prot · FW0993 · 1973-12-31 00:00:00 — I utskottet har vi emellertid ansett att det ännu ärför tidigt att ta stäUning i den här frågan. Vi tycker nog att man bör avvaktade närmare erfarenheterna av försäkringen innan man bestämmer sig för attinrätta särskilda barntandvärdare. Det finns många specialisterjust på barntandvård, och om man satsar så helhjärtat på den förebyggandevården, som vi i utskottet anser att man bör göra, kan det väl ifrågasättas ombarntandvårdarna blir så nödvändiga. När det slutligen gäller den i motionenaktualiserade frågan om tandhygienister så vill jag erinra om att det sedanganska länge förekommer utbildning av tandhygienister i och . Därutöverskall ju utbildning startas också i och i . Den delen avvpk:s partimotion kan alltså sägas vara tillgodosedd. Ja, fru talman, jag tror att jag härmed har gått igenomalla reservationer, och jag hoppas att det av vad jag sagt framgår att jag villyrka bifall till utskottets hemställan i socialförsäkringsutskottets betänkandenr 20 på samtliga punkter, I detta anförande, under vilket fruandre vice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämdeherr (). HerrCARLSSON i (c) kort genmäle: Nr 93 I detta stora komplex av frågor är det riskför att det kan den bli enbart ett tyckande på åtskilliga punkter.Av den anledningen är det 21 rnai 1973 nödvändigtatt också lyssna på experter på olika områden som verkligen---------- Herr socialministern sade att man under arbetet medpropositionen försäkring, m. m. om tandvårdsförsäkringen i socialdepartementethar fått lära sig mycket i dessa frågor. Jag kan för mitt och för vårtvidkommande säga att vi har haft anledning att lyssna inte minst tillsocialstyrelsen, som besitter stor sakkunskap på detta område. Det är från denutgångspunkten som vi har sagt oss att det finns anledning att prövasjälvkostnadsandelen och att man bör ha belägg för att det bhr en återkommandetandvård när det uppstår kostnader av större omfattning. Jag viU vidare beträffande anslutningen till försäkringen,som togs upp av i anslutning tiU försäkringsutredningen, säga,att aldrig, som jag sade förut, har diskuterat frågan omnägot obligatorium. Från har vi ju fått dels korrigeradeskrivningar, dels vid uppvaktningar försäkringar om att man pä aUt sätt skaUmedverka tUl att få en tiUräcklig uppslutning till försäkringen. Vi har för värt vidkommande trott pä detta och accepteratdetta. Men vi har utöver den delen sagt att det självfallet är angeläget att setill hur försäkringen fungerar . Därest man inte skulle fåtUlräcklig anslutning på friviUig väg har man därför anledning att gå in ochundersöka vilka åtgärder som behöver vidtagas. Det är det vi har sagt i vårreservation nr VI. För att tUlgodose folktandvårdens behov av tandläkare harvi också sagt att det behövs en etableringskontroll, där man i samverkan medberörda parter kan ta upp överläggningar omkring hur man skall klara den saken.Jag tror att det därmed, fru talman, finns underlag för den diskussion som vihar fört om frivUlighet pä det här området. TiU slut vill jag understryka att i , när mandiskuterar demokrati och medinflytande och när man skall ta all möjlig hänsyntill människornas önskemål ute i arbetslivet, har det för oss varit ensjälvklar princip att det också måste gälla den här gruppen av människor, dvs.tandläkarna. Därför är vi beredda att acceptera en frivillig anslutning ochsäger nej till tvängsanslutning. Vi menar att en positiv attityd tiUtandläkarna pä det här området ändock ger den bästa effekten, och den tryggar,som vi tror, också tandvårdsförsäkringen framöver. () kort genmäle: sade att vi ville sätta enhämsko pä folktandvårdens utbyggnad. Det är fel uttryck, . Om man inte viU ge folktandvården särskilda favörer för en snabb utbyggnad, sätter man aUtså en hämsko på den! Vi vUl helt enkelt att folktandvården skall byggas ut i den takt som det blir efterfrågan på tandvård på vuxensidan. Jag kan inte finna annat än att det måste vara en klok politik. Vi vet ingenting om framtiden, vi vet ingenting