prot · FW09142 · 1973-12-31 00:00:00 — Då har det varit engammal och vedertagen hnje att överskotten har inlevererats tiU statsverket ochunderskotten fyUts ut av statsverket. Underskotten har täckts på olika sätt;ibland direkt över budgeten, ibland med nedskrivningar av förräntningskravetpå statskapitalet - ett system som har tillämpats för SJ i rätt storutsträckning. Jag finner väl inte någon anledning att här introduceranågra nya fonderingsmetoder. Man får ta konsekvenserna av att vissa affärsverkibland går med vinst och ibland går med förlust. Är det en vinst, så är det etttillskott tUl statskassan som används i överensstämmelse med vad riksdagenanser vara lämpligt. Är det en förlust, får man skaffa fram pengarna på etteUer annat sätt. Som jag har sett det hitintills i vaqe fall, är det riktigtatt göra de bedömningarna och hälla den principiella linjen. Sedan får, menarjag, dra vilka slutsatser han vill. Jag sade att jag skulle gähonom halvvägs tUl mötes när han begärde min syn på de här tankegångarna omresultatutjämningen. Med det, herr talman, har jag väl gjort de små kommentarersom jag vill göra med anledning av den förda debatten. Samgående mellan postbanken och kreditbank () kort genmäle: har ju alltid varit en mycketstor vän av fusioner, och det har kommit tUl uttryck också i denna debatt. Hansäger att det inte är förenat med några stora problem att slå ihop de här tvåbankerna. Men det råder delade meningar om den saken. Jag vill än en gänghänvisa till att postbankschefen har dokumenterat en helt annan uppfattning.Jag tycker nog i alla fall att man i en sädan här fräga bör tillmäta hans åsiktett ganska stort värde när det gäller den fusion som vi nu diskuterar. Han börväl om nägon vara sakkunnig. När det sedan gäller lördagsöppet, som jag tyckerfortfarande är en högst väsentlig sak, sä ber jag att få tacka finansministernför beskedet att samthga kreditinstitut, om de så önskar, kan få ta del avpostens tiänster i det avseendet, AUra sist och helt kort: Jag hävdarfortfarande att tUlkomsten av den här stora statliga banken är ytterligare enlänk i en omfattande direktstyrning av det svenska näringslivet, Pä den punktenhar inte lyckats övertyga mig. HerrJONSSON i Ahngsäs (fp) kort genmäle; Vi är aUtså överens om, finansministern ochjag, att det finns skäl för statlig verksamhet, framför allt iservicebranscherna, och posten är ett typexempel pä att en statlig insatsrimligtvis är den enda möjligheten att klara olönsam verksamhet i framför alltglesbygden. sade att den största personalorganisationengivit sitt bifall tUI sammanslagningen, och det är riktigt, men jag pekadetidigare pä den Samgående mellan postbanken och kreditbank vånda somman kände. Och vi har ju kunnat konstatera att andra fackförbund har varitdirekt negativa. Vi har alltså en splittrad bild av vad personalen tycker i dehär frågorna, I vad gäller ersättningsfrågorna säger finansministem attdet tidigare skett en avräkning och att den har varit riktig. Det är möjligtatt den varit riktig; jag viU tro det, men har i aUa fall en fundering isammanhanget. Varför skulle det vara så olämpligt att låta prövasaken? Vi har ändå en specieU förhandlingssituation som vi kanske inte tidigarehar upplevt, och jag tror att det skulle vara en styrka i förhandlingsskedetoch även för den lösning man kommer fram till att ha fått beskedet att också riksdagenskall titta på detta. Finansministerns inlägg tycker jag annars var så att sägasnävt från den synpunkten att han i första hand säg tUl det statligabankintresset och inte så mycket till hur vi långsiktigt skall klara de postalafunktionerna. Mot slutet av sitt anförande lämnade finansministernbeskedet om att man för resultatutiämning har haft en princip som inneburit attöverskottet gått in tiU statskassan osv. och att finansministern inteville introducera någon ny princip. Jag hälsar med tUlfredsställelse det löftetatt finansministern är på väg