prot · FW0941 · 1973-12-31 00:00:00 — Härvid beaktas samtliga omständigheter somsökanden åberopar eller som kommer fram vid utredningar eller på annat sätttiUförs ärendet. Framgår det vid bedömning av utredningsmaterialet att någoneller några uppgifter är felaktiga, skall dessa självfallet inte påverkaärendets avgörande. i (vpk): Jag får tacka för det kanske en aning undvikande svaret. I upprepade fall har personer hemmahörande i Förentastaterna av svenska myndigheter vägrats stanna i . Bland grunderna försådana beslut har anförts att vederbörande varit dömd av domstol i hemlandet.Man har vägrat godta uppgift att vederbörande riskerar politisk förföljelse. Rättsskandalerna har duggat mycket tätt iFörenta staterna. Polis har iscensatt väpnade överfall på radikalaafroamerikanska organisationer. Groteska anklagelser rörande långsökta,påstådda brott har framförts, t, ex. av typen "stämpling tilluppvigling" eller "uppvigling till brottslig anarki". Personerhar anklagats för dåd som begåtts med vapen, som de en gång haft i sin ägo mensedan länge inte haft beröring med. Ett nu aktuellt fall har dömts påvittnesmål som uteslutande härrör från två köpta polisspioner. Den amerikanskapolisens metod att använda yrkesmässiga provokatörer som skickas in speciellt iafroamerikanska organisationer är ökänd, I samma fall har dom fällts över enafroamerikan av en uteslutande av vita bestående jury. Fabricerade anklagelser,provokatörsvittnesmål, korruption och politiskt styrda domar är vanliga, 1 etttidigare aktuellt fall avgjordes ett mål på uttryckliga hänsynstaganden tilldet klart politiska motivet att från amerikanska regeringens sida gåNationalistkinas intressen till mötes. Denna dom spelade en avgörande roll förutvisningen av den dömde från , har fattatett förpassningsbeslut rörande en person som klart och uppenbart visats varadömd på förhyrda polisspioners och provokatörers vittnesmål. Ingen av de nunämnda personerna har av svenska myndigheter godtagits som politiskt förföljd. Jagfrågar: Varför godtar man dessa skandalösa rättegångar och domar sombelastande för offren? Varför använder man dem bland skälen att avvisaförföljda människor från ? Varför vägrar man att se den uppenbarasanningen, att amerikanska myndigheter inför den alltmer akutasamhällskonflikten på det sociala och rasmässiga området systematiskt begårgrova övergrepp och förföljelser mot politiskt aktiva oppositionella, särskiltdå afroamerikaner? Jag tycker att i drar enfelaktig slutsats, därför att även om det i en personakt eller i det materialsom man i övrigt har att bedöma kan finnas vissa uppgifter, så betyder detsjälvfallet inte att man tar speciell hänsyn till dem. gårsåledes litet för långt i sin argumentering. Jag har inte möjligheter att gå in på en diskussion i ettenskilt ärende, särskilt som detta såvitt jag förstår är föremål för behandlingi det verk som har att handlägga frågan. Ang. behandlingen av ärenden rörande utlänningar somvistas i i (vpk): försöker väl inrikesministern komma ifråndet hela litet enkelt. Det förhöll sig faktiskt så, att i ett av de av migrefererade fallen anfördes just domen som ett av de uttryckliga skälen tillawisningsbeslutet i ett offentligt uttalande av statsministern. Låt migsedan ta ett par andra exempel. Det finns två aktueUa fall, båda i , Det ena falletgäller - jag säger detta särskilt som inrikesministern här nämnt att bostads-och yrkesförhällanden spelar en roll vid avgörandet av sådana här ärenden -enspansk medborgare som är utlärd bilmekaniker och har arbete här i , Detandra fallet gäller en polsk medborgare som inte har arbete. Den polskemedborgaren lär skola få stanna, medan däremot den spanske medborgaren, trotsden gynnsamma sociala prognos som föreligger i hans fall, inte får stanna. Varför är det så enkelt för varjeavhoppad sångare eller artist eller ishockeyspelare från en viss grupp avländer att få blotta sitt avhopp betraktat som ett bevis på politisktflyktingskap, medan bevisligen politiskt