om kemisk kariesbekämpning. Kan vi få ner kariesfrekvensen är 83 Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. Vi bör väl anpassa utbyggnaden efter behovet. När det gäller etableringskontroUen för att försefolktandvården - särskilt i glesbygden med tandläkare visar all erfarenhetatt det faktiskt är väldigt mänga sökande till varje tjänst som folktandvårdeni dag utannonserar. Den övergång som sker beror pä attfolktandvårdens tjänstetandläkare är rädda för att de, när lagen träder ikraft, skaU ha slavkontrakt och icke kan lämna folktandvården för att etableraegen praktik. De strömmar över just , men det beror på lagstiftningen, herrsocialminister. Annars är det många sökande till varje tjänst. Jag har aldrig förstått varför det är så oerhört angelägetatt ha en tandläkare ute i varje glesbygd. Man lägger ner sjukhus, man drar inBB-avdelningar vi har icke BB i vare sig norra eller södra änden av Örebrolän; där är det ofta dramatiskt när en kvinna skaU åka till BB. Man lägger nerskolor och låter barn åka flera mil . Det anses gä mycket bra. Och attåka 2,3 eller 4 mil till en tandläkare är väl ändåinte något större besvär. Vad beträffar den bundna taxan är det farligt med en sådanhär statsbestämd, bunden, fixerad styckepristaxa. Det är ett ackord på ettvårdområde där man måste satsa pä kvalitet. Vi har gått ifrån detta när detgäller den vanliga sjukvården; varför skall vi ha det för tandläkare? Detkommer att innebära att den som gör snabba och många ingrepp på patienten fårhögre inkomster än den som arbetar med omdöme och långsamhet och lägger viktvid kvalitetskravet. Det kan inte vara rimligt. Sedan återstår det att besvara mina frågor om dessa högataxor och tvångsanslutningen. Hur rimmar det? Varför måste man tvängsanslutanär man anser sig ha mycket höga taxor? Och hur skall folktandvårdens utbyggnadunder kunna finansieras med avgifter från en försäkring som träder i kraft1974? HerrJONSSON i (fp) kort genmäle: När det gäller förskolebarnen är det väl såatt folktandvården genom undantagsbestämmelsen är befriad från skyldighetenatt erbjuda regelbunden och fullständig behandling av förskolebarnen intiU dentidpunkt när folktandvården har byggts ut så att man har resurser att ta handom dessa barn. Åtminstone har jag tolkat det så när jag har lästfolktandvårdslagens undantagsbestämmelse. Här har statsrådet sedan sagt attsjälvfallet har landstingen möjhghet att träffa överenskommelse med de friaprivatpraktiserande tandläkarna om att fylla den uppgiften intUl dess att manhar byggt ut folktandvården. Men jag tolkar ändå bestämmelsen så att det ärförst som man kan ålägga folktandvärden skyldighet att ha dennaregelbundna och fullständiga behandling av förskolebarnen som det här är frägaom. Därför har vi sett det så, när vi har skrivit vår reservation, att det ären praktisk och enkel sak att under låta förskolebarnenfölja med sina föräldrar till en tandläkare och då fä ersättning pä sammagrunder som föräldrama får när det gäller deras egen försäkring, I fråga omtUlgången på tandläkare vid folktandvården tror jag det är viktigt att det i starten blir en nära nog allmän uppslutning kring Nr 93 Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. folktandvårdenså att den kan få tillräckligt antal tandläkare. Men jag viU sägaatt vi har den uppfattningen att det bör finnas förutsättningar att genom enfrivUlig anslutning nå målet att dels tillgodose folktandvårdens behov avtandläkare, dels ge möjlighet för den fria etableringen vid sidan avfolktandvården. Jag tror att dessa förutsättningar finns. Det är kanske Utetförmätet att säga det, men jag tror att man i propositionen har varit litet förpessimistisk i fråga om möjligheterna att nå detta mål. () kort genmäle: Det är ju friviUig eUer inte frivilliganslutning tiU försäkringen som är det stora debattämnet. Här är de borgerligapartierna av den uppfattningen att det borde vara tiUräckligt med friviUiganslutning, och man har åberopat vad som har framhålhts frånTandläkarförbundet, bl. a. vid