eUer åtminstone halvvägs mot en fundering åt etthåll som skulle göra det möjligt att pröva dessa ting i den speciella situationsom uppstår om följer Kungl. Maj;ts förslag. Finansministern inledde sitt inlägg med atttala om att de problem som kunde uppstå säkerligen skaU gå att lösa med litetgod vilja, och han förutsatte att den fanns. Jag har ändå den invändningen attom det från kreditmarknadssynpunkt är tvivelaktigt med en sädan här fusion ochom det från servicesynpunkt finns många skäl som talar emot den, skaU vi dåtillskapa problem även om vi tror att vi kan lösa dem i god anda? Ett sätt attkomma ur problemen är ju att inte försätta sig i dem. HerrLÖFGREN (fp): Även om jag som förste talare utanför utskottet och denärmast berörda kommer litet post festum med mina synpunkter sä vill jag gärnasäga att jag hälsar den debattordning som har förekommit medtillfredsställelse. Det är riktigt att utskottets representanter först får tatill orda i de betydelsefulla frågor som det gäller. Vi har inte alltid haftdet sä. Jag behöver bara hänvisa tUl hur vi frän finansutskottet ibland blirkraftigt överkörda av att man håller en lång storpohtisk debatt med helt andratalare, så att de som har brottats med problemen i utskottet får komma helt iefterhand, Äv den anledningen vill jag inte på nägot sätt beklaga debattordningen. Det kanske kan behöva sägas att jag har sysslat medpostala frågor även om jag långtifrån är nägon postyänsteman. Jag har varit medi den postutredning som tillsattes någon gäng pä och blev färdig ibörjan pä , Då hade jag tillfälle att sätta mig mycket noga in iförhållandena vid posten och dess problem för att fullgöra sinaserviceuppgifter. Det är därför jag har ägnat dessa frågor särskilt intressegenom att tillsammans med i Ahngsäs väcka en motion i det härärendet. Jag vUl säga finansministem att inom det område där jaghar verkat under en lång följd av år, nämligen det privata näringslivet, harman stort intresse för och förståelse för rationaliseringsätgärder. Det kanmedföra att man tiUgriper fusioneringar, men då skall de vara verkhgtvälgrundade. säger att här är det väl ganska enkelt, fördet gäUer ett samgående inom samma ägarefamilj. Ja, det är det om man betraktarägarefamiljen som statsföretag, nägot som regeringssidan dirigerar och äger.Men om man tänker pä att familjen egentligen är folk borde man intevidta en så omfattande förändring inom samhäUet som att slä samman postbankenmed , när det finns så betydande tveksamhet hos stora grupper avvårt lands invånare. I postutredningen medverkade jag tUl att vi skulle ta bortdet förhållande som tidigare rådde beträffande avgifterna för postens service.Dessa var tidigare en bevillning, en inkomstkälla för staten - posten ellerregeringen kunde inte själv bestämma vad det skulle kosta att utföra servicen,utan det var en fräga som man frän regeringshåU skuUe förelägga riksdagen.Postinkomsterna skulle nämUgen tiUföras statskassan, och man förändrade dåavgifterna med hänsyn tiU statens behov. Utredningen framlade ett förslag, somriksdagen sedan godkände, innebärande att postavgifterna inte längre skuUebetraktas som en inkomstkäUa för staten och att postens service i stäUet skuUebetalas genom skäliga avgifter. Vid det senaste tillfälle då vi diskuterade detta hade vilitet ohka uppfattningar om behandlingen av postens överskott. a. att samma princip borde vara tillämplig för olika statliga verk. Jagtror dock att är fullt införstådd med att detta är ett heltfelaktigt resonemang. Den enda form av lager som posten kan ha vid årsskiftenaskuUe möjligen vara blanketter och frimärken, som ännu inte har gjort sintiänst. Däremot har till exempel mycket betydande materiella lager,som verket mycket väl kan göra avskrivningar på för att reglera vinstresultateller förlustresultat. Posten har under rådande förhållanden tvingats att höjaportot upprepade gånger. När vi sist diskuterade frågan hade portot höjts