prot · FW09110 · 1973-12-31 00:00:00 — att med anledning av motionen 1973:1860 såvittnu var i fråga och med avslag pä propositionen 1973:90 i motsvarande del skulleanta av reservanterna föreslagen lydelse av 2 kap. 14 § RO, beträffande taletid för icke förhandsanmäldtalare (hemställan punkten F49) 32. reservation av herrar () och () somansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:1860 såvitt nuvari fråga och med avslag pä propositionen 1973:90 i motsvarande del skulleanta av reservanterna föreslagen lydelse av tilläggsbestämmelsen 2.14.1 andrastycket RO, beträffande talmanskonferensensrätt att tillsätta utredningar (hemställan punkten F 53) 33. reservation av herrar () och () somansett att utskottet bort hemställa, att rned bifall till motionen 1973:1849 och medavslag på propositionen 1973:90 i motsvarande del skulle anta av reservantornaföreslagen lydelse av tilläggsbestämmelsen 3.8.2 första stycket RO, Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. beträffande utskottssammanträde under kammarplenum(hemställan punkten F 55) 34. reservation av herrar (rn), (), (), i (c), i (rn). Fiskesjö (c) och iÅkersberga (fp) sorn ansett att utskottet bort hemställa, atlriksdagen med anledning av motionen 1973:1888 och med avslag Nr 110 på propositionen 1973:90 imotsvarande dol skulle anta av reservanterna Tisdaeen den föreslagen lydelse av tilläggsbestämmelse 4.1 1,2 RO, -------------------- beträffande offentliga utfrågningar i utskott (hemställan punkten och nyriksdags- 35 rosorvation av herrar (), (). ordning m.m. (m) och () som ansettalt utskottet bort hemställa, atl med bifall till motionerna 1973:238,1973:1841 och 1973:1874, den sistnämnda såvitt nu var i fräga, och med avslagpå propositionen 1973:90 i motsvarande del skulle anta av reservanternaföreslagen lydelse av 4 kap. 12 § RO, beträffande omröstningsreglerna iriksdagen (hemställan punkten F 57) 36. rosorvation av herrarAhlmark (fp) och () som ansett atl utskottet bort hemställa. atl med bifall till motionen 1973:1867 och inedavslag pä propositionen 1973:90 i motsvarande del skulle anta av reservaiilernaföreslagen lydelse av 5 kap. 5 och 6 §§ RO, beträjfande kvinnlig tronföljd(hemställan punkten Föl; jfr reservation nr 40) 37. reservation av herrarHernelius (m) och i (rn) sorn ansett att utskottet bort hemställa, all med anledning av propositionen 1973:90 imotsvarande del och rned bifall till niotionen 1973:1873 skulle anta avreservanterna framlagt förslag till ändring i SO, 38. reservation av herrarAhlrnark (fp) och () som ansett att utskollot bort hemställa, altriksdagen mod avslag pä propositionen 1973:90 i motsvarande del dels antaav reservanterna angiven lydelse av 4 kap. 2 § RF, dels antaav reservantorna angiven lydelse av 8 kap. I § första stycket beträffande utredning rörandeövergång t/7/, i-ån-a/(hemställan punkten I 3) 39. reservation av herrarLarsson i Luttra (c), (ni), (), (), i (m). Fiskesjö (c) och () som ansett all utskottet bort liomställa, alt mod anledning av motionen 1973:1874 och medbifall till motionen 1973:1878, båda såvitt nu var i fråga, hos Kungl. Maj:tbegärde att frågan om övergång till vårval gjordes till föremål för ytterligareutredning. beträffande utredning rörandekvinnlig tronföljd {hemställan punkten 24 I 4;jfr reservation nr 37) 40. reservation av herrar i Luttra (c), (), (). Fiskesjö (c) och () som ansett all utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:1878, såvittnu var i fråga, hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning och förslag tillsådan ändring av tronföljdsreglerna att kvinnor och män blev jämställda ifrågor om tronföljden, dock utan rubbning av nuvarande tronföljares rätt, beträffande övergång till skildavaldagar för riksdagsval och kommunalval (hemställan punkten I 2) 41. reservation av herrar Ahlrnark (fp) och () somansett att utskottet bort hemställa, all med anledning av niotionen 1973:1861 hosKungl, Maj:t skulle anhålla att en utredning gavs i uppdrag att utarbeta olikamodeller för