prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Vidare hänvisar man i utskottsbetänkandet till detträffade avtalet mellan och om ensänkning av pensionsåldern till , som också skulle minska behovet av ettriksdagsbeslut. Låt mig säga att det är utomordentligt både attbestämmelserna om förtidspensionering och avtalet mellan kommit till stånd. Men, herr talman, båda dessaföreteelser visar hur ytterst angeläget det är att pensionsåldern för samtliga människor. Jag hänvisade till nr 2 av tidskriftenSocialförsäkring, . På ledarplatsbehandlas där frågan om pensionsåldern, och den artikeln fordrar en kommentar.Det sägs där att centerledaren i årets remissdebatt krävde att frågan ompensionsåldern skulle snabbehandlas, så att den kunde realbehandlas under nästaår. anförde att det inte var så lätt att fatta något beslut: delsskulle reformen kosta mycket pengar, dels kunde man inte utan vidare skaka framde pengarna ur rockärmen och dels arbetade en utredning med dessa frågor. Sedankommer den intressanta kommentaren i tidskriften. Man ställer frågan: Finns deten bred allmän opinion för en allmän sänkning av pensionåldern från 67 till 65år? På den frågan svarar man att det hela behöver utredas och att det vore enaktuell och fin uppgift för att utreda hur människorser på den frågan. Låt mig bara säga på den punkten: Gå ut och fråga de människorsom det gäller och lyssna till deras uppfattning - om den behöver inte rådanågon tvekan. Däremot vill jag påstå att del verkar som om de som redan hardessa förmåner tydligen ser på det hela på ett annat sätt. Jag skall komma igentUl det. Man talar om de stora kostnaderna. Statsministern harnämnt siffran , men jag är inte övertygad om att densiffran är riktig. Jag påstår rent av att den är felaktig. Det gäller här tvååldersgrupper: 65- och 66-åringarna. Det är drygt 160 000 personer, och avdessa har ett stort antal enligt uppgifter som jag har fått skuUe det vara 40procent pension redan från eller tidigare. Dessutom finns ett antalförtidspensionärer, änkepensionärer, människor som gjort förtida uttag m. fl. Irunt tal kvarstår därefter i de båda åldersgrupperna 65 och 66år ungefär 80 000 personer. Om man räknar med en utgående pension av, som denär , per person för dessa 80 000 människor skuUe det göra ensiffra på . Jag tror att min beräkning på den punkten är hkariktig som - för att inte säga riktigare än siffran 1,5 mUjarder kronor, somhuggits ur luften. Sedan har jag sagt att det är ur den totala kakan som vi haratt betala kostnaderna för sänkt pensionsålder. Den som har arbetat ellermera har gjort rätt för sänkt pensionsålder det kan väl ingen i detta husförneka! Man har ställt frågan: Finns det en bred opinion för enallmän sänkning av pensionsåldern? Om detta behöver utredas skall jag bara göratvå kommentarer. För det första har vi upplevt tre utredningar,två som har avslutats och en som pågår - pensionsålderskommittén. Man haribland en känsla av att dessa utredningar närmast haft till uppgift att se tillatt det inte blir någon sänkning av pensionsåldern, i varje fall inte inom ennära framtid. Vi behöver inga fler utredningar i denna fråga; vad vi behöver ärett konkret beslut om sänkning av pensionsåldern. För det andra, herr talman, har de som är direkt berördaav frågan sin mening klar. Jag fick en tidning som är nog såintressant. Det var Gruvarbetaren nr 1-2 . Där står det: "Här ser vi resultatet av den svällande byråkratin,som har fått sina arbetsuppgifter att vårda, ha omsorg och skydda oss i farligtarbete. ------ Störstauppgiften är att ständigt omorganisera sig själva för att skaffa sighögre titlar och löner. Själva sitter de pä välstädade kontor, har längre semester än några industrianställda, lägre pensionsålder plus andra sociala fördelar. Inom den statliga förvaltningen finns nu över en halvmiljon anstäUda tjänstemän. Det är folkets och industrins nya stora utsugarklass. De har 32-42 arbetsfria semesterdagar. Gruvarbetare och övrig industri har . Ingen av dessa