prot · FW09115 · 1973-12-31 00:00:00 — Under hänvisning till vad som anförts vUl jag till herrutrikesministern rikta följande fräga: Är regeringen beredd att inleda planeringen avett omfattande svenskt äteruppbyggnadsbistånd till samt att snarastmöjligt ta initiativ tiU diskussioner på regeringsnivå med den provisoriskanationella unionsregeringen i om utformningen av ett sådant bistånd? Denna anhållan bordlades. § 14 InterpeUation nr 92 ang. utvecklingen i Ordet lämnades pä begäran till (),som yttrade: om slut pä kriget ochåterupprättandet av freden i undertecknades i är. Dethar bekräftats vid den internationeUa av de fyraavtalsslutande parterna (Demokratiska republUcen /DRV, Sydvietnamsprovisoriska revolutionära regering/PRR, och Republiken /RVN) samtSovjet, , , , , , och Ungern.FN:s generalsekreterare deltog också i konferensen men undertecknade intedokumentet. undertecknade DRV, PRR, och Saigonregeringen enkommuniké om avtalets tillämpning. började förhandlingar mellan PRRoch Saigonsidan utanför . När avtalet undertecknades mottogs det världen över medmycket stora förhoppningar om att möjligheter nu skuUe finnas för att skapafred, frihet och demokrati åt folk och påbörja återuppbyggnaden avderas förstörda samhällen. Reaktionen i var positiv ochförhoppningsfull hos DRV och PRR. Dessa har också efter det att avtaletundertecknades visat sitt intresse av att avtalets bestämmelser strikttillämpas. Men Thieuregimen i , som skrev under avtalet under protester,har systematiskt brutit mot avtalets bestämmelser och saboterat alla försökatt med avtalet som grund stabilisera och förbättra situationen i . har således förhindrat den politiska lösning ochinförandet av demokrati som avtalet föreskriver. Thieu har energiskt motsatt sig bildandet av det "nationella rådet för nationell försoning ochendräkt" samt genomförandet av fria val. som avtalet undertecknades införde Thieu en utomordentligt härd lagstiftning rUctad mot alla politiska motståndare och mot pressen. Alla som inte arbetar för Thieu 16 avfärdas som kommunister. Thieuförnekar kategoriskt existensen av den s. k.tredje kraften, som enligt a-vtalet skall ingå i det nationella rådet. De politiska förföljelserna ökade. har 167000 polis- Tisdaeen den rader genomförts och 30 000 människor arresterats.I strid mot avtalet ig har depolitiska fångarna, med ytterst obetydliga undantag, hållits kvar i ------ fängelserna.Man beräknar att det finns omkrmg 200 000 politiska fångar iThieus fängelser. Av dessa är mänga barn som antingen fängslats själva ellerföljt med sina mödrar. Vittnen har t. o. m. berättat orn ett litet barn somfängslades i stället för sin mor, som inte var hemma då polisen kom för att tahenne. Där firms spädbarn som fötts i fängelserna. Samstämmiga rapporter talarom ytterst brutal behandling, svält, sjukdomar, tortyr och avrättningar. Debarn som tvingas leva i fängelserna blir allvarligt störda i sin utvecklingpå grund av hunger, undernäring, isolering och ständig ångest. Censuren skärptes för att förhindra en öppen debatt iVietnam och utåt mörklägga vad som verkligen pågår. Många sydvietnamesiskatidningar har åtalats eller lagts ner. efterParisavtalet tvingades 323 utländska journalister från bl. a. , UPI,NBC, och AFP att lämna genom utvisning eller vägranatt förlänga visum. Journalister som besökt PRR-områden har arresterats liksomvietnamesiska tolkar och chaufförer. beordrade Thieu att allasom varit i kontakt med två italienska präster en evangelisk och en katolsk -som kommit till för att studera de politiska fångarnas situationskulle arresteras. Thieu har också mot bestämmelser att allacivUa skulle garanteras rörelsefrihet och fritt val av uppehållsort förhindraten lösning av flyktingfrågan. har 925 000 människortvångsför-flyttats tiU befästa flyktingläger och koncentrationsläger, där detredan tidigare fanns 641 000 människor. DärtUl kommer de mUjoner som flyttundan och Thieus terror mot byarna och som lever i storstadsslummen. innan undertecknades