förföljda människor från Förentastaterna har så ytterligt svårt att kunna göra sin asylrätt gällande här iSverige? Det är ju en skillnad i praxis som inte undgår någon människa som harstuderat ett visst antal statistiskt redovisade fall av den här typen. i är tydhgen inte riktigtunderrättad, för det förhåller sig inte så som han gör gällande, att man utanvidare låter en person som kommer från låt mig säga en öststat stanna här ilandet. Men jag tror inte att det finns anledning och möjligheter att inom enenkel frågas ram gå in på de problem som tar upp. Helaasylbegreppet och bedömningarna här har ju varit föremål för en utredning, ochvi får anledning att återkomma till det längre fram. Ang. anbudsgivningen vid AMS:s industriella beredskapsarbetsplatser HerrSVENSSON i (vpk); Ja, vi får säkerligen anledning att återkommatiU den här saken, eventuellt inom ramen för en interpellation. Men låt mig bara ställa en sista fråga: Kaninrikesministern ge mig ett enda exempel på att en person, som har kommit frånFörenta staterna och sagt sig där vara politiskt förföljd eller yttrat rädslaför politisk förföljelse, verkligen har fått politisk asyl i ? Överläggningen var härmed slutad. anbudsgivningen vid AMS:s industriella beredskapsarbetsplatser Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för denI mars intagna fråga, m 121, och anförde: har frågat mig om jag avseratt vidta åtgärder mol AMS:s industriella beredskapsarbetsplatser som i sinofta alltför låga anbudsgivning tenderar att konkurrera ut enskild företagsamhet. Låt mig först erinra om att syftet med de industriellaberedskapsarbetena är att ge meningsfull sysselsättning åt sådan arbetskraftsom av olika skäl inte kan beredas anställning på den reguljäraarbetsmarknaden. Förutsättningarna för att samhället skall kunna lösaindividuella sysselsättningsproblem på detta sätt är att de produkter somframställs kan finna avsättning. En grundläggande princip är härvid attmarknadsföringen skall ske på samma villkor som gäller för företag på denöppna arbetsmarknaden. I egenskap av tillsynsmyndighet har arbetsmarknadsstyrelsenföreskrivit att man vid industriella beredskapsarbeten - liksom i skyddadeverkstäder skall kalkylera och prissätta sina produkter efter den öppnamarknadens betingelser. Syftet med frågan synes härigenom vara tillgodosett. Jag ber först att få tacka statsrådet försvaret på den fråga jag ställt. Anledningen till att jag tagit upp detta ärende är attantalet industriella beredskapsarbetsplalser i AMS:s regi ökade eller frän 43 till 57, Enligt uppgifter frän AMS i årsysselsatte man vid de arbetsplatserna inte mindre än I 756 personer. Dessaverksläder är spridda över hela landet och tillverkar typiskasmåföretagarprodukter, t, ex. vissa typer av möbler, konfektion, plåt- ochträskåp, jalusidörrar och mycket annat. Några företag är större och har upp till 130 anställda, 1Mölndal monteras exempelvis bildelar av 50 personer, i ägnar sig 80personer åt bl, a, plåtarbeten, och i är 130 personer sysselsattamed produktion av gasolpannor samt plåt- och stålarbelen. Eftersom prissättningen vid anbudsgivningen är teoretisk och verk- städernainte har krav på lönsamhet konkurrerar de ut åtskilliga småföretag, så attdessa förlorar arbeten. Därmed utgör de ett direkt hot mot vissa delar av denenskUda företagsamheten. Jag skall här ta ett par exempel. Ett konfektionsbolag i med 22 anstäUda gavunder på begäran av ett företag med namnet ettsömnadserbjudande i vilket man erbjöd sig att sy byxor för perplagg. En AMS-verkstad i samma stad tog arbetet för . Det privataföretaget har en arbetskostnad som ligger vid per plagg, ochtäckningen av alla andra kostnader uppgår likaså tUl , vUket alltsåtUlsammans blir . Mot detta skall man då ställa åtagandet frånAMS-verkstaden på , I ligger ett annat företag, som bl, a, tillverkarträhyllor. Uppköparen i vänder sig numera tUl två AMS-verkstäder, iÄlvdalen och i , vilkas priser är mer attraktiva. Vansbroföretaget harlikaså levererat