prot · FW0999 · 1973-12-31 00:00:00 — Mendetta mål kan man nå lättare och på mindre riskabla vägar än den sompropositionen nr 97 anger. AP-fonden kan som bekant inte göra placeringar iaktier. Bortsett frän de s. k. äterlånen kan fonden endast placera inärmast helt riskfria tUlgångar. Det kan väl sägas att den stora vattendelarenär frågan om man skall överge AP-fondens tidigare "riskfriaplaceringshnje" tUl förmån för krediter av ett mera riskbetonat slag. Förvaltningen av AP-fondernas gigantiska tUlgångar måstedecentraliseras i stället för att centraliseras. Det kan ske bl. a. genom attpengarna slussas via de kreditinstitutioner som finns. För att påvisa de mindre och medelstora företagensfinansiella problem har och jag i motion nr 1956 i anslutningtUl propositionen tagit upp några för dessa företag centrala frågestäUningar. Itvå avseenden är ju den ekonomiska politiken icke neutral utan missgynnar demindre och medelstora företagen jämfört med de större. I det ena fallet är detbeskattningen och i det andra faUet kapitalförsörjningen som verkar negativt. I fråga om beskattningen gäller att förmögenhets- ocharvsbeskattningen slår hårt mot familjeföretagen, vilkas existens hotas imotsats till de större företagens, som har ett spritt ägande. När det gäller de olika finansieringsproblemen kan sägasatt de mindre och medelstora företagen missgynnas i fråga omkapitalförsörjningen bl. a. genom att de har sämre tillgång till denlångfristiga kapitalmarknaden. De drabbas också härdare av eventuellakreditrestriktioner än de större företagen. Självfinansieringsförmägan harminskat, och äterlånen ur AP-fonderna är ur deras synpunkt relativtbetydelselös. Eftersom de stora företagen har möjlighet att anskaffakapital genom att emittera obligationer har de fått en fördel framför de mindreföretagen. Maj:ts förslag i propositionen skapas ytterligare enform av ojämlikhet mellan de mindre företagen och de stora. Det innebärnämligen att de mindre och de medelstora företagens eget rörelsekapitalminskas, medan det ökar hos de större företagen. De mindreföretagens betydelse för svenskt näringsliv underskattas ofta.Näringslivsdebatten sysslar i stor omfattning med storföretagen, och manglömmer bort de mindre företagen. Dessa utgör dock en sä betydande del av detsvenska näringslivet och svarar för en så stor del av sysselsättningen ochproduktionen att deras speciella problem fordrar större uppmärksamhet vidutformandet av näringspolitiken. bör man beakta den betydelsefuUamotvikt de utgör mot den alltmer accentuerade koncentrationen bland de störreföretagen. Vi motionärer är tveksamma om de föreslagna åtgärdernaenligt propositionen i nämnvärd utsträckning kan lösa de finansiella problemsom här har redovisats. Vi föreslår därför att ur AP-fondenkanaliseras till de mindre och medelstora företagen som långfristigt kapitalvia mellanhandsinstitutioner, detta allra helst som ca 250 mUjoner kronor, sombeviljats som lån av AB Industrikredit, ej kunnat utbetalas på grund avmedelsbrist. har behandlat motionen i sitt betänkandenr 58, och pä s. 21 säger man; "Utgångspunkten för bedömning av detföreliggande förslaget mäste enligt utskottets mening vara att det mot bakgrundav den OtUlfredsstäUande tillväxttakten i näringslivets investeringar under desenaste åren är angeläget att åstadkomma en kraftig ökning av investeringarna." Det syftet skulle man onekligen vinna om man lånade utpengar till företagen ur AP-fonden på förmånliga villkor när konjunkturen är päväg nedåt. Vi anser därför att det är svårt att förstå hur man skall kunna nåen sådan effekt genom att köpa aktier. Företagen fär ju inget tillskott avkapital bara därför att en nyinrättad AP-fond ger sig ut på aktiemarknaden.För den saken behövs exempelvis en nyemission. Beträffande vär begäran att skallkanaliseras som långfristigt kapital till mindre och medelstora företag vidmellanhandsinstituten, hänvisar utskottsmajoriteten på s. 27 till att Kungl.Maj:t inte har någon befogenhet att besluta om fondmedlens disposition och attriksdagen bör visa återhållsamhet i fräga om allmänna uttalanden. Man hänvisarockså tiU att kapitalmarknadsutredning bland sina uppgifter har attpröva om nuvarande former för att kanalisera fondens medel tUl näringslivet kananses tiUräckliga. Med dessa motiveringar avstyrks motionen, men konstateraskan att utredningen arbetar på lång sikt och har ett omfattande program. Jag kanemellertid inte se att detta bör utgöra ett hinder för att ge de mindre ochmedelstora företagen möjlighet att förbättra sin kapital- och kreditförsörjning.Det går inte att klara detta med enbart en förväntan att en utredning i enframtid skall komma med förslag tiU lösning av dessa viktiga frågor. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUl dereservationer som berör motion nr 1956. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. HerrHAGNELL (s): Det har varit av intresse att kunna följa ensådan fråga som den här om ATP-fonderna under de som den har diskuterats.Jag har här med mig en artikel - en ledare i Metallarbetaren där jagtog upp denna fråga om löntagarnas pengar och framhöll att "nu Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. står förförsta gången löntagarna inför möjligheten att bU jämställda med de storafinansintressena" i samband med att man bygger upp dessa fonder. Här är ien annan artikel, åtta är senare i tidningen , ommedinflytande genom löntagarnas egna pengar, har jag också tagit upp dessasaker. Däremellan ligger en hel del verksamheter vid kongresser och konferenseroch pä annat sätt innan frågan sedan kom upp på 1966 och därföranledde ett uttalande efter ett par motioner från Metall-håll. Och sedan harfrågan rullat vidare. Det är glädjande att kunna följa en fråga från börjantills den kommer fram tiU ett stäUningstagande nu efter 1 5 är. Kanske bara manskulle vilja göra det tillägget att det är synd att det har behövt ta 15 är;det hade kunnat gå fortare. Vi är ju överens nu frän flera håll från deflesta häll kanske jag skulle väga säga - om att detta är en sak som är i linjemed utvecklingen och som innebär ett steg tUl pä vägen mot ekonomisk demokrati.Allting är inte fuUkomligt på den politiska demokratins område, och det är detheller inte pä den ekonomiska demokratins område. Det kommer att dröja innandet är fullkomligt pä båda dessa områden, men vi är tvungna att gå steg försteg. Nå, avgörande är kanske inte det vi nu har diskuterat,själva ATP-fonderna avgörande är hur vi sätter in dem i ett störresammanhang, vad de kan tjäna till, vad det är för mål vi vill nä. Och dä ärAP-fonderna inte målet utan medlet, ett medel för att bygga upp ettförnuftigare samhälle, för att garantera den fulla sysselsättningen, för attskapa de ekonomiska realiteterna för den fulla sysselsättningen, för att skapade ekonomiskt-dernokratiska instrumenten bakom medinflytande-krav som växer sigallt starkare i samhället inom olika grupper. Partierna har ju här tävlatom att tala om vem som har varit först med olika förslag omekonomiskt-demokratiska åtgärder. Dessa måste i sin tur vila på ekonomiskarealiteter. Vi vill ha fullsysselsättning i samhäUet, vi vill habättre socialutveckling i samhället, vi vUl ha bättre utbildningsmöjligheterför ungdomen. Allt det kostar pengar. Vi måste ha ett sparande, och vi måstestyra in det sparandet pä vissa områden. Vi kan låna i traditioneUa former, sompassiva kapitalister från de här fonderna, så som sker. Jag har bett ändafrän början, och framåt att vi dessutom med de här fondernaskulle uppträda som aktiva kapitalister, inte bara som passiva, att vi skullevara med och ta risken för framtiden. Det är en mycket svårare roU, Jag förstårdem som har dragit sig undan den rollen . Men den rollen är vi tvungnaatt spela, om vi skall kunna uppfylla kraven på fuU sysselsättning, tryggadsocial utveckling, bättre utbildnings-och arbetsmöjligheter för ungdomen osv. Vi är inne i ett nytt skede, där kapitalet kommer attbehöva växa enormt i samhäUet, Bakom varje ny arbetsplats , har jagupprepade gånger sagt, ligger i kapital. Vem har dem? Vi kaninte vänta att den enskUde skall spara ihop detta för att han skall kunna fåett jobb. Vi mäste gemensamt i samhället spara ihop detta kapital. Vi måste dåockså gemensamt i samhäUet på många punkter ta en risk, när vi gär in ochsatsar det kapitalet. Det ärdagens läge. Med oförändrat penningvärde skulle varjenytiUkommen arbetsplats behöva kosta genomsnittligt inomindustrin, om vi skall kunna håUa en 4-procentig standardstegring, socialt ochekonomiskt. Varifrån skall dessa pengar komma? Vem skaU äga dessa pengar? VemskaU bestämma över dessa pengar, över det fördubblade kapitaltUlskott som måstekomma fram ? Det finns inte så mänga kapitalkällor ur vilka man kan fåfram det här. har talat om de 17 största familjerna ochåberopat koncentrationsutredningen. Jag har haft nöjet att vara