prot · FW0956 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 slutligen är statens satsning50 mUjoner kronor. Den svenska statens stöd tUl idrotten i form avorganisations- och anläggningsstöd har det väl egentligen aldrig stått någonpolitisk strid om. Däremot har en intensiv diskussionförts om stödet tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Här har mångahävdat att idrotten kommit i strykklass jämfört med annan verksamhet - dettatrots att årets anslag till den lokala verksamheten räknats upp med 4,5 mUjonerkronor för idrotten och för övrig verksamhet. Herrar i och i KU har här talat åidrottens vägnar och uttryckt dess besvikelse. Vi har vid flera tUlfällen hörtsamma argument från samma talare och från samma talarstol. Mot detta vUljagupprepa vad jag tidigare framhållit, nämligen att vi inte bör diskutera detlokala stödet lösryckt ur sitt sammanhang som en form av bidrag tUlungdomsorganisationernas verksamhet. Det står väl också klart atl bidragets storlek persammankomst måste bli beroende av de totalt tillgängliga medlen. Summan 10kronor per sammankomst måste betecknas som ett maximibelopp som bidraget intefår översliga. Att de totaU tillgängliga medlen inte räckt tiU persammankomst sammanhänger givetvis med en ökad aktivitet inom organisationernamen med en ökad redovisning av redan befintlig verksamhet. Samtidigthar antalet redovisande lokala föreningar som bekant ökat. Vi kan väl ocksåvara ense om, tycker jag, att det nya bidragssystemet ger organisationerna möjligheteralt redovisa en större del av verksamheten . Vi har precis samma erfarenhet från våra landstings- ochprimärkommuner, nämligen att vi, trots de uppräkningar jag tidigare hänvisattUl bl. a. på landstingssidan, aldrig förmår höja bidragen i takt med de ökadekrav som uppstått. Det är därför jag tycker att vissa ledamöter här i kammarentagit till övertoner för att ge intryck av att man inom oppositionen skulle vara besjälad av ett genomgående större idrotts- Bidrag tiU ungdomsorganisationemas lokala verksamhet Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet intresseän inom regeringspartiet. Så är naturligtvis inte fallet. Oavsett om vi t. ex. beträffande tUläggsstaten anser osskunna gå med på eller, som i en motion krävs, 7,7 miljonerkronor eUer, som i en annan motion krävs, , är givetvisvårt intresse för idrotten lika grundmurat. Det ena partiet är inle meraidrottsvänligt än det andra, ulan här måste del vara fråga om sammaöverbudspolitik som går igen på så många andra områden. Beträffande formerna för stödet tUlungdomsorganisationernas lokala verksamhet har jag i motionen 1244 begärt enöversyn. Jag anser nämligen att en framtida överflyttning av ansvaret tiUlokala kommunala organ bör bli föremål för prövning. Det gäller då främsttiUsyn och kontroll av verksamheten. Som framgår av betänkandet avser utskottetatt i ett senare sammanhang behandla just denna motion. Slutligen, fru talman, kan jag inte förstå varförmajoriteten i utskottet tar avstånd från tanken att låta Riksidrottsförbundetadministrera stödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Här har,som i redan varit inne på, RF i skrivelse tillutskottet förklarat sig berett att överta ansvaret för ochförvaltningen av den del av stödet som just går till idrottsrörelsen. Mot dettahar varken eller rest några invändningar.För mig är det helt obegripligt atl företrädare för idrotten nu inte vill varamed om att ge sin egen riksorganisation denna fullmakt. Mest förvånad är jagkanske över i inställning, eftersom han ändå sitter somledamot av styrelsen för ett av de större specialförbund som lyder just underRF. Man får onekligen en känsla av att utskottsmajoriteleninte viU tona ner kritiken utan i stället viU behålla möjligheterna atlfortsätta sin kritik här i kammaren, som oppositionen i den egnaprovinspressen gör uttalanden och författar egna artiklar, rubricerade"Idrotten diskrimineras", och på del sättet söker ge läsekretsenintryck av att partierna skulle ha olika åsikter om idrottens medelsbehov,beroende just på partitillhörighet. Så är naturligtvis inle fallet. Den svenskaidrottsrörelsen framstår för alla som en folkrörelse av enorm betydelse. Minegen erfarenhet med över 30-årigl engagemang inom idrottsrörelsen säger migockså att idroltsanslagen omfattas med mycket stor välvillighet, oavsett om debehandlas