prot · FW09104 · 1973-12-31 00:00:00 — Av någon outredd anledning har departementschefen intekunnat låta bli att skärpa reglerna genom att föreslå en sädan ändring avförfattningstexten att befrielse från körförbudet endast skaU komma i fråga,dä skatt åvilande den tidigare ägaren administrativt fastställts genom särskildefterbeskattning. Jag kan förstå att en finansminister alltid är inställd påatt dra in så mycket skatt tUl samhäUet som någonsin är möjligt, men sä ont ompengar har staten ändå inte att man mäste införa regler som är uppenbartstötande för rättskänslan. Vi, dvs. i och jag, anser att det förbudmot fordonets brukande som bUskatteutredningen enhäUigt har rekommenderat ihändelse av utebliven betalning av fordons- respektive kUometerskatt är tiU fyllest,och det har vi givit uttryck ät i reservationen 3, till vilken jag aUtså yrkarbifall. 1 kapitel 10 i bilskatteutredningens.även i dettahänseende fullständigt eniga betänkande dras riktlinjer upp för beskattning avsvenska fordon i Utredningen pekar på det faktum att restitution av brännoljeskatt medgesi det nuvarande beskattningssystemet för bilar som kör utomlands och att sådanrestitution erhålles oberoende av resans ändamål. Den logiska slutsatsen blirgivetvis, att skattefrihet vid utlandskörningar bör bibehållas även dåbrännoljeskatten ersätts med en kUometerskatt. Vid övergång till totalkilometerskatt gör sig detta krav ännu starkare gällande. Trots utredningens synnerligen övertygande resonemang hardepartementschefen funnit det lämpligt att drämma till privatbihsterna ettslag. Med den i mitt tycke ganska oförsynta motiveringen att det i mänga faU ärfräga om privata resor där ingen konkurrenssituation föreligger vill regeringennu beröva ägaren av ett dieseldrivet fordon rätten att slippa beskattningen,åtminstone kilometerskatten, vid exempelvis en semestertur på kontinenten. Enligt och tydligen ocksåutskottsmajoritetens mening skall en sådan bilist betala för detförsta fast fordonsskatt, för det andra kUometerskatt i för utomlandskörd vägsträcka samt för det tredje den drivmedelsskatt som uttages i defrämmande länder som han eller hon besöker. Reservanterna har inte kunnat godta dessa fullständigtoberättigade begränsningar i restitutionsrätten och skärpningen avfordonsskatten för denna kategori av medborgare. Vi anser inte heller att de avherr Sträng antydda svårigheterna för tullens personal skulle vara av sädanadimensioner att de motiverar en skärpt särbehandling av privatbUisterna.Bilskatteutredningen, som konsulterade och stod i ständig kontakt medtullverket, framhöll att skatterutinerna vid utlandskörning lätt låter siginfogas i det automatiska debiteringssystem som skall tUlämpas då det nyabilregistret träder i funktion, att det av administrativa skälbetingade motivet för den nuvarande viktgränsen helt bortfaller och attdensammas avskaffande ligger i linje med kostnadsansvarighetsprincipen. Vi som står bakom reservationen 4, till vilken jag härmedyrkar bifall, delar de synpunkter som har framförts av utredningen. Jag berdock att fä fästa kammarens uppmärksamhet pä att ett bifall till reservationen4 innebär ett bifaU till motionen 1935. Ett fel har insmugit sig i trycket där står det motionen 1936. Härom har till ledamöterna utdelats en särskild,skriftlig uppgift. TUl sist, herr talman, nägra ord om propositionensinstäUning till utredningsförslaget om att det av praktiska skäl förordadetotalviktsbe-greppet skulle läggas till grund för personbilars beskattning istället för det nuvarande tjänsteviktsbegreppet. I koncentrat sägerdepartementschefen att ehuru förslaget om övergång tUl totalviktsbegreppetvore förenligt med kostnadsansvarighetsprincipen och trots att det storaflertalet bilar skulle komma att betala samma skatt som , finns det enstakafall då en skatteändring kan bli aktuell, och eftersom den inte har någotdirekt samband med övergången till kilometerskatt, är det ingen anledning attinföra dessa ändrade och vida mer praktiska regler. Med anledning av propositionen och motionen 1966 vågar sigutskottet på att efter sedvanlig reverens för herr chefen förfinansdepartementet försiktigt antyda att det trots aUt ligger något i Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfor-don, m.m. Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon, m.m. utredningensförslag om totalvUctsprincipen när det gäller privatbUarna. Man t. o. m.åberopar de fakta som anförts i motionen, enligt vilken inte mindre än 20 000ombesiktningar måste företas på grund av så små ändringar av fordonetsom apterandet av en dragkrok eller extra värmeutrustning eller rent av montageav en strålkastare innebär. Inte ens det följsammaste utskott kan naturligtvishelt negligera dessa synpunkter och antyder därför lämpligheten av att dennadelfråga blir föremål för förnyad prövning. Saken är emellertid så solklar, attnågon förnyad prövning inte erfordras. Det fordras inga nya utredningar ochingen fullständigt onödig väntetid. Med detanförda yrkar jag bifall också tUl reservationen 2. På grund av den debatt som vid ett par tUlfäUen har förtshär i kammaren om kostnadema för kilometerräknarapparaturen och ansvaret för deförluster som kan drabba en skattskyldig bilägare, som till följd avapparaturens bristande funktion tvingas att avstå från att bruka fordonet,väckte jag vid sessionens början en motion vari jag krävde tillämpningsföreskrifter,ägnade att motverka sådana förluster. Vid debatten försäkrade departementschefen attvettiga föreskrifter skulle utfärdas. Det oaktat har visst gnissel kunnatkonstateras. markerar emellertid utskottet ganska klart att det förväntasatt kUometerskattenämnden noga skall följa den aktuella frågan, och det är jagtacksam för. Trots att jag inte anser att utskottets hänvisningar till decivUrättsliga vägar som står en köpare tUl buds i vanliga fall, dä han mottagitleverans av en produkt som är behäftad med fabrikationsfel, i det här speciellafallet är särskilt relevanta, så avstår jag därför likväl åtminstone förnärvarande från att driva frågan vidare och nöjer mig med att i denna delinstämma i utskottets uttalande. Vi har frän moderata samUngspartiets sidaföljt i och i tvä reservationer. Den ena reservationen, nr 2, gäller skattevikten för personbilar,där vi anser att man mycket väl redan nu kan övergå tiU totalvikt av det skälsom just redogjort för, nämligen att man därigenom kommer ifrånadministrativa besvärligheter. Det är också den linje som vär man i utredningenhar följt. Det borde gå att redan nu genomföra detta. Den andra reservationen, nr 4, gäUer dieseldrivnapersonbilar. Vi anser att om man använder dieseldrivna personbilar vid färdlängre sträckor utomlands, bör man av rättviseskäl kunna fä restitution. Dethar sagts att detta skuUe medföra administrativa besvärligheter, men om man vidutfarten från får en stämpel i en särskild handling och sedan vidinfarten kör så att säga på det röda området "nägot att förtuUa" ochdärvid får en ny stämpel, kan också den administrativa delen på ettmycket enkelt sätt. Med anledning av detta anförande, herr talman, yrkar jagbifall till reservationerna 2 och 4. Jag skall börja med kUometerbeskattningen ochskulle dä gäma vilja understryka att det dock finns vissa remissinstanser, som ställt sigtveksamma tUl att även fordonsskatten skall inrymmas underkUometerbeskattningen och att detta skall ske redan från ingången av 1975 somutredningen föreslog. Det verkar som om vill sträcka sig ända tiU1976. Man menar att vägkostnaderna tiU betydande del består av gemensammakostnader och att därför en renodlad kUometerskatt inte ger ett riktigt utslagfrän kostnadsansvarssynpunkt. En fast fordonsskatt utgör även ett motiv föreffektivt utnyttjande av fordonen, eftersom den sjunker relativt sett med ökatutnyttjande. En kombination av fordons- och kUometerskatt är anser man bättre än ett system med en renodlad kUometerskatt, även om den skuUe förenasmed den av utredningen diskuterade mängdrabatten, som här talade om,som skulle utgä vid långa