med i denutredningen. Där är den första familjen med i runt tal 700 miljoner i totaltkapital - varav det mesta ligger i tegelstenar och maskiner och inte äranvändbart för en satsning. Och går vi tiU bottenskrapet av de 1617 familjernakommer vi ned till förmögenheter som ligger pä 15 å 20 mUjoner kronor varavdet mesta är bundet i tegelstenar och maskiner och inte är tUlgängligt för nyasatsningar. Låt mig mot dessa förmögenheter ställa några siffror frände s. k. skogslänen, där 50 000 jobb har försvunnit fram tUl 1970 ochdär ytterligare 50 000 jobb kommer att försvinna . Dejobb som man skaU ge människorna norrut gäller skogen och dess vidareförädlingsamt järnet och dess förädling. Vad kostar arbetsplatserna där? Ja,propositionen 111, som regeringen lade fram , visar att det kostar 2000 mUjoner kronor bara att upprusta tre av de statliga företagen i . 2000 miljoner det ger antagligen inte jobb tUl mer än 600700 människor, dvs.3 miljoner kronor per nytillkommen arbetsplats; dock att en del pengar går åtför att bygga ut gamla arbetsplatser. Vem skaU satsa sådana pengar i störreomfattning? Man kan räkna med 1 miljon per arbetsplats för sådana industrier.En del arbetsplatser blir biUigare. Men räkna med ett så lågt genomsnitt som200 per arbetsplats. Det blir då detsamma som ett krav pä 10 000mUjoner kronor bara för att ge sysselsättning ät de 50 000 människor iskogslänen som kommer att tappa sina jobb under innevarande femårsperiod.Varifrån skaU de pengarna komma? Vem har råd? Vem vågar satsa? Vem är stor nogför att göra en sådan satsning och dessutom med en rimlig riskfördelning sä hanvågar satsa? Svaret är att det nu finns en möjlighet som gör det lillaSverige jämförbart med de stora länderna, när det gäller att göra tUlräckligtstora satsningar av kapital för att trygga fuU sysselsättning åt människornahär i landet. Vi behöver inte göra alla till byråkrater för att de skall få nyajobb. Det går också att bjuda industriarbete. SärskUt om man frän fackligt häUtrycker pä härdare. Vi behöver inte tappa sä mycket som vi har gjort hittUls.Men enligt kompletteringspropositionens föratsägelser skall vi få 203 000 nyabyråkratiska jobb som väntar oss, somindustrin kommer att gå tillbaka med 30 000 jobb. Den siffran tror jag dessutomär för låg med den politik som förs. Skall vi kunna vända på utvecklingen? Skall vi fä fram 100000 nya sysselsättningar i industrin och genom följdinvesteringar? 1 så fallbehövs en kraftig satsning göras. Här finns nu en möjlighet. Men det är intebara en möjlighet och det är det som är förklaringen till de 15 årens Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. dröjsmål -utan det är också en svårighet. Det är ingen lätt arbetsuppgift man ger sig på.Den kommer att vara betydligt svårare än de företagsuppgifter man hittillsgivit sig på med . De 500 mUjoner som vi diskuterar börtill största delen användas för att skaffa nya jobb tUl människorna . De borde användas för att ersätta de 93 000 jobb somförsvinner inom jord- och skogsbruk och de 30 000 jobb som försvinner inomindustrin . Om de 500 mUjonerna användes tUl det, så har pengarnagjort en god insats för att trygga fuU sysselsättning, i stället för att manköper gamla papper i ASEA och och tror att man därmed får medinflytande.Det fär man inte. Men man kan skapa nya jobb och de jobben behöver vi! Det ärdärför vi bör satsa de pengarna. tog här upp en mycket intressant sak, somligger på ett annat område än det rent ekonomiska. Han talade om den stämningsom råder ute bland människor och som kommit tUl uttryck i skrivelser tUl LO.Man har i de skrivelserna sagt att man vill ha medinflytande. Det är mte barafräga om ekonomi, utan man vUl verkligen ha medinflytande. Man vUl känna kan påverka sin egen framtid. Och det är väl ett sundhetstecken närlöntagama är positiva i det fallet och inte väntar att andra skall satsapengarna för att löntagarna skall få en tryggad framtid i form av fuUsysselsättning. Det är ett sundhetstecken att man på löntagarhåll reagerar såatt man säger: Tag våra pensionspengar och bygg ut näringslivet för fullsysselsättning och fortsatt social utveckling. Och tag risker med de pengarna!Vem skall annars i tiUräcklig omfattning riskera sina pengar för löntagarnasframtid och för att trygga den fulla sysselsättningen? I ett samhälle som vårt har vi en politisk makt - vi kankalla det för en statsmakt - och en näringslivsmakt. Vår uppfattning som