prot · FW0944 · 1973-12-31 00:00:00 — Ang. ambulansers inredning och ut-mstning synpunktersom framförts beträffande ambulansernas inredning och utrustning. Detta innebären grundlig bearbetning av SPRLs specifikation, och det är väl lämpligt att viavvaktar resultatet av det arbetet hinan vi tar närmare ställning tiU frågan omoch på vUket sätt specifikationen skall göras obligatorisk. Som jag nämnde i mitt svar är både ochtrafiksäkerhetsverket representerade i detta pågående arbete. Jag villunderstryka detta, när nu berör de brister som alltjämt föreligger.Det är för att avhjälpa dessa brister som detta arbete pågår. Jag vill inte hålla med herr statsrådet omatt man kan avvakta med att göra dessa bestämmelser obligatoriska. Om man med ett modernt betraktelsesätt anser att enambulans skaU vara sjukvårdens utsträckta arm måste man ifrågasätta om denaktueUa typen över huvud taget är lämplig för sitt ändamål. Den är obekväm förvårdaren. Den är så smal att det kan vara svårt att hålla en skadad patientsandningsvägar fria. Enligt en läkare som jag talat med är det .svårt ellernästan omöjligt alt komma åt att stilla blödningar. Det kan tilläggas att den isitt ursprungsland inte ens klassas som ambulans utan som sjukvagn. På riktigaambulanser, dvs, utryckningsfordon, ställer man i betydligt störrekrav. Tjänstevikten är enligt besiktningsintrumentet ,och lastförmågan uppges till . En nedbantad SPRI-utrustning vägerminst , och då återstår bara till patient och vårdare. Bilenanges kunna ta fem personer, vilket också är SPRLs rekommendation. Det äruppenbart att just dessa fordon - de utgör kanske två tredjedelar av det totalaantalet ambulanser inte är ändamålsenliga, i varje fall inte i SPRLs mening.Skulle man ta bort den av SPRI rekommenderade utrustningen är det inte längrefråga om ambulanser över huvud taget. Det finns mycket att säga om detta, . Detförekommer t. ex. fall i där man inte kan ha ändamålsenliga ambulanserdärför att garageportarna inte medger att de körs in i garaget. Det finns päbara avstånd från exempel på att ambulanser är bemannadeendast med en förare, som måste be om hjälp för att bära in patienten iambulansen. Någon vård i ambulansen är det inte tal om. Men den diskussionenfår föras . Enligt min uppfattning, herrAspling, åligger det socialministern att ta mitiativ och se till att SPRLsrekommendationer görs obligatoriska. Varje nytt inlägg som görunderstryker angelägenheten av att denna översyn görs grundlig och att vi fårfram fasta och riktiga normer. Alltsammans syftar ju till detta. Jag är i höggrad engagerad i denna fråga, och jag är medveten om att den är mycket viktig. Överläggningen var härmed slutad. anslag till informationsverksamhet för nämndemän Herr justieministern erhöllordet för att besvara i (fp) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 131, och anförde: i har frågat mig hurstort anslag som för innevarande budgetår har utgått tillnämndemannaföreningarna för informationsverksamhet för nämndemän. Vid behandling av statsverkspropositionen /72, andra huvudtitelns anslag Efterutbildning inomjustitiedepartementets verksamhetsområde, uttalade justitieutskottet ianledning av i m, fl, motion 1971:90 bl, a, att detkunde vara av värde att nämndemännen genom studiebesök bibringades en ökadkännedom om verksamheten vid främst kriminal- och ungdomsvårdens anstalter ochatt det för ändamålet borde finnas möjlighet att utnytda förevarande anslag. Utskottetanförde vidare att någon kursverksamhet som syftade till juridisk utbUdning avnämndemän inte syntes lämplig med hänsyn till den ställning såsom lekmän somnämndemännen intar inom vårt rättegångsväsende, men att Kungl, Maj:tförutsattes ta initiativ tUl den informationsverksamhet som ansågs erforderligpå grund av omfattande lagändringar eller liknande, Kungl, Maj:t har efter från nämnda anslagbeviljat ca i bidrag för studiebesök och information förnämndemän. Beloppet hänför sig till fyra ansökningar, nämligen från Haparandaoch