prot · FW0944 · 1973-12-31 00:00:00 — Enligt statsverkspropositionen och arbetsmarknadsstyrelsenräknar man med att den bättre konjunkturen kommer att öka suget av arbetskrafttUl expansionsregionerna. Tecknen härpå är fuUt klara redan. Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. Den ökadeorderingången, efterfrågan på arbetskraft i industrin, ökningen av antaletlediga platser och förändringen av antalet arbetslösa följer i stort sett detgamla kända mönstret. Det finns enligt vår mening starka skäl för att på nyttutreda arbetsmarknadspolitikens utformning och anpassning till de övergripandesamhällspolitiska målen och med sikte , Enparlamentarisk utredning bör nu på ett helt annat sätt än under 1960-taletkunna tillgodogöra sig forskningsresultat, göra utvärderingar och ta del averfarenheter både här hemma och utomlands. De samhällspolitiska målen har ocksånu klarare utformats efter beslut om den framtida fördelningen avsamhällsresurser, uttryckt i befolkningstal för olika regioner i vårt land. Jagskall inte nu ta upp skillnader mellan och socialdemokraternasmålsättningar, de kommer att beröras senare under vårriksdagen. Målen har dockkonkretiserats bättre. Det ger bättre möjlighet att anpassaarbetsmarknadspolitiken till dem, det må nu vara ellersocialdemokraternas regionalpolitiska mål. Jag har, herr talman, i huvudsak hållit mig till de principiellaresonemang som legat till grund för våra reservationer. Andra ledamöter fråncentern kommer att behandla vissa av reservationerna mera ingående. Jag betatt få yrka bifaU till reservationerna 1, 5, 6, 12, 13 och 16. Moderata samlingspartiet har under en följd av år gjortgällande, att vårt lands ekonomiska svårigheter inte främst är kortsiktigakonjunkturföreteelser utan av långsiktig, strukturell natur. Utvecklingen under1971 och 1972 bekräftar den bedömningen. Som vi framhöll bl. a. i vårparlimotion till förra årets höstriksdag angående sysselsättnings-stimulerandeåtgärder har utvecklingen i varit mindregynnsam än i flertalet andra länder i och mindre gynnsam än under1960-talets förra hälft. Den totala produktionstillväxten har varit lägre ängenomsnittet. Investeringsutvecklingen har varit förhållandevis långsam, av låg. Särskilt ogynnsam har utvecklingen varit för de mindre ochmedelstora företagen. Nyföretagandet har minskat, antaletföretagsnedläggningar har ökat och likaså antalet konkurser. Arbetslösheten ärfortfarande hög, alltför hög. Den förbättring av konjunkturen som finansministernprofeterar om torde, enligt hans egna ord, inte leda till någon snabbt stigandeökning av sysselsättningen. Företagarna, deras anställda och derasorganisationer känner alhjämt oro och tveksamhet . Vi är redanhårt pressade av de beslutade pålagorna. Dessa har tvingat ossföretagare till hårda rationaliseringar, permitteringar och nedläggningar, ochdetta har gått ut över sysselsättningstillfällena. Trots detta förberederregeringen ytterligare förslag som i och för sig är värdefulla - men somskall finansieras genom nya bördor på företagen, vilket kommer att medföra delsytterligare prisstegringar för konsumenterna, dels försvagning avkonkurrenskraften hos de svenska varorna, såväl på hemmamarknaden som på den utländska marknaden, och dels ytterligare friställningar.Detta gör man i en situation där man i stället enligt moderata samlingspartietsuppfattning på alla sätt borde underlätta för företagsamheten att ökaproduktionen, stärka konkurrenskraften och därigenom också skapa ökademöjligheter till sysselsättning och sysselsättningstUlfällen, Vi har enarbetslöshet som omfattar drygt 400 000 personer om man, herr talman, räknar inalla kategorier, dels arbetslöshetsanmälda, dels latent arbetssökande och delspersoner sysselsatta genom AMS;s försorg. Jag har en sammanställningbeträffande detta, men jag skall inte uppta tiden med att gå in på den. Vi i moderata samlingspartiet tycker att detär ett beklämmande resultat av regeringens näringspolitik. Den uppfattningendelas också av näringslivet och dess