prot · FW0931 · 1973-12-31 00:00:00 — Här återkommer jag till vad jag sade i mitt första inlägg.Inte i någon konjunktur kommer en stor del av dessa latenta arbetslösa attkunna placeras, helt enkelt därför att kvinnorna i för hård utsträckning ärbundna till männens arbetsplats. Det är en historia på utomordentligt lång siktatt kunna så differentiera och nyansera det svenska näringslivet att man får enjämn balans mellan arbeten som passar kvinnor och män, även om man numera kansäga att skillnaderna inte är så stora. Men jag har svårt att tänka mig att vikan få gruvarbetarhustrurna i och ned i gruvorna 300600meter under jord för att bryta malm. Det förekommer följakthgen sådanasituationer i landet att det alltid finns gifta kvinnor som önskar arbete, mendär det innebär utomordentliga svårigheter att bereda dem arbete även i enöverkonjunktur. överraskade oss med att säga att minuppfattning skulle vara den att de arbetslösa, eftersom vi har en"sosseregering" - jag brukar aldrig ta detta ord i min mun - inteskulle vara någonting att bråka om. Ingen som allvarligt lyssnat på mitt förstainlägg kan undgå att observera hur pass allvarligt jag tar på den frågan, närjag gång pä gång sätter den som vår centrala fråga. Men jag sätter in den i denpraktiska verklighet där vi har att verka. Jag kan svara att vaderegering av borgerligt märke skulle ha varit sämre under dessa lågkonjunkturårän vad den s. k. sosseregeringen nu var. Till vill jag säga att jag gärna skall läsa s.2 i den publikation som vi båda har utrustat oss med. Först på denna sida står: "kan man vänta en relativt kraftig expansion förbåde stapelvaruindustrierna och verkstäderna. Följaktligen skulle man haanledning att räkna med en ovanligt expansiv utveckling av den totalaindustriproduktionen. Det finns emellertid industrier med mindre gynnsammamarknadsutsikter." Bland dessa anförs byggnadsindustrin. Det är i och för sigingen nyhet. Jag kan visserligen trösta mig med att byggnadssituationen genomde insatser, selektivt och lokalt, som regeringen har gjort är bättre och harvarit bättre denna vinter än föregående vinter. Framför allt har detta varit påtagligti Byggettans område, Stockholm-Nynäshamn-Södertälje, där arbetslösheten dennavinter varit ungefär hälften så stor som föregående vinter. Men dettaär, som jag ser det, en fråga, som man inte kan klara med mindre änman gör fortsatta selektiva insatser. När jag talar med byggnadsarbetare somstår i produktionen, erfar jag att det väl närmast är som de ärängsliga för. Regeringen kommer att tillsammans med arbetsmarknadsverket isedvanlig ordning någon gång i mars-april månad, när nästa vinterssysselsättning för byggnadsarbetarna skall planeras, göra de överväganden somkan vara erforderliga. På s. 2 behandlas en del andra intressanta frågor som iviss mån kan understödja den optimism vi alla hyser inför utvecklingen - jagkom litet vid sidan av ämnet, eftersom det var som redovisadedetta. Där redovisas nämligen produktionsvolymen för industrin , som är den senaste redovisningsmånaden, och månad 1972, allt uttryckt som procentuella ökningstal. Det ärpåfallande vilken renässans för optimism och aktivitet som innebar. Medan det för hela industrin januarinovemberredovisas 2,2 procents ökning, redovisades en ökning . Vad beträffar järnmalmsgruvorna värdet en nedgång under tidenjanuarinovember på men dvs. den sista redovisademånaden en uppgång . För järn- och metallverken redovisas förhela året en 2,3-procentig ökning men för november månad en10-procentig ökning. Massaindustrins produktion ökade under årets första tiomånader , men för november redovisas 21,7 procents ökning. Förträindustrin var ökningen . Allt detta jag skall inte trötta kammaren mera meduppräkningar ger en intressant bild av hur det just under de senastemånaderna har blivit en klar förändring i orderingång, i beställningar och iaktivitet inom den svenska industrin. Detta, fru talman, var en liten komplettering till mittförsta inlägg, närmast intalad för protokollets del. kom