tingsrätter, och . Ansökningarna från och avsåg bidrag till studiebesök på kriminalvårdensanstalter. Ansökningen från , som är fastighetsdomstol,gällde bidrag till information som tingsrätten ville ge nämndemännen viddomstolen om den ändrade lagstiftningen inom fastighetsrättens område. Denfjärde ansökningen kom från , som anordnarföreläsningar, studiebesök m, m, för sina medlemmar, och avsåg bidrag för dennaverksamhet , Inte i något fall har ansökan om bidrag av ifrågavarandeslag lämnats utan bifall. Slutligen vill jag framhålla att pådomarmöten och vid andra liknande sammankomster informerar om möjligheten förnämndemän och deras föreningar att få ersättning för studiebesök ochinformationsverksamhet i enlighet med justitieutskottets betänkande. Frågan om en mera systematisk information till nämndemänmed anledning av ny lagstiftning eller annat övervägs avdomstolsväsendets organisationsnämnd och inom . Ang. anslag till in-formationsverksam -het för nämndemän HerrANDERSSON i (fp): Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga, I svaret har jujustitieministern relaterat bakgrunden till frågan - det är den motion jag väckte 1971 som justitieutskottet tillstyrkte och kammaren biföll. Avsvaret framgår att har delats ut. Om åtgärder mot otillbörlig användning av avlyssningsapparater Vid kontakter med ordförandena i olikanämndemannaföreningar får man intrycket att kännedomen om möjligheten atterhålla bidrag för den studieverksamhet som tidigare bedrivits är mycket dålig.Men säger ju justitieministern att en mera systematisk information övervägs,och jag tror det är riktigt att försöka åstadkomma en sådan. Den verksamhet somnämndemannaföreningarna bedrivit tidigare med stöd av kommuner och medtingshusmedel har betytt mycket man fick en inblick i verkningarna i olikabrottspåföljder för de personer som man hade dömt. Det var naturligtvis mycketvärdefullt liksom den kursverksamhet som bedrevs. Däremot vUl jag säga att vad justitieutskottet skrev in isitt yttrande angående juridisk utbildning hade jag aldrig tagit med i minmotion att man skulle sätta dit den "slängen" hade man inomjustitieutskottet själv kommit underfund med. Men jag menade då och jag menarän att det är väldigt värdefullt att nämndemännen får klart för sig attden behandlingslag som vi har skall följas upp, och då bör man också varainsatt i vilka resurser och vUken inriktning kriminalvården har. Jag tackar än en gång för svaret och hoppas attjustitiedepartementet mera systematiskt går in för att upplysanämndemannaföreningarna om att det finns möjligheter att erhålla bidrag förjust sådan studieverksamhet som dessa föreningar har bedrivit. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om åtgärder mot otillbörlig användning avavlyssningsapparater Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den9 mars intagna fråga, nr 133, och anförde: har frågat mig om jag avseratt lägga fram förslag om åtgärder mot olovlig avlyssning och otillbörliganvändning av s, k, avlyssningsapparater. , som har till uppgift attutreda frågor om förstärkt integritetsskydd pä personrättens område, avlämnadei ett delbetänkande. Skydd mot avlyssning, I delbetänkandetlades fram förslag tUl åtgärder riktade mot bruket av avlyssnings- ochinspelningsapparatur. Kommittén föreslog bl, a, en ny bestämmelse ibrottsbalken om straff för olovlig avlyssning. Kommittén lade också framförslag till näringsrättslig lagstiftning om akustisk apparatur. Övriga frågorsom omfattas av utredningsuppdraget kommer att behandlas i slutbetänkandet. Hithör frågor om skydd mot filmning och fotografering samt om skydd motutnyttjande av information om andras privatliv som har anskaffats på ettobehörigt sätt. Kommitténs arbete med återstående frågor beräknas pågå underhela . Delbetänkandet om skydd mot avlyssning harremissbehandlats. Kommitténs förslag har i huvudsak fått ett gynnsamt mottagande,men från flera håll har framförts invändningar mot de förslag till lagtekniskalösningar som kommittén har förordat. Kritiken har betydelse också för Mot denna bakgrund och med hänsyn till det nära sambandetmellan de frågor som behandlas i delbetänkandet och de ämnen som omfattas avdet pågående utredningsarbetet bör frågan om lagstiftning på detta områdeövervägas i ett sammanhang, sedan integritetsskyddskommittén lagt fram sittslutbetänkande. Jag är under dessa förhållanden inte beredd att nu ange någontidpunkt när förslag kan läggas fram för . Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. Det problem som jag har tagit upp i min fråga består däri,att det numera tillverkas och saluförs en mängd apparater som kan användas föratt Ulegalt avlyssna och registrera samtal, som lagstiftningen intehar anpassats efter denna nya tekniska utveckling. Vi vet att den s. k. spionelektroniken är synnerligenavancerad. Det finns mängder av olika sorters miniatyrapparater som är lättaatt dölja: ytterligt små men effektiva mikrofoner inbyggda i pappersklämmoreller manschettknappar, små radiosändare som kan placeras i telefonlurar, ihäftapparater eller i cigarrettändare samt miniatyrbandspelare som kan kopplastill radiomottagare eller telefonapparater. Det finns mikrofoner som är såeffektiva att de kan återge samtal på mer än . Exemplen skuUe kunna mångfaldigas. Justitieministern känner säkert tiU den bok omspionelektronik som kom ut . Det är alldeles uppenbart att denna utveckling utgör etthot mot bl. a. den enskUdes personliga integritet. En rad deklarationer ochkonventioner om de mänskliga rättigheterna har klart hävdat den enskildes rätttUl respekt för privat- och familjeliv. Jag tar ett enda exempel. 1948 årsdeklaration om de mänskliga rättigheterna stadgar att envar har rätt tiUrättsordningens skydd mot godtyckliga intrång i hans privat- och famUjeliv.Denna deklaration antogs av , men vi har ännu25 år efter detta ingen tillfredsställande lagstiftning i . Jag tog upp denna fråga i för drygt tre årsedan. Justitieministern hänvisade dä till integritetsskyddskommittén och förklaradeatt ett förslag om erforderliga åtgärder skulle läggas fram , sedankommittéförslaget hade remissbehandlats. Remisstiden gick ut den 15 december1970. Det har alltså gått dess. Det kan inte med bästavilja tolkas som "" efter remissbehandlingen avdelbetänkandet. Av justitiemmisterns svar framgår nu att justitieministernhar ändrat uppfattning. Det utlovade regeringsförslaget har uppskjutits tilldess att betänkandet har avlämnats i sin helhet. Det är svårt för mig att härnu bedöma i vad mån ett sådant ställningstagande är berättigat, men detförefaller inte som om man skulle ha någon särskild brådska i . Jag vill ändå fråga justitieministern hur han bedömerutredningens fortsatta arbete. När kan man förvänta att utredningen är klar medsitt slutbetänkande? Om åtgärder mot otillbörlig användning av avlyssnings-apparater Ang. nedgången av antalet nyinskrivna studerande vid Umeåuniversitet Jag håller gärna med om attvi kanske var litet för optimistiska förra gången denna fråga var uppe iriksdagen. Anledningen tUl att vi inte har framlagt något förslag är ingalundaatt vi anser att frågan är oviktig. belyste också isitt anförande hur betydelsefull den är. Men det har vid våra överväganden idepartementet visat sig att det var mera komplicerat än vi trodde från början,beroende just på att det gäller en materia som är mycket svår att komma tillrätta med. Det får inte utesluta att man försöker finna en lagteknisk lösning,och det är också vår avsikt. Vi fann då att frågan ändå hade så nära sambandmed det fortgående arbetet inom kommittén att vi ville avvakta det. harkommittén, som jag sade i mitt svar, meddelat att den inte blir färdig ,men vi skall väl hoppas att det inte skall dröja så ; den har ju hållitpå relativt . Mitt svar måste alltså bli att denna fråga kommer att tasupp till slutgiltig lösning när vi har fått det andra betänkandet. Jag ber att få tacka för detta ytterligareinlägg, även om det inte var