övergång till skilda valdagar för riksdagsval och kommunalval,varvid bl. a. do i motionen skisserade alternativen övervägdes, 42. särskilt yttrande av herrar i Luttra (c),(rn), (), i (m) och Fiskosjö (c), Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. beträffande utredning om valkretsindelning ochpersonmomentet i valsättet (hemställan punkten J) 43. särskilt yttrande av (). Stora författningsreformer har i värt landbrukat föregås av politisk strid. Så var det 1809 när enväldet avskaffades och ersattes medkonstitutionell monarki. Så var det 1866 när ståndsriksdagen fick lämna plats fören riksdag som företrädde hela nationen. Så var det 1918 när den allmänna och lika rösträtten förmän och kvinnor infördes. Det blev strid kring dessa reformer därför att de allainnebar förskjutningar av makt och inflytande i samhället; 1809 fick kungen dela rned sig av sina maktbefogenhetertill . 1866 förloradeadeln och prästerskapet sina privilegier. 1918 upphörde pengar att vara inträdesbiljetten tillpolitiskt inflytande. Det svenska folket blev myndigt. Striden om den politiska demokratin utkämpades av dentidens liberaler och arbetarrörelsen i förbund och mot de konservativakrafterna i samhället. Striden blev lång, bitter och härd. Den är för alltidförbunden med namn och rned namn. 1893 skrev i den s. k. folkriksdagensmanifest - en folkriksdag där liberaler och socialdemokrater samverkade -följande ord: "--------- tiller rikta vi vår uppfordran att icke tröttna i kampen för Vi säga 'i samhället', ej blott 'i rösträttsfrågan', tyfolkriksdagen har ulan rneningsskUjaktighot förklarat, att den kräver den allmänna r-östrälton icke blott i rättvisans och den medborgerliga Nr 110 likställighetens namn, utan likamycket ur synpunkten att den rättslösa T- 1 j massan ondast mod den allmännarösträttens hjälp kan göra sina intressen Tisdagenden j f b 5 iuni1973 tillräckligt kraftigt gällande ochpä laglig väg genomföra den bestående -------------------- statensförvandling till ett verkligt demokratiskt kultursamhälle. ivyregeringsjoirn j s arbetsfält, och i framtidens dimmor vilja vi alla skönja,var pä sitt ocn ny nKsaags- olika sätt och efter sitt olikasinne, mera lycka, mera ljus och frihet för kommande släkten, än vad som fallitpå denna brytningstids lott." Det tog efter det innan kampen för demokratinkröntes rned framgång. Den avgjordes slutligen under trycket av de omvälvningaroch de förändringar i opinionen som förde med sig både ivår omvärld och hemma hos oss. Den förfatlningsreform vi nu skall besluta om är av annatslag. Den har inte föregåtts av uppslitande strider. Men däremot av mångårigt,gediget utredningsarbete och upprepade överläggningar mellan företrädare förde stora partierna i . Den innebär inle i sig någon förändring avmaktförhållandena i det svenska samhället. Däremot innebär den atl delparlamentariska styrelseskicket läggs fast i grundlagen och all deparlamentariska arbetsformerna förnyas på viktiga punkter. Hos oss r-åder enighot om statsskicketsbärande principer. Demokratin och parlamentarismen är väl förankrade hossvenska folket. Do grirndläggande medborgerliga fri- och rättigheterna är föross alla lika självklara och omistliga. Det är därför inte nu fråga om att beredaplats för nya konstitutionella idéer. Vår uppgift är i stället att värda denrepresentativa demokratin och att värna om dess effektivitet och livskraft. Den uppgiften har inte samma dramatik och glans över sigsom tidigare förfatlningsreformer. Men den är likväl angelägen och betydelsefull.För demokratin är det otvivelaktigt en stor tillgång att arbetet på en nyförfattning präglats inle av stridigheter utan av vilja alt nä enighet i degrundläggande frågorna. Jag vill gärna betyga att viljan till samförståndslösningarmanifesterats starkt frän alla håll under de mångåriga överläggningar mellanpartiorna som ägt rum i skilda församlingar. Från socialdemokratins sida hardet varit en målmedveten strävan att nä samförslåndslösningar i dessa frågor,och vi har känt oss möta gensvar. Det arbete på en ny författning som redovisas harbodrivits i två etapper. 