organisationer och företrädare över huvudtaget. Hur skall vi råda bot på detta? Moderata samlingspartiethar i sin partimotion vid årets riksdag pekat på åtgärder som är ägnade att stimuleranäringslivet och öka sysselsättningen, t, ex, genom att sänkalöneskatten inom stödområdet och totalt avveckla löneskatten inom helalandet i övrigt, genom att sänka ATP-uttaget, genom att begränsa den offentligasektorn m, m. Vi befinner oss emellertid i ettbekymmersamt sysselsättningsläge. Moderata samlingspartiet har därför i stortgodtagit de arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som föreslagits i åretsstatsverksproposition och som behandlas i föreliggande betänkande nr 3 fråninrikesutskottet. På alla punkter har vi dock inte kunnat följa utskottsmajorileten,utan vi har framlagt alternativa förslag genom dels gemensamma borgerligareservationer, dels egna reservationer, I reservationen 1 av i m, fl, påpekasatt arbetsmarknadssituationen är helt annorlunda än ,Därför anser vi reservanter det nödvändigt att man förbereder sig föratt ta itu med de mera långsiktiga problem som kan skönjas på den framtida arbetsmarknaden.Bl, a, bör en systematisk utvärdering av de gångna årens insatser göras för attdärigenom ge underlag för framtidens arbetsmarknadspolitik. Därför föreslår vireservanter att en parlamentarisk sysselsättningsutredning tillsättes. Jag ber att få yrka bifall till reservationen 1, I och i länsarbetsnämnderna ärarbetsmarknadens parter företrädda, 1 moderata samlingspartiets motion 841understryker vi värdet av detta förhållande. Vi anser att det vore mycketvärdefullt om man även på det lokala planet vidgade kontaktytorna genom attknyta referensgrupper även till arbetsförmedlingskontoren med en sammansättningi huvudsak motsvarande den som redan finns vid länsarbetsnämnderna. Jag berdärmed, herr talman, att få yrka bifall till reservationen 2, Reservationen 4 ber jag helt kort få yrka bifall till.Herr kommer att närmare motivera hur angeläget det är attarbetsförmedlingarna ägnar arbetslösa tjänstemän och akademiker ökaduppmärksamhet, Yrkesulbildningsberedningen föreslog i sitt slutbetänkandeförbättrat utbildningsstöd till praktisk yrkesutbildning i företagen ute inäringslivet. har begärt medel förförsöksverk- Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. tn. samhet meddylik utbildning. Erfarenheten från sådan utbildning - som sträcker sig seklertillbaka eller ännu längre - har visat att den ur flera synpunkter ärfördelaktig. Den är fördelaktig för den unge som vill lära sig ett yrke. Den ärfördelaktig för dem som redan är i sysselsättning och behöver omskolning ellervidareutbildning. Den är dessutom och det kanske inte är det minst viktiga idagens läge - ekonomiskt fördelaktig ur samhällets synpunkt. Jag har tidigareinte från denna talarstol men från talarstolen i det gamla medsiffror och staplar belyst detta tydligt. Det är en avsevärd skillnad urekonomisk synpunkt både för den som får yrkesutbildning och som under tidenhar kollektivav-talsenlig lön - och för samhället. Under föregående år infördes utbildningsstöd tiU företagsom ett alternativ till lageruppbyggnaden, och under innevarande budgetår harvisst bidrag lämnats till företag som anställer och utbildar kvinnor ochungdomar. Vi reservanter anser, med stöd av dessa fakta och den erfarenhet somvi fått av utbildningen i näringslivet, att tiden är inne att i ökad omfattningutnytda möjligheten att utbUda ungdom och även äldre i företagen. Detta synesmig så mycket mer angeläget som , att döma avutbUdningsutskottets betänkande nr 5, kommer att skära ned anslaget tillyrkesutbildning under en viss punkt punkten Jag ber att, liksom i ,få yrka bifall till reservationen 5, som behandlar företagsutbildningen. Sysselsättningsproblemen är, som vi vet, särskilt bekymmersammai stödområdet, och mot den bakgmnden synes det mig angeläget att det sker enviss samordning mellan arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik samtregionalpolitiska