prot · FW0942 · 1973-12-31 00:00:00 — Alla jag talat med har varit ense med mig, närvi fått resonera igenom problemet, att det skulle vara utomordentligt olyckligtatt knyta jaktvårdskonsulenterna till länsstyrelserna, eftersom länsstyrelsernaär statliga organ. Man skulle alltså kunna riskera en statlig styrning avjakten, och det vill ingen jägare ha, inte heller medlemmarna i herr , när man fått prata med dem om saken. Det kan jag försäkra . Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemstäUan,dels reservationen av , och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den somviU att kammaren bifaller jordbruksutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 1 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Förbud mot utsläpp av olja från fartyg i Punkterna 2 och 3 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 23Förbud mot utsläpp av olja från fartyg i Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 7 i anledning av motion om förbud mot utsläpp av olja från fartygi , För många av kammarens ledamöter kan det urtvå synpunkter tyckas onödigt att jag går upp i det här ärendet. För det förstaföreligger det ett enhälligt utskottsbetänkande, och jag kommer inte att göranågot annat yrkande än om bifall till betänkandet. För det andra kan det synasonödigt av en annan anledning, nämUgen att jag så sent som i går deltog i eninterpeUationsdebatt som ett tiotal av kammarens ledamöter bevistade om enliknande fråga. var interpellant och kommunikationsministernsvarade. Men mitt anförande kan också motiveras ur två synpunkter;dels medger inte kammarens arbetsformer att jag åberopar mitt gårdagsanförandeför införande i protokollet som ett inlägg i dagens debatt, dels hade jagförberett mig på ett anförande alltså i slutet av vårriksdagen -, då vi behandlade ratificeringen av konvention, somförsämrade skyddet för . Ärendet uppropades pånatten, och då avstod jag från att hålla mitt anförande. TUl grund för utskottets betänkande ligger entrepartimotion, underskriven av herrar i Stenkyrka, NUsson i Trobrooch mig. Motionens syfte är att få till stånd förbud mot utsläpp av olja frånfartyg i . Vi konstaterar att den ändring av lagstiftningen somriksdagen beslöt medförde en försämring och att man i propositionenoch utskottsbetänkandet erkände det. Man hyste emellertid förhoppningar om attde särbestämmelser för särskilt känsliga vattenområden som skulle utarbetasockså kunde gälla . Man tog som ett exempel tämhgen misslyckat utanför , men det var inte jämförbart medÖstersjön. Förbud mot utsläpp av olja frän fartyg i enspecialregel skuUe Barriärrevet räknas som land och den skyddade zonen om 50sjömil därför skulle räknas från revet i stället för från australiensiskafastlandet. Nästa konventionsändring, alltså den som skulle kunnamedföra ett skydd för , kan komma tUl stånd vid i - IMCO är alltså FN-organet för sådana här frågor.Förberedelser till den konferensen skall vara avslutade i förväg,dvs. Under den allmänna motionstiden framgick avtillgängliga upplysningar att i det utkast till konvention som förelågMedelhavet, men inte , var med som exempel på särskUt känsligavattenområden. Därför motionerade vi, och därför hemställde vi genom vårapartivänner i jordbruksutskottet om en snabb behandling, så att ärendet skullekunna komma upp i kammaren . Vi är tacksamma för attutskottet har tagit upp frågan så snabbt och också har forskat vidare i frågan.Enligt vad utskottet inhämtat pågår "" en förberedandekonferens i , I ett utkast med förslag tUl konventionstext förutsattesockså att särregler för bl, a, skall utarbetas. Med "förnärvarande" måste menas mitten av februari, eftersom betänkandet ärdagtecknat , I gårdagens interpeUationsdebatt fick vi ytterligareupplysningar av kommunikationsministern. Han sade då att i förberedelsearbetetingår nu bland särskilt känsliga vattenområden. Det kanske kan beropå vår motion eller på andra påstötningar. Kommunikationsministern upplyste