1968-1969 fick vi enkammarriksdagen, den gemensammavaldagen för riksdags- och kommunalval och det nya proportionella valsystemet,som garanterar alla partier utom de allra minsta en andel av mandaten iriksdagen i förhällande till partiernas röstetal i landet. står vi i begreppatt grundlagfäsla en konsekvent parlamentarism. Det är bekräftelsen på en långutveckling i konstitutionell praxis. Men det innebär också en trygghet för detparlamentariska styrelseskickets bestånd. Den yttre ramen är en helt nyregeringsform som ersätter regeringsform. Den nya regeringsformen innefattar inte bara en formellomstöpning av författningen och ett grundlagfästande av regler sorn utbildats i praxis. Den innehåller också betydelsofulla sakliga nyheter sorn berör stats chefen, rogeringen och . Kommunerna får en framskjuten 26 ställning i den nya författningen. Skyddet för medborgerliga fri- och r-ättigheterbyggs ut och förstärks. Del är on svär uppgift att finna ändamålsenligaarbetsformer för en modern demokrati. Det är svårt därför att det gäller attförena krav som i vissa situationer kan komma i konflikt mod varandra: kravenpå ett aktivt medborgarengagemang i politiken och kraven på handlingskraft och Ny regerings/orm offoktivitet hos de demokratisktvalda samhällsorganen. Människorna och ny riksdagsmåste kunna uppleva attdet är de som bestämmer politikens innehåll, ordningm. Men författningenmåste också skapa de förutsättningar som är nödvändiga för att politikernaskall kunna lösa problem som är väsentliga för människorna. Den historiskaerfarenheten lär oss att demokratin lätt råkar i vanrykte och kris omsamhället inte förmår värna om människornas trygghet och välfärd. Ett demokratiskt samhälle mäste kunna förverkliga en politik som slår i samklang med demokratins egna grundläggande idéer omrättvisa och alla människors lika värde. Den representativa demokratin har i värt land bestättprovet. Den har i handling visat sitt värde. Behovet av reformer sammanhänger iväsentlig grad med förändringar i samhällsutvecklingen som skärpt kravet på deldemokratiska systemet. De politiska avgörandena har fått en ökad betydelse förde enskilda människornas tillvaro. har samhällsfrågorna blivit merinvecklade. Den tekniska och ekonomiska utvecklingen ställer allt större kravpå samhällsverksamheten. Vi skall inte blunda för de svårigheter som här ryms. Menjag vill ändå bestämt påstå att det är både möjligt och nödvändigt att fästrävandena efter ett ökat engagemang i samhällsarbetet från de enskildamänniskornas sida att löpa samman med strävandena att bevara demokratinshandlingskraft i som kräver alltmer av målinriktning och långsiktigplanering. Engagemanget för idén, aktiviteten i det praktiska samhällsarbetet- det är vad sorn ytterst ger demokratin handlingskraft. Till stor del är dettaen uppgift för partierna och för folkrörelserna, men till inte ringa del ärframgången också beroende pä hur vi utformar författningen. I den nya riksdag vi fick genom 1968 och 1969 årsreformetapp är inriktningen pä ökat väljarinfiytande klar. Direkta val tillhela , treåriga valperioder och ett antal riksdagsledamöter sorn ärtillräckligt stort för att tillåta alla mera betydande meningsriklningar attbli representerade i alla delar av landet är några av de inslag som man kanpeka på i detta sammanhang. I den författningstext vi nu diskuterar fullföljsde strävandena genom bestämmelser som garanterar att valen slårigenom i sammansättning. Det nya valsystemet sörjer för att partifördelningen iriksdagen troget skall avspegla opinionsläget i hela landet. Valsystemetsspärrar mot småpartier är avsedda att förhindra en handlingsförlamandeuppsplittring av . I en välutvecklad självstyrelse har vårt land unikaförutsättningar för väljarinfiytande i lokala angelägenheter. Dennasjälvstyrelse har blivit en omistlig del av den svenska demokratin, och det ärdärför naturligt att den nya författningen framhäver