prot · FW0996 · 1973-12-31 00:00:00 — av ATP-uttaget,så att arbetsgivaren inte behöver erlägga någon avgift för äldre arbetstagare.Detta förslag aktualiserade bl. a. vär förutvarande partiordförande, drHedlund, i ett mycket tidigt skede. - När det gäller kredit- och kapitalförsöriningen biträdervi i som bekant det förslag som vi skall diskutera ochsom innebär att AP-medel i ökad utsträckning fär tas i anspråk som riskbärandekapital. Men detta räcker inte för att klara hela försörjningen med riskbärandekapital. Det är de mindre och medelstora företagen som har det största behovetav riskbärande kapital och mte i första hand de stora börsnoterade aktiebolagen.Vi vill ändå inte gä emot förslaget, men det måste kompletteras medkapitalinsatser för de mindre och medelstora företagen. Jag kan exemplifiera detta med att säga att vi fickreda pä att Industrikredit och Företagskredit har beslutat om lån på över enkvarts miljard kronor som de inte har några medel till. Därutöver har deinneliggande läneansökningar till ett mångdubbelt högre belopp, som de inte kanta itu med därför att pengar inte ställs till förfogande. Jag kan ta andraexempel från hypoteksbank, som jag råkar känna till litet. Den har en lånekö som omfattar mer än , alltså över en halvmUjard. Hypoteksbanken förser bl. a, jordbruket med kapital. Det finns endiskrepans mellan myndigheternas i och för sig viktiga och ambitiösa strävanatt rationahsera inom jordbruket som har stöd av jordbrukets företrädare och denna åtstramning av kreditmöjligheterna som omöjliggörrationaliseringsinsatserna. Slutligen vill jag säga att arbetslöshet av den omfattningsom vi har haft och fortfarande har icke är acceptabel föreller hör hemma i ett välfärdssamhälle. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrSVANBERG (s) kort genmäle: Jag är ledsen om jag måste ta ifrån herrAntonsson en tydligen mycket kär tanke, nämligen att det skulle vara en ärligenåterkommande föreställning som och jag har. Nej, ,det har inte alls med någon sådan föreställning att göra, utan det beror heltoch hållet på vad säger och vilka motioner han svarar för. Men vadjag tycker är beklämmande är att också försöker förklara attmotionen är allvarligt menad. har ju ett helt annat ansvar änvad har på den punkten, eftersom är vice ordförandei sitt parti och följaktligen borde ha anledning att svara här. Jag står för att detta är tomt prat. 1 början pä motionenräknas på ett par sidor upp helt riktiga konstateranden om hur situationen ärmed arbetslöshet och allt detta. Det är alltså en skUdring av förhållandena.Sedan kommer man fram tiU att det mäste skapas 100 000 nya arbetstUlfäUen, menman skall uppdra åt Kungl. Maj:t att plocka ihop den beredning som skall kommamed förslag med lösningar. preciserar vad som bör göras: de400 plus de 200 miljonerna finns upptagna i motionen 1459 - detta är heltriktigt - och dä vill man använda 200 miljoner tUl bidrag, i första handräntefria pengar. Det är per nytt sysselsättningstUlfälle, men detvar ju 100 000 ytterligare sysselsättningstillfällen man ville ha. Tror herrAntonsson att detta är realistisk politik och att det gär tUl sä, att bara manhar fått dessa pengar, får man nya sysselsättningstiUfäUen? talar om att man vUl bereda äldre människorarbete och att man vill ge bättre stöd tUl företagarföreningarna. Men på denpunkten är vi inte oense; detta är precis vad propositionen handlar om,nämligen att ge företagarföreningarna bättre stöd. Att han sedan viU ändra päATP-bestämmelserna för att bereda de äldre stöd är naturligtvis en tanke somhan fär ha. Sedan kommer han med det revolutionerande förslaget att avskaffaarbetsgivaravgiften för dem som skapar nya sysselsättningstiUfäUen. Det är härfråga om , om det gäller en person med 30 000 i årslön. Dettaförslag är lika lättvindigt hopkommet. Jag kan ta ett annat exempel. Jag råkade lyssna tUl endiskussion i TV, där partiledare var med och där det framhöllsatt förslaget att avskaffa arbetsgivaravgiften