ossockså om att man har tänkt sig ännu längre gående restriktioner beträffandeÖstersjön - "ej ens sådant barlastvatten, som genom anordningar ombord påfartyget har renats från olja, skaU få släppas ut". Vidare upplystes detatt Östersjöslaterna skall hålla ett möte i , och då skalleventuellt ytterligare särregler som behövs för utformas. Det tycksalltså gå framåt. Det har emellertid försports från ganska säker källa attden skärpning av reglerna som kan bli bestämd för kommer att sättas iförbindelse med att det finns mottagningsstationer för spillolja och alt detsystemet skall vara utbyggt. De här mottagningsaktionerna är ett sorgligtkapitel. Jag vet inte hur de andra Östersjöslaterna har det ordnat på detområdet, men i finns det lagregler från 195 6 medtillämpningsföreskrifter . Enligt dem skall det finnas mottagningsanordningari till en början sex större hamnar: , , , ,och . Därutöver har ytterligare sex hamnar, vilka vet jaginte, blivit upptagna, där det skall finnas anläggning för mottagande avoljehaltig blandning från fartyg. Dessutom skaU det i 24 andra namngivna hamnarfinnas anordningar av enklare slag. Det är dessa regler trädde i kraft.Systemet har inte fungerat alls, det har framgått av flera frågestunder ochinterpellations-debatter . Dels beror detta på attanordningarna i hamnarna har varit för primitiva, de har inte varit effektiva. Här i upplystes det om att anordningen utgjordesav en pråm som bogserades från kaj till kaj och ofta inte fanns där den skuUevara när man behövde den. Dels använder sig tankbåtarna inte Följden har blivit 300-400 olagliga oljeutsläpp i våra farvattenper år. Kommunikationsministern meddelade i går på förfrågan atten väntad utredning om läget för och planerandet av mottagningsanordningar nu efter det att regler därom infördes - kan väntas . Menfrån plan till verklighet kan det ta . Det kan också ta att fåen konventionsändring giltig. Det behövs godkännande frän minsttvå tredjedelar av antalet i beslutet deltagande stater. Det behövs alltsåminst 32 godkännanden, ändring har underskrivits av 15stater; det fattas alltså 17 för att den konventionsändringen skall gälla, var kvickt nog att, trots våravarningar, godkänna konventionsändringen och även införa motsvarande ändring ilagreglerna om skydd mot oljeskador. Det gjorde att de s, k, skamfläckarna isödra delen av återuppstod efter att ha varit "förbjudna områden", och detta till förfång för miljön och för övervakningen ochbeivrandet av utsläppen. förutsätter en hygglig behandling avÖstersjöns oljeskydd vid , och kommunikationsministern harbekräftat vad utskottet förutsatt. Men kvar står frågan degoda föresatserna kommer att förverkligas. Det finns tre stora frågetecken: Är villkoretför skyddet av att mottagningsstationer kommer till? När kommermottagningsstationer att upprättas och användas enligt lag medtUlämpningsföreskrifter? När kan manberäkna att en eventuell konventionsändring kan träda i kraft? Vi haralltså fortfarande 17 stater kvar års ändring. Den här frågan måste tydligen ständigt hållas underbevakning inte bara av departement och centrala verk utan också av riksdagenoch dess ledamöter, 1973 kan bli ett viktigt årtal för skyddet av , Med ett citat från gärdagensinterpeUationsdebatt vill jag understryka att det är viktigt att man nu"går från ord till gärning" i de här frågorna. Jag kan med de här kommentarerna endast yrkabifall tiU jordbruksutskottets hemställan. Förbud mot utsläpp av olja från fartyg i 1detta anförande instämde (). HerrHENNINGSSON (s); Oljeutsläppen i är naturligtvisinte enbart ett svenskt problem; det finns en hel del andra stater som ärintresserade av saken. Jag tror ändå att det finns anledning att säga att denlokala svenska trafiken har rätt mycket att betyda i sammanhanget. Eftersom jag fick uppdraget tUlagt i en annanutredning att också titta på den här frågan vill jag gärna uppmuntra att bekräfta att det besked som lämnades av kommunikationsministern