kommunernas ställning påett sätt sorn saknar motsvarighet i gällande grundlag. Skyddet för grundläggande medborgerliga fri- ochrättigheter är ett ämne som tilldragit sig ett stort intresse i den senaste tidens författnings- 27 Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. debatt.Yttrandefrihet, förenings- och mötesfrihet, demonstrationsrätt och rätt tillinformation är begrepp som är oskiljaktigt förbundna med demokratin. Dessa fri-och rättigheter bör därför ha en given plats i grundlagarna. Tryckfriheten harav gammalt sin egen grundlag. Svårigheterna att åstadkomma tillfredsställandegrundlagsbestämmelser pä hela detta vidsträckta fält är emellertid påtagliga. Risken med allmänt hållna bestämmelser av den typ somförekommer i många andra länders författningar är att do antingen inte gernågot egentligt skydd eller också kommer att innefatta begränsningar ilagstiftningsmakten som inte kan överblickas och som ytterst bestäms avdomstolarna utifrån deras egna värderingar. En politisering av domstolarnaskulle vara till skada både för demokratin och för rättssäkerheten. Den nya författningen innebär vissa förbättringar avskyddet för de politiska fri- och rättigheterna. Vi skall fortsätta på denvägen. I har partierna enats om att utreda fråganytterligare. Därvid kommer man att ingåonde pröva både vilka rättigheter sombör ges en fastare förankring i grundlagen och vilka metoder som kan varalämpliga för atl åstadkomma ett utbyggt grundlagsskydd. Regeringen ställer sigsjälvfallet helt bakom delta utskottets förslag, och vi kommer alt snabbttillsätta den utredning som utskottet har begärt och som jag förutsätter kommeralt bli beslut. Jag har påpekat att den här författningen speglar en enigheti stort. Men det finns naturligtvis en rad detaljer där man kan ha olikamening, och del tror jag är nyttigt och självklart. Framför allt kommer säkertförfatlningsdeballen att gå vidare. En författning måste ge fasthet, en fastram för det demokratiska arbetet. Men den måste ju också spegla en levandeutveckling, kunna förändras i takt med samhällsutvecklingen och modmänniskornas krav och värderingar. Därför kommer säkert författningsdebattenatt fortsätta. Man har ju redan nu beställt flera utredningar orn fri- ochrättigheterna, om möjligheterna till personval, och jag förmodar attvalsystemet även i fortsättningen kommer att tilldra sig ett livligt intresse. En rad av de betydelsefulla enskildheterna i författningenhar jag inte tagit upp. De kommer all utförligt beröras av utskoltotsföreträdare och av justitieministern i debatten. Den imponerande talarlistasorn vi har framför oss gör att jag känner förpliktelsen stark att icke alltförlänge ta kammarens lid i anspråk. Jag vill sluta med att helt kort ta upp någraallmänna synpunkter på demokratin. Vi vill alltså nu besluta att skapa en ny demokratiskförfattning - den första fullständiga förfaltningsreformen . Vibekänner oss alla till demokratin. Vi vill vara goda demokrater. Vi säger gärnaatt demokratins idéer är fast förankrade hos det svenska folket. Vi måste vela att den representativaparlamentariska demokratin är ett ofullkomligt styrelseskick. Den kan och tålalltid att kritiseras. Pampvälde talar man ibland om. Avståndet mellan styrandeoch styrda påtalas. Man angriper det s. k. systemet, som anses befolkat av högagubbar, organisationer och maktapparater. Detta kan vara ett led i en nyttigoch nödvändig självprövning, som det finns all anledning att lyssna till. Men allförlätt tas orden i munnen av dem som har till syfte att förgöra demokratin. Och historien ger många exempel på att Nr 110 demokratin krossats av människor som sagt sig kämpa för"verklig demokrati" och "folkels egentliga mening". Insikten härom kan leda oss till en försvarsposition somskymmer att demokratin är etl utomordentligt krävande styrelseskick. Denmåste 'v' fegeringsfor-m finna ständigtnya vägar till vitalisering, till att nä ut till människorna för och nynksdags-att engagera dem och göra dem aktiva. Diktaturen bjuder ett