körsträckor och därmed bl. a. verka stimulerande förett effektivt utnyttjande av fordonen. Kombinerad fordons- och kilometerskattanses dessutom ha praktiska fördelar framför en renodlad kilometerskatt medmängdrabatt. Dessa remissinstanser anser att 1975 är for tidigt attövergå till renodlad kilometerskatt. Man har då inte fått sådana erfarenhetermed avseende pä körsträckorna att en bedömning av skattens riktiga avvägningkan göras. Vi menar också att det behövs . Därför börövergången skjutas , och det finns också de som säger, att rnanförst bör vänta tiU dess att vägkostnadsutredningen är klar. Jag anför detta därför att det synes ihuvudsak vara motiveringen för departementschefens ställningstagande att nuförorda endast kUometerskatt fr. o. m. 1974 vilken ersätter den nuvarandebrännoljeskatten. Ett annat beslut skulle också gå längre än principbeslutsom har antagit. Utskottet delar här departementschefens uppfattning. Detbör vara en lämplig prövotid först, menar vi, men i princip skiljer sig inteutskottets uppfattning från motionärens jag säger motionärens för det är mestherr som agerat här och som är tämligen ensam. Vi säger att det mera ärfråga om takten i övergången tiU kilometerskatten. Utskottet menar attstatsmaktema redan har så arbets- och tidskrävande uppgifter med den nyatrafiklagstiftningen, den nya bilregistreringen och den nyakilometerbeskattningen i övrigt, att man såvitt möjligt bör samordna denytterligare ändring i fråga om vägtrafikbeskattningen som kan visa sigerforderlig med de olika etapperna i den pågående omläggningen avfordonsbeskattningen. Försiktigheten talar för att reservanternas åtgärd böranstå till senare tidpunkt. Mängdrabatten, som torde vara direkt avhängig förslag omkilometerskatt, bör anstå, menar vi, tills det blir aktuellt att avlösafordonsskatten med kilometerskatt. Den fasta fordonsskatten innebär för övrigtsom vi säger i sig en mängdrabatt, eftersom skatten per körd mU minskar i taktmed att den sammanlagda körsträckan ökar. Så vill jag säga några ord om skattevikten. Utskottetmedger som alla kan se att utredningens förslag har vissa praktiska fördelar ifråga om totalvikt i stället för tjänstevikt på personbilar. Men frågan harhelt enkelt inte någon betydelse för kilometerskattens utformning. Det erkännerockså såvitt jag förstår. 1 anslutning till vad utskottet Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon,rn. Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon,in. anfört omtakten i det fortsatta reformarbetet anser utskottet likväl att frågan omskattevikt bör tas upp till förnyad prövning. Förslag säger vi bör kunna läggasfram och genomföras med den tredje etappen av fordonsskattereformen och såledesgälla fr. o. m. Så några ord om dieseldrivna personbilar. De utgör ju enförhållandevis hten del av personbilsbeständet, även om den starkt ökat undersenare tid som vi säger. Departementschefen konstaterar att det nuvarande systemetinte erbjudit möjligheter att åstadkomma större likhet i beskattningen mellanbensin- och brännoljedrivna personbUar, men att övergången tUl kilometerskattskapar bättre förutsättningar för en mer likvärdig beskattning av personbUarna.Han avser därför att pröva frågan hur en sådan ändring skall kunna genomförasinom ramen för ett oförändrat totalt skatteuttag för personbilarna. Utskottsmajoriteten säger att brännoljedrivna personbilaråtnjuter skattefavörer, och det har inte heller eller andraförnekat. Därför finner utskottet förslaget välmotiverat. Men, säger vi,åtgärden behöver inte nödvändigtvis ske inom ramen för ett oförändrat skatteuttag. Eftersom de avsedda skattefavörerna i hög grad också ärknutna till de drivmedelsskatter som inte ingår i automobilskattemedlen, bör enuppjustering av kilometerskatten för personbilar kunna ske utan en däremotsvarande sänkning av fordonsskatten för bensindrivna personbilar. En sådansänkning, som skulle få ytterst obetydliga effekter för de bensindrivnapersonbilarna, synes nämligen vara den enda framkomhga vägen om