särskilt upplysande. Jag kan inte annat än erinraom att utredningen ändock har arbetat mycket länge och mycket långsamt. Dentillsattes 1966, och den levererade ett betänkande som inte varav imponerande omfattning. De förslag till lagändringar och tillägg som gjordesvar inte heller särskilt omfattande. Jag menar att den här frågan borde ha drivits kraftfullarefrån justitieministerns sida. Jag vUl inte frammana bilden av något skräcksamhällemed spionapparater som ständigt bevakar oss, av typen samhälle i"1984", men det inträffar gång efter annan nya incidenter, I TVuppträdde för någon tid sedan en privatdetektiv som helt öppet och ogeneratförklarade att han ägnade sig åt avlyssning med hjälp av hemliga mikrofoner ochbandinspelningsapparater. Jag vill verkligen vädja till justitieministern attmed kraft driva på frågan, så att den blir löst snabbt. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang, nedgången av antalet nyinskrivna studerande vid Umeåuniversitet Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara herrÅngströms (fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 125, ochanförde: har frågat mig om jagförbereder några speciella åtgärder för att häva den kris som uppstått vid Umeåuniversitet genom den kraftiga nedgången av antalet nyinskrivna studerande. Antalet nyinskrivna vid i uppgick år1969 till ca 2 700 och tiU ca 1 750. Antalet närvarande studerande varhösten 1970 ca 7 000 och ca 5 500. tiUströmningenhar onekligen varit kraftig. I fråga om närvaron är förändringen mindredrastisk. Utvecklingen kan inte kännetecknas somkrisartad om därmed menar att fortbestånd på någotsätt skulle vara hotat. Det kan vara nyttigt att erinra sig att universiteten iUppsala och inte hade fler studerande för bara 15 är sedan än vad hari dag. Kraftiga och snabba förändringar av studerandeantaletutsätter självfallet ett universitets organisation för stora påfrestningar.Detta gäller inte bara i och det gäller såväl närstuderandeantalet ökar som när det minskar. Några särskUda åtgärder förberedsför närvarande inte med anledning av minskningen av nyinskrivningarna viduniversitetet i , Jag har emellertid när det gäller alla filosofiskafakulteter i landet beslutat om en förändring i fråga ommedelstUldelningen som innebär att den s, k, universitetsautomatiken anpassasäven tUl situationer då antalet studerande inte ökar över lag utanförändringarna i studerandeantalet i stället kan variera starkt mellanämnesområden och läroanstalter. Ang. nedgången av antalet nyinskrivna studerande vid Umeåuniversitet HerrULLSTEN (fp): Jag har blivit ombedd att överta frågan och ber att fåtacka för det svar statsrådet givit. Anledningen tiU att allt färre söker sig tUluniversitetsutbUdning är inte särskUt svår att hitta. Högre utbildning är intelängre samma garanti för att man skall få ett bra jobb med hygglig lön som detvar tidigare. Jämfört med förhållandena är det mer ändubbelt så många akadernUcer som är utan arbete ännu efter sinexamen. Den minskade tUlströmningen tUl universiteten har ocksåfått negativa konsekvenser för utbildningsanstalterna som sådana, ochuniversitetet i ha drabbats hårdast. Antalet förstagångsinskrivna minskadedär mellan 1969/70-1971/72 dubbelt så mycket som i hela riket. Och när man kan se en viss ljusning för övriga universitet, tycks minskningen fortsättaför Umeäuniversitetets del. Även om man i inte vill tala om en kris är detnaturligt att man ändå ser med en viss oro på läget. TiUkomsten av Umeåuniversitet födde stora förväntningar i . Det skulle verka som envitamininjektion för näringsliv och kulturliv. Äntligen skulle kommapå jämbördig fot med övriga delar av landet när det gäller högre utbildning. behöver den stimulans som ett starkt ochutvecklingsdugligt universitet kan ge. är ett universitet underuppbyggnad naturligtvis mera sårbart än de mer etablerade universiteten medderas fastare basorganisation. Att tvingas avskeda lärare, lägga ned forskningsprojekt,minska utbildningens differentiering, skjuta på byggnadsprojekt etc, betyderrelativt sett mera för än för universiteten i t, ex,, och , Jag skullemot den här bakgrunden vilja ställa två frågor tUl statsrådet; 1, Innebär det han nu säger om att man skall göra vissaförändringar i den s, k, universitetsautomatiken att man inte behöver avskedanågra lärare i på grund av nedgång i elevantalet? 