också tillbaka till hur mycket bättre detskulle ha varit, om man bifallit oppositionens förslag . Tiotusentalsoch åter tiotusentals arbetslösa människor skulle i så fall ha varit isysselsättning. Hur i Herrans namn kan man avge sådana förklaringar? Det finnsbara ett motiv för detta: man kan ju inte gärna med åberopande av siffror sägatill att den ene har rätt och den andre har fel. Det är ett uttryckför en mycket bastant tro och förhoppning hos honom, men någonting annat är detsannerligen inte. Jag menar att det är alldeles klart att om man givit densvenska industrin denna kassaförstärkning 197 I, när orderna i orderböckernalåg i botten, när aktiviteten låg i botten, när priserna stod stilla och inteanimerade till någon extra ansträngning, hade man visserligen fyllt påföretagens bankkonton, men det hade sannerligen inte givit något som helstpraktiskt utslag på arbetsmarknaden. När vi avläser företagens årsredovisningarför 1972 tror jag vi allesammans kan säga oss att det inte fanns något befogatmotiv för att ytterligare fylla på företagens bankkonton med tanke påvinstutvecklingen . De ekonomiskt sakkunniga används ju ofta som slagträ emot Nr 31 finansministern i de härdebatterna. Jag talar ofta med sådana som tillhör Onsdaeen den "''" P*'' °' " andra - det anges alltid i debatten omdet är någon 7S fb 1Q73 °" tillhör mitt parti; däremot saknas partibeteckningar på alladem som -------------------- intetillhör mitt parti, men jag vet i alla fall ungefär var de hör hemma. tinansaebatt q ).,gj dock en bisak, eftersom detinte är någon partipolitisk debatt när jagdiskuterar med dem utan ett försök att analysera de ekonomiska problemenutifrån vetenskapliga grunder. Då brukar jag säga att de alla gör sig skyldigatill misstaget att tro att man kan sköta ekonomin oberoende av alla politiskaambitioner som är företrädda i den här , ambitioner som i sista handutmynnar i att man vill få bort den socialdemokratiska regeringen och självskaffa sig politisk makt och ledning av samhällsutvecklingen. Ekonomerna läggerju inte in den bedömningen men jag är tvingad att göra det, därför att jag vetvar jag har er någonstans. Det är därför klart att när jag för en ekonomiskdebatt med ekonomerna denna alltid slutar med att jag säger till dem: Ni har sårätt allesammans. Om jag satt i min skyddade studerkammare på ett universiteteller en högskola och inte behövde ta hänsyn till omvärlden eller tillpolitiska realiteter, skulle jag förmodligen jag är inte säker på det men detär möjligt - föra en debatt som var mycket likartad den ni för. De tyckernaturligtvis att detta är mycket skändligt och politiken behöver man egentligeninte bry sig om. 1 stället borde man föra en ekonomisk debatt med bortseendefrän alla politiska trivialiteter. Det är emellertid svårt för en gammalpohtiker att göra det. var litet irriterad över att han inte ficknågot besked av mig i fråga om kriterierna för en tillämpning av prisregleringslagen.Han hänvisade till att jag 1956 - rimhgen bör det vara - hadeskrivit under en proposition, i vilken jag säger att kriterierna är de och de.Ja, det finns vissa förklaringsgrunder för detta. Jag hade under hela kriget suttitsom ledamot av priskontrollnämnden. Jag hade väl hunnit bli ledsen över denkontroll man var tvungen att föra i detalj. Jag tillbringade efterkriget med att som folkhushållningsminister konfronteras med prisregleringen ialla dess detaljer. När vi sedan gick in i l9S0-talet räknade vi kanske med enåtergång till tider där diskussioner om priskontroll skulle kunna förbehållassådana speciella lägen då vi drabbades av krig eller "av krig föranleddautomordentliga förhållanden", som det brukar heta på lagspråket. har det runnit mycket vatten under broarna. Vihar kommit in i en utveckling, där prisstegringen blivit en huvudvärk för ossalla och där man följaktligen fått pruta på kriterier och anpassadem efter dagens situation. Svårare är det inte, . Det prisstopp somvi genomförde 1 970 och det som vi genomfört på vissa viktiga livsmedelhar i vade