man vill ha ettoförändrat totaluttag för personbilama. Utskottetförutsätter att man genomför dessa ändringar 1975. När det gäller motorfordon som brukas utomlands godtardepartementschefen utredningens förslag utom beträffande personbUar. Medanledning av att de brännoljedrivna personbilarna som jag förut sade åtnjuterskatteförmåner, finns det enligt utskottets mening inte motiv för att tillsvidare medge skattebefrielse för dessa vid utrikes resa. Skärper man emellertidkilometerbeskattningen enligt vad utskottet förutsatt fr. o. m. 1975,bortfaller ju huvudmotivet för att särbehandla dessa bilar vid utrikes resa. Däbör bilskatteutredningens förslag kunna tas upp till förnyad prövning, sägervi, och genomföras med den ändring i beskattningen av dessa bilar somutskottet förordat. Så till slut nägra ord om betalningsansvaret. Huvudregelnär ju att skattepliktigt fordon inte får användas om förfallen skatt förinnevarande och närmast föregående år inte har erlagts. Departementschefenförordar att undantag frän den regeln endast skall avse skatt som fastställtsgenom efterbeskattning och som skulle ha betalats av den gamle ägaren.Motiveringen är att skatteindrivningen väntas bli väsentligt effektivare än förnärvarande genom det nya bilregistersystemet. Utskottet menar att köparen iköpekontrakten bör gardera sig för den tid den gamle ägaren innehaft fordonet.I så fall bör det inte uppstå någon risk för honom. Med dessa få ord, herr talman jag har hållit mig inomden angivna tiden - yrkar jag bifaU till utskottets hemställan. Det är närmast inlägg som ger miganledning tUl en ytterst kort kommentar. Han stäUer frågan varför inte enkonsekvent genomförd kilometerbeskattning föreslogs ifrån regeringens sida iproposition till . Jag kan bara svara med att det är min gamla, sedvanligakänsla för försiktighet som bjuder mig att gä fram i två steg och ha litetbättre underbyggt innan man tar den fuUa och konsekventa kilometerbeskattningen.Det är ju en ganska revolutionerande omläggning i beskattningssystemet som mangenomför när man går över från att beskatta fordon och olja tUl en renkUometerskatt. Jag har en känsla, som väl också har stöd iremissopinionen, att man bör ta det hela i ett par steg. uttryckte att han kanske anförde en fulmisstänksamhet emot finansministem om han ur det här läste ut att finansministernvar motståndare tUl den konsekventa kilometerskatten. Jag viU på det svara attdet är en ful misstanke, sä har alldeles rätt på den punkten. Det äruteslutande min försiktighet som säger att man bör gå fram i ett par steg, bl.a. därför att med en konsekvent kilometerbeskattning aktualiseras också fråganom mängdrabatterna. Jag är medveten om att utredningen har föreslagit vissasystem för en mängdrabattering. Om jag fattade rätt var han inte såaUdeles övertygad om att utredningen träffat rätt i sina preciseringar av huren mängdrabatt skulle se ut. Det styrker mig ytterligare i den uppfattningenatt man behöver htet tid för att komplettera den kUometerbeskattning som jaghoppas kammaren skaU besluta om med det mängdrabattsystem som jag tror är en avförutsätttningama för den helt konsekventa kUometerbeskattningen. Den fräga som vidare kommit fram i reservationen om skulle ha något slags rätt att köra med obetald skatt därför att denbetalningen rätteligen borde ha legat på en tidigare ägare har jag litet svårtatt acceptera. Gör man anspråk pä att köra omkring pä de svenska vägarna medsin lastbU, sin omnibus eUer sin personbU skall också skatten vara betald.Föreligger en tvist mellan tidigare och nuvarande ägare, fär de klara upp den,och skuUe det vara alldeles specieUa motiv för att göra ett undantag, såföresläs i propositionen att man skaU kunna ansöka om dispens hos Kungl. Jag skall inte vidare diskutera frågan om de dieseldrivnapersonbUarnas utlandskörningar. Utskottets ordförande har anfört demotiveringar som behöver anföras i det sammanhanget. Jag viU bara aUra sist redovisa min personliga uppfattningom tjänstevikt och totalvikt. Att man gär över från tjänstevUct tUl totalviktnär det gäUer den tunga trafiken är ganska naturligt. Lastbilama kör iallmänhet genomgående med full last ibland med för tung last, det är inteheller ovanligt. När det däremot gäUer personbUama tycker jag för min delatt det är rimligt att räkna med tjänstevikten plus förarens vikt. Det är juden obligatoriska tyngden under alla förhåUanden i en personbU. föreslogutredningen att man skulle beräkna en totalvikt även för personbU, vilket Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon, m.m. Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon, m.m. innebartjänstevikt plus fyra gånger , dvs. för passagerarna plus ett visst bagage för varje passagerare, som också skulle multiphceras med fyra. Dä skuUeman få fram en totalvikt. Om man vill vara konsekvent kan man naturligtvis säga atthar man total-vikt för lastbUstrafiken bör man ha det också förpersonbUstrafUcen. Det kan vara ett argument men det är väl egentligen detenda argumentet. Jag har en känsla av att varje personbUist accepterar attbetala skatt efter vad vagnen väger plus förarens vikt schabloniserad. Menmåhända säger han: Kan det vara riktigt att jag, som regelbundet sitter ensam imin bU därför att jag råkar vara ensam - jag har ingen familj och tar inte uppnågon i bilen skaU betala samma skatt som den som regelmässigt kör med fyrapersoner i bUen? Jag är inte alldeles säker på -det är min personligauppfattning och jag vill deklarera den här därför att den är grundläggande förutformningen av propositionen att totalvikten hade passat in i hur denenskUde bilisten betraktar detta problem. Det har också anförts frän reservantemas sida omtjänstevikten att om man hänger pä något extra pä bilen, t. ex. en dragkrok, säkommer bUen upp i en högre skatte-vikt. Jag tror det var som sadeatt 20 000 revisioner är nödvändiga för att klara av sådanaomställningar. Jag kan inte förstå annat än att det blir 20 000 revisionerockså i fortsättnmgen, även om man tUlämpar totalviktsberäkning. Man måste jubestämma totalvikten med ledning av tjänstevikten och vissa schablonmässigaberäkningar. Hänger man på den mycket omtalade dragkroken, kommer man ju överden ursprungliga totalvikten och hamnar i en högre skatteklass, på samma sättsom om man vid tjänsteviktsberäkning monterar på en dragkrok. Det endaargumentet för att gå över tUl totalviktsberäkning är aUtså att man fär enlogiskt uppbyggd bilbeskattning med totalvikt över hela linjen även om, somjag sade, utredningens förslag såsom det preciserats föranlett vissafunderingar hos personbUisterna. I varie fall var inte jag beredd att accepterautredningens förslag pä denna punkt, och jag eUer den som eventueUt skaUhandlägga detta ärende har fått tUl förfogande för att funderalitet närmare på utskottets skrivning. Jag tror att det kan vara befogat attånyo ta sig en funderare över detta. Efter denna mycket intressanta föreläsning avfinansministern, som var mycket sakkunnig, kan jag med fördel fatta mig mycketkort. 1 motionen 1935 - det var den som frän början äsattes felnummer -har och jag påpekat att bilskatteutredningen i sittslutbetänkande Vägtrafikbeskattningen enhälligt förordat att kilometerskattepliktigafordon vid körning utomlands skall befrias frän skatt. Till det harfinansministern i princip anslutit sig. EmeUertid förklarar han sig inte kunnabiträda förslaget tUl den del "förmånerna" även skuUe gäUapersonbUar. Som skäl för denna diskrinunering anför han de svårigheter som skuUekunna uppstå då det gäller att fastställa huruvida bilen verkligen ärbrännoljedriven. Jag mäste säga att jag är litet förvånad efter att ha hörtfinansministerns stora sakkunskap över att han kan anse det vara svårare attavgöra om just en personbU är dieseldriven. Det bör väl vara lika lätt som närdet gäller en lastbU. Motiveringen att det kan röra sig om privata resor tyckerjag faktiskt är svag. Den överensstämmer egentligen inte riktigt med värrättsuppfattning. En privatbUist skulle då vid utlandsresa beskattas