infördeslagar som syftade till att hindra flyktingar att återvända till sina byar iPRR-kontrollerade områden. En av dessa förordningar, återgiven iden halvofficiella tidningen , lyder: "Arrestera och fängsla depersoner som uppmanar folket att lämna sådana zoner som kontrolleras avregeringen för att gå över till kommunistkontroUerade zoner eller vice versa.Om de protesterar kommer de att skjutas." Däremot tvingas flyktingar att bosätta sig iThieudominerade områden, ofta i en helt annan del av landet än den där derashemby en gäng låg. Saigonregimen har bedrivit systematisk terrormot byarna i de av PRR kontrollerade områdena i syfte att omöjliggöra återflyttning, återuppbyggnad och återgång till normal livsföring. I stället för att i enlighet med avtalsbestämmelserna röja och deaktivera "samtliga förstö relseobjekt, sprängladdningar, minfält, fäUor, hinder eller andra farliga föremål som tidigare utplacerats på det att befolkningens rörelser och arbete icke mätte hindras", genomförs dagliga anfall med artillerield och bombningar. T. o. m. sä fruktansvärda vapen som sjutonsbomber, napalm och växtgift används nu regelbundet. Byar, skolor och sjuklius jämnas " 2 protokoU 1973. med markensä snart de byggts upp, odlingar och den odlingsbara jorden förstörs, kvinnoroch barn kastas in i elden i sina brinnande hus, människor begravs levande.Minst 33 000 sädana angrepp med 6 000 döda och sårade offer har genomförts. Iprovinsen Da har 94 byar fuUständigt raserats, 3 500 bomber fällts, 4 245människor arresterats och 8 748 deporterats. I fälldeSaigonflyget hundratals bomber frän Skyraiderplan över kommunenHoa Hiep, som varit befriad i flera är. För människorna i ärverkligheten densamma som tidigare: terror och förtryck, bomber och svält. Dessa terroraktioner mot civilbefolkningen, dessasystematiska brott mot fredsavtalet, genomför Thieu med hjälp av de vapen somUSA levererat till både före och efter avtalet, med hjälp av de 10000 civilklädda amerikanska "rådgivarna" och med hjälp av bistånd och tysta politiska stöd. Så sent som komdet amerikanska fartyget till med en last bomber och annankrigsmateriel. låg amerikanska krigsfartyg, bl, a, hangarfartygetHancock, utanför den vietnamesiska kusten, enligt uppgift t, o, m, inordvietnamesiskt territorialvatten, bedriver flygspaning, vilket ärförbjudet i avtalet, och har stoppat hemtagningen av trupper från ThaUand,Därtill kommer att inte uppfyller sina förpliktelser att röja minorna inordvietnamesiska vatten och att förhandlingar om amerikanskt återuppbyggnadsbiståndligger nere. När nu snart har gått sedan Parisavtaletundertecknades är situationen i utomordentligt allvarlig. Det kan inteuteslutas att Thieu och den amerUcanska administrationen spekulerar i att kunnagenomföra en ny allvarlig upptrappning som leder till nya stridshandlingarsamtidigt som den internationeUa opinionen och massmedia liksom regeringar ochinternationella organ koncentrerar sitt intresse på händelseutvecklingen påandra håll i världen. En sädan utveckling måste till varje pris förhindras.Pressen mäste medverka till att sanningen om vad som sker avslöjas.Världsopinionen måste göra klart för och att en sådan härutveckling inte kommer att tolereras. Den måste utnyttja aUamöjligheter att via direkta aktioner, diplomatiska kanaler och FN verka för atten fredlig utveckling i i anda trots allt kansäkerställas. Av särskilt stor betydelse är här att de demokratiskarättigheterna införs, att det nationella rådet bUdas och fria val genomförs,att terroraktionerna mot civilbefolkningen stoppas, att flyktingarna tillåtsåtervända hem samt att de politiska fångarna räddas. Med stöd av det anförda ber jag att till herrutrikesministern få rikta följande frågor: Vill utrikesministern klargöra den synpä den mycket allvarliga situationen i ? Vilka åtgärder är regeringen beredd vidta för att medverkatill att en fredlig utveckling i i enlighet med säkras? Avser den ta initiativ till att FN:sgeneralförsamling uttalar