2 protokoll 1973. Ang. nedgången av antalet nyinskrivna studerande vid Umeåuniversitet Hur ser statsrådet i det läget som uppkommit på fråganom en ytterligare utspridning av den högre undervisningen i som U 68föreslagit? En sådan utbyggnad är i och för sig motiverad från flerautgångspunkter, men det är ju möjligt att vi där är på väg att hamna i en annansituation än den som U 68 utgick ifrån. Om tillströmningen tiU högre UtbUdningligger kvar på nuvarande nivå eUer minskar ytterligare och om man bygger utuniversitetsutbildningen på flera orter i , blir den rimhgakonsekvensen färre studerande för . Då är det, såvitt jag kanbegripa, risk för att man gör en björntjänst genom att iUmeå inte längre kommer att bli kvalitets-mässigt konkurrenskraftigt gentemotuniversiteten i . Jag tror, , att man gör enbjörntjänst om man målar i överdrivet mörka färger. Den antydan som ligger iförsta delen av anförande gör att man kan tro att det är sämreställt i än vad det i själva verket är. Man har där en finforskningsorganisation, en bra forskarutbUdningsverksamhet och engrundutbUdning i en rad fakulteter som fungerar väl. Måla inte för mörkt, herrUllsten! Norrlänningarna är inte betjänta av det. På den första tilläggsfrågan vill jag i korthet svara attjag inte kan säga vUken konsekvens de nya bestämmelserna får . Det blir beroende av kanslersämbetets bedömningar. När det gäller den andra frågan måste vi väl, herrUllsten, få U 68:s förslag på bordet innan vi börjar diskutera huruvida viskall följa det förslaget eller ej! Jag försökte medvetet undvika att måla läget för mörkt,och jag försökte håUa mig tUl det vi känner tUl om situationen förUmeåuniversitetets del. Då visar det sig att, även om man i och för sig intekan tala om någon kris, så har tUlströmningen till i underen varit väsentligt lägre än till övriga universitet i landet. Så vardet fram t. o. m. . Men även , för vilken tid det ocksåföreligger statistik, är läget det, att medan inskrivningen för landet i desshelhet har ökat , så har inskrivningen tUl i . Det är inte att måla i hemblandade färger, utan det äratt återge exakta siffror. Mot den bakgrunden finns det anledning att ställa defrågor jag ställde, och jag gissar att även de som är direkt berörda av dettagör det. Förbereder statsmakterna några åtgärder, om situationen blirbesvärlig? Hur ser statsmakterna på den utspridning av utbildningsplatserna somgivetvis också får konsekvenser vad gäller tUlströmningen tiU ? Jag tycker det är rimligt att vi får ett svar på dessa tvåfrågor. VUl statsrådet inte ge svar här är det beklagligt, men jag hoppas atthan i så fall är beredd att svara i annat sammanhang. Det kan vara värdefullt för kammarensledamöter att veta att nu självt gör det som i denna situationbör göras.Universitetet bekantgör nämligen i Norrlandslänen de utbUdnings-möjligheter ochforskningsmöjligheter som det har. Det är så lärosäten över lag nu i den nyasituationen har anledning att göra, alltså att visa att de kan presentera sinegen verksamhet i de ljusa färger som det finns anledning att presenterauniversitetens verksamhet i. Det är alldeles utmärkt att i gör aUadessa insatser, som också jag har tagit del av. Det är fråga om information ikonferensform tUl kommunalmän och information tUl näringslivet. Man försökertala om vUka resurser som i har. Man vUl popularisera denhögre undervisningen och försöka skapa en tradition som delvis saknats hosnäringslivet där uppe, att anställa akademiker. Det är vad som görs lokalt i , det är förträffligt,och det var inte detta jag riktade en anmärkning mot. Det var bristen pååtgärder från