åtgärder. Därmed, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationen 6, I fråga om grundbidraget vid deltagande iarbetsmarknadsutbildning har i samband med sinaäskanden föreslagit att nuvarande regler om inkomstprövning på grund av makesinkomst bör ändras. Den diskriminering av äkta makar i förhållande till ogiftasammanboende som dessa regler kan medföra har moderata samlingspartiet påtalati olika sammanhang. Detta förekommer på ett flertal områden, t, ex, vidbeskattning av förmögenhet och biinkomster, vid faktisk sambeskattning alltsåbeskattning vid inkomst av rörelse i vilken båda makarna arbetar och vidåterbetalning av studielån. Moderata samlingspartiet har tagit upp dessa frågori sin partimotion och i avsnittet Familjepolitik utvecklat problematiken påområdet. Vi har också begärt att en utredning tillsattes för att se över lagaroch förordningar i syfte att undanröja diskrimineringen av äktenskapet ijämförelse med andra samlevnadsformer. Moderata samlingspartiet delar de principiella synpunktersom framförs i reservationen 9, men då vi anser att denna fråga inkluderas iden utredning som vi i annat sammanhang begärt har vi inte anslutit oss tillreservationen. Eftersom vi delar den principiella uppfattning som här kommittill uttryck har jag emellertid velat göra denna deklaration. Enligt en utredning från Jordbrukets utredningsinstitutanser sig 25 000 jordbrukare under inte vara fullt arbetsföra. hand desmå mjölkproducenterna som anser sig handikappade. Av dessa 25 000 har bara 17procent förtidspension, 1 en undersökning från i mitt eget hemlän visadedet sig att av jordbrukarna och av jordbrukarhustrurnaansåg sig ha nedsatt arbetsförmåga. Samhällets attityd gentemot småbrukarna harförbättrats, men utredningen visar klart att nu gällande stödformer medförallvarliga orättvisor för många handikappade jordbrukare, i synnerhet iNorrland, Den fastställda samordningen av jordbrukspolitiska ochmarknadspolitiska stödformer synes vara orsaken till detta förhållande. Enligtvår mening är det därför nödvändigt att dessa bestämmelser ses över i syfte attundanröja påtalade olägenheter. Med vad jag här anfört ber jag attsammanfattningsvis få yrka bifaU till reservationerna 1, 2, 4, 5, 6 och 16, Anslag till arbetsmarknad m. m. Idetta anförande instämde (). HerrLORENTZON (vpk): De ledamöter som har haft ordet före mig i denna debatthar med darr på stämbanden talat om den omfattande arbetslöshet vi har haftoch fortfarande har i värt land. De har låtit sin visdom flöda för attunderstryka sin mening att ytterligare ekonomiskt stöd bör utgå tillstorkapitalet för att därmed, som det heter, i varje fall kunna lindraarbetslösheten. Vi frän kommunisterna har förstås endiametralt motsatt uppfattning. Storkapitalet och det privata näringslivet harnämligen visat sin oförmåga att klara sysselsättningen för svenska folket. Vihar i en omfattande motion till årets riksdag sagt att samhället måste gripa inmed verkligt stora företag för att på det sättet skapa sysselsättning. Denfrågan kommer att utvecklas ytterligare av en ledamot av vänsterpartietkommunisterna i den interpeUationsdebatt om arbetslösheten som kommer om enstund i denna kammare. Stagnationstendenser, ökad utslagning av arbetskraft,massarbetslöshet och kapitalkoncentration som också har lett till en förstora delar av landet orättvis regional fördelning har under de senaste årenkännetecknat den svenska ekonomin. När därför åtgärder vidtas som stärkerstorkapitalet, så stärks också de krafter som har lett till stor arbetslöshet,ökad utslagning och förslitning av de arbetande, vandalisering av miljön samtregional obalans. Åtgärder som i sig innebär ett kringskärande av kapitaletsmakt skulle ha medfört att de arbetandes ställning hade stärkts. Regeringenspolitik har i alla avgörande delar varit den motsatta under de senaste årensekonomiska stagnation. Melodin har blivit direkta gåvor och subventioner tillkapitalägarna. Ju större kristendenser inom kapitalismen, desto större gåvoroch subventioner åt