sig för ett strikt tillämpande av , attde civila fångarna enligt avtalet friges samt att världensregeringar uppmanas att lämna bistånd till de politiska fångarna och derasfamiljer? Denna anhållan bordlades. § 15Interpellation nr 93 ang. beredningen av frågorna om ljudradions ochtelevisionens framtida stmktur och organisation m. m. Ordet lämnades pä begäran till HerrWIKSTRÖM (fp), som yttrade: Inom nägra veckor utgår remisstiden för 1969ärs radioutredning (69), Denna utredning har kommit med förslag om delslokalradio, dels samhällsinformation i rUcsprogrammen, dels utbUdning iriksprogram. Man har vidare avgett förslag som gäller utrymmets disponering iradio och TV samt finansiering av de föreslagna åtgärderna, radioutredning har berört en rad viktiga aspekterpä frågan om den framtida strukturen och organisationen för radio- ochTV-verksamheten i värt land. Parallellt med denna har emellertid en rad andrautredningar sysslat med likartade problem. ochpressutredningen berör båda områden som tangerats även av radioutredningen. EnsärskUd utredningsman inom har vidare sysslat medkonsekvenserna av de tekniska landvinningarna på etermedieområdet. Det nu gäUande avtalet mellan staten och Radiolöper ut , men uppsägning av avtalet mäste ske senast den 30juni 1976, Om ändringar önskas i detta avtal beträffande t, ex. Radiosstruktur eUer verksamhet bör beslut härom fattas av senast undervåren I 976. Under den kommande riksdagsperioden tvingas alltsåstatsmakterna ta ställning tUl en rad frågor pä massmediesektorn. 1 dagföreligger inte ett underlag för en samlad bedömning av radions och TV:sinverkan på pressen, inte heller av effekterna av en förändring av det systemsom nu ligger tiU grund för . En rad remissinstanser ärsradioutredning har påpekat hur svårt det är att ett är fatta viktiga avgörandenom ett medium, radion, ett annat är om pressen. Varje beslut om ett massmediumpåverkar andra massmedier. Det fordras aUtså att den grund varifrån besluten fattasär gemensam och fastlagd. Mot denna bakgrund synes det angeläget attutbildningsministern redovisar i vUken form och pä vilket sätt denna samladebedömning skall ske. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att tiUherr utbildningsministern få framställa följande interpeUation: I vilka former anser utbildningsministern att frågorna omljudradions och televisionens framtida struktur och organisation och derasrelation tiU och påverkan pä pressen skall beredas? § 16Interpellation nr 94 om åtgärder för att bereda arbetslösa läraresysselsättning inom skolan Ordet lämnades pä begäran till HerrWIKSTRÖM (fp), som yttrade: har kunnat noteras ett successivt Inför det nya läsåret var närmare 1 200behöriga ämneslärare arbetslösa eller hade inte fått önskad heltidstjänst. Förklasslärarnas del är situationen något ljusare. Bland dem uppgår antaletarbetslösa till ca 200. Mot bakgrund av de alhnänna problemen pä arbetsmarknadenkan antalet arbetslösa förefalla litet. Vad som gör situationen allvarlig äremellertid att det här rör sig om en yrkeskategori med en starkt specialiseradutbildning inrUctad pä verksamhet inom skolväsendet. Dess möjligheter att sökasig tiU andra verksamhetsfält är därför begränsade, och från allmän synpunkt ären sädan utveckling inte heller önskvärd. De resurser som satsats pålärarutbildningen bör i första hand komma skolan tiU deL då de första tecknen pä en mera omfattandelärararbetslöshet kunde skönjas restes frän sida krav på snabbaförebyggande åtgärder. Det åttapunktsprogram som lagts fram avutbildningsministern tUlgodoser till en del detta krav. De aviserade åtgärdernaär emellertid inte i någon högre grad inriktade på att tiUgodose angelägnabehov inom skolan. I en situation med ett betydande läraröverskott vore detemellertid naturligt att möta denna också genom åtgärder som syftar till attförbättra situationen i skolan och höja kvaliteten i undervisningen. Bristen pålärare har under mänga är varit ett hinder för att fullt ut förverkliga destora