harframkommit i politiskt-demokratiska sammanhang har vi ofta formulerat så, attvi vUl ha en jämvikt meUan statsmakt och näringslivets makt. Det är bra att detfinns två maktcentra som kan hälla varandra i jämvikt i samhället, motbalanseraoch kontrollera varandra. Ja, det är bra. Men det som jag hoppas skall bliresultatet av den här utvecklingen att löntagarna gär in med sina ATP-pengari näringslivet är att vi inte bara får statsmakten kontra näringslivsmakten, utanatt vi får in en tredje maktfaktor i samhället för framtiden, nämligenlöntagarna. Det kan ske genom att löntagarna inte bara säljer sin arbetskraftutan är med och äger sitt kapital, som de kan sätta in i näringslivet för atttrygga sin framtid. Då får vi en trepunktskonstruktion i samhället -statsmakten, näringslivsmakten och löntagarmakten, som kan hålla varandra ibalans. Därför har jag också bett att löntagama skall fämajoriteten av inflytandet över sina ATP-pengar. Det förslag som vi fick för 15år sedan innebar att löntagarna skuUe ha en tredjedel av inflytandet över sinapensionsfonder. Jag väckte dä, för 15 är sedan, en motion, som gick emot detförslaget. följde mitt förslag, sä att löntagama fick majoritettillsammans med kooperatörerna i den största fonden, den andra. Man minskadeantalet statliga representanter frän tre till en och gav löntagarna ochkooperatörerna var sin, sä att det blev löntagarmajoritet. Jag skuUe ha uppskattat om det i den nya fondstyrelsenockså hade föreslagits löntagarmajoritet. Det hade inte varit fel att våga litapå löntagarna, vågat satsa på löntagarna som en tredje maktfaktor idet svenska samhället också ekonomiskt. Inom den gruppen skulle man få framsädana ekonomisk-demokratiska former att man på representativ väg kunde byggaupp en ekonomisk demokrati på samma sätt som vi bygger upp den politiskademokratin på representativ väg. Dä skulle vi få statsmakt, näringslivsmakt ochlöntagarmakt som tre faktorer, som skulle håUa varandra i balans i det framtidasamhället. Därmed skulle vi också fä medinflytande, demokrati och förhandlingarde tre emellan. Pä så sätt skulle vi undvika att allt läggs på en hand med denkoncentration som dä uppstår. Jag hoppas att det , utan aUtför lång väntan,också i den fjärde fonden blir vad som finns i den andra fonden, nämligen enlöntagarmajoritet som får det avgörande inflytandet. När vi har fattat detta beslut - jag förmodar attförslaget gär igenom med hjälp kan man kanske säga; AUting ärfärdigt, nu finns pengarna. Men pengarna är bara en bit i det här pusslet! Deträcker mte att bara ha pengar för att trygga sysselsättningen. Vi mäste ocksåveta hur pengarna skaU användas, var de skaU sättas in. Det måste finnashandlingslinjer när man skaU handskas med sä här mycket eget kapital -riskbärande kapital i en näringslivsutbyggnad för att trygga sysselsättningenoch ta fram nya arbetsplatser. Det måste finnas en näringspolitik bakomsatsningen innan den görs. Det mäste också finnas en organisation med vilkensatsningen kan göras och urvalet meUan olika objekt genomföras. Sökandet efternya lämpliga objekt, värda att satsa på, måste ske genom en bättre organisationän som finns . Annars kan det gå skevt, annars kan det bli Verkstadav det hela. Alltså: pengarna finns med dagens beslut. Men kvar är de ännuviktigare arbetsuppgifterna att bygga upp en näringspolitik och en organisationgenom vilken vi kan styra de här pengarna tUl en förnuftig användning - utanatt räka ut för alltför många svårigheter och misslyckanden . Detblir ingen lätt väg. Det kommer att uppstå svårigheter. Det kommer att blimisslyckanden. Det lättaste är att köpa en bunt aktier i eller Volvooch därmed visa upp papper på att man har fått medinflytande och ekonomiskdemokrati av en art som jag dock inte värderar särskUt högt. Det viktiga äratt skaffa de nya jobben, samverka med industrier som redan finns, med denerfarenhet, teknik, marknadsföring, folk och organisation de har. Det viktigaär att vi, inför den snabba tekniska förändring som är pä väg i världen, byggerupp nya verksamheter i anslutning till det som finns, och att vi gör detta itid, med de 5 förberedelser som fordras om vi skall få resultat ochicke misslyckas. Det är en sådan politik jag har talat för. Den centralafrågan gäller alltså inte ÄTP-pengarna tUl näringslivet. Pengarna måste ocksåförenas med ett förnuftigt sätt att sköta dem, och det förutsätter en riktignäringspolitik. Dessa pengar bör och