hyllor tUl KF, men även där har man kommit i ett bekymmersamtläge eftersom ett annat företag, i , har åtagit sigtillverkning för ett pris som ligger långt under Norrlandsföretagetssjälvkostnadspris. Det är mot denna bakgrund som jag har väldigt svårt attförstå statsrådets svar, när han säger; "En grundläggande princip ärhärvid att marknadsföringen skall ske på samma vUlkor som gäller företag pä denöppna arbetsmarknaden. De få exempel som jag här givit pekar ju i en helt annanriktning. Jag skulle vara intresserad av att höra hur statsrådet ser på härangivna praktiska exempel, som i alla fall är de viktigaste. Man kan alldeles säkert plocka fram enstakaexempel, som ger intryck av att det föreligger en sådan situation som herrHovhammar talar om, men jag vill försäkra att det inte förhåller sig så iverkligheten. Inom har man gjort en undersökning - jagskall dock erkänna att den är begränsad tUl metallsektorn som gällerförhållandena , Den undersökningen visar att man i industrisektioneni AMS då fick av de ingivna offerterna antagna. Övriga 84 procentgick alltså tUl andra företag, som tydligen hade offererat sina produkterbilligare än vad som var möjligt för AMS att göra. Detta visar att det inte ärpå det sättet som säger, I vissa lägen kan en industri lämna enmycket låg offert, därför att man har intresse av att uppehålla syselsättningenunder . Därför fungerar inte konkurrensen i vårt samhälle på detsättet att man alltid kan räkna med att de som lämnar anbud har likvärdigakostnader. De olika företagens förutsättningar, situation och bedömning är såolika. Det finns ingenting som säger att det förhåller sig så som herrHovhammar säger. Däremot vågar jag påstå att när det gäller att sysselsättade handikappade och dem som i övrigt är utslagna, så förekommer ingenkonkurrens det får samhället lov att svara för. Därför tycker jag inte, herrHovhammar, att man skall vara sä snar att gå ut, om man finner enstaka exempelpå att ett anbud från en skyddad verkstad eller från ett Ang. anbudsgivningen vidAMS.s industriella beredskapsarbetsplatser 4 protokoll 1973. Ang. anbudsgivningen vidAMS.-s industriella beredskapsarbetsplatser industriellt beredskapsarbete är lägre än ett privatföretags. Mot bakgrund av de siffror jag här har redovisat och de allmännaanvisningar som ligger tUl grund för verksamheten tror jag inte att herrHovhammar behöver hysa så stora farhågor för att denna verksamhet kommer attrubba förutsättningarna för det svenska näringslivet i övrigt. Jag anförde bara några exempel; jag skullekunna rada upp åtskilliga fler. Vi har fått rapporter från många småföretagarerunt Om i landet som har just dessa problem. Man kan inte säga att det bara ärnågra enstaka faU. Tyvärr är det inte på det sättet. Det är väl också så att en AMS-verkstad tarett jobb till varje pris, om jag så får säga, därför att den är beroende av attha sina anställda sysselsatta. Så kan också ske i ett enskilt företag, men därmåste man också anlägga ekonomiska och marknadsmässiga synpunkter. Inom mångaolika branscher blir det därför så att en verkstad med dennauppläggning tar arbeten tUl betydligt lägre priser, till priser som understigervad kostnaderna bör vara, vilket jag också har visat, I slutet av svaret sade statsrådet att de industriellaberedskapsarbetena liksom de skyddade verkstäderna skall kalkylera ochprissätta sina produkter efter den öppna marknadens betingelser. Kunde vi få ensådan försäkran generellt, så skulle det vara tillfredsställande - men jag trorknappast att kan ge ett sådant besked. Då skulle jag kunna sägatUl dessa småföretagare att statsrådet nu här i lovat attprissättningen på produkterna från AMS-verkstäderna skall ske efter den öppnamarknadens betingelser. Kan jag få ett sådant svar är jag naturligtvis myckettacksam och nöjd. Av mitt svar framgår vilka principer som gäller förnärvarande, och någon ändring på den punkten är inte ifrågasatt. Man skallalltså eftersträva en prissättning som är reahstisk och som står