fall i den senare omgången stötts upp av de flesta i den härkammaren, även om de inte haft socialdemokratisk mantalsskrivningsort. Man harsett sakfrågan som den väsentliga, och man tycker inte att botaniserandet från1956 i kriterier, som då hade sin naturliga bakgrund, lönade sig så mycket närdet gäller ställningstaganden . Det går inte att sänka skatten, har sagt,citerade herr 104 . Detta inregistrerar herrBohman som en utomordentligt viktig. politiskt värdefull nyhet. Ja, är väl den ende som är Nr 31överraskad över den deklarationen. I själva verket är inte heller han Qnsdaeen den överraskad, fastän han försöker spela teater för oss allesammansgenom jg och förslag gäller inte ----- skattesänkningar,utan det är fråga om en omläggning av skattepolitiken, tinansaebatt Det ärfråga om hur staten skall få in sina pengar andra vägar. De har föreslagit att de anställda genom minskade skatter skulle få ökade reallöner ochatt arbetsgivarna i stället för att betala löneökningar skulle få höjdaarbetsgivaravgifter. Som jag sade i mitt första inlägg är detta ingenting nytt,för jag provade det . Vi har där vi tillämpar detta system -delvis . Det är möjligt att vi skall fortsätta därmed. Men jagskulle bli ganska förvånad om tillhörde mina entusiastiskasupporters ifall jag tog och på allvar. har ivarje fall reaktionen från det hållet varit ganska kritisk. Jag brukar iblandsäga att i höjd arbetsgivaravgift ställer till tio gånger mera väsenoch indignation hos , och än fem gångerhögre lönehöjningar, trots att vade procent i det här sammanhanget spelarexakt samma roll. Försök inte dra några växlar på Olhedes och , den kommer väl att fortsätta. Men är inte beredd attställa sig bakom en omväxling till arbetsgivaravgift, så bör inte hissa upp dessa båda representanter till ett föredöme i denskattepolitiska omläggningen. Jag brukar, , överlämna mitt intresssanta PMtill kanslierna, det har jag gjort tidigare. Det utgör en seriös beskrivning avdet finansiella innehållet i de motioner som har partisanktion frånoppositionssidan. Det har aldrig resulterat i att jag har hört någonting frånherr . Då säger : Jag vill inte besvära finansministern. Mendå jag frågade min närmaste man, statssekreteraren, svarade han att han aldrigheller hade hört något från moderata samlingspartiets partikansli. Det ärnaturligtvis mycket hänsynsfullt av er att inte heller besvärastatssekreteraren. Däremot har en av mina yngre medarbetare fått påringningarfrån ert kansli. Jag har fått reda på att dessa påringningar rörde rentobetydliga detaljer som inte i något avseende förändrade bilden av eraogenerade överbud. Så är det, och så kommer det att vara så länge ni tror attni verbalt och i tidningarna kan göra svart till vitt och vitt till svart ochfortsätta att tala om skattesänkningar, fortsätta att tala om plågan av attbära skattetungan och tala om så mycket välvilligare ni vill vara päolika avsnitt i den budget som spänner över hela reformfältet. har en benägenhet att tala litetföraktfullt om de insatser som görs via AMS. Det är inte, som han uttryckte det, ökade reservarbeten och hjälp till storfinansen som man skall satsa på. Jag har sagt till honom att det finns ingenting av deklassering i AMS:s verksamhet. Jag har också ett minne av att tidigare var litet generad och vid det tillfället tog tillbaka det han sagt på grund av det intryck det gav. Han får nu chansen att ta tillbaka det en gång till eftersom han har möjlighet till replik. Bygger man vägar maskinellt och modernt, bygger man hus och gör man anläggningar, vUken aktivitet man 105 än har -det må vara skogsvård, byggnation, turistanläggningar, byggande av vatten ochavlopp och väganläggningar så är det naturligtvis respektabla arbeten, och dearvoderas med avtalsenhga löner. Jag kan tala om för att jaghar haft interventioner från det privata näringslivets arbetsgivare som har uttalatsin arghet över de löner som utgår i AMS:s arbeten. Dessa löner betraktar desom en svårighet när de skall konkurrera om arbetskraften. Detta