statsmakterna som jag kritiserade. Ang. bestämmelserna om parkering framför övergängs-ställeoch vid gatukorsning Överläggningen var härmed slutad. §10 Ang. bestämmelserna om parkering framför övergångsställe och vidgatukorsning Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för den 14 febmari intagnafråga, nr 81, och anförde: har frågat om jag anser attdet är förenligt med kraven på ökad trafiksäkerhet att minska det tillåtnaavståndet för parkering framför övergångsstäUe och vid gatukorsning från tiotUl . Det arbete som pågår på vägtrafiklagstiftningens områdepräglas i stor utsträckning av strävan att nå så stor internationell enhetlighetsom möjligt. Det är med hänsyn tUl den ökande internationella vägtrafikennödvändigt att få likartade trafikregler i olika länder för att trafiksäkerhetenskall kunna höjas i önskvärd mån, I vägtrafikkungörelsen (1972:603), som träder i kraft den1 , sägs att fordon inte får stannas eller parkeras inom ett avstånd avfem meter före övergångsställe eller inom samma avstånd från korsande körbanasnärmaste ytterkant. Dessa bestämmelser har hämtats från det förslag till enhetliganordiska vägtrafikregler som avgetts av . Regleringenöverensstämmer också helt med formuleringen av motsvarande bestämmelser i deneuropeiska överenskommelse om tiUägg till 1968 års vägtrafikkonvention somSverige undertecknat. Det går inte att, som gjort, begränsa enfråga om trafiksäkerhet tiU en enda bestämmelse. Säkerheten vid övergångsstäUenär beroende av en rad ohka stadganden. Som exempel vUl jag här nämnaföreskriften att fordonsförare, som närmar sig obevakat övergångsstäUe, skallanpassa hastigheten så att fara ej uppkommer för de gående. Han är också skyldig att stanna om det behövs för att gående skall kunna Ang. bestämmelserna om parkering framför övergångsställeoch vid gatukorsning passera.Vidare gäller absolut omkörningsförbud vid obevakat övergångsstäUe, På sammasätt finns olika bestämmelser som reglerar trafiken i vägkorsningar.Sammantaget finner jag att de nya bestämmelserna väl tillgodosertrafiksäkerhetskraven. Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. När det gäller att komma till rätta med problemen påtrafiksäkerhetsområdet är det nödvändigt med enskUda insatser inom olikaområden, där summan totalt sett skaU få en trafiksäkerhetshöjande effekt.Frågan om hur vi skall ordna trafiken kring övergångsställena kan i och för sigsynas vara en detalj, men en väldigt viktig detalj, av de fotgängaresom omkommer i trafiken blir nämligen påkörda på ett övergångsställe. Man kan fråga sig, om det i ett sådant läge är lämpligtatt ytterligare försämra situationen vid övergångsställena. Om man parkerarfordon från övergångsstället är det klart att man får en bättre siktöver detta än om man parkerar fordonen därifrån, vUket det nya förslaget innebär. arbetade med frågan för attinterna-tionalisera vägtrafikreglerna reserverade sig både och trafiksäkerhetsverketmot den här nya bestämmelsen - och det är myndigheter som bör veta en hel del idessa frågor. Sedan kan man räkna ut att det också rent fysiskt är omöjligtför en bilförare att klara det här. En enkel överslagsberäkning visar nämligenatt en förare som håller en hastighet av , vUket är den stipulerade maximihastigheten i tätbebyggt område, måste retarderaoch bromsa in sitt fordon med för att kunna stanna inom - det är den aktueUa siktsträckan och då är ändå intereaktionstiden medräknad. Naturlagarna medger inte större retardation än , och det är alltså en fysisk omöjlighet att hinna bromsa . säger i sitt svar att det finns många andrafaktorer som också spelar in. Det är jag fullt medveten om. Fordonsförarenskall anpassa hastigheten, så att fara inte uppkommer, han är skyldig attstanna, om så behövs, och vidare gäUer absolut omkörningsförbud vid obevakatövergångsställe. Men dessa regler gåWer'jU , när vi har 10 meters gräns vid parkering före övergångsställe. införs sämre regler och ändå tror man detskall ge en bättre effekt.