i överensstämmelsemed sunda grunder. Men det är inte så att det finns några absoluta grunder förhur en offert skall lämnas i vaqe särskUt fall. Jag kan också erkänna att dennafråga är föremål för uppmärksamhet, inte bara från enskUda företag; det är juen rätt stor sektor det rör sig om av skyddad verksamhet. AMS,, och undersöker förnärvarande möjligheterna att anta ett för alla samhällsverkstäder gemensamtkalkylsystem, som då i huvudsak skulle baseras på anvisningar.Det sker alltså en fortsatt strävan för att få ett så gott underlag sommöjligt. Men överdriver om han menar att det finns några exaktanormer att gå efter när det gäUer principerna för prissättning. Det är nämligenså mycket som spelar in i det enskUda fallet. Det sistnämnda är riktigt. Jag har själv somfabrikant erfarenhet av hur det kan variera i många olika fall, men enbart detförhållandet att AMS och andra myndigheter nu har för avsikt att göra upp ettgemensamt kalkylsystem vittnar såvitt jag kan .förstå om att det har brustit påen hel del håll. Kunde detta gemensamma kalkylsystem komma tUl stånd och följasupp ordentligt, tror jag att mycket därmed skulle vara vunnet. Däri ser jag ettpositivt besked i herr statsrådets svar, och det ber jag att få tacka för. Överläggningen var härmed slutad. Ang. tillämpningsområdet för den föreslagna lagstiftningenmot terrorister § 8 Ang. tillämpningsområdet för den föreslagnalagstiftningen mot terrorister Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara i (s) i kammarens protokoU för den 7mars intagna fråga, nr 126, och anförde: i har frågat mig omjag bestämt kan ge utfästelser om att den föreslagna lagstiftningen motterrorister inte kommer att rikta sig mot de grekiska motstånds- ochexilorganisationerna eller deras understödjare eUer sympatisörer, när grekerkommer hit eller vistas här i landet. Genom propositionen 1973 har regeringen lagt framförslag till en lag om särskUda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdådmed internationell bakgrund, Lagen är avsedd att tUlämpas uteslutande på sådanagrupper och organisationer som genom sin verksamhet i det förflutna visat attde systematiskt använder våld för politiska syften även mot oskyldiga ifrämmande land och därför kan befaras göra det också i , Detta sägsuttryckligen i propositionen. Det är alltså fullkomligt uteslutetatt lagen, om den antas av , skuUe komma att tUlämpas på sådanaorganisationer eller grupper som i åsyftar med sinfråga. Ingen av dem har använt eller kan väntas komma att använda våld somkampmedel i vårt land. FruERIKSSON i (s): Jag ber att få tacka för svaret. Jag är själv övertygad om att det är som statsrådet säger.För oss som bor i är det självklart att telefonavlyssning som regelinte förekommer, och vi vet att sådan avlyssning bara används i mycket strängtdefinierade fall, där brottslighet av allvarlig art misstänks. Får vi anonymabrev med hotelser, tar vi det inte heller så allvarligt åtminstone har jagaldrig anmält den otaliga mängd brev som jag har fått av den sorten. Och om vigår till polisen, tror vi att polisen uppträder korrekt och tar sig an frågan. Men hur förhåller det sig med en invandrare som har rymtfrån sitt land, där han blivit hotad till livet, och som har kvar anhöriga därsom han hyser ständig oro för? Endast den som har levat tiUsammans medinvandrare vet hur de reagerar. De har inte samma grundmurade förtroende förmyndigheter som vi, utan de tror att telefonavlyssning redan förekommer här. Omde då får veta att telefonavlyssningen skall öka i omfattning, och öka särskUtmot invandrare, är det mycket svårt att Ang. tillämpningsområdet för den föreslagna lagstiftningenmot terrorister få dem attkänna sig lugna, Vaqe knäpp i telefonen uppfattas som om de vore avlyssnade.Därtill kommer att de uppfattar sitt eget lands ambassad här i landet som endel av det svenska etabhssemanget, och de menar: Är det nu sä, att myndigheteri får lov att ha telefonavlyssning, är det väl en favör som även de harsom