uppvaktningen i utskottet. Det är riktigt atttandläkarna sade att det fanns vissa uttalanden i deras remissvar som var någotolyckligt formulerade. Men själva principen, som socialministern har redovisatoch som även jag försökte redovisa i mitt inledningsanförande, kvarstår ändå.Det finns aUtså inte någon egentlig garanti, som jag har kunnat uppfatta det,att man skulle fä tillräckligt med tandläkare tUl försäkringen, om anslutningenvore frivillig. Det enda som har kunnat göra är att man ien skrivelse förklarat sig villig att söka medverka - och det sade man ocksåvid uppvaktningen - till en så god anslutning som möjligt. Jag tror således att man inte kan säga att det finns någonfullständig garanti, och i varje faU föreligger ju risk för att det iglesbygderna kommer att bh ont om tandläkare. Det var visst somsade att det är flera sökande till varje tandläkartjänst. Men den redovisningsom vi har fått visar ju att när det gäller lediga tjänster i specielltglesbygderna är det inte sä väl beställt med intresset att söka tjänsterna. Jag tror att frågan om anslutningsformen är nog diskuteradför min del med hänsyn till den tidigare debatten. Varför skulle det vara såsärskilt stora besvär för tandläkarna? Man har ju ändå förklarat att man ärviUig att ansluta sig till försäkringen. Då bör det väl inte vara någonsvårighet att gå med och arbeta efter en taxa som vi ändå anser är ganskahygglig. Tandläkarna ansluter sig alltså inte utan ersättning. Beträffande förskolebarnen har jagredan sagt att de får redan pä många håU en väl utvecklad tandvård. Mängalandsting lämnar redan fri vård - det är landsting som har överenskommelser medprivattandläkare som kan sköta om saken. Och eftersom det nu ändå blir ettdirekt vårdansvar för landstingen i fräga om den här kategorin, så tror jaginte att man behöver befara att vederbörande skall bli undanskuffade fråntandvärden. Vi fär ju tänka på att mödracentralerna och tandvärdscen-tralernaöver huvud taget också har möjlighet att se till detta. HerrCARLSSON i (c) kort genmäle: Jag lovar att fatta mig kort. Får jagbara säga att det är ändock en tvängsanslutning det är fråga Allmän tandvårdsförsäkring, m.m. Ochmäste det inte ur principiell synpunkt ändå till mycket av självövervinnelseför att fatta ett sådant här beslut? Det är dock en helt ny princip i vårt landatt man kollektivansluter, tvångsansluter, en hel fackgrupp på detta sätt försäkring. Det är detta principen gäller. Jag är förvånad över attherr och herr socialministern som representanter för ett parti somhar kämpat för en fri arbetsmarknad och fria möjligheter pä det området ärberedda att införa en sådan här princip när det gäller tandläkarkåren. () kort genmäle: Det gäller detta med garantierna för entillräcklig anslutning. har inte kunnat ge sådana garantier,sade . Ja, kan man göra mer än garantera att man skall kämpa ialla förbund? Man har en nästan hundraprocentig anslutning i kåren härvidlag,och det blir dessutom ekonomiskt omöjligt att stå utanför, . Vad har och utskottsmajoriteten förgaranti att det skall fungera , när ni släpper på den härtvångslagen? Hur skall ni kunna garantera att det då blir tillräckliganslutning? Jag har inte större garantier. Men man måste ju ändå litapå folk. När de själva säger att de skall arbeta för att få en tiUräckliganslutning måste man tro pä det. Sedan har detta också med psykologi att göra. Det äropsykologiskt att tvinga in människor i ett system. Det skapar inte den rättaandan från början att göra på det sättet. i (fp) kort genmäle: Vi har i vår motion starkt understrukitbehovet av att ha ett fritt tandläkarval, och den tvångsanslutning som det härär fråga om är inte ägnad att befordra ett sådant val för dem som sökertandvård. Därför har vi gått emot propositionens förslag om tvångsanslutningenoch etableringskontroUen. Jag vUl än en gäng understryka att genom deutfästelser som gjorts från sida finns det enligt våruppfattning förutsättningar att klara både folktandvårdens behov och att lämnamöjligheter öppna för