris, men det gällerall finna den lämpliga kombinationen av sysselsällningsbehov i en bransch ochetl akut behov i ett mottagarland. Det kärr aldrig bli fråga om att vi skallpracka på våra varor. skall fritt få väha de varor debehöver. De experiment som hiltilldags skett har inle utfallit särskilt väl.Varken leveranser av papper eller konstgödsel har passat in isysselsätt-nuigssitualionen i och varit lämpliga förmottagarländerna. Jag håller inte för uteslutet alt det bör kunna gå attklara av problemen, men det är klokt att vi i utrikesutskottet har enats om attbisländsutredningen måste närmare undersöka dessa saker. har fört fram en intressant tanke, som detdock inte gick att vinna gehör för i utskottet - därmed inle sagl att man logavstånd från den. Styrelsen har förklarat att man skulle kunna vid sidan av -deordinarie länderprogrammen ha en .summa för varubistånd, där frittkunde få köpa svenska varor. Jag rekommenderar verkligen altbiståndsutredningen tar upp denna intressanta tankegång till prövning. En realistisk syn på vad våra biståndsinsatser kan ge tillresultat är förutsättningen för att del skall gå all arbeta vidare utan psykologiska bakslag, när misslyckandena fortsätter och klyftan vägrar att minska, som den säkerligen kommer att göra under . Del gäller då att samla alla goda krafter för atl verkligen skapa opinion för fortsatta ökande svenska biståndsinsatser. De frivilliga organisationerna i vårt land spelar därvidlag en stor roll i den nödvändiga opinionspåverkan för större u-hjälp. Det är i och för sig etl skäl varför de förtjänar ökat statligt stöd. den 25 aprU 1973 Till delta skall läggas atl de utför ett myckel fintarbete i en rad . Kyrkorna, Röda korset och Rädda barnen hör lill dessaorganisationer. De har förmåga alt med små medel uträtta stora ting. De svenskatrossamfunden har tagit etl berömvärt initiativ för att stärka opinionen:för biståndsverksamheten. kommer de all anordna en u-landsvecka meden rad olika inslag för att föra ut information om hjälpbehov ocharbetsmetoder. I en reservation har vi förordat utvidgat stöd tillmissionernas verksamhet. Det är egendomligt alt socialdemokraterna alllid såmotvilligt går med på nya insatser genom frivilhgorganisationerna. De somunder har följt den frågan har haft anledning atl konstatera del.Del tar emot på någol sätt. kommer utrikesministern på nytt atl sättas påprov, när frågan om en utvidgning av stödet lill flyktingar och fångar iSydvietnam, som kan kanaliseras genom "Frikyrkan hjälper", skallbehandlas. Utgången kommer all följas med intresse. Vi har också i en reservation yrkat atlinformationsanslagel beträffande u-landsfrågorna ökas, så alt studieförbundenoch folkrörelserna får bättre resurser för u-landsinformation. att ytterligare beröra den frågan och en rad andra spörsmål, och herrMöller lar också upp en rad andra frågor i anslutning lill del. Jag skalldärför nu avsluta med all diskutera frågan om enprocenlsmålet. har lovat all enligt den gamla beräkningen uppnå 1proceni av bmttonalionalprodukten i bistånd /75. Redan för fleraår sedan påpekade vi från mittenpartierna atl med 25 procents anslagsslegring som regeringen och moderatema har hållit på skulle man inte uppnå det målet.Det skuUe då bli nödvändigt alt under periodens sista budgetår göra en myckelstor höjning. AUa vet vilka svårigheter detta kan föra med sig. Vi har frånmittenparlierna använt en rad olika metoder för atl söka kommatill tals med socialdemokrater och moderater. Vi har föreslagit direktahöjningar, och vi har föreslagit atl partierna skulle sätta sig ned och iförväg komma överens om finansieringen av ytterligare höjningar eller att iefterhand täcka de större utbetalningar som del kan bli fråga om. Men allt harvarit förgäves. Inte heller den här gången har man velat lyssna. Jag villerinra om att utrikesutskottet skrev, och godkände ullalandet,att en kraftig höjning mot slutet av den period inom vilken vi skall uppnåenprocenlsmålet inte behövde medföra att målet råkade i fara "underförutsättning atl förberedelserna för biståndsinsatser av ifrågavarandeomfattning kunde börja ". Det sades alltså 1971. Vi kan , närvi slår inför del näst i perioden, konstatera all SIDA i åretsstatsverksproposition inle uppmanas planera för en så snabb ökning av biståndetsom skulle behövas. Från mittenparlierna har vi föreslagit att SIDA skall fåplanera för insatser för nästa budgetår för en nivå som är upp lill 35 procenthögre än innevarande budgetår. Regeringen föreslår all man som skallplanera för mer. Om del visar sig all det behövs större anslag förnästa budgetår, så är vi givetvis frän mittenparliernas sida villiga atl varamed om alt la upp det på tilläggsslal. Även har emellertid moderater ochsocialdemokrater i förening avstyrkt vår hemställan. Vi finner detta ganskaförvånande. Alla måste ju inse svåriglielerna alt föreslå en höjningsom nu kan beräknas översliga . Del skall bli inlressanl atlhöra utrikesministern och utrikesutskottets ordförande kommentera detta, motbakgrund av vad själv har sagt om nödvändigheten av enjämnare slegringslakt i anslagstilldelningen. Från ansvarigt socialdemokratiskt håll har det tidigarefastslagits atl målet i u-landsbistånd /75 var ettgivet löfte lill och inför andra rika länder, liksom del också varetl elappmål och inle etl slutmål. I rapporten tUl socialdemokratiska partikongress heter del t. ex.:"Enprocenlsmålet skall vara en ledstjärna och en stimulans - men är baraett etappmål. Vårt program innebär, atl det uppställda enprocenlsmålet skallvara uppnått /75."