skolreformerna. Därför bör det uppkomna överskottet vid sidan avarbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärder utnyttjas för att ge skolanbättre möjligheter att leva upp till sina mål. Det finnsdärvid en rad åtgärder som är tänkbara: Ge ett antal kommuner möjlighet att på försök pröva ettlägre elevantal i klasserna på högstadiet. Stimulera kommunerna till försök med fritidsverksamhet föreleverna, där lärare och fritidsledare av olika slag samverkar. Utöka resurserna för stödundervisning i bådegymnasieskolan och . Ställ lärartimmar till skolans förfogande för att geläxhjälp i skolan efter skoldagens slut. Inrätta tjänster utan undervisningsskyldighet för hårtpressade lärare som behöver en andningspaus. På läroniedelssidan, för kontaktenmellan hem och skola, inom elevvården finns utrymme för stora insatser. Ge klassföreståndarna bättre möjlighet att klara av sinauppgifter inom ramen för sin tjänstgöringsskyldighet. Med hänvisning tUl det anförda hemställer jag att tUl herrutbildningsministern fä framställa följande interpellation: På vilka sätt är utbildningsministern beredd att medverkatill att bereda arbetslösa lärare sysselsättning inom skolan? § 17Interpellation nr 95 om ökad användning av kol i den framtidaenergiförsörjningen Ordet lämnades på begäran tUl HerrSJÖNELL (c), som yttrade: förvandling tiU modern industristathar nödvändiggjort en stark ökning av landets totala omsättning av energi. Deinliemska resurserna av vattenkraft och ved har länge varit helt otilhäckliga,vilket framtvingat en betydande import av bränslen. täcks vårtbehov av energi till tre fjärdedelar av importerade mineraloljor. En del avenergibehovet täcks dessutom av importerad stenkol och koks. Detta ställer allt högre krav pä en genomtänktenergipolitik. Det starka beroendet av oljeimporten har lett till en förlandets ekonomi mycket känsUg situation. Detta framstår klart såväl när akutastörningar i oljehandeln uppträder som när försök görs att på längre siktuppställa prognoser för världens energiförsörjning. Den lägesrapport, somenergi-prognosutredningen avlämnat, har mot denna bakgrund ettbetydande intresse. Världens energikällor, som med nu känd teknik kanutnyttjas för industrins behov och för uppvärmning av bostäder, omfattarvattenkraft, olja, kol och uran. Av dessa är den utbyggbara vattenkraften heltotillräcklig. Världens kända olje- och gasreserver uppgår enligt aktuellaberäkningar till 10 mUjoner terawattimmar (TWh). Tillgångarna av uran ihögvärdiga utnyttjade i vanlig reaktor kan endast ge 3 mUjoner TWh,Utnyttjas de i s, k, bridreaktorer, som man hoppas kunna utveckla utan atthrföra oacceptabla risker för strålskador, kan urantillgångarna ge 200 mUjonerTWh, KoltiUgångarna motsvarar , Det är av dessa grundläggande beräkningar uppenbart, attförbränning av kol är ett mycket intressant alternativ för världensenergiförsörjning fram till den tid, dä man har anledning hoppas att urstrålningssynpunkt ofarliga energikällor skall kunna utnyttjas, lnte minst ursvensk synpunkt skulle utnyttjande av kol med konventioneU teknik kunna medföratetydande fördelar. Leverantörer av kol finns i , , Storbritannienoch , dvs, på betydligt närmare häll än oljeleverantörerna. Detta skulleotvivelaktigt göra vär energiförsörjning mindre känslig som denomständigheten att kol är mycket lättare och billigare att lagra än olja skullemöjliggöra en höjning av beredskapen på energiförsörjningens område, I ettbestämt rniljöhänseende är kolet dessutom helt överlägset oljan, eftersom ett fartyglastat med kol som förolyckas inte medför den katastrofala miljöförstöring somen söndersprängd oljetanker gör. Utnyttjandet av kolet förutsätter ej någon ny teknik, utanman skulle med s, k, mottrycksverk för kol kunna producera elkraft samtidigtsom tätorterna försågs med värme för bostäder och arbetsplatser. Med enframtida teknik skulle kolets energiinnehåll kunna överföras som brännbar gasgenom att kol upphettat till hög temperatur finge reducera