de fria tandläkarna. HerrFREDRIKSSON (s) kort genmäle: undrade hur det kommer att gä omtvå är, när tvångsanslutningen skaU upphöra, men det har vi inte sagt att denskaU göra. Vi skaU pröva huruvida det är möjligt att gå över tUl en frianslutning. Det fär utvecklingen visa. Visst skaU vi lita på människor, , ochgivetvis kan det ha sitt värde att tandläkarna förklarar att de vill arbeta fören frivillig anslutning. Men man måste ju ändå ha garantier för att så sker,och det är därför som vi i utskottet har följt socialministerns förslag. Vitycker att socialministern har god grund för sin uppfattning. När vi nu går pådenna linje och genomför en stor reform, som i vissa avseenden är unik, sä börvi också se tiU att den fungerar och att människorna verkUgen får den vård somutlovas. Sedan talade i om fritt tandläkarval,men det finns redan ett sådant fritt val inom folktandvården. Och det kommeratt bli ännu friare i den mån folktandvården byggs ut. Om man vUl fortsätta medatt behandlas av den tandläkare som man började få behandling av, eller om manvUl gå över till en annan tandläkare, sä bör det vara möjligt att göra sä inomfolktandvården. Jag är inte så säker på att ett genomförande av herrJonssons i förslag innebär en ökad frihet på det området. Det skullekanske bara bli vissa grupper av människor som fick denna ökade frihet, meninte de som vi från vårt parti specieUt viU slå vakt om. Som framgått av vad som anförts här avolika talare från alla partier råder det stor enighet om behovet av en aUmäntandvårdsförsäkring, alltså den försäkring som vi nu skall besluta orn. SomframhåUits av vår representant i utskottet i harvi från krävt en allmän tandvårdsförsäkring. Vi ärdärför glada över att se detta förslag förverkligas . Tandhälsan är grunden för hela människans hälsotUlständ,och den grundläggs i de tidigare barnaåren. Vad som dä görs eller inte görs harstor betydelse för utveckhngen av patientens tandstatus under hela levnaden.Det är därför desto viktigare att man fär hand om barnens tänder på ett såtidigt stadium som möjligt. De förebyggande åtgärderna är av mycket storbetydelse. Jag återkommer till barnens tandhälsovärd litet senare i mittanförande. Även den som senare under sin levnad får en adekvattandvård kan dock avsevärt förbättra sitt hälsotUlständ. Därför måste målet förtandvårdsförsäkringen vara att aUa människor fär tillgång till tandvårdoberoende av ekonomiska resurser. Det är helt klart att människors möjligheteratt sköta sina tänder är beroende av i vilken ekonomisk situation debefinner sig. Propositionen refererar också på flera punkter tUl olikautredningar i den här frågan, har påpekat att det är justde människor som har små inkomster som har den sämsta tandstatusen och somockså har den minsta möjligheten att göra något för att förbättra sinsituation. De kommer alltså beträffande hela sin hälsosituation i ettunderläge. Även andra utredningar visar att det beror på vilken socialgrupp mantillhör, vilken utbildning och vilken inkomst man har hurudan ens tandstatusär. Den försäkring som vi har att ta stäUning tillkommer att förbättra situationen avsevärt för dessa eftersatta grupper. Men detfinns ändå skönhetsfläckar i förslaget. Alltfort kommer många att vara beroendeav kompletterande sociala insatser för att sköta sina tänder just de som harsmå inkomster eller inga inkomster aUs. Den föreslagna tandvårdstaxansutformning är sådan att åtskiUiga även efter försäkringens genomförande kommeratt uppleva att tandvården är för kostsam för att de skall kunna klara av denmed sina egna inkomster. Alltså blir de beroende av någon form av socialhjälpför att kunna fullfölja tandvården. Framför allt är det den höjdafolktandvårdstaxan som gör att speciellt Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. Nr 93 folktandvärdspatienterna kommer iett sämre läge. den enskilde kommer i en besvärlig situation, och försäkringen har på 21 mai1973 denna punkt, enligt minuppfattning, missat ett viktigt socialt mål. ----- ;------- ;---- frän centerhåll