i , i landsting eller i primärkommuner. Jag ber , fru talman, atl få yrka bifaU tiU defyra reservationer, vilkas första namn är i . HerrOLSSON i KU (fp) kort genmäle: i gör det sannerligen lättför sig! Han säger all det socialdemokratiska förslaget är precis vad budgetenorkar med, och när vi från oppositionens håll kommer med förslag om ökat stödkaUar han det för överbud. Punkt och slut. Med den inställningen, GunnarOlsson, är det klart att man inte behöver diskutera någonting här i kammaren,utan vad regeringen bestämmer är en gång för aUa det bästa för hela folket. Men låt oss ändå reda ut begreppen litet grand! har talat om organisalionsstöd och anläggningsstöd. Jag vill ännu engång påpeka attdet bara finns ett statligt bidrag som går tiU den lokala ungdomsverksamheten,nämligen det lokala aklivitetsstödet. Några andra statliga pengar går inte tiUdenna verksamhet. Idroltens organisationsstöd går till UtbUdning av ledare, tUlaUmän propaganda för idrott, till forskning och utveckling m. m.Anläggningsstödet, , går bl. a. och till större delen tillfritidsbåtstrafiken, till , till sjösäkerhetsrådel,tUl kanal osv., men ingenting går tiU det lokala aktivitetsstödet. Jag blev verkligen förvånad när till sistmed skärpa motsatte sig vårt förslag alt ha kvarförvaltningsansvaret hos , eftersom själv harmotionerat tiU årets riksdag om denna sak. Låt mig citera ur 1244: "Mot den angivna bakgrunden finner jag det också yttersttveksamt att, såsom uttalats i propositionen (s. 116), nu flytta det statligabidraget lUl idrottsrörelsens lokala ungdomsverksamhet tiU niondehuvudtiteln." Detta är precis vad som föreslås från socialdemokratiskthåll, men är inte bara beredd att lämna uttalandet i sinmotion, utan han är också beredd atl flytta över bidraget änvad som antytts i propositionen. Det tycker jag inle är särskUt . Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet i (c) kort genmäle: Det av i upplästa citatet ärett märkligt dokument som bevis för i inställning till dessafrågor. Mycket på grund av vad i skrev i denna motion och medhänsyn tUl andra i frågan lämnade motioner har utskottet skjutit påutredningsfrågan angående huvudmannaskap och därmed sammanhängande saker tUl ihöst. Det skulle betyda att vi har att emotse en mycket lätt behandling av herrOlssons i motion. Det verkar som om i inte hör på. Jag harmotiverat varför utskotlsmajoriteten inte har velat frångå den linje den driviti denna fråga. Jag känner mycket väl i tidigare engagemang inomidrottsrörelsen, och jag är beredd att påslå att han är minst lika insatt idessa frågor som några av oss andra i denna kammare. Han åberopar mittengagemang i en till RF närslående organisation. Han vill göra en stor fråga avatt jag inte biträtt RF:s skrivelse i denna sak. Just genom att jag sitter i denställning jag gör vill jag kanske inle för dagen flytta över idrottens pengartill RF. Därmed intet ont sagt om RF. Men jag har kanske en liten misstanke motvarför överflyttandet skall ske just . HerrOLSSON i (s) kort genmäle; Det är naturligtvis svårt för mig att utläsavad i har för misstankar, eftersom han inte givituttryck för dem. Men jag vidhåller min uppfattning atl när en ledamot avSvenska skidförbundel motsätter sig atl RF tar över och förvaltar ifrågavarandeanslag, förefaller det åtminstone mig atl vara fråga om en underiiginställning. Sedan böjer jag mig för RF:s deklaration. I brev förklarar man sig Bidrag till ungdom sorgan isa tionernas lokalaverksamhet beredd attla över. Det skuUe vara märkligt om man då som tidigare idrottsledare skullemotsätta sig erbjudande i detta fall. Jag har motioneratom att man för framtiden bör se tiU alt få ett lokalt kontroll- ochöversynsorgan, gärna i form av kommunernas fritidsnämnder. Jag vidhåller dettakrav. Den fråga som just nu behandlar ikulturutskottets betänkande nr 11 är ingalunda ny i denna kammare. Redan vidinförandet av del lokala aktivitetsstödet 1971 framförde vi farhågor för attidrotten kunde komma i ett sämre ekonomiskt läge än övriga organisationer. Vårafarhågor har också besannats. Idrotten fick mindre pengarän övriga organisationer ja, utfallet blev t. o. m. lägre än vi från börjanbefarat. Vi som drivit kravet från idrotten har gjort det i syfteatt uppnå rättvisa och jämställdhet meUan de olika organisationerna. Vi villslå fast att aUt ungdomsarbete är lika värdefuUt i