prot · FW09112 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:t att i samråd med organisationerna försökafinna mer demokratiska former för belöningssystemet och det är vad vi hargjort. Men någon avsikt att träffa avtal och sedan avskaffa ordensväsendet harinte funnits. Det har rått och råder alltjämt delade meningar om huruvida manskall behöva gå tUl i denna fräga och huruvida det är engrundlagsfråga om det nu är det avser På grund av dennaoklarhet fann vi alt det ändå var motiverat att i samband medgrundlagspropositionen anmäla denna fråga för . Det var det ena jagskulle rätta tUl i ' inlägg. Det andra jag vill rätta till är det han säger om att viskulle ha dolt saker och ting i propositionen och på det sättet försökt döljadessa saker för - det var uppenbarligen en sådan insinuation somfanns i ' inlägg. Jag tycker att det är ett fult angrepp, i allsynnerhet som påståendet är oriktigt. Så har vi alls inte gjort. Han säger attvi dolt att de flesta länder har inrättat ordnar och i stället bara nämnt någrafå länder som saknar ordensväsende. måste ha läst propositionenmycket dåligt, därför att det står klart och tydligt på s. 4: "har statscheferna i de flestaländer inrättat ordnar------ ." "Några länder, bl. a. , , ochUSA, saknar ordensväsende." Jag har gärna velat göra de här korrigeringarna av herrHernelius' inlägg. Men, herr talman, anledningen till att jag begärde ordetvar att jag ville ta upp den fråga som egentligen var den väsentliga i herrHernelius' inlägg, nämligen påståendet att vi inte hade tagit tillräcklig hänsyntill ordenskanslersämbetets förslag om ett reformerat ordenssystem. HerrHerneUus upprörs över att detta uppslag inte har beaktats eller blivit föremålför prövning i propositionen. Det är också fel. På s. 26 och 27 i propositionenfinns nämligen en ganska utförlig motivering till att vi inte anser att man kangä in på den linjen: att söka nå fram till ett reformerat ordenssystem. Ipropositionen har regeringen deklarerat det är riktigt, sinnegativa inställning till ordensväsendet över huvud taget. Denna negativainställning har vi, och den står vi givetvis för. Det innebär att vi också hardeklarerat vår inställning till ett ordensväsende i reformerat skick. Det hardärför saknats anledning att i propositionen närmare redovisa på vad sätt ensådan reformering skulle kunna ske. Men jag skall gärna med några ordytterligare utveckla vår ståndpunkt härvidlag. Jag gör det eftersom herrHernelius tydligen tycker att motiveringen i propositionen var alldeles fördålig. Ett reformerat ordensväsende som ochmoderaterna på basis av ordenskanslerns förslag vill få fram skulle tydligeninnebära något slags individuell prövning av de människor som har gjortberömvärda samhällsinsatser. Ett sådant reformerat ordensväsende med individuellprövning kan naturligtvis inte begränsas tUl att avse insatser som inte harnågon anknytning till anställning eller uppdrag hos offentlig eller enskild arbetsgivare;det är väl ganska uppenbart. Ett sådant belöningssystem skulle alltså komma attomfatta även de anställdas samhällsinsats. Därmed kommer ett sådant system ikonflikt med det krav på enhetlighet som har uppställt i fråga omoffentlig tjänst. Här finns alltså ett så klart samband mellan olika ordnar förskilda former av samhällsinsatser att den bedömninge som görs i fråga omtjänteordnarna också bör bli tUlämphg på de s. k. fria ordnarna.Grundlagberedningen har mycket klart insett detta samband vid sin behandhng avärendet och starkt tryckt på detta. Systemet strider ocksä som är sagt här av klart mot löntagarorganisationernas uttryckliga önskemål. Vid den kontakt vihade med huvudorganisationerna lade vi också fram ett alternativ med ett någotreformerat ordenssystem som liknar det som ordenskanslern har föreslagit, menorganisationerna vände sig bestämt emot ett sådant alternativ. Dessa organisationer företräder visserligen inte alla somskulle komma i fråga för