i gårär riktigt. Jag kan inte ingå på några detaljer, men jag vågar påstå att resonemangetom mottagningsstationerna i fortsättningen kommer att hgga på ett helt annatplan än vad det gör . Det kanske inte är riktigt att säga att demottagningsstationer som funnits inte varit tillräckligt effektiva. Det är nogi stället så, , att de sjöfarande människorna inte vUl spilla tid vidde här stationerna, och det är dessutom bemängt med kostnader att lämna ifrånsig sitt barlastvatten. Hela den här funktionen kommer med det förslag som skallläggas fram att i grunden förändras. Det kommer att bli en helt annan ochbättre ordning på det här området, det kan jag försäkra. Förslaget kommer att presenterasinom en mycket nära framtid, och jag är övertygad om alt det kommer att ge ettmycket bättre resultat. Jag får tacka för upplysningarna; jag erinrarmig först nu att det är som har hand om de här frågorna. Jagvill bara göra en kommentar. Jag sade att det inte var effektiva anordningar.De är fortfarande i de flesta faU bristfälliga, för att icke säga primitiva,trots att det gått så . Den saken är ett faktum. Sedan är det riktigt som sade jag harockså understrukit detta - att man inte använder anordningarna. Det beror på endubbel lojalitet som befälhavarna har gentemot lagbud å ena sidan samt redareoch befraktare å den andra; det är bekräftat av deras organisation. Men detfinns en tredje sak som här borde fungera, och det är kontrollen ocheftersynen. Vi har ju en lagstiftning om det här , men ingenhar gjort någonting åt det. Knappast någon har blivit bötfälld eller straffadpå annat sätt för de 300 å 400 utsläppen under denna långa tid. Det ärklart: blir man inte efterhållen, då låter man det gå. Den saken bör ocksåuppmärksammas. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 24 Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 14 ianledning av motion om ekonomiskt stöd tUl rådgivningsverksamhet angåendeEEC-avtalets ursprungsregler. Utskottets hemställan biföUs. § 25 Återinförande av affärstidsregleringen Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 15 i anledningav motioner om återinförande av affärstidsregleringen. 1 dettabetänkande behandlades motionerna 1973:220 av i m.fl. (c) varihemställts att skulle besluta att affärstidsregleringen återinfördessamt att dispensför längre öppethållande i särskUda fall fick beviljas av , 1973:809 av herrar i (fp) ochPetersson i (fp) vari yrkats att skuUe hos Kungl, Maj :themstäUa att förutvarande affärstidslag återinfördes med den förändringen idess bestämmelser att den kommunala dispensmöjligheten slopades och att butikeri stället ägde rätt tiU söndagsöppet efter anmälan tillkommunal myndighet, 1973:1485 av () vari hemställts attriksdagen skulle anta förslag tiU ny affärstidslag av den lydelse som angetts imotionen samt 1973:1500 av m. fl, (vpk) vari hemstäUtsatt skuUe i skrivelse till Kungl, Maj;t uttala sig för ett förbud föröppethållande på sön- och helgdagar för butiker och varuhus och hos regeringenhemställa om att erforderligt förslag tUl författningstext härom utarbetades,varvid borde ingå möjligheten att efter tUlstyrkan från den lokalafackföreningen bevUja dispens från sådant förbud. Återinförande av affärs tidsregleringen Utskottet hemstäUde att riksdagenskulle avslå motionerna 1973:220, 1973:809, 1973:1485 och 1973:1500. Reservation hade avgivits av herrarBödesson i Glömminge (c), i (fp) och i (c),() samt (vpk) som ansett att utskottet borthemstäUa, att i anledning avmotionerna 1973:220, 1973:809, 1973:1485 och 1973:1500 hos Kungl. Maj:t skulleanhåUa om förslag tiU ny affärstidslag med den inriktning som reservanternaangett. HerrBÖRJESSON i Glömminge (c): Till det här årets riksdag har det väckts ettflertal motioner från olika partier - jag tror det är samtliga partier utommoderaterna - om något slags affärstidslag. Man avser då att det nuvarande s.k. söndagsöppethällandet i varuhus och butiker inte skulle få förekomma