vatten till vätgas,som sedan kunde förbrännas utan ogynnsam inverkan på miljön. NrllS När man mot denna bakgrundstuderar energiprognosutredningens Tisdaeenden lägesrapport förvänas man av dess slutsats, att kolet för svenskt 16 oktober1973 vidkommande inte torde fä någonnämnvärd betydelse. -------------------- anför visserligen att koltillgångarna i och för sig skulle kunna täcka världensenergibehov i nägra hundratal år, om de exploaterades fullständigt. Man mästeemellertid enligt utredningen ta hänsyn till att en sädan fullständigexploatering är tvivelaktig eller åtminstone svär att förverkliga avmUjötekniska skäl. Sannolikt kommer koltiUgångarna därför att utnyttjas irelativt blygsam takt. Därför torde kolet inte fä någon nämnvärd betydelse försvenskt vidkommande, menar utredningen, eftersom vi inte har egna ekonomisktbrytbara tillgångar. Utredningens slutsats pä denna punkt måste enligt minuppfattning starkt ifrågasättas. När det gäUer utveckling av metoder förrökgasrening intar svensk industri en framträdande plats på världsmarknaden.Den omständigheten att saknar koltillgångar kan knappast vara nägotskäl att avstå frän att i stöne utsträckning basera energiförsörjningen pä kol,när inte heller har tillgångar på olja eller möjlighet att inom landetproducera uranbränsle i sädan form att det kan användas i nutida kärnreaktorer.Dessutom finns stora koltillgångar tillgängliga bara några fä mU frän våragränser, och det uppges att t. ex. är berett att skriva t, o, m, 20-årigaleveranskontrakt. Till detta kommer att ett maximalt utnyttiande av kol underöverskådlig tid skulle minska behovet av kärnreaktorer och därmed också mängdenfarligt avfall från dessa. Med hänvisning tiU vad som har anförts i interpellationenhemställer jag om kammarens tillstånd att till herr industriministern få ställaföljande fråga: Avser statsrådet att vidta nägra åtgärder, som gör det möjligtatt i ökad utsträckning utnyttja kol för den framtida energiförsörjningen? Denna anhållan bordlades. § 18 Interpellation nr 96 ang, energiförsörjningen Ordet lämnades pä begäran till (), som yttrade: Vi har i vant oss vid att få tillgångtill praktiskt taget aU den energi vi önskat. Även om varningar framförts harfaktorer som kommande brist på fossila bränslen och kärnkraftens risker imycket Uten utsträckning fått påverka våra utbyggnadsplaner och prognoser, är läget annorlunda. Det står alltmer klart atttillgångarna pä gas och olja är begränsade. Ekonomiska och politiska konflikterkan ytterligare störa tillförseln av energiråvaror. Mycket kraftigaprishöjningar har skett och fler är att vänta. Tilltron till kärnkraften som enpraktiskt taget obegränsad energikälla har också i flera avseenden minskat. Det är alldeles uppenbart att energifrågorna i mycketstörre utsträck ning än tidigare måste bli föremål för allmänhetens och politUcernas intresse. Vi mäste skapa förutsättningar för en debatt, vars mål måste 22 vara att ge svar bl, a, på frågornahur stor ökning av energiförbrukningen som kanaccepteras eUer uppfattas som rimlig med hänsyn tUl tillgången pä råvaror,miljökonsekvenserna, den industriella tillväxten, industrins ochtransportsektorns inrUctning m, m. Men oavsett detta måste vi spara på energi och utnyttjaden energi som framställs effektivare. All energiframställning medför mUjöskador, Sparar vi på energisparar vi också vår miljö. Energipriserna har i varit lågaintemationeUt sett. Vi kan dock räkna med ökade priser. Allt vi kan sparainnebär minskade kostnader för bl, a, hushållen och industrin. Det finns utan tvivel mycket stora möjligheter att sparapå energi. Jag vill här bara nämna förbättrad isolering av bostäder, utbyggdfjärrvärme, åtgärder för att begränsa överföringsförluster. Det finns ocksåbetydande möjligheter att göra besparingar inom industrin och inom transportsektorn.Många av dessa åtgärder ger effekter först . Inte desto mindre är detangeläget att vi redan nu kan bestämma oss för bättre hushållning. Jag vill dåunderstryka att