i stödområdet, varigenom detskulle skapas nya arbetstillfällen - företagen skulle blomstra upp pä detsättet - var revolutionerande. Jag vill bara peka på att det idet område man då talade om utgår isysselsättningsstöd för varje sysselsättningstillfälle under förutsättningatt det blir ett nytt sysselsättningstillfälle. Det är allt detta som gör att jag vill betrakta den härmotionen och allt detta tal som bara löst prat. Visserligen talar man omviktiga ting, men när man Icke ger några konkreta besked om hur man verkligenvill göra måste jag karakterisera det som löst prat. NäringspoUtik m. m. HerrANTONSSON (c) kort genmäle: Det tjänar väl ingenting till att diskuteramed , Jag har konkretiserat en hel del av de förslag vi har kommit NäringspoUtik m. m. med, ochsedan jag har räknat upp preciserade åtgärder, då påstår att det bara är löst prat. Frän den aspekten borde jag egentligenavstå frän att föra en debatt med , men jag kan ändå inte låta ståoemotsagt det förhållandet att , som han betraktar våraförslag tUl åtgärder som alltför blygsamma fastän vi lägger detta ovanpåövriga samhällsätgärder ibland säger att det är löst prat och ibland att detär åtgärder som vi, dvs, han och hans parti, inte har råd med. Det kostar förmycket att sätta 100 000 man i arbete. Jagefterlyser logiken i sammanhanget. () kort genmäle: Logiken var det, ! talar om att lägga på ytterligare stöd, om man ger det bidraget ochdet bidraget utöver vad som utgår. Därmed tror han att det skall blisysselsättningstillfällen. Men, , tala om för mig vad dessaindustrier skall tillverka och var de skall sälja produkterna. Vi har inte fåttnågon förklaring tUl vad de skall syssla med, hur man skall fä denna nyamarknad och hur man skall kunna hitta pä nya revolutionerande produkter som gåratt säha. Alltihop det andra är ett slags dimbildning omkring frågor som vi aUaär intresserade av, dvs, att skapa mera sysselsättning. Att föreslå litetslantar här och där - på den vägen går det mte. Det brännande problemet är attskaffa fram de produkter som skall tillverkas, att skaffa marknad för dem. Detproblemet löser man inte genom att gä ut i en kampanj, som man säger. Vi har nuoch då kampanjer för vissa företagares varor. vet att det inteär möjligt att de kampanjerna plötsligt skulle kunna ge det här enormautfallet. Då är det onödigt att försöka framställa detta som allvarligare menatän det är. () kort genmäle: huvudmotiv var nu: Var skallvi avsätta de produkter som vi kan skapa fram om vi fär högresysselsättningsgrad? Är det inte en märklig frågeställning? Den har en undertonav att en ökning av sysselsättningen inte är sä angelägen därför att vi fårsvårt att avsätta de produkter som vi skapar fram. fär verkligenändra på sin motivering, den går inte ihop ett enda dugg inte för ett partisom i likhet med vårt parti alltid har försökt eftersträva full sysselsättning. Det är bl. a. för att öppna dessa marknader och fämöjlighet till avsättning som vi har talat om ett stöd för marknadsbearbetning,en kampanj för att avsätta de produkter som vi hoppas få fram. Jag skulle viljarekommendera att tala med sin partivän , som harmånga vettiga synpunkter pä hur vi i värt land mäste satsa pä nya produkter,som är gångbara både inom vårt eget land för hemmakonsumtion och framför alltpå väridsmarknaden. HerrDAHLÉN(fp): betänkande nr 54 är frånvissa synpunkter mycket intressant. I motioner framförs en rad principiellt betydelsefullaförslag beträffande vår näringspolitik, och socialdemokrater och kommunisterhar skrivit ihop sig på varje principiell punkt. Det finns en rekommendationfrän en vpk-ledamot som rör en administrativ fråga. Jag har hört sägas attkommunisterna skall frånträda även den punkten. Socialdemokraterna ochkommunisterna är tydligen beträffande de principiella frågor som tas upp heltöverens, i varje fall i utskottsbetänkandet. Och det är såvitt jag minns förstagången. En bild av dagens verklighet kan möjligen vara lämplig sombakgrund tUl