tregånger på något . Överskottet lägger beslag på, trotsatt posten mycket gärna skulle vilja disponera över detta för att kunnabibehålla gällande portoavgifter under betydligt än vad som annarsär möjligt. Jag har velat säga detta såsom en bakgrund till den motionpå vilken jag är antecknad som första namn. Det är väl ingen som tror attpostverket sedan det blivit berövat den väsenthgaste inkomstbringande delen avsin verksamhet, hos kan få någon förståelse för kravet påersättning för fullgörandet av de uppgifter som posten hittUls haft de störstaförlusterna på. Jag tror helt enkelt inte att posten kommer att klara sig idenna förhandhng. I så fall skall regeringen eller finansministern träda in ochavgöra frägan. Den erfarenhet vi har av regeringens inställning säger ossemeUertid att sammanslagningen av de tvä bankerna med all sannolikhet i förstahand är en politisk fråga. Finansministern bestämmer sig först för att manskall slå samman bankerna och därefter presenteras en lämpligt utformadutredning som förevändning för att fuUfölja detta beslut. Samgående mellan postbanken och kreditbank 4 protokoU 1973. Samgående mellan postbanken och kreditbank för mycketbegärt att för stäUningstagande fick sig förelagd en undersökning,vars syfte varit att åstadkomma en skälig awägning meUan postens service,aUmänhetens behov och postverkets intresse av att fä ersättning av den bank somnu plötsligt blir den största i . Jag har funnit att det inte gär att stoppa dennasammanslagning, även om jag tycker att den är olycklig med hänsyn till attbeslutet kommer än det borde ha gjort om man verkligenhade tagit hänsyn tUl den aUmänna opinionen i vårt land. Mina synpunkterutmynnar i ett andrahandsyrkande. Det är inte oskäligt att fär taställning pä grundval av en utredning som syftar till att få till stånd en goduppläggning av servicen och en rimhg fördelning av kostnaderna. Jag har velat säga detta som en komplettering tUl vad somförut framhållits av ledamöter i utskottet. Jag yrkar bifall till de delar iutskottets betänkande som överensstämmer med min motion. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr I av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iGlömmmge begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som viU att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 63 punkten I röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr I av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Glömminge begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 156Nej - 144 Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 av m. fl. ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i Glömminge begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 63 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens Nr 142 ledamöterha röstat för ja-propositionen. Då i Glömminge Torsdaeen den begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. naomröstning gav följande resultat: --------------------- , _ 156 Läroplanerna för § 11 Läroplanerna för och gymnasieskolan Föredrogs utbUdningsutskottetsbetänkande nr 47 i anledning av motioner angående läroplanerna för grandskolanoch gymnasieskolan, I detta betänkande behandlades motionerna 1973:39 avherr m, fl, (fp), såvitt nu var i fråga, 1973.697 av herrar i (fp) ochPetersson i (fp), 1973 ;704av m, fl. (m, c, fp), 1973:705av m. fl. (m), 1973:715av (), 1973:718av herrar i KU (fp) och (), 1973:721av herrar Stiernström (c) och i Skegrie (c), 1973:723av m. fl. (m), 1973:728av (), 1973 ;912av m. fl. (s), 1973:914av herrar i (c) och (), 1973:922av i m. fl. (fp, s, c, m), 1973:1268av (), 1973:1272av m. fl. (m), 1973:1276av fröken () och (), 1973:1279av i Skärstad m. fl. (c, fp, m), 1973:1282av (), 1973:1299av (), 1973:1300av (), 1973:1301 av herrar i Ägnas (m) och iStockholm (m) samt 1973:1307 av m. fl. (m) vari hemställtsatt hos Kungl, Maj,t begärde en utredning om möjligheterna förårskurserna I t, o, m, 4 att erhålla gymnastikundervisning av utbildadegymnastiklärare. 