prot · FW09145 · 1973-12-31 00:00:00 — Även när det gäller järnvägstransporter har stor osäkerhetrått, tills man fick nationella bestämmelser som anslöt sig till RID.Intill dess hade man försökt följa de internationella bestämmelserna vidtransport på järnväg av farligt gods. Det har också rått full enighet i utskottet omanslutningen till denna internationella överenskommelse. Den fyller ett mycketlänge känt behov inte bara så att den är framtvingad av den allmännaopinionen, som man ibland kan tro, utan så att både avlastare och transportörervill ha klara riktlinjer för transporter av farligt gods. En mycket stor del av transporterna på väg, påjärnväg och till sjöss utgörs av farhgt gods. Den svenska anslutningen till den internationellaöverenskommelsen skulle ha kunnat ske tidigare än 1973. Översättningsarbetetvar klart , och sakkunniga avlämnade sitt betänkande redan då.Beslutet om anslutning skulle alltså ha kunnat träffas . Menbeslutet uppsköts därför att man jämsides med det fortsattaharmoniseringsarbetet mellan ADR och RID skulle utarbeta förslag tillnationella regler. Så har också skett. Utredarna har kommit med två delbetänkanden,men departementschefen har funnit det för gott att skjuta på frågan omnationella bestämmelser under hänvisning till att man skall överlåta detta tillde myndigheter som har ansvaret för olika varukategorier. harhand om brandfarliga och explosiva varor, produktkontrollnämnden har hand omhälso- och miljöfarliga varor och har hand omradioaktiva varor, för att nämna de viktigaste. Som samordnande myndighet för reglering av olikatransportsätt föreslogs statens industriverk. Det finns i och för sig ingentingatt erinra mot att man inte liksom utredarna tillsätter ytterligare ett organ.De föreslog insättande av ett trafiksäkerhetsorgan. Men ändå är inte den här ordningen tillfredsställande. Detskymtar fram, tycker jag, en tveksamhet i propositionen genom att man interedan nu vill föreslå ramarna för de nationella transporterna. Genom att maninte tar detta steg uppstår en tidsförskjutning av ärendets behandling som inteär bra. Utöver bestämmelserna i regleras transporter avfarliga varor i en mängd olika föreskrifter och författningar. Här kommer densom skall tillämpa de olika föreskrifterna in i svåra bedömningsfrågor. En varakan i olika författningar bedömas som både frätande och brandfarlig, men dettaär inte samordnat med RID och ADR, Det förekommer kombinerade transportsätt.En vara går inte bara med ett enda transportmedel hela sträckan. Den kan kommaatt transporteras med tåg, bil, båt och flyg. Bristen på samordning mellanbestämmelserna för olika varugrupper och ADR, liksom bristen på samordningmellan ADR och järnvägen för de nationella transporterna - de jämkningar som nuär kvar skapar osäkerhet för dem som skall handha transporterna. Detta ärangeläget och väsentligt för de handläggare inom olika företag som redan känneransvar, och det gör de flesta, för att ordna transporterna på ett tryggt ochriktigt sätt såväl för varan som för miljön och för de orter som varan skallpassera. Men det är ännu viktigare för dem som kanske inte har velat ellerkunnat tränga in i djungeln av bestämmelser att få klara, entydiga och samladebestämmelser när det gäller transport av farligt gods. Därför har i reservationen 2representanterna för och begärt en skärpt skrivningför att påskynda tillkomsten av nationella regler för transport av farligavaror. Reservanterna anser att kraftigare borde ha understrukitbehovet av en samordning av bestämmelserna för transport av farligt godsoavsett på vilket sätt det transporteras, liksom behovet av en effektivaretillsynsorganisation och en snabb anpassning av nationella regler förvägtransporter till ADR. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Det är med anledning av det anförda som jagber att få yrka bifall till reservationen 2. (vpk): kommunisterna har i motionen 2058 ianledning av propositionen 143 om godkännande av den europeiskaöverenskommelsen om internationell transport av farhgt gods på väg yrkat attSverige skall godkänna överenskommelsen med förbehåll för artikel 11 sombehandlar lösning av tvist mellan fördragsslutande parter. Enligt vår mening är det av stor vikt att integodkänner det i artikel 11 föreskrivna skiljemannaförfarandet. Det kan intevara tillrådligt att om tvist uppstår mellan och annan fördragsslutandepart ha en tvingande bestämmelse, som innebär att om tvisten inte kan lösasgenom förhandlingar skall den hänskjutas till en skiljeman som ensam kan fällautslag och att sedan skulle vara bundet av detta beslut. Skullebeslutet innebära eftergifter när det gäller säkerhetsbestämmelser eller påmiljöskyddsområdet finns bara en möjlighet att ändra på detta, och det är attsäga upp överenskommelsen. Detta tar mycket . Enligt vad som framgår avkonventionen är , om jag inte misstar mig. Det är naturligtvisallvariigt, och när det gäller säkerhetsbestämmelser och miljöskydd skulle denlånga tidsutdräkten kunna få negativa effekter för vårt land. Med en och en halv rad i utskottsbetänkandet harutskottets majoritet avfärdat yrkandet om detta förbehåll. Någon motivering harhelt naturligt inte kunnat ges, eftersom utskottet i detta stycke inte funnitbehov föreligga att göra detta förbehåll. Vi anser det dock befogat, och jag yrkardärför, herr talman, bifall till reservationen 1. I vår motion har vi också tagit upp frågan om kontroll avfordon som skall transportera farligt gods inom landet. Det är av stor vikt att de fordon som skall transporterafarligt gods verkligen är funktionsdughga. Ätt sätta sin tillit tdl atttillsynsmyndigheterna noggrant kommer att följa utvecklingen på området, somdet sägs i betänkandet, räcker inte. Vi vet att både polisen ochyrkesinspektionen är överbelastade och inte tillnärmelsevis kan kontrolleraalla fordon som transporterar farligt gods. Dessutom är det nödvändigt med kontroll av s. k.trailertankers som lossas i svenska hamnar och kopplas till lastfordon ochsedan körs genom landet utan minsta översyn eller kontroll innan detta sker. Jaghar tidigare tagit upp denna fråga i och påtalat detta riskmoment,både ur arbetarskydds- och trafiksäkerhetssynpunkt och även med tanke påmiljöriskerna. En väsentligt säkrare kontroll och en säkrare hantering avfarligt gods skulle ernås om beslöt bifalla reservationen 3. Utskottsmajoriteten säger att frågan är betydelsefull menhänvisar till ett yttrande från kommerskollegium om att resursersaknas för införandet av en sådan här effektiv kontroll. Det är en förklaringsom vi från kommunistiskt håll helt naturligt inte kan anse vara godtagbar. Samma människor, som av ekonomiska skäl avstyrker ettmotionsyrkande som på ett effektivt sätt både skulle skydda mot miljökatastroferoch bidra tUl att effektivt förebygga allvarliga olycksfall, är i andra sammanhangganska rundhänta när det gäller beslut av ekonomisk karaktär. Det är intesällan man utan att blinka beslutar om miljardbelopp till militära utgifter,till IB och tUl andra ändamål som är betydligt onyttigare och framför allt aven helt annan karaktär än denna fråga. Vi kan inte finna att den motiveringenpå något sätt är bärande. I vår motion har vi också påtalat nödvändigheten av attimporten och exporten av farligt gods kontrolleras effektivare. Det skulle bästske genom att endast ett fåtal hamnar utnyttjades för denna hantering och genomatt ett visst antal hamnar utrustades med s. k, giftskjul med en ansvariggiftföreständare. Jämfört med hur detta tidigare var reglerat enligtgiftstadgan skulle därmed kontrollen av både lagring och hantering av farligtgods förbättras avsevärt. Dessutom skulle de arbetarkategorier i första handstuveriarbetare, speditionsarbetare och fordonsförare alltid veta vad för slagsgods de arbetade med. Det skulle också innebära att det alltid fannsskyddsutrustning anpassad till just hanteringen av vissa farliga godsslag. Påså vis skulle man nedbringa skaderiskerna för dessa arbetarkategorier avsevärt. Utskottet säger i betänkandet att Svenska hamnförbundethar utfärdat anvisningar om hantering av farligt gods i svenska hamnar. Men,herr talman, det har alltid funnits anvisningar och föreskrifter av mer ellermindre effektivt slag för hantering av farligt och vådligt gods. Förhållandethar emellertid varit det att dessa anvisningar inte har efterlevts. Jag har tagit upp frågan omlagring av gift i hamnskjul. Det gällde frihamn. Visst fanns detföreskrifter -giftförordningen gällde, men den efterlevdes inte. Giftet i frågahade av någon anledning blivit stående i ett förvaringsutrymme i nära tjugo år.Emballaget, som bestod av plåtfat, hade rostat sönder och innehållet haderunnit ut. Det hade räckt med innehållet i ett fat för att omintetgöra helaGöteborgs befolkning. Då är väl att märka att partiet bestod av tjugo fatsådant gift. En lösning i den riktning som vi har föreslagit skulle omöjliggörajust ett sådant här fall det skulle kunna stoppas. En koncentration av export och import av farligt gods tillett fåtal svenska hamnar måste därför vara en idealisk lösning för att uppnåsäkrare bestämmelser och säkrare arbetsförhållanden både för chaufförer,stuveriarbetare och speditionsarbetare och för alla kategorier som över huvudtaget kommer i kontakt med farligt gods. Jag tycker att det är en tillräckligt stark motiveringenför att man skulle tillgodose just de motionsyrkanden som vi har ställt här omett säkrare skydd mot miljökatastrofer, ett effektivare skydd mot olycksfallför dem som måste hantera detta gods vid lossning och lastning av fartyg ochandra transportmedel. Det är bärande argument som helt och hållet måste gå förede ekonomiska aspekter som utskottsmajoriteten har lagt på frågan. Jag vill med det anförda och med hänvisningtill vad som har sagts i motionen och i de reservationer som har avgetts yrkabifall än en gång till reservationen I och även till reservationen 3, Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. HerrLINDBERG (s): Jag skall i korthet bara något kommentera reservationernai anslutning till utskottsbetänkandet. sade att utskottet haranvänt två ord när det gällde motiveringarna till reservationen I, Låt mig nuvara lika kortfattad och säga att utskottsmajoriteten har inte haft någon annanmening än det förslag som finns i propositionen och av den anledningen har viinte heller gett oss in på några längre utsvävningar utan vi tillstyrkerpropositionens förslag, I reservationen 2 tycker reservanterna att de insatser isyfte att förbättra säkerheten vid internationella transporter på väg somföreslås i propositionen är otillräckliga. Jag ber att få understryka vaddepartementschefen har framhållit i propositionen med anledning av utredningsförslagetom en särskild transportlagstiftning. Departementschefen anser det tveksamt omen sådan lagstiftning nu bör genomföras eftersom den tills vidare skulle fåendast begränsad räckvidd. Därtill kommer att arbetsmiljöutredningen påpekatatt frågan om transportsäkerhet bör ses mot bakgrunden av de i detta sammanhangmycket viktiga arbetarskyddsfrågorna och att ett slutgiltigt ställningstagandei fråga om transportsäker-hetsregleringen därför först bör ske sedan nämndautredning slutfört sitt arbete. Departementschefen har därför kommit fram till slutsatsenatt frågan om nationella vägtransporter av farligt gods bör lösas inom ramenför gällande produktkontrollagstiftning och främst handhas av de myndighetersom enligt denna lagstiftning har ansvaret för olika varukategorier. Därigenomtillgodogör man sig den sakkunskap om olika slags farligt gods som ärrepresenterad av de enskilda produktkontrollmyndigheterna. Utskottsmajoriteten har funnit dessa argument vara bärandeoch har därför anslutit sig tUl propositionen, I reservationen har man fastslagit atttillsynsmyndigheternas resurser är otillräckliga. Jag vill inte likakategoriskt göra den bedömningen, men om så skulle vara fallet utgår jag ifrånatt tillräckliga resurser tilldelas de aktuella myndigheterna. Ekonomiskt måstedet ändå vara fördelaktigare än att tillskapa ett särskilt organ. Låt mig dessutom tillägga att produktkontrollagstiftningenär ny och erfarenheten av den än så länge tämligen ringa. Jag vågar dock påståatt den ger kontrollmyndigheterna betydligt förbättrade möjligheter i arbetetmed regleringen av farliga godstransporter. Utskottsmajoriteten har inte funnitanledning att redan nu döma ut de föreslagna organisationsformerna. Vidare säger reservanten att behovet av samordning avregleringen för olika varuslag och olika transportslag är stort. Jag kan väldela den uppfattningen att behovet av samordning är stort. Även dessa frågor är emellertid uppmärksammade ipropositionen. Departementschefen framhåller angelägenheten av att en ökadsamordning åstadkoms både internationellt och nationellt av olika transportsätt.Därför innehåller propositionen förslag om att statens industriverk blirsamordnande myndighet. För att ytterligare stärka samordningen föreslås att enrådgivande nämnd införs, I nämnden, som knyts till den samordnande myndigheten,bör i första hand ingå representanter för de myndighetersom kommer att handlägga frågor rörande vägtransporter av farligt gods. Medhänsyn tUl arbetarskyddsfrågornas stora betydelse bör även ingå en representantför arbetarskyddsstyrelsen. Vidare skall ingå företrädare för vägtrafikensarbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, organ som svarar för samhälletsräddningstjänst samt representanter för sjö- och luftfartsverken och statensjärnvägar. Vidare framhålles att den föreslagna organisatoriska ordningen fårses som en lösning tills vidare i avvaktan på att man får ytterligare underiagför en bedömning genom bl, a, arbetsmiljöutredningens fortsatta arbete och deerfarenheter som kan utvinnas sedan det föreslagna systemet varit i kraft underviss tid. Utskottsmajoriteten har inte funnit anledning att frångådetta synsätt utan tillstyrker propositionen. Beträffande reservationen 3 vill jag gärna hålla med herrHallgren om att de frågor som där tas upp är mycket viktiga. Jag förutsätteratt de även kommer att tas upp av arbetsmiljöutredningen. Utöver de argumentsom utskottet anfört vill jag tUlägga att kontrollproduktlagstiftningen träderi kraft i och med att en vara förs in i landet. Ansvaret för de frågor som tas uppav motionärerna och av reservanten måste enligt lagstiftningen anses ligga påde kontrollmyndigheter som kommer att handha dessa frågor. Vi förutsätterdärför att frågorna kommer att följas med största uppmärksamhet och att deåtgärder som är behövliga kommer att vidtas. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan i trafikutskottets betänkande nr 24. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. HerrSELLGREN (fp) kort genmäle: åberopar en del utredningar sompågår och vars resultat man bör avvakta innan man kan fatta beslut om denationella bestämmelserna. Men förhållandena har ju varit desamma.Det har pågätt ett fortlöpande harmoniseringsarbete inom Förenta nationernagenom ECOSOC, och det har i viss mån fördröjt denna utredning. Vi kommerständigt att ha utredningar på gång. Skall vi vänta tills alla utredningar ochharmoniseringssträvanden är genomförda, kommer inga som helst beslut ochförslag att kunna fattas. Vad som är väsentligt är att man får fram nationellaregler för transport av farligt gods inom landet. Jag har själv i många årvarit i en sådan situation att jag tvingats plöja igenom en mängd föreskrifterom alla de olika farliga varuslagen för att komma fram till hur transporternaskall läggas upp för att fullgöras på ett riktigt sätt. Antag att man skalltransportera en vara genom landet med järnväg, per båt till kontinenten ochsedan på landsväg till den slutliga mottagaren! Då har vi att iaktta de svenskahanteringsföreskrifter som gäller för olika produkter. En produkt kan samtidigtvara hänförlig till hälsovådliga ämnen och vara brandfarlig. Jag måste dåanvända sådant emballage som anges i föreskrifterna och märka det på sätt somdär stadgas. Så bör jag följa RID för transport inom landet och sedanIMDG-koden för sjötransporten. Lyckligtvis har man nu kommit så långt att RID,ADR och IMDG-koden har samma varningsetiketter. Men därefter skall jag ocksåfölja de nationella bestämmelserna i mottagariandet. Om transporten sker pålandsväg kan Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. jag nufölja ADR. Hela denna splittring i fråga om bestämmelserna skapar enosäkerhet som inte är till gagn om man vill ordna säkra transporter. Därföranser jag att man inte kan vänta till alla möjliga utredningar kommer fram tillenhetliga bestämmelser. Bestämmelserna kan förbättras efter hand. (vpk) kort genmäle: Det är ju glädjande att vi får någotinstämmande i de synpunkter som vi har framfört. Man talar nu om den här produktkontrollagstiftningen ochmenar att det alltid är bra med lagbestämmelser som säger att så och så skalldet vara. förklarar att så fort en vara kommer in i landet efterdet att den här lagen har trätt i kraft faller den under lagbestämmelserna. Mendet hjälper ju inte, när man inte har någon som kan övervaka attlagbestämmelserna följs på ett riktigt sätt, I vår motion har vi föreslagit att man skall ha enkontrollstation vid varje hamn, där man i första hand kontrollerar vad det ärför varor som kommer in, att det - som det tidigare föreskrevs i giftstadgan -skall finnas en sakkunnig föreståndare som är utbildad när det gäller lagringoch hantering av giftiga varor och dessutom att man skall kontrollera de fordoneller trailertanker som skall transportera det farliga godset genom landet. Ärinte det praktiska förslag som möjliggör att den här lagstiftningen, som man nuväntar sig så mycket av, verkligen kommer att bli effektiv i varje falleffektivare än om inte de här åtgärderna vidtas? () kort genmäle: säger att vi inte kan vänta ioändlighet på alla utredningar som arbetar innan vi tar ställning. Icke förtyyrkas det i den reservation som har ställt sig bakom bifall motion, som likaledes står som undertecknare av, där dethemställs att hos Kungl, Maj:t begär utredning och förslag tilleffektiv reglering av trafik även inom landet med farligt gods. Jag kanvisserligen inte återfinna samma yrkande i reservationen, men ärtydligen inte lika rädd för utredningar när han motionerar som när han står ikammarens talarstol. Vi kan väl ändå förutsätta att arbetsmiljöutredningen harhunnit rätt långt, så dess slutbetänkande bör inte vara för avlägset. Jag vill upprepa vad jag sadetidigare till , när han här talar om övervakningen, nämligen attdet ändå måste ankomma på tillsynsmyndigheten att pröva just sådana frågor somvpk aktualiserar i det här sammanhanget. Jag är dessutom tämligen övertygad omatt just sådana här problem kommer att tas upp av arbetsmiljöutredningen ochalldeles säkert kommer att prövas i samband med den nya arbetarlagstiftningen. HerrSELLGREN (fp) kort genmäle: Den utredning jag syftade till i motionenskulle innebära en fortsättning av de tidigare utredarnas arbete och sammanföradetta till ett förslag. Jag ansåg att den vägen skulle vara kortare och attden snabbareskulle leda till en övergripande samordning av de bestämmelser som finns.Men eftersom det utredningskravet i någon mån gick emot propositionen i övrigt och jag var angelägen att få igenom propositionsförslagets huvudtankar -frångick jag det yrkandet och ansåg att man på detta sätt med en starkareskrivning skulle kunna påskynda framställningen av dessa nationella regler. (vpk) kort genmäle: sade att man måste sättasin tillit till rillsynsmyndigheterna och att de kommer att nogsamt bevaka justde frågor vi har tagit upp. Det är klart att man kan sätta sin tillit till dem.Men jag har praktiska erfarenheter av att det är omöjligtbåde för de övervakande tillsynsmyndigheterna och för andra att ingripaomedelbart. Jag kan ta som exempel att man lossar en trasig trailertanker kl, 2på natten och det inte finns någon möjlighet att få tag på vare sigyrkesinspektör eller någon annan som kan övervaka och stoppa detta, utan manbara kopplar trailern tUl ett fordon och kör den ut i landet. Sedan kanske denhavererar efter starten. Jag anser att detta att man redan från början får inkontrollen och att man vidtar åtgärder är av så stor vikt att maninte ens har tid att avvakta arbetsmiljöutredningens betänkande och eventuellaförslag, utan att man måste gå till verket för att få en effektivkontroll av alla fordon som fraktar farliga varor, inte minst ur synpunkten avarbetarskydd för dem som måste jobba med dessa varor både i hamnar och på deplatser dit varorna transporteras. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Även om det råder stor enighet ihuvudfrågorna när det gäller den proposition som just nu behandlas, så finnsdet två motiv till att jag tar kammarens tid i anspråk . Det första motivet är att transporterna av farligt gods,vare sig de sker på väg eller järnväg eller på annat sätt, hardiskuterats mer än tidigare, vilket kanske skapat ökad oro hos många människorinför vad som kan bli följden om olyckor inträffar vid sådana transporter. Det andra motivet till att jag begärde ordet är att vi nuhar ett förslag, som vi strax skall besluta om i , vilket ger migtillfälle att understryka att det här ändå sker saker och ting i rätt riktning. Förslagen i propositionen kan sammanfattas i tvåhuvudpunkter. För det för.sta föresläs att ansluter sig till deneuropeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods påväg. Den överenskommelsen innehåller detaljerade tekniska säkerhetsföreskrifter- för transporter av olika slag av farligt gods. För det andra föreslås attregleringen i fråga om de nationella transporterna av farligt gods på väg skallske med utgångspunkt i och inom ramen för denproduktkontrollagstiftning som vi har för olika grupper av farligt gods och somi år - fr, o, m, den - byggts ut med en ny lagstiftning om hälso- ochmiljöfarliga varor. Vår produktkontrollagstiftning omfattar i princip de olikahanteringsleden från produktion till försäljning, varvid ju transporten ingårendast Internationell transport av farligt vods på väg, m. m. som etthanteringsmoment bland många andra. Denna lagstiftning är uppbyggd så, att deolika varugrupperna regleras i skilda författningar och atttillämpningsföreskrifter för varje varugrupp meddelas av den centralaförvaltningsmyndighet som har den största sakkunskapen på just det området.Detta innebär att det är statens industriverk som har hand om detaljregleringeni fråga om brandfarhga och explosiva varor, att motsvarande uppgift i fråga omgifter och liknande hälso- och miljöfarliga varor ankommer på den nyinrättadeproduktkontrollnämnden och att detaljregleringen i fråga om radioaktiva ämnenhandhas av , och i vissa fallatomenergidelegationen. Det är enligt min mening en klar fördel att vi infogardet hanteringsled som utgörs av vägtransporten i det nu angivna schemat. Somjag närmare utvecklat i propositionen når man på det sättet den störstasäkerheten och den mest effektiva kontrollen. Regeringens förslag innebär också att behovet avsamordning dels mellan de olika varugrupperna, dels i förhållande till andratransportslag än vägtransporter blir tillgodosett. Enligt förslaget skallindustriverket få samordningsuppgiften, och verket skall för detta arbete hatillgång till en rådgivande nämnd med företrädare för bl, a, de olikatrafikgrenarna och produktkontrollmyndigheterna, som vi också hörde. När det gäller sjö-, luft- och järnvägstransporter är juläget det att vi i redan har ett regelsystem för internationella ochnationella transporter av farligt gods. På vägtransportsidan kommer vi ,enligt det förslag vi strax skall besluta om, att få internationellt godtagnaregler ÄDR-reglerna för internationella transporter. Vad gäller nationellavägtransporter förutsätts i propositionen, som också har sagts tidigare idebatten, uttryckligen att de detaljföreskrifter som kommer att meddelas avrespektive produktkontrollmyndigheter i huvudsak ansluter rill ÄDR-reglerna,