diskussionen om näringspolitiken. De nya siffrorna omarbetslösheten gör det möjligt att se hur situationen varit i aprU månad desenaste fyra åren. fanns det totalt 330 729 personer som intevar helt sysselsatta på den allmänna och öppna marknaden, varsiffran 355 841, 414 875 och 417 819. Det är denkalla verkligheten. Dessa personer var alltså inte helt sysselsatta på denallmänna öppna marknaden. Vi vet att värt land inte kan isolera sig fräninternationella konjunktursvängningar. Men mäste det anses fastslagetatt sysselsättningskrisen varit värre och mer långvarig i än i andrajämförbara länder. Den socialdemokratiska näringspolitiken mäste bedömas ävenmot denna bakgrund. i har redan argumenterat för en radkonkreta folkpartiförslag inom näringspolitiken i anslutning till propositionen- förslag som skulle skapa bättre förutsättningar för näringslivet och därmedockså för de anställda. Jag skall därför i stort sett gå förbi dessa förslagoch ta upp några mer principiella synpunkter som finns i motionen frånfolkpartiet. Socialdemokraterna i näringsutskottet tiger på alla deväsentliga principiella punkterna. Jag vet inte om det var villkoret för skulle skriva ihop sig med kommunisterna. 1 debatten harherr använt sig av det gamla knepet att läsa upp en kläm och säga:"Vad är det här för någonting?" Ja, , det är ungefärlika litet intelligent som att säga att man kan tala om vad en propositioninnehåller genom att enbart läsa upp klämmen. Det är hela den bakomhggandematerian som skall diskuteras. De 13 rader som socialdemokraterna ochkommunisterna ägnar dessa frågor i utskottsbetänkandet tyder pä det ärsvårt, , att komma ifrån det intrycket litet skuggrädsla. Manvill inte ge sig in i debatt. Den motion frän vår sida som talatom innehåller 25 sidor, där vi tar upp en rad olika problem. För att inte taupp kammarens tid skall jag inte referera alla dessa förslag jag förutsätteratt i varje fall har läst dem - men jag skall ta upp några. Komnu inte - jag säger som , och herrindustriminister, och säg att vi Inte har konkreta förslag i detta sammanhang.Det är endast av tidsskäl som jag låter bli att ta upp dem. är verkligen tiden inne att socialdemokraternabestämmer sig för hur de skall ha det med näringspolitiken. Vilken typ avekonomi skall vi ha i det här landet? Skall socialdemokraterna fortsätta sinslingrande väg mot alltmer hårdnande statligt inflytande? Det är mycketmärkligt att vi NäringspoUtik m. m. Näringspolitik m. m. inte kanfä ett ordentligt svar på dessa frågor. Socialdemokraterna sätter bara upp ettförvånat ansikte och frågar om det inte är rimligt att "samhället får meratt säga till om". Vårt svar är att det beror pä vad man menar med"samhället". Menar man statliga myndigheter, regering och verk? Dåblir vårt svar i de flesta fall ett nej. Är det däremot sä, att man ger deenskUda människorna personliga möjligheter att bättre påverka sina egnaförhållanden, dä är detta en grundidé i värt liberala program. Jag skulle kunna räkna upp mänga fler; det är endast av tidsskäl jagbegränsar mig. var, såvitt jag vet, det första parti som togupp frågan om längre gående möjligheter för enskilda att påverka sinarbetsplats genom att de anställda får sätta in ledamöter i företagensstyrelser. Vi har hävdat att det inte räcker med detta. Medinflytande för deanställda måste finnas på alla nivåer. Styrelserna befattar sig i regel baramed långsiktiga problem. Det är vardagsproblemen som ofta känns mest brännande. Frän folkpartihåll har vi begärt skydd motobefogade uppsägningar av anstäUda. Ett område som aUtför länge försummats är arbetsplatsernasmiljö. Vi har under åtskilliga år yrkat på ökade insatser på detta område. Förkort tid sedan lade en arbetsgrupp inom fram ett omfattande programför upprustning av arbetsmUjön. Vi är i stort sett positiva tUl den propositionbeträffande arbetsmiljön som lagts fram, men vi kommer attpresentera ett antal kompletterande önskemål och synpunkter. För att möjliggöra ökad