hårdareän den som begagnar sitt fordon på kommersiell basis. skulle personbUarna över hu-vud taget icke bliskattebefriade vid utlandsresa, men motiveringen tycker jag är svag på dennapunkt. Den snävare avgränsningen av den restitutionsberättigade fordonskretsenär i realiteten ett försök menar vi att i skattesystemet insmyga ett slagsturistskatt vid utlandsresor. Var och en mäste väl -vilka motiv finansministem nu änhar haft inse att det vore orätt att behandla ägare av brännoljedrivnapersonbUar oförmånligare än andra privatbUister vid resor utomlands.Utskottsmajoriteten anser att det på gmnd av att de brännoljedrivnapersonbUarna åtnjuter skatteförmåner inom landet jämfört med bensindrivna finnsmotiv för att tills vidare inte medge skattebefrielse för brännoljedrivnapersonbUar vid utrikes resa. Ni måste väl hälla med om att denna motiveringhaltar i hög grad. Utskottet säger vidare att om man genomför enskärpning av kilometerbeskattningen, bortfaller ju motivet för att särbehandla eller lät mig använda ordet diskriminera dessa bUister vid utrikes resor.Nu menar utskottet att man under de nämnda förutsättningarna återigen kan taupp bUskatteutredningens enhälliga förslag tUl prövning och då eventueUt ändrabeskattningen av personbUar vid utrikes färd. Utskottet slutar med att uttalaatt genom detta förfaringssätt skuUe yrkandet i vår motion nr 1935 "ihuvudsak bli tUlgodosett". Ja, men inte , och då högsteventueUt. Motionärerna anser inte att någonting framkommit som göratt man har någon som helst anledning att gå ifrån bUskatteutredningensenhälliga förslag i detta avsnitt. Att det av praktiska skäl kan vara motiveratatt införa en viss minimisträcka för utrikes resa, exempelvis som påpekas ireservationen - 100 mU, fär vi acceptera. Vi får då i aUa faU bort de meststötande effekterna av denna dubbelbeskattning. Med detta mycket korta inlägg vill jag yrkabifall tUl reservationen 4 av i m. fl. KUometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon, m.m. tog upp det avsnitt ipropositionen som jag avsiktligt gick förbi, eftersom jag tyckte att utskottetsordförandes argumentering var helt tUlräcklig på den punkten. Men jag kan välkomplettera mitt inlägg med att säga att naturligtvis är det inga oöverstigligasvårigheter att definiera om en personbU går med bensin eller med dieselolja.Man ser det ju inte vidare utanpå bUen det kanske och jag äröverens om men man kan be föraren starta den, så kanske man, om man är litetsakkunnig, märker skillnaden på motorns gäng. Och man kan ju alltid titta efteri bränsletanken, sä märker man Kilometerbeskattning av brännoljedrivna motorfordon, m.rn. Men står tulltjänstemännen med en väldig kö av bUar som snabbt skallin eUer ombord på en färia, så kan det ligga vissa besvärligheter i attidentifiera just den dieseldrivna personbUen bland de andra. Det bör emellertidinte vara alldeles avgörande, även om det faktiskt finns ett motiv för den härlitet försiktiga skrivningen i propositionen. Däremot är det otvivelaktigt, som utskottets ordförandeanförde, pä det sättet att de bUistersom kör med sina dieseldrivna personbUar istor utsträckning är skattefavoriserade i förhällande tUl dem som kör med sinabensindrivna bUar. Maj:t och utskottets majoritet har sagt sig attdet rent aUmänt bör kunna kompensera, om de nu inte får någon restitution påsin dieseldrift när de kör utomlands. Utskottets skrivning uppfattar jag emeUertid såsom enbestäUning tiU Kungl. Maj ;t att göra en omprövning av relationerna när detgäller beskattningen meUan de bensindrivna och de dieseldrivna bilarna - dänaturligt-vis tiU de dieseldrivna bUamas nackdel. Någon annan relationsförändringkan det ju inte bli fråga om. Och gör man det, kan man väl överväga med större tyngd än . () kort genmäle: Några små tips tUl herr finansministern: kunna tänka sig att registreringsskylten på de dieseldrivna bUarnaformulerades på ett sådant sätt att det med detsamma framgår att de ärdieseldrivna; det kan vara ett D efter numret eUer något liknande.