är nusanningen om AMS:s arbeten. Efter den deklarationen kan vi väl vara ense om attbetrakta dessa arbeten med samma respekt som alla andra sysselsättningar ochaktiviteter i vårt land. vill jag vända mig till den här myndighetsförklaringen - som jag tillät mig att kalla det.När man är beredd att satsa vad man anser vara sina pengar i företagensriskkapital och i logikens namn gör anspråk på att man även skall ha enmöjlighet till representation, insikt och medinflytande, då svarar herrBurenstam : Men det är ju inte på det viset; det blir något slags statligbyråkrati som är så oändligt distanserad ifrån de enskilda människorna. Jag vetinte hur pass rika erfarenheter har av den representativademokratin som vi arbetar med här i landet, men han sitter ju här somriksdagsman på röster från de enskilda människor som gillar hans parti och jaghoppas även honom själv i hans egenskap av politiker. Jag utgår ifrån att haninte distanserar sig från dem därför att han vet ju med sig att han vart tredjeår skall redovisa sitt fögderi inför väljarna och göra detta på ett sådant sättatt han kan räkna med fortsatt förtroende. Så är det med allaorganisationsrepresentanter. Och det blir naturligtvis i stor utsträckningrepresentanter för Organisationssverige, som har sin förankring ute hos deenskilda människorna och som ställer sina mandat på omval med regelbundnamellanrum, som kommer att få det praktiska ansvaret för den härrepresentationen, om AP-fondernas hantering av pengamedlen i företagen. Svårareär inte det problemet. De har anspråk på att bli trodda på att de företräder deenskilda människorna på samma sätt som gör anspråk på attföreträda sina valmän. Jag har, tror jag, besvarat de frågor som ställdes. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Vi skall väl inte fortsätta diskussionen om dehär bondeföretagen längre, men deklaration innebar ju enanslutning till fortsatt koncentration. Det är alldeles uppenbart. Jag villbara säga att jag har inte lagt ned någon möda på att övertyga någon människapå den punkten, men om jag minns rätt sade finansministern i remissdebatten atthan läst det här i en tidning. Jag kan bara säga att jag har läst i tidningenatt har sagt nej till detta, och i några referat har jag settatt medlemmarna ute i området helt och fullt gillar att KBS har sagt nej. Detvar det jag tänkte på när jag tyckte att finansministern skulle lugna sig litetmed att använda det exemplet i fortsättningen. Det hade varit hederligare om nii oppositionen hade sagt nej till regeringens förslag, heter det. Vad var detnu fråga om? Jo, ni kom i ett första varv i stort sett med förslag tillarbetsmarknads- För min del sade jag att om ni går vidare på den vägen, kommer de härpengarna att vara otillräckliga; ni kommer att få ta fram mer och mer av anslagtill arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För vår del sade vi: Lägg vår typ av allmängiltigaåtgärder i botten, så kommer behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärderatt blimindre. Det är den filosofin som ligger bakom också när jag säger att det ärfel att vänta till dess att arbetslösheten är ett faktum och då sätta in sinaåtgärder. Det är, enkelt uttryckt, det grundfel som ni på regeringssidan hargjort. Det skulle inte vara helt rätt att titta på statistiskacentralbyråns redovisningar, för där finns dolda arbetskraftsresurser, sägerman. Är det därför som det varit ett sådant motstånd från regeringens sida motatt låta arbetslöshetsersättningen omfatta alla? För i och med det skulle dekomma med i AMS-statistiken, och då skulle finansministern räkna dem. Men sålänge de inte finns med där räknas de inte. vill jag ta upp finansministerns påstående attvilken annan regering som helst än den socialdemokratiska skulle ha lyckatssämre. Det är det jag kallar en kombination av förhoppning och självgodhet. Menjag vill gärna säga att det resultat som regeringen kan peka på verkligen inteär så lysande att vi inom oppositionen har någon anledning att förlorasjälvförtroendet. Finansministerns