kan inte fä användas kors och tvärs på ettplanlöst sätt; då kommer man strax att ha försatt sig i stora svårigheter.Dessa pengar är av sådan storlek att de, tillsammans med de Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. länepengarsom följer med de egna, risktagande pengarna, mäste satsas i ett planmässigtsammanhang med utbildningsverksamhet, forskningsverksamhet, internationellmarknadsuppbyggnad, gallring av projekt osv. Det finns andra länder som utan att vara diktaturer för ensådan politik, som har ett medvetet samspel mellan näringsliv och stat. I detsvenska samhäUet skall vi, hoppas jag, också fä in löntagare i detta samspel.Med hjälp av denna näringspolitik i förening med ekonomiska resurser också frånlöntagarnas pensionsfonder skaU vi målmedvetet och långsiktigt bygga upp detbättre samhäUe som vi vUl ha. Målet är nya jobb, bättre jobb, tryggare jobb, så att vikan klara den sociala utvecklingen och ungdomens framtid. Vi får inte baravänta pä de nedgångar som vi enligt kompletteringspropositionen och på andrasätt ser kommer att drabba stora grupper av de människor som ärsysselsatta inom jordbruk, skog och industri utan att vi har nya jobb atterbjuda dem annat än inom byråkratin. Den utvecklingen bör vi vända pä.ATP-medel ger oss, rätt använda, en möjlighet. Vi kominer att fatta ett beslut som är avgörande förframtiden. Det öppnar möjUgheter. Men, säger man från andra häll, är det inteförenat med risker? Vi är rädda för denna utveckhng. Det finns risker, ochman kan vara rädd för detta. Men vi kan inte stanna utvecklingen bara för attdet finns risker och för att man är rädd för dessa risker. Vi måste låtautvecklingen rulla -vidare och ta vara pä de möjligheter, som det här beslutetöppnar, om det förenas med en förnuftig, långsiktig, medveten näringspolitik,utformad . Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr I av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 58 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr I av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 163Nej - 153 Propositioner gavs pä bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 a av m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 58 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 2 a av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 228Nej - 88 AUmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Propositioner gavs på godkännande av dels utskottetsmotivering, dels utskottets motivering med den ändring däri som föranleddes avbifall till reservationen nr 2 b av i , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iMalmö begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition : Den som vUl att kammaren godkänner näringsutskottetsmotivering i betänkandetnr 58 punkten 2 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren godkänt utskottets motivering med den ändringdäri som föranleds av bifall tUl reservationen nr 2 b av herr Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen nr 3 av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iMalmö begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 58 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av i Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä i Malmöbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till 1 :o) utskottetshemstäUan, 2:o) reservationen nr 4 a av i m. fl. samt3:o) reservationen nr 4 b av i , och förklarades denförstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo debåda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklaradesha flertalets mening för sig. Sedan i begärt voteringbeträffande kontrapropositionen upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren tiU kontraproposition ihuvudvoteringen angående näringsutskottets hemställan i betänkandet nr 58punkten 4 antar reservationen nr 4 a av i m. fl. röstarja, den det ej vUl röstar nej. Vinner nej har kammaren tUl kontraproposition i nämnda votering antagitreservationen nr 4 b av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.Då i begärde rösträkning verkställdes votering Denna omröstning gav följande resultat: I erUighet härmed blev följande voteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemstäUan i betänkandetnr 58 punkten 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 4 a av i m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Byskebegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja - 166Nej - 149