belöning även om och här ocksåuttalade sig ä de privatanstäUdas vägnar och man därmed täcker in en stor delav det svenska folket. Det är ganska uppenbart att dessa organisationer, ävenom de som sagt inte representerar alla, ändå representerar en sä väsentlig delav det svenska folket att ett reformerat ordenssystem inte skulle fungera, omman uteslöt dem från systemet. En stor del av medborgarna i vårt land avböjer som bekantvarje form av ordensutmärkelse. Jag tror att det bl. a. därför är orealistisktatt försöka reformera systemet med s. k. fria ordnar så, att det skulle kunnauppfattas som ett adekvat uttryck för allmänt godtagna värderingar i samhället.Man skulle då tvingas göra oerhört besvärliga och grannlaga bedömningar. För att samhället skaU sanktionera och medverka i ettbelöningssystem måste krävas att systemet vinner en något så när allmänaccept, inte bara bland de belönade det är väl mänskligt om de accepterarsystemet utan ocksä hos människorna i gemen. Vad som är allmänt känt omsvenskarnas instäUning tUl ordensväsendet och vad som kommit fram under de avmig här refererade kontakterna med personalorganisationerna samt underremissbehandlingen visar att denna förutsättning inte föreligger, även omordensväsendet skulle reformeras på det ena eller andra sättet. Dessutom vUl jag som sagt än en gång understryka de rentpraktiska svårigheter som är förenade med varje system som bygger påindividuell prövning. Man får räkna med att ett sådant system för att kunnaanvändas på ett rättvist sätt behöver kompletteras med ett visst inslag avautomatik. Det system med individuell prövning som har diskuterats torde därförmycket lätt kunna utvecklas i en sådan riktning att vi ärtillbaka i ett mera utbrett ordenssystem. VUl staten tUldela någon en utmärkelse för allmännasamhällsinsatser, kan detta ske genom användning av medaljerna "Förmedborgerlig förtjänst" eller "lllis quorum" och som tydligen ärallmänt accepterade på ett helt annat sätt än vad ett även reformeratordenssystem skulle kunna bli. Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. Jag vill framhålla att visst talarväldigt många skäl för att systemet med tjänstebelöningar helt slopas. Medhänsyn tUl vad personalens organisationer har fört fram och till att liknandesystem förekommer både hos kommunerna och inom den privata sektorn har vi trotsdetta stannat för att vi bör har kvar ett belöningssystem också för destatsanställda. Tjänsteordenssystemet bör dock avskaffas, därför att det tersig för att använda ' egna ord utifrån ett demokratisktbetraktelsesätt orättvist och svårmotiverat. Det är på den grunden som vi, herrtalman, har tagit detta av länge begärda steg. HerrNORDSTRANDH (m): I propositionen föreslås bl. a. ochutskottet instämmer i det, som redan har framhållit - att den avKungl. Maj:t utdelade medaljen "För nit och redlighet i riketstjänst" bör kunna tilldelas alla i statstjänst anställda, oberoende avtjänsteställning och löneförhållanden, väl vitsordad statstjänst.Medaljen är av sjätte storleken. Inom medaljväsendet förekommer ingen utdelning av medaljeri större storlek än sjätte. Medaljen för nit och redlighet har ännu in på1930-talet, har det sagts mig, utdelats i tolfte storleken. Då denna belöningsgradär ganska allmänt förekommande inom svenskt medaljväsende kan det, somframhålles i motionen 1853, vara motiverat att nu då belöningssystemet förstatsanställda det vågar jag väl sia om ändras återupptaga den tidigareförekommande graden för medaljen för nit och redlighet. Och bör den ges sombelöning väl vitsordad statstjänst eller, omkvalifikationstiden för sjätte storleken sänks, för exempelvis välvitsordad statstjänst. Givetvis bör den belönade också i detta fall, om haneller hon så önskar, kunna välja ett föremål med lämplig inskription. Enligt utskottet är frågan om huruvida den störrestorleken av medaljen för nit och redlighet skall kunna komma i fråga något somutskottet inte har