maskinerii ordning m. rn. lydnad, slutet och till det yttre väloljat. Demokratinbygger pä lojalitet, öppenhet, pulserande liv. Den måste därför ständigt vinnaspå nytt. Demokratin har också en social innebörd. Människornasmedverkan bygger på en förväntan om förändring i den sociala verkligheten,(ilänsande demokratiska former blir tomma skal om de inte förmår visahandlingskraft när det gäller att lösa de problem som människorna upplever somväsentliga i sin tillvaro. Det är lätt att kritisera demokratin, peka pä dessofullkomligheter, och det skall vi i och för sig inte tveka att göra. Men i en kritisksituation vet vi alla precis vilka värden som demokratin bjuder. Och är detviktigt att alltid även i lugna tider - hålla på en obrottslig trohet mot denpolitiska demokratins grundläggande idéer. Där får man inte svikta, ty dåsviker man vad väldigt mänga människor i landet upplever som en trygghet:trofastheten mot demokratin, respekten för lagbunden ordning, avvisandet avvåldet som politiskt kampmedel. Alla partier har på ohka sätt försökt uttrycka dentankegången. I en ganska mörk tid, då väldsteorier gick över och kvästedemokratier, sade Per några ord som jag tycker behäller singiltighet: "Det måste alltjämt sägas ifrån att våld ochdemokrati äro varandras fiender, att våldshandlingar endast kunna skada vårsak, att varje undfallenhet från vår sida mot väldspredikningar ger näring ätvåldsspekulationerna på annat häll, att så länge vi umgås med våldstankarriskerar vi att driva fram krafter som annorstädes mördat demokratin. Det giveshär ingen kompromiss. Skulle nävrätten tolereras bleve ordnat demokratisktsamhällsliv omöjligt. En demokratisk ordning kan icke bestå utan disciplin,respekt för lagarnas och ordningens upprätthållande. Alla har vi i det avseendet vårt ansvar och icke minst den arbetarklass, som representerarden starkaste samlade politiska makten i värt land. Landskall med lag byggas. Denna för demokratin grundläggande sats kommer densvenska socialdemokratin i alla skiften att förbliva trogen." Författningen är viktig. Men vi fär aldrig glömma attsvensk demokratisk tradition väsentligen är en folkrörelsetradition.Folkrörelsernas verksamhet regleras inte i vår författning. Det ärsammanslutningar av fria människor som samlats kring en idé och kringgemensamma ideal. Folkrörelserna blev ett instrument för människorna att näoberoende och frihet långt innan den allmänna rösträtten var vunnen. De samlades i kooperationen, i arbetarrörelsen, i , i de kristna samfunden för att med förenade krafter förändra och förbättra män niskornas villkor. De lärde sig tidigt att det endast var tillsammans som man kunde förändra det bestående. Solidariteten blev de svagas styrka, samverkan deras instrument. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Den svenska demokratin sådan vi känner den har i höggrad växt fram i studiecirkeln, i den lilla gruppen, där människor samlades ochupptäckte atl de hade kraften och förmågan att beslämma över sina egnaangelägenheter. Och det har givit den svenska demokratin en jordnära ochpraktisk förankring. I folkrörelserna liksom i den kommunala församlingenupptäckte människorna att man måste bygga på ett representativt system. Det äringet idealiskt system. Ett sådant finns inte. Men bland kamraterna i kretsenvalde man någon som måste företräda de andra. Så har också del svenskasamhället byggts upp av de tiotusentals människor i kommuner och folkrörelser,sorn har varit beredda att axla sina kamraters förtroende och ta på sig detnödvändiga och mödosamma slitet att förändra verkligheten. Dessa människorsinsats förblir en helt avgörande förutsättning för att en folklig demokratiäven i framliden skall kunna bestå, utvecklas och ha kraften atl förändra samhället.Det arbetet sker oftast i en grå vardag. Dramatiken i arbetet speglas iresultaten, i förbättringen av levnadsvillkoren på denna praktiskareformistiska väg som vi förbinder med vår demokrati. Den svenska demokratins framtida styrka bestäms väsentligenav