frihet för konsumenterna vid valav varor har vi länge varit pådrivande. Konsumentupplysning och kontroll avvaror och tjänster måste betydligt utvidgas. Ett sista exempel: det var hberaler som i vårt landbörjade kräva kontroll av monopol och karteller. Alla dessa saker som jag räknat upp och åtskUliga fler ärjust inriktade på att skapa ökat inflytande för de enskilda medborgarna. DeenskUda skall själva kunna påverka sin situation på ett bättre sätt. De skallsjälva ha möjligheter att öka chanserna tUl ett rikare liv. För att uppnå dettabehövs ibland lagstiftning som t. ex. stimulerar konkurrensen, medger friarekonsumtionsval och skapar former för medinflytande för de anställda. Där kommerstatsingripandena In som riktningsgivare och bestämmande i en del fall. Går man till den socialdemokratiska debatten, visar detsig att socialdemokraterna har mycket stor benägenhet att lägga över mångauppgifter pä statliga organ och behälla dem där. Slussningen till de enskUdablir aldrig av. Tag t. ex. finansminister öppenhjärtiga uttalande omAP-fonderna på den socialdemokratiska partikongressen. Han förklarade heltfrankt: Ge socialdemokratin den här chansen, så skall man nog se till att manfår direkt Inflytande över företagen. VUka är "man" i dettasammanhang? Alla vet att det inte kan vara någon annan än regeringen och deregeringen tillsätter och att det är detta socialdemokraterna avser. I den rapport, , om näringspolitik som avgavstill den socialdemokratiska partikongressen finns många avslöjandeformule- rmgar omdenna dirigeringslusta. I rapporten talas oupphörligt om att Nr 96"samhällets" planering måste utvecklas och innefatta"överväganden och Onsdaeen den åtgärder i fräga om näringslivetsutveckling". Samhället, dvs. regeringen, 23 mai 1973 skall görafördelningen av resurserna till olika branscher. Det hela skaU så - småningommynna ut i en "övergripande näringspolitisk planering". tidenmåste man ju här, såvitt jag kan förstå, syfta till politiska beslut, '" dvs.statlig dirigering av näringslivet. Det vore intressant att få reda på om dettaär en missuppfattning. De här synpunkterna utvecklas i en nyutkommen stridsskriftmed cganäet titeln . Detär ett antal socialdemokratiska skribenter som här publicerar sig. Detsammanhållande kittet mellan de olika uppsatserna är en ilska mot deraspartivän professor . Sä här skriver t. ex. :"Som den mest uttalade, ofta naivaste och politiskt mest reaktionärerepresentanten för dessa" av författarna kritiserade "ekonomerhar nu professor framstått. Trots en anknytningtill det socialdemokratiska partiet som måste betraktas som fjäderlätt har hanlänge spelat rollen som kanslUiusets grå eminens och där villigt stått tUl tjänstmed att för bävande statsråd ytterligare mystifiera någon ekonomiskteori." Jaha, nu vet vi det! I den här boken är det mycket tunnsått med förslag somdirekt skulle öka den enskilda individens personliga möjligheter att påverkasin egen situation från de synpunkter som jag räknat upp och som ingår i vårtprogram. Däremot finns det en rad hugskott beträffande förstatligande ochsocialisering. Jag skaU bara räkna upp några; förstatligande avbostadsmarknaden, livsmedelsbranschen - där nämner man särskilt grosshandeln -,hela trafiksektorn samt all energiproduktion. Det diskuteras vidare ett mycket drastiskt ingripande iprispolitiken. Man säger att man vUl sänka priserna på en del häll och höja päandra. I detta avseende sammanfattas författarens uppfattning så här: "Ettmera allmänt manipulerande av priserna utifrån välfärdspolitiska mål kräverdärför att resursfördelningen regleras på nägot annat sätt, vilket i sin turkräver större samhälleligt inflytande på ett eller annat sätt." Det är rätt intressant att man har samma uttryck som iherr rapport vid socialdemokratiska partikongressen om att det ärresursfördelningen som mäste angripas. Det här uttrycket "ett meraallmänt manipulerande av priserna" måste givetvis innebära inte barastatlig priskontroll utan direkt