inställning är ju genomgående att dennuvarande arbetslösheten inte är något att oroa sig för. När vi föreslåroffensiva åtgärder väljer finansministern att raljera. Omdömet om framtiden ärväl i stort sett att blir det någon förändring, blir den till det bättre -eller annorlunda uttryckt: finansministern hoppas att det i varje fall inteblir sämre än . Jag tycker inte att det är en särskilt hög ambitionsnivå medtanke på den arbetslöshet som är registrerad. HerrDAHLÉN (fp) kort genmäle: fortsätter att citera ur sammafina publikation. Då kunde ju också ha citerat vad som där står omatt man tror att det i varje fall inte kommer att blinågon mera betydande sysselsättningsökning inom industrin. anklagaroppositionen för att i reservationen i finansutskottet ha citerat honom fel närman säger att har sagt, att det nog inte blir någon väsentligförbättring av sysselsättningen - man skall inte tro på tidningarna, eftersomde refererade honom fel i ABF-debatten. råkade en del av diskussionen sändasut i radio, och jag har fått en utskrift av vad sade pä dennapunkt. Han sade bl. a.: "Det här skulle väl betyda, enligt minabedömningar, en i stort sett oförändrad sysselsättning under -73, med möjligenen viss ökning, men inte så stor så att det är någonting att dansa kringjulgranen med." Det är precis vad oppositionen säger i reservationen. Mendet väsentliga är inte om minns fel om vad han sade utanutgångspunkten för vårt resonemang måste ju vara att det behövs flera åtgärderunder , och vi har ju preciserat vad vi tycker att man börgöra just . Jag hållerhelt med om att försök att stapla Nr 31 de specialinriktade åtgärderna påde allmänna åtgärder som vi föreslog är Hade man satt in meraallmänt verkande åtgärder, hade ju de 28februari 1973 specialinriktade s. k. selektivaåtgärderna aldrig behövt i sin helhet träda i Därför är det inte en hederlig redovisning. Så frågar : Hur kan man lova att en starkaresatsning på konjunkturpolitiken skulle ha givit flera arbetslösa arbete? Ja,var det inte det jag anade att inte tror att det är möjhgt attbedriva en effektivare konjunkturpolitik. Hans fråga är ju det verkliga bevisetför att något bättre i fråga om sysselsättningspolitik än vad regeringen harfört inte finns. Det bevisar ju att socialdemokratin håller på att förlora tronpå att man verkligen kan göra insatser på detta område. krävde vi speciella åtgärder för att få bukt medarbetslösheten. Eftersom det nu är klarlagt att den statliga politiken dåledde till en ekonomisk åtstramning, är det väl alldeles uppenbart att det, omvi hade bedrivit en mera expansiv politik, hade blivit färre arbetslösa. Jagtror inte att man från socialdemokratin kan förneka detta. Då förnekar man ju isjälva verket grundvalen för möjligheten att över huvud taget föra enkonjunkturpolitik, och det är man väl ändå rädd för åtminstone/ö/e valet. () kort genmäle: Det var bra att finansministern tog upp de s.k. "ogenerade överbuden" en gång till. Jag har kollat saken medmin medarbetare. Denne ringde till och påvisadeatt vederbörande tjänsteman där hade glömt ibesparingar i departementets sammanställning. Sedan bör det tilläggas att vi fick listan efter det attdebatterna i kammaren var slut. Jag hade alltså ingen möjlighet att i debattenmed finansministern påvisa felaktigheterna. Men det var av ännu ett skäl bra att finansministern togupp frågan. Jag glömde nämligen i min brådska i det förra inlägget attdementera påståendet att det skulle vara fråga om ett överbud på 1 miljardkronor . Effekten av besparingar och skattesänkningar kommer att bli plusminus noll, och då har vi ändå inte räknat med konsekvenserna itillväxthänseende av de skattesänkningar som vi föreslår. Men det var allvarligt det som finansministern sade omprisreglerings lagen. Här har alltså landets finansminister förklarat att lagen icke får tillämpas om prishöjningarna beror på jordbruksavtalet - ett klart konstaterande i lagmotiven men tillämpas lagen av just detta motiv. Man må kalla det vad man vill, men man kan inte kalla det för rättssäkerhet. Jag skall inte fullfölja min egen replik i den delen utan ge ordet till en ledare i där det något mindre allvarligt heter: "För vår del vilja vi särskilt understryka hur betydelse fullt det är för ett land att ha en regering, som icke låser sig i sina positioner utan kan ändra ståndpunkt från den ena månaden till den andra, då den inflatoriska utvecklingen och opinionsundersökningarna så kräva. Det är, enligt vår bestämda mening, verkligen att 'lyssna på rörelsen' och rätta sig efter densamma, oavsett varifrån den än kommer." 