storkapitalet. Detta har inte varit till fördel för de arbetande. Däremothar det berikat kapitalet-aktieägarna. Arbetslösheten har inle kunnat bekämpasmed dylika åtgärder den saken torde stå klar efter de senaste årensgivmildhel mot kapitalet; kan dessa gåvor och subventioner räknas imiljarder. Anslag till arbetsmarknad m. m. Gåvor och subventioner till storkapitalet är i och för sigingen nyhet i svensk ekonomisk politik. gavsexportkrediter till företagen, och mot slutet av årtiondet infördes systemetmed skattefria investeringsfonder. Kapitalägarna-storfinansen har särskilt gynnatsgenom bolagsskattesystemets utformning. Förelagen har, genom de generösaavskrivningsregler som tillämpats, kunnat undkomma med stora belopp somegentligen skulle ha betalats i skatt. 1 kommunisternas motion nr 851, somutskottsmajoriteten avstyrker, yrkas avslag på regeringspropositionens förslagom ytterligare som ett s, k, stöd till lageruppbyggnad. Detgäller hären direkt gåva till företagen. Dessa ingår som en del i de många ochomfattande direkta gåvor som av statsmedel tilldelatsstorföretagen. Det är egentligen en direkt fortsättning på den mycket generösainställning som statsmakterna tidigare visat i förhållande till storkapitaletoch som inneburit en mycket förmånlig skatteutveckling, skattefriainvesteringsfonder och generösa avskrivningsregler. Det är dock framför alltunder senare lid, sedan den omfattande arbetslösheten blivit ett faktum - denär ett direkt resultat av del kapitalistiska produktionssättet som direktagåvor och subventioner blivit en metod för att söka stimulera storkapitalet altsätta hjulen i gång. är det emellertid ett gammalt känt faktum att kapitaletfrämst ser till profiterna då det gäller investeringar - gåvor och subventionerspelar härvidlag ingen roll, annat än så till vida att alla de miljoner kronordet här är fråga om gör att aktieägarna ges större möjligheter att berika sig.Lönarbetarna tjänar inget härpå; för dem är det snarare tUl nackdel. Tidningspressen kunde i går i helsidesrubriker meddela:"Rekordvinster för företagen". Det uppgavs att aktieägarna fårkraftigt höjda utdelningar; i vissa fall rör det sig om en hundraprocentig, ja,tusenpro-centig ökning. har ökat vinsten med för vade anställd. Storkapitalet skär bildligt talat guld medtäljknivar. Men till arbetarna blev del inget över. Inflationen, som danarkapitalet, tog från arbetarna det mesta av vad lönerörelsen skulle ha gett. Den redogörelse för företagens vinster och för huraktieägarna berikat sig som fanns publicerad i gårdagensAftonbladet var minst sagt häpnadsväckande. Det vore frestande att tillriksdagens protokoll inläsa dessa uppgifter, men det får anstå, i varje fall idelta anförande. Dessa sensationella vinstsiffror bör ses i relief mot dettiUstånd landet i övrigt befinner sig i, med en omfattande arbetslöshet, dyrlidoch inflation. Då allt fler löneanställda slås ut ur produktionen och enligtgängse språkbruk betraktas som handikappade, då gör storkapitalet sina störstavinster. Det sker då regeringen är som mest benägen alt gestorkapitalet gåvor och subventioner vilka numera uppgår till miljarder kronorav folkets skattemedel och vilka ytterligare berikar aktieägarna. Utöver denmotion del nu är frågan om har kommunisterna även andra motionerdär gåvorna till storkapitalet behandlas, 1 motionen 572 har vi närmarespecificerat uppgifterna om alla dessa gåvor. Jag skall inte här uppehålla migvid dessa uppgifterutan hänvisar till följdmotionen 851 vari vi yrkar avslag på de nu aktuella 50miljoner kronorna för stöd tUl lageruppbyggnad. Till de andra gåvorna tillstorkapitalet återkommer vi då dessa frågor kommer på bord. Utskottsmajoriteten avstyrker vår motion 851 med bl. a.följande ko.stliga motivering som återfinns på s. 36 i utskottsbetänkadel,nämligen att dä tidigare beslutat att införa detta lagerstöd ochföretagen har inrättat sig därefter bör följaktligen medel också anvisas förändamålet. Så skriver inrUcesutskottets majoritet. 