grupper kan hänvisa att de har fysiskt och psykiskt större påfrestande jobb än industriarbetarna, har en jämlikhetsideologi gått fram t, o,m, långt in i de borgerliga leden. Då har folket rätt att kräva av sina riksdagsmän,att de upprättar enhetliga lagar för folket om arbetstid, semester ochpensionsålder," Jag tycker, herr talman, att det kan vara riktigt attfolkets röst också får komma med i riksdagsprotokollet. Det nu citerade visarhur den nuvarande ordningen upplevs av folk som inte har möjlighet att sägaifrån i detta hus, hur man ser på det förhållandet att så litet har skett underde gångna åren. Jag instämmer kanske inte i alla synpunkterna i artikeln, menjag förstår de människor som säger att nu måste pohtikerna sluta upp med alltprat och allt förhalande - nu måste det bh ett beslut. Jag delar helt denmeningen, och jag anser också att det är grymt att en fråga som denna förhala.sår på sätt som skett. Man blir förvånad över hur htet en lång rad av s. k.prominenta personer vet om verkligheten ute bland människorna, bland medborgarna.För sedan hölls ett föredrag av . har han sinsysselsättning i i . 3 protokoll 1973. Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. ställdehan frågan om s, k, temporär pension. Den skulle ge möjhghet att ta ut någonform av förtidspension det skulle bli något av ett sabbatsår för dem som möjligheten. Vad inträffar nu? Ja, det är intressant att se huråldersforskare, läkare, direktörer, redaktörer och andra tyckare stiger framoch talar om hur grymt det är att skära av människor från arbetslivet. En radtyckare, alla säkert med en pensionsålder som är 65 är eUer lägre, ifrågasätterom det är rätt och nödvändigt att sänka pensionsåldern. Men detta att man skallkunna ta ut en temporär pension, ett s. k. sabbatsår, blir genast intressant.Det är inte lika intressant att diskutera frågan om en sänkning avpensionsåldern till i första hand . Låt mig sedan helt kort säga att en sänkt pensionsåldertUl inte behöver innebära ett tvärt slut på arbetsmöjligheterna. Men deninnebär att ingen behöver gå kvar . LItskottet föreslår att skall godkänna vadutskottet har anfört i anledning av motionerna om sänkt pensionsålder. Och vadutskottet anfört är egentligen ett ganska säreget yttrande i svensk riksdag.Man måste fråga sig: Vad har utskottet anfört i fråga om sänkt pensionsålder?Man räknar upp en rad saker som vi är överens om: Att det måste ske en snabbhöjning av de nuvarande pensionerna till de folkpensionärer som har det sämst,att man måste se på dem som har invalidiserats i unga är. Men man säger ocksåatt man bör se på frågan om en allmän sänkning av pensionsåldern och ökademöjligheter till en rörlig pensionsålder. Sedan konstaterar man: "Enligtvad utskottet inhämtat bedriver pensionsålderskommittén sitt arbete med siktepå att den allmänna pensionsåldern bör vara ." Två kommentarer bara: Var finns målsättningen i utskottetsbetänkande på den här punkten och vilken lösning är man ute efter i den härfrågan? Vi har i reservationen 1 till utskottets betänkande hemställt "attriksdagen med bifall till yrkandet under punkten 1 i motionen 1973:75 och medanledning av motionerna 1973:23, 1973:282 och 1973:1134 fattar principbeslut omsänkning av den allmänna pensionsåldern från 67 tUl 65 är". Det är alltsåett klart, konkret förslag vi lägger fram. Vi säger också att detta måste ske på ett sådant sätt kan få det slutliga ställningstagandet vid riksdag. Det innebäratt den utredning som arbetar snart måste bli färdig och att utredningen skallkunna lägga fram ett konkret förslag. På grundval av det konkreta förslagetmåste det finnas möjligheter att få ett beslut vid riksdag. Med det sagda, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUlreservationerna I och III. Jag gör det därför att talet om rättvisa, jämlikhetoch solidaritet måste bli någonting annat än bara stora ord. Menar vi allvarmed de orden, rättvisa, jämlikhet och solidaritet - och det tror jag att vi göri riksdag - finns det anledning