hushållning med energi inte behöver innebära någon meromfattande uppoffring av standard, snarare tvärtom. Men även på kort sikt kan vi förutse svårigheter för vårenergiförsörjning. Vi kan t, o, m, få svårt att få tillgång till leveransersom motsvarar vär hittillsvarande förbrukning. Det finns betydande möjligheteratt spara på energi även i ett kortare tidsperspektiv. Det mäste vara angelägetatt genom sparfrämjande åtgärder förebygga akuta bristsituationer medåtföljande problem för industrin, för värmeförsörjning och kommunikationer. Ett omfattande sparprogram måste genomföras med sikte påomedelbara besparingar men även med mer långsiktig syftning. I ett öppet brevtiU statsministern den , där jag även skisserade vissasparmöjligheter, ställde jag bl. a. följande fräga: "Är regeringen bereddatt förorda ett sådant sparprogram?" Något svarhar inte kommit. En fräga av utomordentlig betydelse för energipolitikensinriktning, för energikonsumtionens omfattning och fördelning, är givetvis omoch i sä fall i vilken grad bör utnyttja kärnkraften. Planerna pä kärnkraftens utbyggnad i är omfattandeoch långtgående och ifrågasattes länge av relativt få. Nya rön och erfarenheter,en debatt även utanför fackkretsar, har emellertid lett fram tiU en mernyanserad syn på kärnkraften. Det gäller inte minst de farhågor som framförtsrörande säkerhetsfrågorna i samband med drift av kraftverken, problemen medavfallet och riskerna för en mera allmän tillgång till material som kanutnyttjas för kärnvapenproduktion. Men det finns också andra kritiker, sommenar att den omfattande satsningen pä den typ av kärnkraftsproduktion, som vii planerat för, inte minst av tekniska och ekonomiska skäl ärtvivelaktig. Av detta bör stå klart att vi inte utan mycket omfattande studieroch debatt kan fatta beslut om en ytterligare kärnkraftsutbyggnad. skrev i sitt av i maj 1973godkända betänkande: "Inga beslut att bygga ut kärnkraften ytterligare börfattas förrän ett nytt, allsidigt beslutsunderlag, innefattande bl. Nr 115 om forskningsresultat ochutvecklingstendenser, har förelagts ." Tisdaeen den finns alla skäl för regeringen att ta mycket allvarligtpå detta 16 oktober1973 riksdagsbeslut. Det fär inteuppfattas som ett uppskov med vissa -------------------- beslut;underförstått att skulle vara beredd att mer eUermindre tveklöst godkänna de vilande planerna för utbyggnad av kärnkraftverk.Det måste i stället uppfattas sä, att först sedan den fått tillgängtiU ett omfattande beslutsunderlag kan vara beredd att fatta beslut. Det ärdärför angeläget att ett omfattande arbete läggs ned för att såfömtsättningslöst som möjligt bedöma detta problemkomplex. Självfallet är detangeläget att ett sådant arbete forceras. I mitt brev till statsministern den 1augusti 1973 ställde jag även följande fråga: "Vilka planer har regeringenutarbetat för att skall få det beslutsunderlag som denbegärt?" Något svarfrån regeringen har inte kommit. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tUlstånd att till herr statsministern få ställa följande frågor: Är regeringen villig förorda att ett program för bättrehushållning med energi utarbetas och börjar genomföras? VUka åtgärder har regeringen vidtagit och vilka åtgärderavser den vidtaga för att snabbt skall få tillgång tUl ettkvalificerat underlag för bedömning av kärnkraftsutbyggnaden i ? Denna anhållan bordlades. § 19 Interpellation nr 97 om fördjupning av universitetskurser i informationsteknik Ordet lämnades pä begäran till HerrJONASSON (c), som yttrade: Mänga akademiker har stora svårigheter att fäfotfäste pä arbetsmarknaden. Detta är en nog sä besvärlig del av den aUmännaungdomsarbetslösheten. Olika åtgärder har satts in för att hjälpa denvälutbildade ungdomen till ett meningsfullt arbete. Förmedlingsinsatserna harförstärkts, kurser och beredskapsarbete i AMS:s regi har utvecklats. Ett medeli strävanatt hjälpa dem ut på arbetsmarknaden har varit de kortareyrkesinriktade kurserna pä universiteten, de s. k. YRK-kurserna.