ifortsättningen. Det var som chefen förhandelsdepartementet lämnade ett meddelande till att man inte ämnadeförlänga den dåvarande affärstidslagen. Det förslaget vann riksdagensmajoritet, och den tidigare gällande affärstid slagen utgick således den 1januari 1972. Vid riksdagsbehandlingen förelåg ett antal motioner medyrkanden på lagens fortbestånd i varje fall i någon form. Vi som då, 1971, inte ville gå med på fritt fram försöndagsöppet har i en reservation tUl näringsutskottets betänkande nr 15föreslagit att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till nyaffärstidslag, där söndagsöppet skulle ges en mera begränsad omfattning. För att följa utvecklingen efter de fria affärstidernasinförande tUlsatte regeringen affärstidsnämnden med uppdrag att om utvecklingengick i ogynnsam rUctning skulle det anmälas tiU regeringen. Omdömena hosallmänheten om de nuvarande förhållandena och systemet med söndagsöppetvarierar väldigt mycket. Erfarenheterna är naturligtvis olika i olika delar avlandet och för ohka yrkesgrupper. Men de som talar mest för söndagsöppetförefaller mig vara varuhusen och deras chefer och avdelningschefer. Bland deanställda har jag inte kunnat finna någon entusiasm för den nuvarandeordningen, även om meningarna är delade inom fackorganisationerna. Det härförutsåg vi 1971. Det antyddes i debatten. De mindre butikerna, som inte kanräknas tiU kiosker e. d., är heller inte entusiastiska för det system som vi nuhar. Även det förutsåg vi i debatten 1971. AUting tyder på att det är de stora varuhusen somexpanderat mest genom denna anordning, och då kommer man fram till att detändrade öppethållandet gynnar de stora affärshusen, medan det går ut över demindre butikerna. Det är inte någon önskvärd utveckling. Detta har också visatsig i de uppgifter som affärstidsnämnden har lämnat tiU aUmänheten. I det senaste pressmeddelandet, som lämnades den 22februari 1973, anger man t. ex. att varuhusens söndagsöppethållande frånnovember 1971 till hade ökat från till . Denobekväma arbetstiden företer också enligt affärstidsnämndens uppgifter enökning. menar nämnden att det erfordras och ytterligareerfarenheter för att man skall få en överblick över konsekvenserna avsöndagsöppet. Som reservant och motståndare till söndagsöppet redan 1971anser jag för min del att de erfarenheter som vunnits ochäven de synpunkter som framförs i pressmeddelandet från affärstidsnämnden talarför att söndagsöppet är onödigt och att det kan räcka med en ordning sominnebär en affärstid på . Jag kan faktiskt instämma i vadEPA;s fackklubb, ortsklubben och i uttalat i enskrivelse som tillställts myndigheterna och pressen och där man förklarar siganse att söndagsöppet är omotiverat. Man säger vidare att det hela blir ettkonkurrensmedel och att allt fler tvingas håUa öppet på grund avkonkurrensen. På kan det således allvarligt befaras att demindre butikerna konkurreras bort, och därigenom rycks servicen undan för mångamänniskor som har svårt att utnyttja de stora varuhusen genom att dessa hggerlångt bort, kanske i städemas utkanter. Och för de handikappade är detbesvärligt att handla i varuhusen på grund av den större trängseln, Söndagsöppet har alltså blivit ett konkurrensmedel, ochdet förefaller som om det är innehavarna av de små butikerna som får sittaemellan. Dessa butiker sköts ju ofta av familjen, och man orkar inte hållaöppet alla vardagar, kvällar och . I vad mån söndagsöppet påverkar priserna är naturligtvisväldigt svårt att bedöma, när prisnivån ändå ständigt har varit i rörelse. Mendå man vet att söndagsöppet ökar bruttokostnaden för försäljningen och då dettroligtvis inte skett någon volymökning av försäljningen i stort samt då butikerna inte ämnar tillskjuta pengar, så måste man säga sig attdet bhr en press uppåt på priserna. I ohka uttalanden har konstaterats att om en ort t. ex.hade tre varuhus när söndagsöppet genomfördes, så började ett varuhus att hållaöppet medan de två andra avstod från