anledning att gå in på. Utskottet menar attdetaljregleringen av medaljväsendets framtida utformning bör ankomma på Kungl.Maj:t, som därvid självfallet bör samråda med personalorganisationerna. Maj:t skall sköta detaljregleringen ärsjälvklart - det är ingenting att diskutera. Men man kan fråga sig vaddetaljreglering är. Ett återupptagande av tolfte storleken är, synes det mig,mer än bara en enkel detaljreglering - det är ett ställningstagande med någotvidare syftning. Ett uttalande av rUcsdagen hade kanske bort göras. Ettavståndstagande från tanken på tolfte storleken görs emellertid inte, och detnoterar jag med tUlfredsställelse. Den fuUmakt som ges Kungl. Maj:t att utformadet framtida medaljväsendet utesluter alltsä inte ett återinförande av tolftestorleken av medaljen "För nit och redlighet i rikets tjänst". Jag kan då endast uttrycka den förväntan att Kungl. Maj:tefter vederbörligt samråd med personalorganisationerna skall komma till i stortsett samma slutsatser som motionen 185 3. HerrHJORTH (s): Jag har antecknat mig för sexminuters taletid, vilket är den tid som envar enligt 2 kap. 14 § i den nyariksdagsordningen får rätt att yttra sig i en fråga. Jag ber dock om kammarensöverseende, om jag inte fullt ut utnyttjar den angivna tiden. För oss som motionerade om avskaffande avordensväsendet är det tillfredsställande med såväl statsrådet som behandling av densamma. Vi framhöll ivår motion är 1969 att ordensförläningarna inte överensstämde med den nutidauppfattningen om värderingar av samhälleliga insatser. Jag sade också idebatten den gången att ordensväsendet var ett uttryck för det gamla klassamhälletsuppdelning av människor - inte efter personliga förtjänster utan efter lön ochtjänsteställning. Allmänna beredningsutskottet hade samma syn på frågan ochtillstyrkte vårt förslag om utredning. Statsrådet delar nu ocksä våroch personalorganisationernas uppfattning att systemet med ordensutrnärkelsertill högre tjänstemän och andra utmärkelser till det stora flertalet övrigastatsanställda inte motsvarar vår tids värderingar av olika personalkategoriersarbetsinsatser. Efter motioner i med i stort sett sammaundertecknare som i fråga om ordensväsendets avskaffande har möjligheter givitsför statsanställda i lägre lönegrad än A 25 dvs. de som endast kunde komma ifråga för medalj - att i stället för medalj välja armbandsur. Detta har blivitsynnerligen populärt. Praktiskt taget alla väljer klocka framför medalj. Nuföreslås detta system omfatta alla kategorier statsanställda, vilket jagnaturligtvis hälsar med glädje. Något system för ordensutmärkelser pä grund av offentligtjänst skall inte i fortsättningen upprätthållas under statlig medverkan. HerrHernelius' försvar för ordensväsendets bevarande har inte ändrat min uppfattningatt det som KU uttrycker det inte finns anledning att behållasystemet med ordensutmärkelser till svenska medborgare under statligmedverkan. Utskottet ansluter sig till statsrådets uttalande att ordensväsendetinte i praktiken kan utformas och tillämpas på ett sätt som motsvarar detgrundläggande kravet på jämlikhet och enhetlighet i bedömningen av olikapersonalkategoriers arbetsinsatser. Jag vill passa pä att i detta sammanhang uttrycka ett tacktill grundlagberedningen för att den i regeringsformen utmönstrat adelsparagrafen,också det ett gammalt krav från min och andras sida. 1 anledning av föreliggande proposition har jag jämtenågra andra socialdemokratiska ledamöter föreslagit att ändringen avordensväsendet genomförs fr. o. m. 1974 i anslutning till att övriga ändringari det statliga belöningssystemet skall börja tillämpas. Utskottet vill på denpunkten inte ha någon ändring så länge är kung. Jag kan i vissmån ha förståelse för detta, även om jag i likhet med personalorganisationernatycker att varje befattning med ordensväsendet från statens sida borde upphöramed det snaraste. Det har sagts mig att kungen personligen har ett alldelesspeciellt intresse för arbetet med ordensväsendet och att man därför inte nuvUl vidtaga någon förändring. Jag kan respektera den uppfattningen och avstårdärför från att yrka bifall tUl vår Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. 