1 klartext: redan vant sig vid även denna form av direkta gåvor, och därför bör dessaäven i fortsättningen ges åt storkapitalet. Jag övergår härmed, herr talman, till vpk-motionen 94, somtar upp frågan om inriktningen av verksamheten inom de s. k. skyddade verkstädernaoch som utskottsmajorileten anser sig böra avstyrka. som storkapitalet redovisar jättevinster slåsaUt fler lönarbetare ut från arbetsmarknaden och har inte en chans altåterkomma. Det finns bedömare som anser att av de sysselsattai vårt land inte fyller arbetsköparnas krav på produktivitet och därmed enligtderas bedömning inte är tillräckligt profitgivande. När det gäller de äldre hardet i olika sammanhang påvisats att det pågår en omfattande utslagning frånarbetsmarknaden. Men även de yngre har börjat få det besvärligt då det gälleratt erhålla sysselsättning. Enligt arbetsköparnas sätt att se är dessa människor intelönsamma. Erfarenheterna visar att det vid rationaliseringar, viddriftinskränkningar och vid företagsnedläggningar blir allt fler arbetslösasom inte har en chans att åter få arbete i den s. k. fria marknaden. Allt talarför att även om ett konjunkturuppsving skulle blir verklighet blir allt flermänniskor kvar utanför denna arbetsmarknad. Jag skulle gärna vilja återge ett citat ur vår motion dären representant för företagarvärlden säger: "Med nuvarande hårdarationaliseringslakt inom industrin, de fortlöpande löne- ochkostnadsstegringarna, arbetstidsförkortningen och låglönernas avskaffande,kommer vi inom industrin att tvingas betrakta alla individer undermedelmåttan som handikappade." Detta avslöjande ger ju ett skrämmandeframtidsperspektiv. Det innebär att den del av den s. k. arbetsvärden somenligt gängse beteckning går under namnet skyddad sysselsättning och som undanför undan byggts ut kommer att ytterligare utbyggas. I motionen 94 tas verksamheten vid och huvudmannaskapetför de s. k. skyddade verkstäderna upp till behandling. Vid dessa skyddadeverkstäder hamnar de som blivit utslagna av det s; k. fria näringslivet. Debetraktas officiellt som arbetsmarknadens B-lag. Själva känner de sigutklassade. Produktionen vid dessa verksläder gör att de som där arbetar kännersig vid sidan om. De tycker inte att deras sysselsättning är direkt meningsfulloch ger livet samma innehåll som då de stod i den direkta produktionen. Lönernaligger också betydligt lägre. Dessa människor, som i många fall gjort sintrogna tjänst hos storkapitalets företag men skadat ryggen eller erhållit andrakroppsliga skador, är inte längre profitgivande. De äldre, som tjänat företagenunder sina bästa år, förvisas Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. tillarbetstillfällen, som enbart genom benämningen "skyddade verkstäder"klassar arbetstagarna som icke fullvärdig, ja rent av mindervärdig,arbetskraft. Bara i namnet "skyddad verkstad" ligger alltså ensegregation. De som här är placerade skall "skyddas" mot det hårdalivet ute i den egentliga produktionen, som de enligt kapitalet inte längreklarar av. De blir undan för undan allt flera. Huvudmannaskapet för dessa s, k, skyddade verkstäder hggeri allmänhet hos kommuner och landsting. Någon samordnad verksamhet förekommeregentligen inte mellan dessa olika skyddade verkstäder. För att hålla en vissproduktion arbetar varje verkstad för sig. Svårigheterna härvidlag är givetvisstora. börjar ju även landets små och medelstora företag att beklaga sig ochmenar, att dessa skyddade verkstäder uppträder som farliga konkurrenter påmarknaden, då de enligt uppgift bjuder under i priser som de små och medelstoraföretagen inte anser sig klara av, 1 motionen 94 framhålles att staten måste ta överhuvudansvaret och ombilda den skyddade sektorn till ett samhällsägthuvudföretag med fUialföretag i olika delar av landet. Man kan tänka sig attdär så är lämpligt kommuner och landstingskommuner är delägare, men staten börha huvudinflytandet och det avgörande ansvaret för verksamheten. Under enövergångstid måste detta företag ses som ett företag, som övertar och avvecklarden nuvarande