att bifalla de bådareservationerna I och 111 tUl socialförsäkringsutskottets betänkande. I detta anförande instämde herrar i Heden ochFågelsbo, fröken , herrar , och , iHelsingborg samt herrar i Nennesholm och (samtliga c). HerrMUNDEBO (fp): Än en gång för vi en debatt i om pensionsåldern,en debatt om sänkt och rörlig pensionsålder. Jag skulle ha varit glad om viinte hade behövt denna debatt, om debatten i stället hade kunnat föras medutgångspunkt i ett konkret reformförslag. Men vi har än en gäng en principdebatt,fast skiljelinjerna nu är klarare och bestämdare än förut. Vi har från sida sagt att ensänkning av pensionsåldern bör komma till stånd sä snart som möjligt. Vi harockså betonat att pensionssystemet måste medge betydande individuell valfrihet. Vi har inte stött förslag som inneburit att man vid ettvisst datum, Som vid beslutstillfället har legat nära, skulle genomföra enpensionsreform. Vi stöder inte heller nu förslag som innebär att reformenskulle börja gälla , även om det finns goda sociala skäl för ensådan linje. Vi har varit medvetna om att det behövs tid för utredningar, föratt utarbeta lagförslag och övergångsbestämmelser, för att genomföra deförhandlingar som blir en följd av en lagändring. Vi har varit medvetna om atten reform kostar pengar och att det måste finnas förslag om hur den skallfinansieras. Men vi har sagt klart och bestämt att måstefatta beslut snart, att vi inte år kan uppskjuta en reform. Vi framhöll i ett bestämt uttalande isocialförsäkringsutskottets betänkande att vi förutsatte attriksdagen under innevarande mandatperiod, dvs, senast , skulleföreläggas förslag rörande förändringar av pensionssystemet. framhöU viatt vi menade att en till sänkt pensionsålder med möjlighet tillindividueUa variationer borde vara huvudlinjen i utredningsarbetet för en sådanreform. Det är nu helt klart, både av statsverkspropositionen ochav socialförsäkringsutskottets betänkande nr 2 , att regeringen ochsocialdemokraterna inte tänker lägga fram något sådant förslag , Detfinns inte heller någon antydan om när ett sådant förslag kan komma attframläggas. Det är därför en klar skiljelinje mellan socialdemokratin å enasidan och de icke-socialistiska partierna och kommunisterna åandra sidan. Det är en skiljelinje som är klarare än tidigare är. Jag villbetona det omdömet eftersom det frän socialdemokraternas sida ibland har sagts och kanske kommer att sägas också i denna debatt att skiljelinjerna inte ärsärskUt stora. De är enligt min mening större och bestämdare än förut. Jag troratt vi är överens om att en sänkning av pensionsåldern bör ske. Menjag måste konstatera att vi nu är mera oense än tidigare om när den bör ske,vilken prioritet en sådan reform bör ha. Socialdemokraterna har i utskottet gjort ett försök attgenom allmänt välvilliga formuleringar föra denna fråga bort från den politiskastridslinjen och har därför varit beredda att nu medverka till ettriksdags-uttalande i frågan. Men vad säger detta uttalande? Det omfattar istort sett tre punkter, I den första sägs att i första hand bör så snabbt sommöjligt en förbättring ske för dagens folkpensionärer. Ja, en sådan Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. förbättringär nödvändig, inte minst till följd av regeringens ekonomiska politik, I denandra punkten sägs att en annan angelägen fråga är förbättrade pensionsvillkorför dem som invalidiseras . Ja, detta är angeläget. Och så kommer den tredje punkten, den som har det störstaintresset i dagens debatt. Där sägs att frågan om en allmän sänkning avpensionsåldern och ökade möjligheter till rörlig pensionsålder hör också tillde frågor som bör omfattas av ett uttalande. Men vad omfattar dådetta uttalande på denna punkt? Hur och när skall pensionsfrågan lösas? Däromsägs ingenting, inte ett enda ord. Det nämns att utskottet inhämtat attpensionsålderskommittén arbetar med sikte pä att den allmänna pensionsåldernbör vara . Ja, detta är allmänt bekant. Men vad tycker utskottsmajoritetenom den inriktningen av kommittéarbetet? Det är ett mycket ofullständigtuttalande som socialförsäkringsutskottets majoritet är beredd att göra. Det ärinte något besked om när en reform skall genomföras vUken prioritet den skallha. Man kan möjligen utläsa att den har en låg prioritetsgrad; den är den sistaav tre pensionsreformer. Om vi hade fått en klarare skrivning, ett klarareståndpunktstagande från socialdemokratins sida, så skuUe jag för min del havarit nöjd och avstått från att reservera mig i utskottet. Vi skulle då ha fåtten pensionsdebatt i mera vanlig ordning, grundad på ett konkret reformförslag,och pensionålderskommittén hade kunnat fullfölja sitt uppdrag utan dennaytterligare debatt. Men vi fick inte några sådana klara ståndpunktstaganden.Därför var det nödvändigt att markera en bestämd ståndpunkt i en sakfråga somför oss är angelägen. Vi har sagt från de icke-socialistiska partiernas sida attpensionsåldern bör sänkas till och i praktiken göras mera rörlig. Vi harinte angivit vilken dag reformen skall börja gälla - vi har begärt ettreformförslag så skyndsamt som möjligt. Och vi förutsätter att det är möjligtatt framlägga ett sådant förslag tidigt . Vi tror inte att en reformkan börja gälla ; det är att göra nödigaförberedelser till dess. Men vi menar också att reformen inte kan vänta särskiltlänge till. Det är ju så att om värdesäkrad ålderspension är ifull kraft fr. o. m, 1975, och då är det bra nära nödvändigt att enpensionsreform genomförs, om man menar allvar med orden rättvisa, jämlikhet,solidaritet. Då måste vi också ge grupper som inte berörs av det avtalet eUerav andra pensionsavtal en rätt till ålderspension . Dennauppfattning vill vi markera genom ett principbeslut nu om en sänkning av denallmänna pensionsåldern från 67 till . Självfallet är vi medvetna om att en sådan reform kostarpengar och att reformen skall genomföras med hänsyn till ekonomiskakonsekvenser, med hänsyn till möjligheterna att finansiera den. Men vi harangivit den prioritering vi vill ha i det fortsatta reformarbetet, och vi ärberedda att medverka till att finansiera en pensionsreform som beslutas nästaär, Mina kommentarer har i huvudsak gällt den allmännapensionsåldern - sänkning av pensionsåldern från 67 till . Jag vill tillsist också säga några ord om pensionssystemets konstruktion, om rörligheten isystemet och om de äldres arbetsmöjligheter. Vi vUl betona att ett bra pensionssystem måste innebära enrätt för den enskilde att inom vissa gränser själv välja tidpunkt för sinpensionering. Det kan av praktiska skäl vara lämpligt, kanske nödvändigt, attnämna en viss tidpunkt, t, ex, 65 är, för allmän pensionering en balanspunkt,en ålder vid vilken fuU pension bör utgå. Men det måste finnas rörlighet isystemet, en möjlighet för den enskilde att ta ut pension tidigareeller senare än den generellt fixerade pensionsåldern anger. Jag skulle förövrigt vilja avskaffa begreppet pensionsålder och i stället tala ompensionsperioder. Enligt min mening har pensionsdebatten varit och är alltjämtför ensidig genom sin koncentration till åldrarna , men detta harblivit en nödvändighet till följd av regeringens ovilja att ta ståndpunkt idenna fråga. En pensionsreform som bara innebär en sänkning med ,från 67 tUl , skulle vara en halv reform. Det skulle vara en reform sombara delvis svarade mot den allmänna debatt som förs. Allt fler läkare,socialarbetare och samhällsforskare talar nu för en rörlig pensionsålder ochpekar pä det orimhga i att så tvärt som sker avskära människor frånarbetslivet när de når en viss åldersgräns, detta utan hänsyn till derasfysiska och psykiska kondition. Vi borde mjuka upp våra traditionellapensionsregler och få ett mera rörligt pensionssystem. Jag skall emeUertid intenu gå djupare in på dessa centrala frågor om rörlig pensionsålder och de äldressysselsättning, eftersom de om kommer att närmare beröras i ett inläggav i , Jag yrkar bifall till reservationerna I, Hl och V, Sänkningav pensionsåldern m. m. Idetta anförande instämde (). HerrRINGABY (m): Det mesta av de starka, sakliga argumenten för attgenomföra en pensionsreform är väl sagt, när jag nu kommer upp i talarstolen somtredje man. Därför skall jag försöka vinkla detta problem från delvis annathåll. Jag börjar då med att ställa en kanske retorisk fråga tillkammarens ledamöter: det någon som tror att vi kommer att kunnasysselsätta alla människor som vill ha arbete ända fram till , medden rationalisering och den tekniska utveckling som vi nu har? Jag tror attväldigt många människor är beredda att svara nej på den frågan, och även jag ärtveksam om huruvida vi kommer att kunna sysselsätta alla till . Vi vet att tekniken, t, ex, industrirobotar och liknande,underlättar jobbet för människorna, men som i Vikmanshyttanframhöll skapar den också stress. måste faktiskt människan följamaskinernas arbetstakt. Ju högre kostnader vi får, desto mera maskinermåste vi skaffa, och desto större krav måste vi ställa på bådemaskiner och människor och desto större blir förslitningen av det mänskligamaterialet. Under sådana förhållanden kan man ju fråga varför vi dåskall ha den näst högsta pensionsåldern i världen. När vi 1913 antog dennu gällande åldersgränsen blev den satt i paritet med andra länders ute i Sänkning av pen-sionsdldem m. m. världen,där man hade börjat med ett pensionssystem, bl, a. . Men sedandess har alla dessa länder, även , sänkt sin pensionsålder. Dåfrågar man sig: Varför skulle inte vi här i landet kunna vara lika progressiva?Tjänstemännen pensionerades faktiskt redan i slutet av1800-talet. Men även om det föreligger olikheter i pensionsåldern arbetare tycker jag inte att vi skall tala om "utsugarklass"i detta sammanhang det kan vi väl lämna därhän. Det är också sant att vi i har satsat mera påfolkpensionens innehåll än på pensionsåldern. Det är uppenbart att vi harkommit längre än andra länder när det gäller pensionens storlek. Uppriktigtsagt har vi en ganska hygglig pension för de flesta människor utom fördem som blir invalidiserade och som inte har någon inkomst att byggasin pension på. Men den gruppen är föremål för pensionsålderskommitténsuppmärksamhet, så den kan vi också lämna därhän. Övriga, som har fullfolkpension och ATP-tillägg, har en hygglig pension. Därför frågar mansig om inte den förbättring vi kan göra när det gäller pensionerna skulle varaen sänkning av pensionsåldern. Självfallet beror möjligheterna att genomföra denna reformpå utvecklingen i vårt näringsliv och pä tillväxttakten i ekonomin. Om densnabba tekniska utvecklingen, såsom jag tror, kommer att försvåra våramöjligheter att ge folk arbete ända fram till , måste vi försökaskapa nya produktionsföretag. Därför var fråga underfinansdebatten i går mycket viktig; han undrade vad socialdemokraterna skullesvara en man som ville nystarta produktion av en vara, om aUa kalkyler visadeatt denna satsning skulle ge sämre lönsamhet än vanlig bankränta på kapitalet.Intressant var också i funderingar kringnäringslivets möjligheter att ge folk arbete . Han trodde, i likhetmed mig, att en stor del av de anställda skulle friställas på grundav strukturrationaliseringar, på grund av ökande effektivitet och pä grund avden tekniska utvecklingen. i ville ge dem arbete medmiljövård och människovård, som han sade, och uttalade sig mycket nedlåtandeom prylsamhället, tillverkningen av elektriska tandborstar o. d. Ja, kammarledamöter, skall vi gå den vägen får vi nogaldrig råd att sänka pensionsåldern. Trots allt skapar tUlverkningen av prylar,även onyttiga sådana, flera arbetstillfällen. Det kan t. o, m. bli storaföretag av pryltillverkning, som ger tusentals människor arbete och samhälletstora skatteinkomster. Men om en människa vårdar en annan människa eller huggerbusk kring Siljan så skaffar hon ju bara sig själv arbete, även om dessaarbeten självfallet måste utföras. Men skall vi fä råd att utföra dessa arbeten sjukvård och mUjövård - måste vi också i ökad utsträckning uppmuntramänniskor att nystarta