om folkrörelserna kommer att behålla sin vitalitet och sin handlingskraftoch om det går att engagera människor till detta praktiska vardagsjobb som gerdemokratin innehåll. Slutligen blir demokratin aldrig något fullbordat ochslutfört. Demokratin måste ständigt vidgas till nya områden. Och sker detnaturligtvis förändringar i makt och inflytande. Jag har en gäng tillåtit migatt med en omformulering av ett uttalande av säga, att har manen gång valt demokratin kan man inte sedan efter behag begränsa den till vissalivsområden. Då måste man gä vidare, till ekonomin, till produktionen och tillarbetslivet. Vi har mycket starkt upplevt kraven på vidgaddemokrati. Kraven på medbestämmande och medansvar i det ekonomiska livet och iarbetslivet har vuxit sig starka hos folk. Jag har åtskilliga gångertalat därom i denna riksdag. Drivkrafterna bakom denna utveckling har enligtmin mening skildrats på ett alldeles utomordentligt sätt av , somsade så här: "Demokratin är en oerhört krävande styrelseform. Vibegär av människorna att de skall vara väl informerade, och det börjar de bli.Vidare att de skall vara beredda att skaffa sig ett eget omdöme om de mestinvecklade frågor. Sedan skall de vara rned om att forma en politik pä grundvalav sina kunskaper och sitt omdöme. Det begär man av dem. Men i det arbetsliv i vilket de flesta människor lever, såfår medborgarna inte någon användning för dessa kunskaper. Där fär de finna sigi direktiv och order. De kan inte ens bestämma vilken ställning de skall ha päsin kropp när de skall utföra skötseln av maskinen. Det kominer en tekniker, eningenjör, en högskoleutbUdad psykolog och talar om för dem att så här ska nistå. Ännu mindre fär de bestämma någonting om fabrikens maskiner och vadfabriken skall tillverka osv. Detta är en orimlig situation: att å ena sidan kräva avmedborgarna att de ska ha ett säkert omdöme om valutareservens storlek ochmjölkprisernas beroende av jordbruksuppgörelsen och alla dessa ting. Samtidigtsom de ä andra sidan inte fär bestämma vad de själva skall tillverka med sina händer,inle ens hur de skall tillverka." Jag har vid åtskilliga tillfällen i denna kammareredogjort för det jjsdaeen den reformprogram som skall ge de anställdaarbetarna och tjänstemännen ett c iq-j-i vidgatbestämmande över sin arbetssituation och över del ekonomiska----------- Om vi lyckas genomföra detta program, kommer det att bli regeringsform den största demokratisering som ägt rum sedan den allmännarösträtten '-"-' "y riksdags-genomfördes. Med den politiskademokratin som instrument skall vi steg oraning ni. för steg försöka skapa ett samhälle som i sin helhet präglas avdemokratins grundläggande idé om alla människors lika värde ochbetydelse. I denna strävan att befästa och fördjupa, att vitalisera ochvidga den svenska demokratin är del utomordentligt glädjande ochmycket viktigt att partierna i riksdag kunnat i huvudsak enas om en nyregeringsform, en ny författning. Det är ett historiskt beslut fattardå den antar ett förslag till ny regeringsform. innebär det iförsta hand en bekräftelse på en läng utveckling. Redan det förhållandet att1809 års regeringsform alltjämt gäller, visar att den skrivna författningenhaft en begränsad betydelse i vårt land. Några större sakliga förändringarmedför inte heller det författningsförslag som föreligger till prövning. Demest genomgripande reformerna har redan genomförts, främst kammar- ochvalsystemens omläggning. Den reform som skall beslutas första gängen liggeralltsä mest på det principiella och tekniska planet. Men man skall fördenskullinte underskatta dess betydelse. Det måste innebära en styrka för ett land attha en aktuell författning, vars skrivna normer svarar mot det faktiskastatsskicket och därför kan krävas bli efterföljda. Framför allt ser jag det emellertid som väsentligt attförfattningen ger uttryck för statsskickets grundläggande ideologi. Det ärfrämst frän denna synpunkt som man måste finna det otillfredsställande, att vårgamla regeringsform alltjämt är i kraft.