företräder ett land som har kört ut oss. Detta resonemang verkar kanskekonstigt för oss, men det är faktiskt så det känns för invandrarna. Ominvandrare utsätts för en hotelse jag har varit med om detta går de inte gärna tUl polisen, eftersom de inte tror att polisen kommer attingripa. Det finns hos dem en djup misstro, som bottnar i deras tidigareerfarenheter och som är mycket svår att rå på, även när de tycker att Sverigeär det bästa landet i världen. Den föreslagna lagstiftningen lugnar naturligtvis dejugoslaver som fruktar kroater. De har sin ambassad här, de tillhör samma sidasom den och fattar därför denna lagstiftning som ett stöd. Men jag kan försäkraatt grekerna, som jag nu särskilt tänker på, inte känner det förtroendet försin ambassad och för denna lagstiftning. Den försäkran som vi har fått i dagmåste därför på ett alldeles specieUt sätt gå ut till invandrarna. Det räckerinte bara att avge en svensk deklaration här, utan det måste också göras storaansträngningar för att få dem att tro på den. Vi får inte förskingra detförtroende som vi har fått från dem! Jag kan hålla med i omatt det är utomordentligt angeläget att få ut en vederhäftig information. Detär mycket lämpligt att begagna detta tillfälle för att på en punkt slå fast vadlagen verkligen innebär. Vi kommer att använda alla tillgängliga möjligheteratt få ut informationen bland invandrarna. i förening med fackföreningsrörelsenär i färd med att på ett flertal olika språk utarbeta en information, somskall, hoppas vi, nä alla invandrare. detta lagförslag varitföremål för debatt har regeringen utnytfiat alla möjligheter att få ut envederhäftig information. Det är riktigt som säger att det bland degrupper av utlänningar som bor och arbetar i vårt land finns en del med sådanaerfarenheter hemifrån och med så liten bekantskap med vår svenska demokrati attde är mycket lätta att skrämma upp. En del av dem som ivrigast och hårdastbekämpat detta lagförslag har varit mycket litet nogräknade med sina argumentoch metoder och har inte heller dragit sig för att såsom en kampmetod mot dettalagförslag använda möjligheterna att skrämma upp invandrarna. Det får viförsöka komma till rätta med. Min förhoppning är att vi, när sagtsitt och lagen är antagen, verkligen skall ha en information som når ut tiUalla behövande. i (s): Det sista är jag tacksam för. Statsrådet sadeatt informationen går ut på olika språk. Använd då ett litet vardagligarespråk, inte alltför juridiska och tillkrånglade vändningar utan rakt på sak, såatt människorna verkligen förstår informationen. Överläggningenvar härmed slutad. Herr kommimUcalionsministernNORLING erhöU ordet för att besvara () framställainterpellation, nr 17, och anförde; har frågat mig om jag kan genågra synpunkter på läget beträffande IMCO:s pågående förberedelsearbete för1973 års havsföroreningskonferens och möjligheterna för de svenska medverkandei detta arbete liksom för den svenska delegationen till själva konferensen attmedverka till att rekomiTiendationen 86(e) av angåendetotalförbud mot avsiktliga oljeutsläpp från fartyg vid mitten av 1970-taletslår fullt igenom i den konvention som förväntas bli antagen vidhavsföroreningskonferensen, Mellanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen, IMCO,som är ett av FN;s fackorgan, anordnar en diplomatisk konferens medsyfte att utforma en internationell konvention om begränsning av föroreningfrån fartyg. Förberedelser för konferensen har bedrivits inom flera avIMCO:s kommittéer med underkommittén för frågor om havens förorenande somsamordnande organ. En förberedande teknisk konferens, som haravslutats, har utformat ett förslag tiU nya konventionsregler. Förslaget skallsändas ut tUl regeringarna, och det kommer tUlsammans med regeringarnas kommentareratt läggas tUl grund för arbetet vid höstens diplomatiska konferens. Att döma av det förberedelsearbete som hittUls harredovisats av IMCO:s olika organ finns det en ambition hos de stater som deltari arbetet att