5 protokoll 1973. Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. motion idenna del. I själva grundfrågan om avskaffandet av ordensväsendet har såvälgrundlagberedningen som statsrådet och villfarit vårönskan, och jag kan därför med gott samvete yrka bifall till utskottetsförslag. I tre punkter anklagade statsrådet mig för missuppfattningareller oriktigheter. Jag skall avvisa dem alla tre. Beträffande uppfattningen att man tidigare velat behandlaärendet som en avtalsteknisk fråga vill jag hänvisa till innehållet i denpromemoria som varit utsänd på remiss. Det framgår klart därav hur reformenskulle genomföras. Det skulle ske genom ett cirkulär från Kungl. Maj:t tilltjänstemännen, alltså ren avtalsteknik. Tvivlar någon pä den uppgiften hänvisarjag till vad hovrätten över och yttrat. Den har på s. 12 ochframåt i sitt remissutlåtande påpekat att innebörden av tankegången var klar.Myndigheternas skyldighet att avge ordensförslag skulle upphöra. Därav skulleockså följa att statlig myndighet icke kan aktivt medverka i strid med devärderingar som ligger bakom beslutet om ordenssystemet. Detta påstående ärhögst tvivelaktigt, säger hovrätten. Jag citerade förut vad hovrätten sagt.Hovrätten fortsätter; Detta är inte en bevisning utan ett önsketänkande. Tankenatt man genom förhandlingar med arbetsmarknadens organisationer skulle kunnaavskaffa något som föregångare instiftade är ju rättbefängd. Om grundlagen har inte jag yttrat mig utan justitiekanslern jagupprepar det. Beträffande den andra frågan säger statsrådet attdet står på s. 4 i propositionen. Är det en beskrivning av läget ? Inteett ord stär om vad som gäller utom för de länder som inte har någotordensväsende. Är det en korrekt bild, herr statsråd? Skriver ni sådanapropositioner i vanliga fall, får man se upp med dem. Statsrådet säger för det tredje att han har argumenteratmot ordenskanslersämbetet på s. 26 och 27 i propositionen. Det har han visstinte gjort. Promemorian står omnämnd med någon rad, men innehållet ipromemorian refereras inte någonstädes. Varför gör man inte det? Det är juutvecklingen av gamla tankegångar som ligger bakom statsrådets förslag ochingenting annat. Jag avvisar alltså alla tre punkterna. Jag beklagar det,herr talman, men jag måste göra så. Vad statsrådet i övrigt påpekat är väsentligen, att det ärallmänt känt att svenskarnas inställning till ordensväsendet är en negativ punkt.Hur har statsrådet forskat fram den inställningen? Är det genom samråd påtjänsterummet eller genom samtal med toppmedlemmar av organisationerna? De kanju bara yttra sig om belöningssystemet för sina medlemmar. De kan inte yttrasig om ett ordensväsende av annan karaktär. Har de fått detta förslag på remissfrån ordenskanslersämbetet? Var tar statsrådet den uppgiftenfrån att svenskarna är emot ordensväsendet? Har Ni gjort en privatfolkomröstning? Har det skett en SlFO-undersökning eUer tror ni bara? Talet omdet fackliga bedömandet och de fackliga organisationerna återkommer.Jag upprepar än en gång att fackorganisationerna inte gärna kan stifta lageller upphäva sådant som en gång infört. Hela detta resonemangförefaller mig därför helt meningslöst, framför allt när det gäller ett nyttförslag som inle prövats av dessa fackliga organisationer. Jag ställde tre frågor till regeringsbänken. Orn jag ärriktigt älskvärd och det brukar jag vara skulle jag kunna säga att jag harfått svar på en och en halv. Vad jag absolut inte har fått svar på är följandefråga; Varför skall det, som för stat och kommun är tillåtet och 1. o. m.aktningsvärt beträffande medaljer, vara otillåtet för det allmänna i fräga omordnar? Jag ber om ett svar, herr statsråd. Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. återkommer till sinapåståenden och hävdar att han hade rätt på alla tre punkter där jag påstod atthan hade missförstått eller förbisett fakta. Så kan man kanske fortsätta endebatt och hävda att man har rätt trots de fakta som presenteras. Jag tyckerinte att han förebragte några mera övertygande argument i sitt andra inlägg. Han säger att det är ren avtalsteknik att samråda medorganisationerna. Men i sitt första inlägg talade han om att det skulle haträffats något avtal och att det hade varit vår avsikt att genom ett avtal medorganisationerna avskaffa ordensväsendet. Jag bestred delta. Jag gör detalltjämt. Tanken har aldrig varit att vi skulle träffa något avtal medorganisationerna om detta. Men som jag sade i mitt förra inlägg fullföljde viriksdagens beställning. hade nämligen jag upprepar detta, herrHernelius, men jag tänker inte göra det en gång till uppdragit åt Kungl.Maj;t att i samråd med organisationerna finna mer demokratiska former-förbelöningar. Det var denna beställning som vi fullföljde påsedvanligt sätt. Det samråd som ägde rum är alltsä ingalunda, sorn herrHernelius tydligen vill göra gällande, att förväxla med ett formellt avtal. Delvar ju vad först hävdade. Sedan bestred ocksä min andra punkt. Detfinns kanske ingen anledning att fördjupa debatten om ordensväsendet i de olikaländerna. Jag vill ändå understryka vad som sägs i propositionen, nämligen attde flesta länder har inrättat ordnar men att några länderinte har ordenssystem. Detta är en klar upplysning orn hur det i verklighetenförhåller sig på den punkten. frågade hur vi kan veta attsvenskarna är emot ett ordensväsende. Det är en ganska märklig fråga motbakgrunden av det här ärendets behandling. har vid flera tillfällenmed stor majoritet uttalat sig för en reformering av detta system. Motbakgrunden av att väldigt många svenska medborgare vägrar att ta emot ordnar,mot bakgrunden av organisationernas uttalanden organisationerna som jurepresenterar en stor del av det svenska folket - och mot bakgrunden av enkompakt majoritet i är det väl märkligt, herr Ändrat belöningssystern för statsanställda m. fl. talman,att ställer frågan hur jag kan veta att så många svenskar äremot ordensväsendet. Låt mig slutligen säga, herr talman, att jag tycker attherr och moderata samlingspartiet har rört sig i rätt riktning. Närriksdagen senast behandlade den här frågan var det inte tal om att detordenssystem som vi hade stred mot ett demokratiskt betraktelsesätt osv. Men har kommit så långt att de gör detta konstaterande, och dettycker jag är en vinst. De har rört sig i rätt riktning - inte tillräckligtlångt, men vi skall väl se att de fortsätter att röra sig i rätt riktning ävenom de traskar patrullo. () kort genmäle: Motiveringen för att åberopa ochinte nutiden beträffande förhållandena i andra länder var skäligen klen. Detintressanta är ju vad som sker i de nya länderna, i de socialistiska staterna,i nytillkomna republiker, osv. Det var detta icke ville delgeriksdagen. sade att det var inte fråga om något avtal.Nej, det var inte fråga om något avtal som skulle skrivas under i sedvanligstil vid . Detta har jag heller inte sagt, men det var fråga om atthöra arbetsmarknadsparter och i anledning därav utfärda cirkulär. Och vad harde fackliga organisationerna att göra med ett belöningssystem som icke anknytertill tjänst? Den frågan kvarstår. Beträffande svenska folkets inställning säger statsrådetLöfberg att den är känd genom att och att haruttalat sig. Men sade folket. Det råder dock fortfarande en vissskillnad därvidlag. Sedan sade statsrådet att har rört påsig. Ja, det är riktigt. Statsrådet har också rört på sig. Promemorianhar fått falla. Under bordet med den. Ett nytt förslag har kommit tillriksdagen, ett mycket ärligare och rättframmare förslag. Statsrådet ha kvar de utländska ordnarna. Statsrådet är alltsä pä glid även han, menjag vill säga att han inte kommit så långt från