skyddade sysselsättningen. De anställda vid företaget bör återges känslan av att defyller en nyttig funktion. Produktionsinriktningen spelar härvidlag givetvis enrätt väsentlig roll. Företaget uppträder på marknaden som vilket annat företagsom helst i konkurrens med de övriga, Löne- och anställningsvillkoren bör givetvisvara likartade med dem som råder på den öppna marknaden, I motionen 94 föreslås att måtte uttala sig fören ny inriktning av den verksamhet som bedrivs genom de s, k,skyddade verkstäderna med en målsättning att bereda de i denna verksamhetsysselsatta ett meningsfullt arbete med löne- och anstäU-ningsförhållandenlikartade dem som råder på den öppna marknaden och där de anställda tillerkännsinflytande över såväl produktionsinriktning som anställnings- ocharbetsvillkor, I motionen föreslås vidare att hos regeringenhemställer om skyndsam utredning samt förslag om startande av ett statligthuvudföretag jämte på lämpliga platser i skilda delar av landet lokalaproduktionsföretag, vilka successivt inriktas på att i huvudsak ersättanuvarande typ av s, k, skyddade arbetsplatser. Det föreslås också atthuvudmannaskapet för denna typ av verksamhet blir statligt, förslagsvis genomStatsföretag , och att huvudmannaskapet i motsvarande grad överföres frånlandstingen. Slutligen, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 7, 10, 15 och 17, Dessutom yrkar jag bifall till reservationen14 under förutsättning av kammarens bifall till reservationen 7 intereservationen 6 som det på grund av tryckfel står i reservatjonstexten. HerrFAGERLUND (s): Jag har med stort intresse lyssnat till de föregåendetalarna för att höra, om de eventuellt skulle komma med några förslag eller mednågonting nytt, Alla har de talat om den stora arbetslösheten. Om jag då bodar med de borgerliga talarna, vilka var derasförslag? Jo, utskottets värderade ordförande höll ett anförande som formade sigtUl ett hyllningstal för den selektiva arbetsmarknadspolitiken som vid andratiUfällen inte har varit lika populär. i talade för enplanhushållning, som vi ensamma har fått strida . Jag hälsarhonom välkommen bland dem som vill ha en stark styrning från samhällets sida.Herr tyckte att man ställer alldeles för stora krav på näringslivetoch ville att vi skulle begränsa den offentUga sektorn. som de harlagt fram de här problemen det har väl tagit , om jag räknarin anförande har man från borgerligt håll inte ett endaögonblick nämnt näringslivets roll när det gäller t, ex, utslagningen av deäldre, invandringen och strukturomvandlingen, men dessa saker skall jag ta upplitet längre fram. Jag vill från bödan säga att jag inte tänker ta upp någonny ekonomisk debatt en sådan har vi redan tidigare fört här. Låt mig också ianledning av exempel med 400 000 arbetslösa säga att hansstatistik något påminner mig om mannen som stod och pratade med sin gode vänoch konstaterade att vi har 8 miljoner invånare i landet och sedan undan förundan räknade upp hur många barn det finns, hur många åldringar, hur många somligger på sjukhus osv, och till slut konstaterade att han var ensam om attförsörja hela den svenska befolkningen och att han var litet trött, han också.Herr anser nämligen att de som jobbar i beredskapsarbete inte görnågon riktig insats i samhället; de skall räknas som arbetslösa. De som går påomskolningskurser är också arbetslösa, menar han. Om vi skulle räkna in allasom går i ungdomsskola och som är , skulle det inte räcka med siffran400 000, Men varför är det fel att de som bara gått i 6-årig skola nu får enmöjlighet till omskolning i annan form och därvid också får ett par veckorsundervisning i allmänbildande ämnen? Bör man räkna dem som arbetslösa i detsammanhanget? har målat det svenska samhället i svartafärger. Han har hävdat att regeringens politik stärker kapitalismens makt ochinnebär subventioner till storkapitalet. Låt mig bara säga att vi för endebatt i vårt samhälle om AP-fondernas användning i näringslivet och om ettökat inflytande över banker och kreditväsende.