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1279, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:912, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:715, 4. att riksdagenskulle avslå motionema 1973:922 och 1973:1268, 5. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:721, 6. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:704, 7. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:718, 51 Läroplanerna för gmndskolan och gymnasieskolan 15. att riksdagennen 1973:39 i denna skulleavslå motionen 1973:1282, skulleavslå motionen 1973:705, skulleavslå motionen 1973:1301, skulleavslå motionen 1973:1272, skulleavslå motionen 1973:914, skulleavslå motionen 1973:1299, skulleavslå motionen 1973:1307, beträffandeviss språkutbUdning skulle avslå motio- skulleavslå motionen 1973:728, skulleavslå motionen 1973:1300, skulleavslå motionen 1973:1276, skulleavslå motionen 1973:723, skulleavslå motionen 1973:697. Reservation hade avgivitsbeträffande behörighet att undervisa i gymnastik av herrar Nordstrandh (m) ochStrindberg (m) som ansett att utskottet under 14 bort hemställa, att i anledning av motionen 1973:1307 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört om behörighet attundervisa i gymnastUc. TiU betänkandet hade fogats särskUda yttranden 1. beträffandeskolans sociala fostran av herrar i , Elmstedt ochJohansson i Skärstad (samtliga c), 2. beträffande omfattningen avundervisningen i arbetsteknik och fackteori pä gymnasieskolans yrkesinriktadelinjer av (). FruSUNDBERG (m): betänkande nr 47kännetecknas, om man sä vill säga, av en stor motionsslakt. Det är närmarebestämt 21 motioner som utskottsmajoriteten yrkar avslag på, och de harpraktiskt taget samtliga syftat tUl ändringar i läroplanen och berört olikaämnen. Jag vill här redan i böqan säga att utbildningsutskottet isitt betänkande framhåller att vi är medvetna om att uppställda mål i vissafall inte har kunnat uppfyllas när det gäller läroplanen. I övrigt har vissaförslag, som kommit motionsledes, blivit tillgodosedda. ex. tillsatt en arbetsgrupp för att utarbeta förslag till studiegångar iämnet svenska. I motionen 1299 föreslås att självständigt betyg i niondeårskursen inte skall ges i barnavårdskunskap. Det är en fråga som är underbehandling i betygsutredningen. Men det är i ett avseende som de moderata ledamöterna iutbildningsutskottet inte kunnat dela utskottsmajoritetens uppfattning, ochdet gäller frägan om behörighet att undervisa i ämnet gymnastik. Det är inte min avsikt att i argumenteringenför bifall till reservationen uppehålla mig vid betydelsen av fysisk fostraneller vikten av en effektiv gymnastikundervisning. Vi vet alla att den fysiskastatusen hos mönstrande pojkar i vissa avseenden har försämrats och attgymnastik är det skolämne där antagligen den högsta ströfrånvaron kan konstateras.Bara dessa skäl skulle naturhgtvis i och för sig vara nog för att kräva enförbättring av skolans gymnastikundervisning, en förbättring som bl. a. skulleernås om man befriade lärare utan vare sig faUenhet eller kompetens attundervisa i gymnastik från dyhk undervisning. Ett sådant tyckande från min sida skulle kanske trots alltinte påverka kammaren i dess ställningstagande, och därför skall jag i ställetuppehålla mig vid vad lagar och förordningar säger om undervisningsskyldighetoch undervisningskompetens. 