sekelskiftets radikahsm denföråldrade när han försvarar sitt förslag. Såvitt jag vet representerar , och de fackliga organisationerna en alldelesövervägande del av del svenska folket. Det är på denna soUda grund som jag harbyggt mitt ställningstagande. () kort genmäle: Det är alldelesostridigt, statsrådet , att , och defackliga organisationerna gör det. Men säg då vilka det är Ni bygger Er tro påoch säg inte folket. FruTHUNVALL (s); Jag begärde visserligen ordet medanledning av ' och mitt tidigare meningsutbyte, men tUl densenaste debatten vill jagförst säga att jag anser att statsrådet har fullt fog för det han harsagt här, nämligen att en stor del av svenska folket har haft önskemålet attordensväsendet avskaffas. Vi får väl ändå anses representera svenska folket.Åtminstone känner jag mig som en representant för folket. Jag vet inte hur herrHernelius gör, men jag tror de flesta av oss här i vill känna sig somrepresentanter för svenska folket. säger att det stod någonting i propositionenom att ordensväsendet var instiftat pä och inte . Jagsade i varje fall i mitt anförande att även om man har systemet i andra ländermed andra regimer så ändrade det inte uppfattningen i utskottet. Visst var välutskottet som helhet medvetet om vad som förekommer på det området. Det är också riktigt som statsrådet sagt - jag villunderstryka det - att har begärt en översyn av ordensväsendet och attden skulle ske i samråd med personalorganisationerna. I värt tidigare meningsutbyte kom och jag atttala om ordet jämlikhet, och det var anledningen till att jag nu begärde ordet.Jag ansåg att här ändå vill hålla fast vid ett system som enligtmin mening inte uppfyller kraven på jämlikhet och enhetlighet i bedömningen.Herr säger att inte helt motsätter sig propositionensförslag, utan det skulle vara ett reformerat system. Eftersom jag i mittanförande ändå påvisade att även ett reformerat system - såsom man har fåttfrågan härom utredd - inte föreföll bli förenligt med jämlikhetsprincipen såvidhåller jag mitt yttrande på den punkten. sade då att det är inte fråga om jämlikhetnär det gäller medaljerna heller. Jag tror att ett system med medaljer är merarättvist och bättre kan uppfylla jämlikhetskravet. Men skulle medaljutdelningenkomma att uppfattas annorlunda av opinionen ute i landet och av berördapersonalorganisationer, får väl tiden då anses vara mogen att upphöra också medden belöningsformen. Statsrådet nämnde att man kunde tänka sig det. Jag vill ocksä erinra om att utskottetanser att inte bör befatta sig med regleringen av belöningssystemetutan det bör Kungl. Maj:t göra själv,och vi önskar oss ett förenklat system.Jag vill personligen inte ansluta mig till önskemål om enstörre medalj än den som redan finns just därför att jag vill ha en förenklingpå det här området. Jag tror att även där står personalorganisationernasönskemål i överensstämmelse med min restriktivitet. Det har jag inte hört meddem om, men jag tror det. Ändrat belöningssystern för statsanställda m. fl. HerrHERNELIUS (m): Detta skallbli min sista replik i denna debatt. Jag vill bara apropå jämlikhet och medaljer fråga fruThunvall om det var jämlikhet när grundlagberedningens ordförande - enligtbeslut av regeringen - av justitieministern fick mottaga en medalj i mycket högstorleksordning att bäras i vackert band om halsen. Han var synnerligenförtjust däröver. Överläggningen var härmed slutad. Ändrat belöningssystem för statsanställda m. fl. yttrade: Propositioner ställs förstbeträffande utskottets hemställan och därefter i fråga om motiveringen. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels hemställan i reservationen nr 2 av herrar och , och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den somvill att kammaren bifaller hemställan i betänkandetnr 27 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit hemställan i reservationen nr 2 av herrar Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: