prot · FW0932 · 1973-12-31 00:00:00 — I samma syftehar vi föreslagit att de som verkligen vill sanera sina fasligheter bör fåmöjlighet att göra avdrag i deklarationen. Jag begär inteatt skall erkänna att detta betyder någonting, det vore att gåalldeles för långt. Jag bara ber alt få det noterat till kammarens protokoll. Beträffande vad LOs bhvande ordförande sagt kan jag förståatt det är svårt för honom att hålla med oss, men det går ju inte att kommaifrån att han har sagt, att om den här pohtiken fortsätter kommer exempelvisstora mellangrupper inom att kunna konstatera att de intefår någon reallöneeffekt. Det har sagt. behöverinte erkänna det. Jag tror inte att poUtikerna skall bestämma löner ellersätta lönetak, men jag tror att överläggningar mellan dessa två olika grupperskulle vara av nytta. i (s) kort genmäle: Efter erinran om de föreslagnastimulansåtgärderna vill jag bara påminna om vad jag sagt tidigare, nämhgenatt det inte är någon form av generella åtgärder som är aktuell för att ökasysselsättningen inom byggnadsindustrin. Vad som behövs är punktinsatser på deorter där arbetslösheten är mest besvärande och där sysselsättningen inte kanordnas via de av reservanterna föreslagna åtgärderna. Det finns också förslag från regering och riksdag tillsaneringsåtgärder, och i den mån som de kommer ut i praktisk tillämpning är detuppenbart att de medverkar till en ökad sysselsättning. Vad sedan gäller innebörden iGunnar uttalande skulle jag tro, att efter den här debatten blir dettillfälle att lyssna till vad kommer att säga. Då har han välsjälv möjlighet att erinra alla som har varit tveksamma och gjort långt gåendetolkningar av hans uttalande om vad han i själva verket har menat. Personhgentror jag att om väntar , när lönepoMliken skall läggasfast, kommer han inte att finna någon större skillnad mellan den uppläggningenoch den vi har haft tidigare. HerrDAHLÉN (fp) kort genmäle: När i talarutanför detta hus använder han kanske litet mer pregnanta uttryck om denarbetslöshet som råder bland byggnadsarbetarna. 9 protokoll 1973. att detbehövs punktinsatser; där det finns arbetslösa byggnadsarbetare, där behöverman göra någonting. Ja, de medel vi har föreslagit skall givetvis utnyttjas därdet finns arbetslösa byggnadsarbetare. Då blir det punktinsatser, men det voreatt begära för mycket alt skall erkänna detta. Jag villemellertid ha noterat till kammarens protokoll att kanske förhtet ohka språk, beroende på var han är. HerrKNUT i (s) kort genmäle: Herr talman! Om harnågot intresse av att ta reda på vad jag har sagt utanför kammaren i de härfrågorna, skall han finna att det ingalunda är någon skillnad. Vad jag har sagthär är vad jag har framfört både skriftligen och vid överläggningar medregeringen, det är vad jag har anfört på offentliga möten, vid överläggningarmed våra medlemmar och även i vårt tidningsorgan. HerrHOVHAMMAR (m): Det överskuggande problemet för vårt land -del har påpekats från talarstolen är nu den storaarbetslösheten och den otillräckliga företagarandan. Dessa två faktorer ärenligt vår uppfattning resultatet av en ekonomisk politik som under de senasteåren har satt på undantag med en bottenplacering i Europahgan förekonomisk utveckhng. Då jag senast deltog i en kammardebatt kring dessaekonomiska frågor det var framhöll jag att man vidredovisningen av arbetslösheten också skulle ta hänsyn till den doldaarbetslösheten, dvs. antalet personer som av arbetsmarknadsskäl befinner sig iomskolning, deltar i beredskapsarbete, arkivarbete osv. Den siffra som jag viddet tillfället nämnde var 378 000. Trots tal om konjunkturförbältring ochmiljardsatsningar från pekar kurvan inte nedåt.Tvärtemot förutsägelser från skilda håll pekar januarisiffran, som är densenast tillgänghga, på en inte obetydlig uppgång, trots att vi har haft denmUdaste av vintrar på sekler. Januarisiffran visar en total arbetslöshetomfattande drygt 430 000 personer. För att understryka allvaret i situationen vill jaguppehålla mig vid den officiella redovisning som finns. Enligtstatistiska centralbyråns arbetskraftsundersökningar fanns det 128 000 öppet arbetslösa,dvs. personer som inte arbetat under den aktuella mätveckan och somsökte jobb. Vidare har vi 97 000 partiellt arbetslösa, dvs. personer som ärofrivilligt deltidsarbetande och som söker heltidsarbete. 109 000 personer ärlatent arbetssökande; de skulle ha sökt arbete om sådant hade erbjudils påderas ort. Siffran för personer som är sysselsatta i omskolning är i runt tal50 000. Vi har beredskapsarbeten för 35 500 personer samt slutligen arkivarbeleför 1 I 200. De fem senaste posterna ingår i vad man brukar kalla den doldaarbetslösheten, som tillsammans med den öppna uppgår till den mycket högasiffran 430 000. Några randanmärkningar till denna statistik skulle behövagöras. De två poster som ökat starkast är den öppna arbetslösheten, som ökatfrän 107 000till 1 28 000, samt antalet sysselsatta i beredskapsarbete, som på endast tvåmånader - märk väl detta - ökat med 9 000 från drygt 26 000 till drygt 35 000,en öknmg med ungefär en tredjedel. Jag är inte förvånad över attberedskapsarbetena ökar så kraftigt med hänsyn till den höga arbetslöshet somvi dras med. Jag skulle också, herr talman, vilja framhålla att AMSendast kan spela en marginell roll och således inte nämnvärt kan påverka denstora arbetslösheten. Den effektivaste spärren mot arbetslösheten är i dagprecis som tidigare väletablerade företag. Därför är det så mycket angelägnareatt skapa reella utveckhngsmöjligheter för företagen, inte minst gäller dettade mindre och medelstora. skall jag litet grand beskriva de problem som denhär kategorin företagare vilken jag själv tillhör nu har, som vi drabbas avi vårt dagliga arbete och som också direkt försvårar för oss att nyanställaarbetskraft. Jag vill emellertid även litet snudda vid konjunkturpohtiken ochkonjunkturuisikterna, eftersom dessa frågor utgör en mycket väsentlig del ikampen mot arbetslösheten och i allra högsta grad berör företagen. Den innevarande lågkonjunkturen är väl den djupaste somvårt land har drabbats av efter det . Konjunkturnedgångenblev starkare hos oss än i vår omvärld, och återhämtningen har också sketttrögare än i utlandet. Av kan vi erfara attSverigekurvan för bruttonationalprodukten varitbetydligt djupare än hos genomsnittet för . Serien för vårt land är iofficiella siffror 4,5, minus 0,6 och 2,1, medan ligger vid 5,3 samt4. En rad samverkande faktorer har lett till denna för vårt land så ogynnsammautveckhng. Det är klart att arbetstidsförkortningen 1972 spelade en viss roll.Vi hade en kreditätstramning som var alltför hård, herr finansminister, och somdrabbade inte minst de små företagen och som därtill enligt vår uppfattningblev alltför långvarig. Vi hade en låglönesatsning i den senaste avtalsrörelsensom kostade kommunerna stora pengar, och resultatet blev en återhållande effektpå ekonomin genom de skattehöjningar som givetvis måste följa därmed. Sammaeffekt hade skattereformen , som ju innebar kraftigt höjdamarginalskatter. Vidare fördubblades löneskatten, arbetsgivaravgiften, fr. o.m. för att återigen fördubblas under det tredjelågkonjunkturårel, dit åtminstone första hälften av 1973 torde få räknas. Jagtror att många branscher i vårt land fortfarande inte upplever den därhögkonjunkturen som man har aviserat, och själv tillhör jag en bransch som hardrabbats rätt hårt. En annan viktig orsak till lågkonjunkturens storaomfattning är naturligtvis den prognosverksamhel som harbedrivit och som del också finns anledning att kommentera. I 1971 årsfinansplan stod exempelvis följande att läsa: "Budgetförslaget /72innebär att den åtstramning av finanspohtiken som inleds innevarande budgetårfortsätter." Och i samma finansplan bedömdes BNP för det året stiga med2,. Siffran reviderades visserligen pä våren till , menäven den .siffran var ju långtifrån korrekt. Resultatet blev som bekant minus0,. Det skulle kunna anläggas många andra synpunkter på de härfelaktiga prognoserna, men jag skall inte uppta tiden med det . Då frågar vi oss och inte minst från näringshvet : Hur ser konjunkturbilden ut för ? Ja, skall man trocivildepartementet och ett pressmeddelande från i förrgår är en tydhgkonjunkturuppgång på väg, och regeringen och socialdemokratin är en garant fören aktiv regionalpolitik. Jag uttrycker, herr talman, min stora förvåning överatt ett departement på det här sättet står bakom en ganska enkelpartipropaganda jag måste använda det ordet i detta sammanhang. Imeddelandet står exempelvis att socialdemokratin arbetar målmedvetet för altbygga upp en aktiv regionalpolitik, att socialdemokratin är beredd att taansvaret för det ena och det andra samt att de borgerhga partierna kivasinbördes om vilka åtgärder som skall tillgripas. Texten utläggs ytterhgare omdetta, men jag skall nöja mig med det nu anförda. Jag tycker, herr talman, attdet är en märkhg läsning och det är förvånansvärt att tjänstebrev används pådetta sätt. Ett htet mera begåvat innehåll rymmer den senastekonjunkturbarometern . är härpessimistiskt och förutser att någon förbättring i industrins sysselsättningslägeinte kan påräknas förrän tidigast . Och vidare sägs:"Företagens förväntningar är inte likauppskruvade som de var inför tredje och fjärde kvartalen 1972. Sammantaget settemotses endast en påfallande måtthg orderingångsökning. Liksom tidigare väntasdet största bidraget komma från exportmarknaderna, medanhemmamarknadsorderingången förväntas stagnera." Jag skulle också vilja säga något om de problem som möteregenföretagarna och som gör det besvärligt för företagen i vårt land attnyanställa. Först och främst har åtskilliga företag stora problem medlönsamheten. Visserligen är det sant som finansministern ibland säger, attstorföretag som , ASEA, LM och liknande redovisar stora vinster,men majoriteten av de svenska företagen kan inte visa upp sådana resultat, ochspeciellt inte de mindre och medelstora, herr finansminister. Många har t.o.m.svårigheter att som man säger hålla näsan över vattenytan. Man kan få en meraöversiktlig bild genom att studera resultatet av den undersökning somVerkstadsföreningen gjorde och som visar att vinsten, efteravskrivningar och före skatt, i procent av omsättningen är uppgick till9,2 och 1971 hade sjunkit till 4,3. pekar kurvan raktnedåt, och resultatet 1971, som är det sist redovisade året, är det sämstaunder alla ål' som undersökningen har pågått. väntas glädjande nog engenomsnittlig förbättring, och notiser på tidningarnas handelssidor ger beskedom del. Men jag vill betona att detta, som jag sade, i första hand gällerför de stora företagen. De har av flera skäl klarat sig bättre genomlågkonjunkturen. Det är också i stort sett de företagen som investerar.Tyvärr är investeringstakten alltför dålig i svenskt näringsliv. Detta gällersärskilt för de mindre företagen. När företagens genomsnittsvinster sjunker innebär detgivetvis också att antalet förlustföretag ökar. verkstadsförening330 000 anställda, och hela 57 000 av dessa arbetade i företag som redovisadeförlust. Del innebär att 1 av arbetsstyrkan den gången arbetade iförlustföretag. Jag är angelägen om att understryka, herr talman, att en trygganställning förutsätter lönsamma företag, sedan må man på vissa häll säga vadman vUl om hur fult del är att göra vinster. Ett faktum är att en trygganställning förutsätter lönsamma företag. Det finns ett klart samband mellandåhg lönsamhet och arbetslöshet. När lönsamheten sjunker, så stigerarbetslösheten. Det är bara alt konstatera att del förhåller sig sä. Ett annat problem som företagarna brottas med är dehöga arbetskostnaderna, som givetvis sätter spår i lönsamheten. Problemet äratt lönekostnaderna i vissa fall är så höga att företagen tvingas lägga nedverksamheten, och någon nyetablering och uppsugning av arbetskraften är oftaomöjlig. Vi har också en icke obetydlig restarbetslöshet vid nedläggningar. Dehöga lönekostnaderna i vårt land gör det också svårt att fortsättningsvisexportera. Som alla vet är vi beroende av en ökad export. Ungefär hälften avden svenska industriproduktionen säljs ju i utlandet. Löneläget för en industriarbetare är klart högst iSverige, om man jämför med övriga . Detta är positivt så till vida somden höga levnadsstandard vi lyckas uppnå härigenom åskådliggörs, och det är ioch för sig bra PR för vårt land. Å andra sidan måste man konstatera att detuppslår svåra konkurrenssituationer genom det höga löneläget. Som exempel kannämnas att de totala lönekostnaderna inklusive sociala avgifter för enindustriarbetare i , , och var 53 av lönekostnaderna i . Jämfört med dessa högindustrialiseradeländer är alltså arbetskostnaden nära dubbelt så hög i värt land. Då förståralla hur svårt det är att konkurrera i vissa lägen. Från konkurrenssynpunkt och för att inte företagen skallslås ut i snabbare takt än vad som skett är det angeläget att söka hållatillbaka företagens kostnader. Av den anledningen anser vi inom näringshvet,inte minst dä de mindre företagarna, att det är obetänksamt, herr finansminister,att låta förelagen betala den med I procent höjdasjukförsäkringsavgiften för att därmed finansiera en aviserad arbetslöshetsförsäkringoch en ny sjukförsäkring. Likaså försämrar naturhgtvis den fördubbladelöneskatten den har vi debatterat här i och vi kommertillbaka till den vårt konkurrensläge och minskar företagensmöjligheter till nyinvesteringar, investeringar som vi måste ha för att kunnahänga med i den tilllagande konkurrensen. av utbetald lön uppgårlöneskatten faktiskt - jag tittade efter i tabellen innan jag gick nedtill kammaren - till hälften av beloppet till ATP-försäkringen, Löneskatten ärdärmed, herr finansminister, en myckel betydande utgiftspost för företagen ochjag kan försäkra en verkhg börda för många företag, I mitt eget företag - ett glasbruk i med ungefär130 kollektivanställda i en bransch som inte tillhör de bästa uppgårlöneskatten till inte . För denkollektivanställda personalen har de totala sociala kostnaderna från föregåendeår ökat med hela , i faktiska tal från 569 000 till 789 000kronor. Det är, herr finansminister, mycket pengar att punga ut med för ettlitet företag i en utsatt bransch. Det är angeläget att jaga kostnader inom ABSverige, och ett steg i den riktningen måste det vara att låta exportindustrinfortsättningsvis vara lönebildande, att undvika uppskruvade sociala avgifter,att, som vi har föreslagit, reducera ATP-avgiften , vilket skullevara förenhgt med en fondutveckling av önskad storlek, samt slutligen att verkaför ett slopande av löneskatten inom stödområdet och en avveckhng inom övrigalandet . En motion härom har för övrigt väckts till åretsriksdag av några representanter för de tre icke socialistiska partierna. Ett tredje allvarligt problem för många företag och derasanställda är importkonkurrensen. Låt mig endast ge ett exempel, som jag hördehäromdagen och som jag vet är riktigt, I finns ett företag med godteknisk utrustning som har 35-årig erfarenhet av tillverkning avammunitionslådor till försvaret. begärde försvaret att få en offertpå tillverkning av dessa trälådor, och de offererades till ett pris av 19kronor per styck. Man nöjde sig inte med detta utan krävde ett lägre pris.Under stora ansträngningar ansåg sig då företaget kunna framställa den härprodukten för , vilket var ett mycket lågt bud och knappast täcktekostnaderna. Men vad hände då? Jo, ett finskt företag tog hem spelet. Detoffererade lådorna för och dessutom fritt beställningsorten; detsvenska företaget erbjöd endast fritt fabrik. Ett fjärde i hög grad tilltagande problem - jag tror inledel har framhållits tidigare i debatten är den tilltagande konkurrensen frånAMS:s industriella s, k, beredskapsarbetsplatser. Vi har tidigare här ikammaren talat om konkurrensen från skyddade verkstäder, men det här är ettnytt inslag i bilden. Detta är en konkurrens pä olika villkor, dåAMS-verkstäderna inte har krav på lönsamhet. Det finns 57 sådanaverkstäder med inte mindre än 1 756 personer sysselsatta. De har störreresurser än de skyddade verkstäderna och tillverkar, för att nämna någraexempel, så pass kvalificerade saker som jalusidörrar, plåt- och träskäp,möbler, konfektionsartiklar och trätofflor. Jag kan också här anföra ettexempel som jag hörde så sent som i går. Ett företag i gav ettsömnadserbjudande till konfektionsföretaget för 12:50 per plagg, enAMS-verkstad tog hem spelet för 8:75. Det nämnda företag som tillverkarammunitionslådor har också bhvit utkonkurrerat av en AMS-verkstad, iNorrköping, som fått en tillverkning av hyllor åt KF på en kostnadsnivå somligger långt under Norrlandsföretagets självkostnadspris. Från företagarhåll bedömer vi denna sak somallvarlig, och jag har för avsikt att under morgondagen ställa en fråga tillherr inrikesministern ljust detta ärende. Ett annat problem för främst de mindre företagen ärsvårigheterna med marknadsföringen. Den svenska marknaden är för många företagalltför hten, varför vi måste inrikta oss på export. En hel del har uträttatsfrån sida. Vi har fått flera handelssekreterare, och vi har ocksåfått bättre kontakt med dem,,men det räcker inte. på etthelt annat sätt speciellt gäller detta mindre företag - ut på de storamarknaderna. Sådana ansträngningar bör alltså underlättas på allt sätt. Äveninom vårt land måste vi ha en effektiv marknadsföring för att kunna säljavaror. I detta avseende verkar reklamskatten hämmande. Jag vill i detsammanhanget åberopa en annons, som publicerades av egen , där man helt enkelt sade att reklamen för framkonkurrensen i dagsljuset. Jag tror att var och en förstår vad som menas medden devisen. Ett problem är också att företagarna tycks fåsvårt att anställa och uppsäga presonal efter tidigare tillämpade principer.Jag har den största förståelse för de problem som i många fall kan uppstå på enarbetsplats med äldre arbetskraft osv., men jag vill också påstå att ettvälskött företag måste kunna skötas på det sättet att den som är bäst ägnad altutföra ett arbete också får göra det. Den Åmanska utredningen utgör därvid enslötesten, som kan komma att leda till effektivitetsförluster. Vi får säkertanledning att senare debattera den frågan. Vi har redan hört något om vadutredningen kommer alt redovisa, och betänkandet kommer nog att föranledaytterligare lång debatt. TUl sist, herr talman, är det tyvärr så attåtskilliga företagare saknar framtidstro. Det gäller inte minst företrädare förde mindre företagen. Vi måste se till, , att dessa företagare nere iGnosjö och och i Boråstrakten - ja, överallt i vårt land fårtillbaka sin framtidstro. En klapp på axeln och ett "lycka till" är ioch för sig bra, men det är inte tilhäckligt om inte orden följs av handUng. I första hand skulle jag vilja varna en del statsråd föroöverlagda uttalanden som vidgar förtroendeklyftan mellan företag och regering.Jag kan nämna ett enda exempel. En sade handelsminister hög lönsamhet och förmögenhetsutjämning inte är förenliga. Han har ocksåsagt att svenskt näringsliv av politiska och institutionella skäl måste inseall lönsamheten inte kommer att bli vad den har varit. Sådana uttalanden, herr talman, skapar varken arbetsviljaeller väcker någon större entusiasm. Både företagare och anställda vet att enförsämrad lönsamhet skapar otrygga jobb. Det är endast lönsamma företag som kanbereda de anställda trygghet och avtalsvägen möjliggöra bättre arbets- ochmiljöförhållanden, bättre löner, kortare arbetstid etc. Produktion och arbete är grunden för trygghet ochframåtskridande, och regeringens ekonomiska pohtik måste därför i högreutsträckning än vad som varit fallet skapa förutsättningar just förett ekonomiskt framåtskridande. i (s): Jag skall böda mitt anförande med att ge en blomma, kanske inle så mycket för hans anförande som för den elegans med vilken han kreerade rollen som prinsessan på ärten. Vi som minns honom som en av ledarna för företagarkampanjenlmot socialdemokratin i valrörelsen förstår att han är en mycket känslig person. Det andrajag skulle vilja säga riktar sig till , som ställde Nr 32 en fråga till finansutskottetsordförande. sade att han ville Onsdaeenden ® J°'''"ära exempel. Enanonym man hade en anonym produkt, som 28februari 1973 " efter en anonym kalkylskulle introducera på marknaden. ---------- :-------- funnit att kalkylen skulle ge honom en förräntning pä eget kapital med frågar:Vilket råd skall vi ge denne man? Om lyssnade till , så sadeherr Hovhammar att man inte skall fortsätta med ett företag om det inte ärlönsamt. Det enda råd jag tycker att skall ge den anonyme mannenmed den anonyma prylen är, att om han inte vet mer om möjligheterna att klaraföretaget skall han nog låta bli att starta det. Annars får vi ännu enbelastning. Man kanske lockar folk till en plats där utrymme inte finns förannat arbete. Jag lyssnade med glädje till hymn tillarbetets ära. Han talade om den tillfredsställelse man känner om man har ettarbete som ger tillfredsställelse. Jag håller med honom i långa stycken, menman får inte föra det resonemanget så långt att man tror att alla som arbetarupplever arbetet på det sättet. Det gäller den grupp som fått förmånen att haett arbete, som i sig är intressant och i sitt resultat ger tillfredsställelse.Men för en byggnadsarbetare med reumatism som tvingas arbeta ute, för enkontorist eller snabbköpskassörska med trasig rygg och för en eldverksarbetaremed en intensiv hetta omkring sig ger arbetet i och för sig inte så förfärligtmycket av glädje. Del är ett ont. De vill helst komma bort från det så fort sommöjligt. De vill byta till ett mera tillfredsställande arbete eller annars fåett lättare och bättre betalt arbete. Den långa arbetstiden är i och för sig ingenting atteftersträva. Förutsättningen för att korta av arbetstid och tvång i dessa tungaarbeten är att fortlöpande åstadkomma ett större mått av effektivitet, enstörre produktion och en tillväxt, som gör det möjligt att kapa arbetstiden fördem som har det tyngsta jobbet. Det har talats väldigt mycket om sysselsättning naturligtvis med rätta. Det har också sagts - enhgt vad jag tycker även medrätta att intresset för sysselsättningsproblemen hos människor som tidigarevarit ganska ointresserade för dem nog är mera valpolitiskt betingat än vad detav hjärtat upplevs. Jag tycker dessutom att man behandlararbetslöshetssiffrorna på ett sätt som ibland det har sagts närmar sig skandal. Jag tror att jag vägar påstå att vi under överbhckbar tidkommer att få en ökande siffermässig arbetslöshet, helt beroende på att densnabbare dynamiken i det ekonomiska livet och i näringslivet, den snabbareövergången till modem teknik och modern apparatur, kommer att medföra attmänniskorna, oavsett vad säger, bhr rörhgare från jobb till jobb.Det kommer att markeras av korta perioder av arbetslöshet, som kan föranledamånga att tro att det är tal om arbetslösa människor, när det i själva verket imånga fall och kanske i de flesta fall är fråga om människor som lämnar ettsämre jobb och går till ett som är bättre betalt och som är intressantare. Det har också talats om bekymren för de välutbildadearbetslösa. Jag '36 tycker att det problemet är ganskaointressant. De som är välutbildade lär få sinajobb, t. o. m. hygghga jobb, . Nej, det verkligt stora problemet ärnu och framgent den arbetslöshet som vi noterar för de lågutbildade. Jag berkammarens ledamöter komma ihåg att vår nioåriga grundskola och därpå följandeyrkesutbildning från och uppåt är en mycket ny företeelse. Denöverväldigande delen av människorna i vårt land säg de som är över 30 eller 35år är praktiskt taget alla lågutbildade, i den mening vi inlägger iordet välutbildade. Det är mot den bakgrunden som jag tycker det finns encynism i angreppen på arbetsmarknadsutbildningen, därför attarbetsmarknadsutbildningen är ett nödvändigt komplement för att utbilda dessamänniskor som icke har fått en rejäl utbildning i botten, framför allt den typav arbetsmarknadsutbildning som utöver en yrkesfärdighet också kompletterar degrundläggande kunskapsbrister som finns, beroende på den tidigare dåliga skolasom dessa människor tvingades att gå i.