att hålla öppet . såsmåningom kom de varuhus som inte höU öppet underfund med att omsättningen gickner, och de fann att de var tvungna att hålla öppet de ansågsig så att säga vara tvungna att hänga med. Det kan förväntas att det blir desmå butikerna som förlorar varuvolym och i det långa loppet kommer att läggasned i större omfattning än om vi inte hade söndagsöppet. Det bhr med andra orden pådrivande kraft på strukturförändringen av handeln. Söndagsöppet är ettkonkurrenssymtom det har använts så i mycket stor utsträckning ochservicen för allmänheten kommer kanske t. o. m. i andra hand. Med den utveckhng vi har i samhället bankerna är stängdapå och , järnvägsstationer stängs innan sista tåget går påkvällarna, bussturer dras in och bussen går ibland m. m. stäUer man sig frågan om det är nödvändigt att varuhusen håller öppet och säljeren mängd småprylar . Det är ju inköp som gott kunde avunder veckans övriga dagar. Synen på vad som är verklig och nödvändig serviceär naturligtvis olika, men vi reservanter är inte beredda att gå tUlbaka tilldet system som fanns det skall vUhgt erkännas. Vi förordar enaffärstidslag med dispensmöjhgheter, men lagen skall tiUämpas medrestriktivitet och likformighet över hela landet, och vi anser att ett sådantdispensförfarande skall ske under medinflytande från de anställda. Jag ber att få yrka bifaU tUl reservationen. HerrANDERSSON i (fp); i Glömminge har här lämnat enhistorik rörande rUcsdagens behandling av lagen om de fria affärstiderna, ochdärför kan jag nu korta ner mitt anförande. Vi som förra gången stod för reservationen har inte ändratuppfattning . De farhågor som vi då hyste har i stort sett besannats. Ochvad sade vi den gången? Jo, vi förklarade att man kan räkna med en starkförskjutning av dagligvaruhandeln mot de större varuhusen och stormarknaderna.Vi sade också att de mindre affärerna inte skulle kunna hänga med i utvecklingen;de skulle inte kunna hälla öppet därför att de har för liten personal och föratt kostnaderna för småföretagarna blir alltför stora. Dessutom sade vi ochdet tycker jag är ganska väsentligt i detta sammanhang att det kommer att bhen aUmän strukturförändring, som inverkar inte bara på glesbygdsaffärerna utanäven och framför allt på förhållandena i stadskärnorna i vad gälleretableringen av nya affärer. Detta har också besannats. Människorna har lärtsig att handla . Den handel som de hade kunnat klara av inom sittbostadsområde eUer i innerstadens dagligvarubutiker har i stor utsträcknmgförlagts till externa distributionsfabriker utanför stadskärnan. Det var vår uppfattning då. Men utskottets majoritet ansågatt vår uppfattning i det fallet var helt galen. De små butiksinnehavarnaskulle i stället böda vädra morgonluft, och de kunde ha öppet på flexiblatider. Det skulle bh frid och fröjd. Småhandlarna skulle gå en ny vår tUlmötes, och deras omsättning skulle öka. Men om vi ser på affärstidskommitténsrapport finner vi att så inte har blivit fallet. det istället varuhusen som har ökat söndagsöppethållandet från i november1971 till . Detta inverkar naturligtvis på utstampningen av de mindreaffärerna. Den totala omsättningen i dagligvaruhandeln ökar ju inte på någotsätt genom att externvaruhusen har öppet . Deras försäljning skallju tas någonstans, och då blir det en omsättningsminskning i andra företag,främst i de mindre företagsenheterna i bostadskvarteren och i stadskärnorna menockså i glesbygdsaffärerna. Människorna har börjat göra det tiU ett söndagsnöjeatt åka ut och handla i de externa varuhusen. Det är faktiskt något av enkulturfråga att människorna nu börjat åka till varuhusen och köpa inte bara delivsmedel som säljs där utan också för att ta del av de artistuppträdanden somförekommer och se på utbudet av bUligare varor. Nå, den verksamheten har i ochför sig inte varit så förfärligt omfattande, men man kan ändå konstatera attden ökat jämfört med tidigare. Här använder man alltså söndagsöppet som ettkonkurrensmedel, och jag tycker att det är fel att det skah få ske i sådanomfattning. Om den här utveckhngen får fortsätta kommer det att uppståbetydande svårigheter för de människor som inte är bilburna. Självfallet kandet vara en fördel för vissa familjer unga familjer där bägge makarna harförvärvsarbete - att få handla . Det finns möjligheter att haöppet mellan kl. 8 och kl, 20, men det har visat sig att man inteutnyttjar dessa möjligheter; det lönar sig inte för affärerna att hållaöppet mellan 8 och 20, utan man har ett mera begränsat öppethållande,Möjhgheten att håUa öppet utnyttjar man däremot. Jag tycker att det är felaktigt att lära människor att gäoch handla ; det är en olycklig utveckling av människornas fritid.Jag har full förståelse för vad Handels-avdelningarnas affärstidskommittéuttalat angående söndagsöppethållande. Det uttalandet andas inte samma förnöjsamhetsom affärstidsnämndens. Handels undersökningsmaterial ger också en helt annanbild av det hela. Man säger: "Antalet enheter med öppethållande varjesöndag har mellan mättillfällena Ökat med 30 enheter. Jämförman antalet enheter som har någon form av kontinuerligt söndagsöppethållandemed minst , så har antalet enheter ökat ellerfrån 139 till 203 enheter." Detta gäller bara områden utanförstorstadsområdena, så det är inte enbart storstadsområden som berörs, I destörre tätorterna, i de medelstora städerna, anser jag att detta kan bli ettännu större problem. Låt mig bara ta som exempel. Vilken utveckling harman att se fram mot där? Där har vi och Obs-varuhuset och vi fårIca-EOL;s varuhus Kvantum, De båda sista varuhusen har annonserat att de i ochmed sin etablering skall börja med öppethållande , vilketsjälvfallet innebär att också får börja med söndagsöppet. Tre storavaruhus som har söndagsöppet i denna stad kommer självfallet att påverka deövriga butikernas lönsamhet och framför allt då strukturen av hela innerstadenshandel. fattade beslutet efter en mycket långdebatt, och meningarna var delade. Vi hade två reservationer att ta ställningtUl, dels en som jag själv var med på, dels en av i detvar en kanske i och för sig mycket tråkig splittring. Men vi som slår för dagensreservation anser att de erfarenheter man har fått ärtUlräckliga för att nu slopa de fria affärstiderna och återgå till en annanordning med vanlig affärstid meUan 8 och 20 och ett dispenssystem som tillämpasrestriktivt. Det är riktigt, som i Glömminge sade, att dentidigare tiUämpningen av dispenssystemet inte på något sätt var bra. Manåstadkom en snedvridning när en kommun kunde ge dispens för öppethållande ochinte kommunen intill. Så får det inte vara; det skall vara ett enhetligtdispenssystem. Med detta vill jag yrka bifall tUlreservationen av i Glömminge m, fl. FruNORDLANDER (vpk); När frågan om slopandet av affärstidsregleringenbehandlades av redovisades, såsom här redansagts, tveksamhet från samtliga partier, både i motioner och i debatter ikammaren. Inte ens handelsminister sade sig vara på det klara med vilkakonsekvenser slopandet av affärstidsregleringen kunde medföra. Avhandelsministerns skrivelse framgick att ingenremissinstans som behandlat affärstidskommitténs betänkande klart och entydigtkunnat påvisa enbart positiva effekter vid slopandet av lagen. Negativaeffekter skulle det hade framkommit både under utredningsarbetet och vidremissbehandlingen - kunna uppstå med avseende på prisnivån,strukturomvandlingen och de anställdas arbetsförhållanden. Dessa frågor ansågsvara så väsentliga och svårbedömda att det enhgt handelsministern fanns skälför att endast på försök och tills vidare slopa affärstidslagen. En av motiveringarna för slopandet av lagen var att dengenom den generösa dispensgivningen urholkas så att den blivit administrativtsvårhanterlig. Detta var i och för sig ett riktigt påpekande, men dessasvårigheter berodde alltså främst på generositeten i dispensgivningen, 1handelsministerns skrivelse sades vidare: "Visar det sig att de