i vår partimotion 1753 framhållit att det är viktigt Allmantandvårds- beträffande självkostnadsandelen blir föremål för en forsakiing, m. m. översyn så snart erfarenhet avtaxorna vunnits. utskottsmajoriteten,såsom också framhåUits , att en sådan översyn skaUske, men ett uttalande av skulle ge tyngd åt denna förmodan ochinnebära krav på förbättringar pä denna viktiga punkt utifrån de socialaaspekter som jag här har anlagt på frågan. Jag ber att få yrkabifall till reservationen IX, somär fogad tiU betänkande nr 20 frän socialförsäkringsutskottet. Från många remissinstanser har framhållits betydelsen avatt barnen fär sina tänder kontrollerade och om så behövsrenoverade. Det är ett viktigt led i en förebyggande verksamhet. Barnens tidigakontakter med tandläkare påverkar på ett positivt sätt inställningen tiUtandvården för hela livet. Även i späd ålder kan behov av tandvård uppkomma,och ju tidigare fel upptäcks desto lättare är de att åtgärda. betraktasockså tandvård för små barn och lagning av mjölktänder som naturhgt ochnödvändigt. Propositionen föreslär att pä sikt alla barn och ungdomar upp till19 års ålder skall få tandvård genom folktandvårdens försorg. Att vi underutbyggnadstiden mäste göra prioriteringar är vi i stort eniga om. Somkonsekvens därav skulle 1719-äringar till en början få ersättning på sammasätt som vuxna, genom försäkringen, men detsamma har inte föreslagits förförskolebarnen. Utkottsmajoriteten förlitar sig pä att man skallfölja praxisoch ge gratis tandvård inom folktandvårdens ram. Vårdansvaret skulle alltsåligga på folktandvärden. Man refererar också tiU ett uttalande av departementschefenpå detta område, men det är inte klart utsagt i propositionen hur dessa frågorskall lösas. Dessa uttalanden låter bra, men med de mycket varierandemöjligheter som finns inom olika upptagningsområden och inom olikalandsting att ge vård till dessa barn, och med de varierande möjligheter somkommer att finnas också senare, medför detta förslag att mänga förskolebarnhelt står utanför de förmåner som tillkommer alla andra grupper i samhäUet, Detverkar mycket underligt mot den bakgrunden att alla är eniga om betydelsen aven tidig anpassning tiU goda tandvanor och betydelsen av tandvård under detidigare barnaåren. Departementschefen har här förklarat hur han tänktsig att lösa de här problemen. Men detta var, som jag tidigare sade, inte klartutsagt i propositionen och inte heller i utskottsbetänkandet och det är detsom står där vi skaU ta stäUning tiU . Jag hälsar emellertid ändå medglädje det uttalande som departementschefen gjorde inför kammaren tidigare. Jag vill ansluta mig till dem som i betänkande nr 20 frän socialförsäkringsutskottet föreslär att förskolebarn, när de mäste anlita privattandläkare på grund av bristande folktandvårdsresurser, får ersätt ning genom moderns eUer faderns försäkring på samma sätt som 1719- °° åringar föreslås fä under inledningsskedet.Jag yrkar därför bifaU till reservationenIII av i och fröken . Jag vUl ännu en gäng uttrycka min tUlfredsställelse överde många den positiva inslagen i den föreslagna försäkringen, somkommer att få stor 21 mai 1973 betydelseoch innebära stora förbättringar för många grupper. SärskUt viU- ;---- jagpeka på att ett gammalt centerkrav om bidrag för långa resor för man tan var s- erhållandeav tandvård blir tillgodosett genom förslaget att resor som försäkring, rn.m. kostar skaU ersättas med det belopp, som överstiger 15kronor. Detta är av mycket stor betydelse för människorna i de delar av vårt landdär avstånden är långa, och de människorna är många. Jag skaU inte ta kammarens tid i anspråk förytterligare kommentarer utan hänvisar i övrigt till vad iVikmanshyttan anfört . Utöver de yrkanden jag harställt yrkar jag bifaU till de reservationer där i Vikmanshyttanstår som första namn. i (s); Utredningens svåraste uppgift torde ha varitatt utarbeta förslag till tandvårdstaxa. Utskottets möjligheter att närmarebedöma det, i varje fall i fräga om uppbyggnaden och den inbördes