företag, att tillverka produkter, även prylar. Det ärförutsättningen för att vi skaU kunna klara samhällstillväx-ten. Självfallet kostar det pengar att genomföra den härreformen. Men vi har 1970-1972 genomfört en sänkning av arbetstiden somfaktiskt kostade lika mycket som den sänkning av pensionsåldern vi diskuterar.Då protesterade inte statsmakterna och inte , för då ficknäringslivet, kommunerna och landstingen betala kostnaderna, kräver manatt den allmänna pensionsåldern skall sänkas och att statsmakterna skallfinansiera det, men dä är det tydligen inte lika roligt längre. Mittenpartierna har lovat att hjälpa tUl att skaffa frampengar till reformen; nämnde något om det. iVikmanshyttan sade att det måste ske inom tillgängliga resurser; hardet sagts att man skulle hjälpa till att finansiera reformen. Jag är med på attdet sker inom tUlgängliga resurser, att vi klarar det genom tiUväxten. Jag viUinte ha nya skatter för varje reform som införs. Då blir reformerna faktisktmeningslösa. kommunisterna begär att ettfinansieringsförslag skaU, framläggas, och vi vet att de också har egnafinansieringsförslag i sin budget. Men det är ju så att av folketsäger bestämt nej tiU den formen av finansiering, och därför kan inteheUer gå på den linjen. Trots allt, herr talman, skall vi inte överdriva dessakostnader. Vi vet att det är 88 000 65-åringar och 84 000 66-åringar, alltsåtillsammans 172 000 personer ytterligare, som kommer in i pensionssystemet omvi sänker pensionsåldern till . Med en medelkostnad pä perpensionär har vi alltså den kostnad på 1 mUjard kronor som har nämnts; iblandhar man t, o, m, talat om en och . Jag håller helt med i om attdetta resonemang om kostnaderna är mycket underligt. Det är faktiskt så attinte mindre än 76 000 personer redan har någon form av pensionsförmåner:förtidspension 32 000, förtida uttag 8 000, änkepension 16 000, hustrutillägg19 000 osv. Dessutom finns det 5 586 personer - dessa siffror är -som har varit anmälda som arbetslösa vid arbetsförmedlingarna, och huvuddelenav dem uppbär ersättning från arbetslöshetskassa eller kommunaltkontantunderstöd. Det är alltså frågan om . Nästanhälften av dessa 172 000 människor som skall in i pensionssystemet har aUtsäredan någon form av pension, understöd eller hjälp. Vi flyttar hundratalsmiljoner kronor från olika kostnadsställen i den statliga och kommunalabudgeten över till pensionskostnaden. Detta visar att reformen inte är såskrämmande som kanske många skulle vilja göra den till i kostnadshänseende. Men har vi tyvärr inte råd att genomföra dennareform på grund av den otillräckliga tillväxt vi har haft, på grund av att vårtnäringsliv inte utnyttjas till mer än 70 å , på grund av alla deomständigheter som framfördes under finansdebatten i går om densocialdemokratiska ekonomiska politiken, som inte har gett oss resurser för attgenomföra denna angelägna reform som borde ha genomförts för länge sedan. Jag håller också med om att det är likaviktigt att vi får en rörlig pensionsålder med stor rörlighet kring65-årsåldern. Vi förväntar oss att pensionsålderskommittén skall komma medförslag i frågan, och vi förväntar oss också att denna kommitté skall framläggaett förslag beträffande finansieringsmöjligheten och redovisa de verkligakostnader- Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pen-sionsåldem rh. na, somjag inte tror kommer att bh så höga som man har fruktat. Jag vill, herr talman, yrka bifall tUl reservationerna Ioch V i socialförsäkringsutskottets betänkande nr 2. I detta anförande instämde i (). i (vpk): TUlåt mig börja med en kommentar till detsenaste inlägget. Jag kan hålla med om att detta samhäUe ochdetta samhällssystem inte förmår sysselsätta aUa människor som vUl hasysselsättning. Men att se en sänkning av pensionsåldern, en rörligpensionsålder eller någonting i den stilen som ett sätt att lösa det problemetär ändå fjärran för mig. Jag tycker att man på samhället först och främst måsteställa kravet att det sysselsätter människorna.