1968 ärs lärarhögskolestadga innebär en reformering avlärarutbildningen, bl. a. beträffande utbildningen i musik och gymnastik förblivande klasslärare. Jag vill erinra om vad denna stadga säger om utbUdningeni gymnastik där den har inneburit en förändring. EnUgt den äldrestudieordningen erhöll den blivande mellanstadieläraren, Uksomlågstadieläraren, utbildning i bäde gymnastik och musik, vilken gjorde honomkompetent att undervisa i båda dessa ämnen på sitt stadium, såvida han intebefriats frän kravet på betyg i ett av ämnena. Men enhgt studieordninghar en förändring skett. På mellanstadielärarlinjen har ämnesstudierna i musikoch gymnastik givits sådan utformning att lärarkandidaten blir kompetent attundervisa i endast ettdera av de två ämnena. Utbildningen sker i form av engrundkurs och en orienteringskurs, och den studerande får göra ett altemativtval som innebär att han läser i det ämne som han väljer grundkurs i,medan orienteringskursen består av . Enligt utbUdningsplanen är målet för grandkursen i vadavser ämnet gymnastik att lärarkandidaten skall äga sädana kunskaper ochfärdigheter som krävs för att kunna undervisa i de i mellanstadiets kursplanangivna huvudmomenten. Men när det gäller orienteringskursen, dvs. de lärarkandidatersom väljer grundkurs i musik, säger man bara att de skall äga sådana kunskaperoch färdigheter i gymnastik som erfordras för att kunna organisera och ledafriluftsverksamheten pä mellanstadiet. De som har utexaminerats pämellanstadielärarlinjen enligt den nya utbildningsplanen, vilket skedde förstagången , har erhållit tillräcklig utbildning för att undervisai ett av ämnena men icke för att undervisa i båda ämnena. Vissa kommer alltsåenligt sin utbildning inte att vara kompetenta att undervisa i gymnastik. Mendetta förhåUande stär i motsättning till vad skolstadgans 15 kap. 17 § säger.Enligt denna paragraf gäller för lärare i bl. a. klass på lågstadiet och klasspå mellanstadiet särskUda villkor för behörighet att undervisa i vissa ämnenenhgt bestämmelser som meddelas av Kungl. Maj;t. Det berör bl. a. undervisningi engelska. tycker man att det skulle vara självklart att eftersomviss utbildning inte ovillkorligen ger behörighet att undervisa i ett ämneskulle de lärare som enligt utbildningen är kompetenta att undervisa i ämnetkunna förklaras vara behöriga. Det har emellertid utskottsmajoriteten intevelat gå med på. Jag tyder det så att föreskrifterna i skolstadgans 14 kap. 9 § som säger att lärare är skyldig att undervisa i det eller de ämnen som ingåri hans tjänst så att säga skulle vara en övergripande regel, vilken skulle geden lokala skolstyrelsen möjlighet att helt enkelt bortse från att vissa lärareicke är kompetenta att undervisa i ett ämne Läroplanerna för och gymnasieskolan Läroplanerna för och gymnasieskolan men likvälsätts att undervisa i det. Detta är naturligtvis beklagligt både när det gällermusikundervisning och när det gäUer gymnastikundervisning. I det härbetänkandet har utbUdningsutskottet behandlat enbart gymnastikundervisningen,och vi har väl möjhghet att komma tillbaka i frägan. Motsättningarna mellangällande förordningar och lagar är nämUgen sä grava att de moderata ledamöternai utskottet icke kunnat bortse därifrån. Det är också orsaken tiU att enreservation fogats till utskottsbetänkandet, och jag ber att få yrka bifaU tiUdenna.. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens.förhandlingar. FruHANSSON (s); I utbildningsutskottets betänkande 1973:47behandlas bl. a. motionen 912, där jag står som första namn, och jag skullevilja anföra några synpunkter med anledning av den motionen. Utskottet har inte funnit anledning att tUlmötesgämotionärernas krav på grund av att arbetsmiljöfrågorna redan är uppmärksammadepä UtbUdningens område och föremål för översyn bäde i och iuniversitetskanslersämbetet. Sedan har Kungl. Maj;t i propositionen 1973:130lagt fram förslag om ändring i arbetarskyddslagstiftningen, och där har ävenutbildningsfrågorna tagits upp. Vad utskottet redovisar är bra. Det händer en hel del pådetta område, och det har hänt en del även sedan vi väckte vår motion, och jaghar ingen erinran att göra mot utskottets skrivning pä den punkten. Men en annan, och som vi motionärer ser det, mycket viktigpunkt i motionen har utskottet helt förbisett, nämligen utbildningen i arbetarskyddsfrågori . har uppmärksammat bristerna i utbildningenoch pekat på nödvändigheten av att insatser görs för att UtbUdningssektorn intetill någon del skaU stå isolerad från arbetsmUjöfrågorna i arbetslivet; men detläg inte i utredningens uppdrag att gä närmare in på dessa problem.Propositionen 130 har tagit upp utbildningen, men där har man nöjt sig medutbUdningen i gymnasieskolan och den högre tekniska utbildningen. Det sägsingenting om . Och har inte heller utbildningsutskottet skrivitnågonting om vikten av utbUdning i arbetarskydd redan i . Vi motionärer är mycket angelägna om att utbildningen iarbetar-skyddsfrägor intensifieras redan på mellanstadiet, när eleverna börjarhandskas med maskiner och farliga verktyg, så att man kan undvika de olyckorsom så lätt händer när eleverna får slöjdundervisning och börjar handskas medmaskiner. Det har hänt en hel del olyckor just på meUanstadiet, även om vi intehar någon statistik på dem flickor har fastnat med håret i borrmaskiner,elever skadat fingrarna, osv. De olyckor som inträffar tror vi tiU stor delberor pä otillräcklig undervisning i -vikten av att efterleva deskyddsföreskrifter som skall finnas och vikten av att ha respekt för demaskiner och verktyg som man handskas med. Vi anser också att man genom schemalagd undervisningkontinuerligt bör inpränta hos eleverna vikten av arbetarskydd. ennaturlig sak för eleverna, och de tränar sig tidigt i att vara vaksamma på debrister som kan finnas i skolan. De lär sig då också att komma med förslag tUlförbättringar. Om eleverna på ett tidigt stadium tränas i arbetarskyddsfrågorstår de bättre rustade den dag de kommer ut i arbetslivet. Detta gäller oavsettom de väljer en teoretisk eller en yrkesinriktad verksamhet. Arbetsmiljöfrågorär aktuella pä alla områden inom yrkeslivet. Sådan träning ger också en annan effekt, som inte äroväsenthg i sammanhanget, nämligen att man underlättar skyddsombudens arbete.Vi vet hur det är . Skyddsombuden har inte bara att kämpa medarbetsgivaren för att få bättre skyddsanordningar och hjälpmedel motolycksfall. De skaU också informera och påpeka för sina arbetskamrater hurviktigt det är att följa skyddsföreskriftema och att använda deskyddsanordningar som finns. Vi menar att detta inte skulle behövas i sammautsträckning, om man redan tidigt i skolan och kontinuerligt tränade eleverna i dessa avseenden. Utskottet har inte tagit nägon ställning till denna del avvår motion. hoppas jag bara att utbildningsmmistem vid sina kontakter medskolöverstyrelsen rörande det fortlöpande läroplansarbetet också beaktarutbildningen i arbetarskyddsfrågor i . Jag har inget yrkande. Läroplanerna för och gymnasieskolan HerrALEMYR (s): I förevarande utskottsbetänkandebehandlas 21 motioner, som alla berör läroplansfrågor, och som kammarensledamöter har observerat avstyrker utskottet aUa 21. Det görs nästan enhälligt bara på en punkt föreligger en reservation. Många svårlösta frågor aktualiseras i detta motionspaket.Det framförs ofta önskemål frän olika intresseriktningar att fä nägot nyttämne infört på schemat eller att få timantalet ökat i nägot ämne som redanfinns där. Sädana förändringar leder alltid till konsekvenser; man måste minskatimantalet i något annat ämne, om inte arbetsveckan skall förlängas. Detta göratt det alltid är mycket svårt för att gä in i läroplaner. Jag skall i detta sammanhang nöja mig med att ta upp debåda frågor som de två föregående talarna aktualiserat. har yrkatbifaU till en reservation med synpunkter pä hur gymnastiklärarnas utbildningskall se ut. Som redovisade kan man på läg- och meUanstadiet halärare som inte har fått en tUlfredsställande utbUdning i gymnastik. Reglemasäger att den lokala skolledningen i en sådan situation skall se till att annanlärare rycker ut och ger den undervisning i ämnet gymnastik som eleverna skallha. Detta understryker utbildningsutskottet. Vi menar att det inte finnsanledning att gå längre än att hänvisa till den lokala skolledningensskyldigheter i enlighet med gällande bestämmelser.