avvägningenav priserna för olika arbeten, har också - helt naturligt - varit starktbegränsade, för att inte säga obefintliga. Det oaktat vägar lekmannen detomdömet, att utredningen gjort ett imponerande försök att ringa in de problemdet här är fråga om. Funderingarna kring taxans nivå, dvs. den inkomst den kange tandläkarna, har emellertid varit livliga. Man har bl. a. frågat sig om intetaxan är för högt tilltagen och sålunda kommer att ge tandläkarna oskäligt högainkomster. Utskottet har pä den punkten inte givit till känna någon bestämdmening men i sitt betänkande som bekant uttalat följande, vUket jag i dettasammanhang faktiskt är angelägen att citera: "Utskottet vUl i likhet meddepartementschefen betona angelägenheten av en noggrann uppföljning redan frånbörjan av taxans effekter. Utskottet understryker departementschefens uttalandeom att redan från början genom olika undersökningarskall följa utfallet av tandvårdstaxan. Om dessa undersökningar visar att taxaneller vissa delar därav ger ett för högt utfall för tandläkarna bör det ankommapå att möjligt föreslå de ändringar i taxan somkan befinnas motiverade," Utskottet vUl aUtsä ge Kungl, Maj:t möjlighetatt justera ned taxan därest erfarenheterna skulle motivera det. och jag har i ett särskilt yttrande påtalatrisken för att den föreslagna' taxan kojnmer att ge ett för högt utfall för deprivatpraktiserande tandläkarna. I själva verket är vi ganska övertygade om attden är betydligt högre än det finns skäl till också vid en generös värdering avtandläkarnas arbetsuppgifter. Denna bedömning gör vi beträffande normaltaxan, och alltsåoavsett verkningarna av den individuella taxebindningen. Denna anordningförstärker emellertid ytterligare intrycket av alltför stor frikostighet. Departementschefen räknar med bruttoinkomster på taxan på"beroende på olika antaganden om utfördtandvård per tidsenhet". Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. ochJan Egelberg säger att "den föreslagna styckepristaxan ser ut att getandläkarna möjlighet att arbeta in ett brutto som överstiger 136kronor", allt exklusive kostnaderna för tandteknikerarbeten. Vi talar jualltid i detta sammanhang om priser exklusive dessa arbeten. har gjort en inkomst- ochkostnadsundersökning för tandläkarna avseende 1968, vUken utredningenredovisar. Utredningen har räknat upp värdena frän nämnda 1968 årsundersökning till nivå och får dä för hela den undersökta gruppen en bruttoinkomstper timme, alltså exklusive tandteknikerkostnader, på kronor 91:67 för att varaexakt. Man har då räknat med en lönehöjning tmder den perioden till tandläkamasjälva på . Om man utgår ifrån att den av utredningen gjordauppräkningen frän 1968 till 1970 är skälig och vidare antar att man får enskälig nivå 1973 genom att öka taxenivå på alla värden,sä skuUe tandläkarens bruttoinkomst 1973 bli 105 å . Räknarman i stället med ett påslag på blirbruttoinkomsten . En sådan utveckling utan någon försäkring skullealltså ge betydligt lägre inkomstnivå än den man räknar med iförsäkringssammanhanget. Med andra ord förefaller det klart att tandläkarkärengenom försäkringens tillkomst Inte bara tUlerkänns ungefär sammainkomstutveckling som andra utan en betydligt bättre. vet jag att utredningen räknat något annorlunda, ochdet har också departementet gjort. Jag vill inte påstå att allt har blivitriktigt i mina bedömningar, men även om min metod inte skulle träffa aUdelesprick, kan jag Inte finna annat än att taxan ligger för högt. Om dettabekräftas av erfarenheterna bör därför en nedjustering ske. Det rör alltsåniväresonemanget helt och hållet. Enligt och mitt förmenandefinns nämligen inget skäl till att den inkomstmässigtsynnerligen gynnade tandläkarkåren skall göra extra vinster på försäkringenstillkomst. Utredningen har funnit att en inte obetydlig del av de privatpraktiserandetandläkarna har en högre timinkomst än den som tandvårdstaxan är grundad pä.För dessa öppnar utredningen möjlighet till individuell taxebindning pä högrenivå än den ordinarie taxans.