statlig prissättning pä ett ytterligare antalområden. Resonemanget fortsattes så här:"Finansieringsproblemen" - av prisregleringarna - "kan dock blioöverstigliga om staten skall subventionera bort de höga priserna. Genom atttotalsociahsera en viss sektor kan man i stället omfördela kostnaderna mellanolika konsumenter eller mellan konsumtion av olika produkter. Därigenom har mantillskapat en ny finansieringskälla i form av en progressiv konsumtionsskatt.Genom socialisering kan man också garantera att tillräckligt med resursersatsas även på de varor som är för billiga för att marknaden skall anse demvärda att satsa på." Mycket öppenhjärtigt erkännes också i det här sammanhanget att 75 NäringspoUtik m. m. dettanödvändiggör politiska beslut om prissättning och produktion. Det här var några axplock från en nyutkommensocialdemokratisk stridsbok. Trots att även en riksdagsman frånsocialdemokraterna medverkat skall jag inte herr industriminister göra regeringen och socialdemokratin ansvariga för vad som skrivs. Men den härdebatten erbjuder ju ett tillfälle för en regeringsledamot att verkligen talaur skägget. Utskottet har vägrat diskutera saken, och har försöktatt förlöjliga tanken pä debatt. Det är därför jag tar upp det här och gerindustriministern en chans att diskutera. Industriministern brukar ju iblandvara på det humöret att man verkligen kan få i gång en debatt. Jag hoppas attdet här skaU vara en sådan situation. Vi kan inte uttömma hela detta ämne, menen del skulle vi väl ändå kunna åstadkomma i debattväg. Det är nämligenintressant mot bakgrunden av vad som händer inom socialdemokratin att ställafrågan om man möjligen är på väg att överge den s. k. biandekonomin. Attackernapä den socialdemokratiske ekonomen tyder ju på det. Är de härsocialdemokratiska debattörerna, som klart säger ifrån att avsikten är attförstatliga/socialisera i betydande omfattning, representativa? Det kunde viväl ändå få ett svar på. Det socialdemokratiska svaret kan rimligen inte bliatt det kan man diskutera . Väljarna har ett berättigat krav attfå reda på vart det socialdemokratiska tåget avses gå, inte bara nästa station.Det vore ett svek mot väljarna att inte ge bättre besked. För en liberal uppfattning ter det sig självklart att maninte kan nöja sig med det som uppnätts. Det behövs en rad reformeräven inom näringslivet. Jag har börjat räkna upp en del saker, som vi undermänga år krävt och som i hög grad påverkar näringshvets förutsättningar och sominte alltid har mottagits med förtiusning av näringslivets representanter. Men mänga saker sköter ju inte sig själva. Det mäste blifräga om korrigeringar, kontroll, stimulanser och balansinsättningar frånstatsmakternas sida. Det gäller nu alltså att gå vidare och förbättra detnäringsliv vi redan har, inte att bygga ut det mot ett mer eller mindreförstatligat enligt socialistisk modell. Det märkliga med en del debattinlägg frånsocialdemokratiskt håll pä är att man inte ägnar någon särskilduppmärksamhet ät frågan om vad som sker, om man skulle socialisera ellerförstatliga den ena näringsgrenen efter den andra eller på andra vägar skaffasig klara dirigeringsmöjligheter av den typ som ju har uttalat sigför. Alla vet att detta innebär att det politiska inflytandet adderas till detrent administrativt företagsekonomiska. Maktkoncentrationen blir i självaverket mycket större än vad man annars skulle ha anledning att tro att ettstatsingripande kan innebära. För vär del säger vi att det är otänkbart att vikommer att ha ett fritt samhälle om stora delar av näringslivet kommer direktin under den ena eller andra formen av statlig dirigering. Den kalla verkligheten visar inte på nägot behov avgenerellt ökat statsingripande utan på behov av statliga åtgärder för attstimulera näringslivet. Det är detta som vi diskuterar i en av de motioner somnäringsutskottet behandlat. Utskottets socialdemokrater ägnar den ett mycketförstrött intresse. Vår motionsysslar ju med en principiell