söka få tUl stånd effektiva regler om förbud mot utsläpp frånfartyg, inte bara av olja utan även av andra giftiga eller eljest skadligaämnen som kan leda till förorening. När det gäller oljan är målet att få tillstånd ett totalförbud mot utsläpp som kan medföra skador på den miljön. Inom särskilt känsliga vattenområden kan tänkas att ävensädana obetydliga oljeutsläpp, som skulle vara oskadliga i annat vatten, kanmedföra skada. För särskilt ömtåliga områden, t, ex, , föresläs medhänsyn härtill bl, a, att ej ens sådant barlastvatten, som genom anordningarombord på fartyget har renats från olja, skall få släppas ut. Avsikten är attÖstersjöslaterna vid ett möte i skall diskutera vilkaytterligare särregler som behövs för . De svenska insatserna vid höstens och våramöjligheter att där påverka utvecklingen får nu bedömas med utgångspunkt i deförslag som den förberedande konferensen har utarbetat. Dessa förslag kommeratt bli föremål för remissbehandling innan regeringen tar ställning till eninstruktion för den svenska delegationen vid konferensen. Självfallet kommer instruktionen att återspegla desträvanden som kommer tUl uttryck i rekommendation nr 86(e) av . Denna interpellation beträffandeden kommande havs-föroreningskonferensens ambitionsgrad i fråga om avsiktligaoljeförore- Ang. förarbetet havsföro-ren ingskonferen s Ang. förarbetet havsföro-ren ingskonferen s ningar ihaven ställdes före det just avslutade sista förberedelsemötet förkonferensen. Jag var då medveten om en hotande diskrepans mellan å ena sidanvad den åsyftat med sitt aktiva agerande undermiljökonferensen i för totalförbud mot avsiktligaoljeutsläpp och å andra sidan vad de i förberedelsearbetet deltagande staternaföreföll att riskera slå fast i den konventionstext på området som skaUföreläggas . Om bakgrunden till oljeskyddsarbetet behöver väl imiljödebattens tidsålder inte mycket ordas. Med tanke på vad vi nu vet om denbokstavligt talat livsviktiga nödvändigheten av att skydda havens ekosystemhar vi ett direkt intresse, inte bara av varje agerande över gränserna i syfteatt rena och bevara innanhaven i vår egen närhet utan också av kraftfuUasamfällda åtgärder för världshaven. Många insatser på ohka områden och på ohkaplan kommer att behövas. Men hotet från oljan är så påtagligt och uttalat, attdetta föranledde en särskUd, av mUjökonferensen enhälligt antagenrekommendation att regeringarna skuUe aktivt delta i och därverka för att man skulle uppnå totalförbud motavsiktliga oljeutsläpp. För sin del hade den redan i maj1971, i sin nationalrapport tiU miljökonferensen, yrkat på en konvention meddetta innehåll. Jag tackar kommunikationsministern för svaret på mininterpellation. Det framgår av detta svar att regeringen är beredd att låtainstruktionen för den svenska delegationen vid återspeglasträvandena från svensk sida att vid havskonferensen få fram en rekommendationom totalförbud mot avsiktligt oljeutsläpp , och jagtackar också för det. Det är nämligen mitt intryck, herr talman, vid ett studiumav de utkast tUl konventionstext som har förelegat i det förberedande arbetet,att en aktiv insats från så mänga delegationers sida som möjligt är nödvändig,om skall följa upp miljökonferensens rekommendation. Densvenska regeringen har här ett betydande ansvar. Kommunikationsministern säger i svaret att han av dethittills bedrivna förberedelsearbetet har intrycket att man syftar tiU att fåfram effektiva regler om förbud mot utsläpp från fartyg. Det är naturligtvis endefinitionsfråga vad man menar med "effektiva". Jag är, inom parentessagt, medveten om att det konventionsutkast som har utarbetats underförberedelsearbetet syftar till att reglera utsläppen av skadliga och giftigaämnen över huvud taget. Att jag i interpellationen begränsat mig tilloljeutsläppen beror bl. a, på det speciella ansvar som vi har i detta avseendegenom vårt agerande i samband med miljökonferensen. Men, som sagt, ordet effektiv kan tolkas på olika sättberoende på ambitionsgraden.