108 Sedan hoppade finansministern päengelsmännen om jag nu får användadet fula uttrycket "hoppa på". Han gör det av någon undedig anledningså fort det blir besvärligt i debatten. Jag har framför mig riksbankenstidningssammanställning från , där det står så här: "Enkraftig nedgång i den brittiska arbetslösheten gav en klar antydan om attekonomin äntligen håller på att komma igång efter alla Antalet arbetslösa föll med drygt 70 000 den Att den engelska ekonomin är urusel beror i storutsträckning på -och det vet finansministern - att de engelska fackföreningarnainte uppträtt på det ansvarsfulla sätt som vi är vana vid här i vårt land. Dehar krävt och strejkat sig till löneökningar långt utöver produktiviteten. Ochdet engelska har verkligen inte försökt hålla tillbaka kraven. Omherr Sträng skall kritisera den brittiska ekonomin, kritisera då brittiskalabour för det sätt på vilket det partiet har betett sig. Och orn jag inte ärfel underrättad - men jag skall reservera mig på den punkten - föreligger enallmänn uppfattning i , att skulle man gå till val just nuså skulle de konservativa vinna över labour på grund av den ansvarslösaekonomiska politik som labour har bedrivit och den brittiskafackföreningsrörelsen desslikes. Men tycker jag inte att vi i vår riksdag skalldebattera britterna. Vi skall tala om vår egen ekonomi. Men vade gång somfinansministern är trängd "hoppar han på" . HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: säger än en gång, när han intevill svara på hur regeringen tänker skapa de hundratusentals nya arbetstillfällensom behövs, att jag skulle ha bristande respekt för reservarbeten. Han villinte förstå vad jag säger, nämligen att det inte räcker med reservarbeten sommedel mot arbetslösheten. Det behövs nya industrier. Låt gärna AMS bygga dem,men det är nya industrier som behövs. Så tillbaka till frågan om de ekonomiska kriserna.Finansministern resignerar helt. Kapitalismens kriser kommer vi inte ifrån.Finans-ministens ödestro är nog korrekt. Kapitalismen kan inte avskaffaarbetslöshetens gissel, kan inte garantera människorna social och ekonomisktrygghet. Men talet om "det fria" i systemet och hans övertygelse attkapitalismen inte kan avskaffas och inte bör avskaffas, tron att socialismen -arbetarnas makt över produktion och samhällsliv - måste vara auktoritär, somhan sade här förut i debatten, visar att socialdemokratins ledning övergivitsocialismen. står här i kammaren och bokstavligen river sönder detsocialdemokratiska partiprogrammet. Det bör man komma ihåg, närsocialdemokratin förbereder tal på första maj och vid andra högtidligatillfällen. Så till valutakrisen. Valutakrisen och den svenskanedskrivningen av kronan i förhållande till andra valutor kommer att leda tillprisstegringar. Det är en följd av bundenheten till dollarn, något som i sig ären följd av att den inte ingripit mot de kapitalägare ochstora företagsägare som har makt över internationella ekonomiskaförbindelser. Det ärinte i de svenska arbetarnas och lägre tjänstemännens intresse Nr 31 att valutareserven ensidigt består av dollar eller att den svenska Onsdaeenden utrikeshandeln så ensidigt fått inriktas på ett fåtal rika kapitalistiska 28februari 1973 länder. De går liksom frånkris till kris och drar med i den Det är en politik i kapitalägarnas intresse. Finansdebatt frigöra sig från beroendet avUSA-dollarn. Man kan inte, som finans- ministerngör, skylla allt på internationella förhållanden.