debatt kring det problem som jag härbara mycket kortfattat har kunnat beröra. Det är intressant att alla de härsakerna - och moderata samlingspartiet har likartade principiellamotioner - viftas bort av socialdemokrater och kommunister tillsammans. Hur skall man dä fä fram ett ökat nyföretagande? Det är enav de frågor vi stäUer i vår motion. I själva verket har nyföretagandet iSverige varit mycket obetydligt under åtskilliga år, ibland t. o. m.obefintligt. refererade den s. k. Umeåundersökningen omnyföretagandet i och , så jag behöver inte göra det.Ingenjörsvetenskapsakademiens direktör har klart uttalat att ett av orosteckneninom näringslivet är att det kommer fram sä litet av ny företagsamhet.Uppfinnarandan finns, men möjligheterna att föra ut uppfinningarna i livetbegagnas inte i tUlräcklig utsträckning. Statsrådet svar ger väl inte hopp om någraytterligare åtgärder för att stimulera nyföretagande. Han tycker inte att detär så bra det framgår av svaret men han signalerar inte någon väsentlig frontförändring.Folkpartiet har lagt fram en rad förslag för att stimulera nyföretagandet ochnäring.slivet i allmänhet. Vi förordar att man tar den hiir saken så allvarligtatt man verkligen sätter till en utredning som fär ägna sig ät dessa problem.Tror inte industriministern att det vore pä tiden att göra det? Eller tyckerindustriministern att det här inte är så mycket att fästa sig vid, utan att detfår gå sin lugna gång och att man får se vad man kan hitta på? Vi har också framhållit att man mera allvarligt mäste taupp frågan om lönsamheten. Jag skall av tidsskäl inte gå in pä den delen avherr kommentarer. i har redan diskuterat de mindre ochmedelstora företagens problem. Deras verksamhet behöver verkligen på allt sättunderlättas, och i våra reservationer i detta avseende lämnas ju en radkonkreta förslag. När man nu ser hur socialdemokraterna i näringsutskottethar behandlat de ytteriigare förslag till åtgärder på det här området som vioch andra lagt fram, får man svårt att komma ifrån intrycket attsocialdemokratins obenägenhet att mer helhjärtat satsa på uppslag av den härkaraktären nog ändå visar att den socialistiska surdegen inte är förbehållensådana här fristående socialdemokratiska debattörer som jag citerade. Oviljanatt göra nya kraftinsatser för att göra förelagen starkare, vUket skulle ge deanställda ökad trygghet, är påfallande hos dagens socialdemokrater - även hosdem som vistas i det här huset. Tydligen är förstatligandetankarna och lusten att dirigeraså starka att det försvårar en helhjärtad satsning på det här området. Det ärkanske sä att rnan innerst inne är så mycket socialist att man har hämningarnär det gäller en mer positiv inställning till näringslivet. Det är deanställda som får betala för denna kluvenhet. De allvarliga arbetslöshetssiffror som jag erinrade om ibörjan borde väl ändå ha stämt socialdemokraterna till eftertanke, men det harinte blivit fallet, om man skall döma efter vad socialdemokraterna inäringsutskottet här säger. Och det, herr talman, är verkligen oroande införden alltmer hårdnande Internationella konkurrensen. NäringspoUtik m. m. NäringspoUtik m. m. HerrSVANBERG (s) kort genmäle: finner det föga intelligent attläsa klämmen i en motion och därmed tro sig ha läst hela motionen. Ja, det ärmöjligt, vi skall inte diskutera intelligens här. Men är det inte så, herrDahlén, att man, när man har skrivit en motion, skall dra ut sina förslag ochange dem i klämmen? Det är ju detta det hela går ut pä, så det är mycket svårtatt komma ifrån saken på det här sättet. Jag har inte sagt att det inte finnsmånga saker i motion som går att diskutera, men jag har plockatfram några saker som man vUl skall tas med, och det är detta att vi skalluttala oss för en sociaUiberal näringspolitik, vi skall ha en godtagbarlönsamhet, och dessutom skall vi här i besluta om att förbereda en nyansökan om medlemskap i , Detta har jag betecknat som orimliga saker för densvenska att syssla med.