vUken form det än bedrivsoch bör därför enligt vår mening också betalas lika. Till årets rUcsdag har representanter för ,och moderata samlingspartiet i motionen 690 framfört krav om enhöjning av anslaget till idrottsorganisationerna med utövervad statsrådet föreslår, vilket enligt gjorda beräkningar skulle ekonomisktjämställa organisationerna. Glädjande för oss motionärer och för idrottsrörelsenhar varit alt utskottets majoritet har kunnat enas om denna framställning. Även kommunisterna har samma uppfattning omjämställdhet och lika ersättning för aU ungdomsverksamhet. och herrWerner i för i sin motion 450 fram samma krav på anslagshöjning, dockmed den skillnaden att medlen skulle anvisas i form av ett förslagsanslag.Dessa som utgör en höjning av anslaget tillidrottsorganisationerna är, tror vi, väl använda pengar i ungdomsvårdandesyfte. Jag har tidigare i denna kammare framhåUit vikten av förebyggandeungdomsverksamhet, och genom atl utnyttja de ideella föreningarna i dennaverksamhet torde man nå det bästa resultatet. Det är framför aUt frånkostnadssynpunkt det i särklass billigaste. Att ungdomsbrottsligheten har ökat kan juavläsas bl. a. genom att kostnaderna för den institutionella eftervården desenaste åren ökat med i runt tal . 1 måndags presenteraderegeringens kommission för bekämpande av brott sin rapport vilken innebär 1 200nya polistjänster , som tillsammans med vissa sociala insatser kostarca . Dessa åtgärder kan säkert i nuvarandeläge vara nödvändiga, men i förhållande till dessa miljoner är det en relativtblygsam summa som utskottet nu föreslår att ge till våra frivilligt arbetandesocialarbetare inom idrotten, så att de därmed får möjlighet att ta hand om ochge fler ungdomar en meningsfylld fritidssysselsättning. Genom att ge ökat stödtUl den här typen av ungdomsvårdande verksamhet angriper man, tror jag,brottsligheten i rätt ända. Därmed minskar människors oro förökad otrygghetpå gatorna och i tunnelbanorna. Många uppfattar idrotten som en verksamhet vilken mesthandlar om elitidrottsmän. Många blir del, både pojkar och flickor, det ärsant, och det är också bra, eftersom eliten behövs som stimulator för den storabredd- och motionsidrotten. Men framför allt sporrar den ungdomen atl delta idenna verksamhet. De flesta ungdomar slutar kanske med sin idrott i18-20-årsåldern, en del fortsätter som motionsidrollare och en del blir duktigaidrottsledare eller ungdomsledare. Även om de flesta slutar haridrotten gjort en stor insats ur samhällssynpunkt. Det är just i den formbaraåldern, kanske den ålder där det statliga stödet verkar,som del är så viktigt att ge stöd och hjälp tUl den fritidssysselsättningungdomarna själva väljer. Det skuUe t. o. m. vara önskvärt atl gå till ännulägre åldrar. Låt oss därför värdera och uppskatta alla slag av frivUligungdomsverksamhet lika och därmed också ersätta den lika. Ökat stöd tiU sådanverksamhet i framliden kanske besparar oss nya utgifter som fler polistjänsterinnebär och, allra viktigast, vi räddar många ungdomar från att komma in påbrottets bana. Jag har inget annat yrkande än utskottets. När vi i och i massmedia diskuteraridrotts-stödet och den svenska idrottens ställning har vi en benägenhet all kläoss i säck och aska. Jag har ofta förvånats över bristen på balans i den härdebatten. Uttryck som all staten bedrar idrottsrörelsen, ekonomisk ruin,skandalösa förhållanden, idrotten är diskriminerad har varit rätt vanligaframför allt i pressen . Jag är medveten om att idrottsjournalisliken lätt kommerupp i ett högt röstläge, och del har verkligen präglat denna debatt. Det ärglädjande att sådana överord, som sannerligen inte gagnar idrotten, inle isärskUt hög grad har kännetecknat kammarens debatt här . i har, tycker jag, på ett förtjänstfulltsätt rett ut den svenska idrottsrörelsens ställning vid en jämförelse med våranordiska grannländer. Det var en felaktig uppgift i någon gångpå höstkanten att idrottsligt är den minst gynnade nationen i ,som sedan har valsat omkring på olika håll. tog upp samma sak isin uppmärksammade bok för sedan. Men del är fel! Det har iEdane klarlagt här . Jag tycker all det hyfsar debatten, när vi får hörasådana klarlägganden. Hur ofta hör vi inte atl idrottsligt är ettu-land, alt vi inle kan konkurrera med de mäktiga t. ex. Vi hade nöjet för en lid sedan, , att ha besökav en sovjetrysk idroltsdelegation under ledning av sportministern reste omkring på olika håll i landet, och sade lUItidningen att han var mycket imponerad över de svenskaidrottsanläggningarna. Det kanske vi inle hade väntat oss att få beröm på denpunkten. Men han sade: "Vi skickar gärna hundra lopptränare till er, om vifår tio anläggningar som Fyrishallen." Han undrade litet spjuveraktigt ominte det kunde vara ett kristligt byte. Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Bidrag tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet delegationenvar imponerad över den svenska idrottens resurser på olika områden. Det tyckerjag är ett intressant inlägg i debatten. fälldes ett annat yttrande som jaggärna vUl återge. Professor , nyvald ordförande i ,gav ett recept tUl svensk idrott. Det var såvitt jag förstår hans förstaframträdande som ordförande i ett av våra största specialförbund. Han sade atlman skall ta vara på de pengar man har. "Tillgängliga medel skall fördelasmed hundraprocentig omsorg. Värderingar skaU göras nu och när man med känsligafingerspetsar placerat driftsmedlen så rationellt som möjligt och därigenomupplever fullständig insyn i den egna situationen har man det rätta underlagetför att begära mer anslag." Jag tycker att detta är ett alldeles utomordentligtinlägg. Det får inte bara bli tal om pengar inom svensk idrott. Det finns såmycket annat som vi har anledning diskutera. Jag erkänner atl resursfrågan ärviktig. Självfallet är den del, men jag tycker att den nyvaldefrudrotlsordförandens ord är värda att lägga på minnet. Jag skall till dem på oppositionssidan som anser att vigör för litet för svensk idrott avge den personliga deklarationen atl jag blev glatt överraskad, när jag i statsverksproposilionen fann att anslagentUl idrotten i ett besvärligt budgetläge höjts högst avsevärt. Del är ju ändåså alt stödet lUl idrotten har ökat kraftigt . Sedan de nyariktlinjerna för idroltspolitiken drogs upp av riksdag har den delenav idroltsstödel som hör tUl ökat från 43 miljonerkronor 1969/70 till 1973/74 enligt årets budgetförslag. En ökning på många miljoner log vi häri rUcsdagen ulan någon som helst debatt, därför atl hälsan som bekant tigerstill. Då var vi alla nöjda. Sedan kan vi desto livligåre ägna oss åt attdiskutera det avsnitt där vi har anledning känna visst missnöje. Det skulle förbalansens skull, mina vänner, inle skada om vi också plockade fram alla deområden där vi gör betydande insatser och där jag, genom uteblivna motioner,kan konstalera atl del råder fullständig enighet i . Men även detförhållandel atl det på skilda områden görs stora insatser för idrotten är värtall notera. Jag blev angenämt överraskad när vi istatsverksproposilionen fick så betydande anslagsökningar som vi faktiskt fick det hade jag knappast trott. Men, säger någon, idrottsrörelsen fick inte alltsom den begärt. Del är sant. Jag tror, mina vänner, alt vi som verkar inomidrottsrörelsen aldrig kommer all bli nöjda. Sanningen är ju den atlaklivilelen är mycket god, och det skall vi vara glada ål. Vi skall inte varabekymrade för att aktiviteten ökar i en takt som ingen har kunnat förutse. Oftanär vi talar om ungdomsfrågor och ungdomsproblem är vi bekymrade för motsatsen,dvs. inaktivitet och passivitet. Men om en stor folkrörelse utvecklar enaktivitet som överträffar våra djärvaste förväntningar måste vi känna glädje,även om det kan medföra vissa ekonomiska bekymmer vilket innebär alt vi intehelt och fullt kan gå idrottsrörelsen till mötes. Men, mina vänner, vem kan få önskemålen hundraprocentigttillgodosedda? Jag såg atl någon hade sagt litet föraktfullt om höjningen atldet egentligenbara gällde nålpengar. Ja, om det var så enkelt all denna dag vore den endaunder vårriksdagen, då vi kunde säga alt endast det område vi nu diskuterar ärförsummat. Jag upplever från min bänk i kammaren att manställer anspråk på ökande insatser. Del är ju prioriteringsfrågorna som görpolitiken så svår för oss alla. Vad skall vi satsa på? Vi har olika önskemåloch vi kan ibland känna att prioriteringarna inte sker på de områden som vihelst vill verka inom. Men jag vill bestrida det ofta upprepade påståendet attsvensk idrott skulle vara diskriminerad av politikerna. Det är ett felaktigtpåstående. Vad jag bestämt vänder mig mot är att man skall gradera politikernasinsatser på det sätt som sker i debatten. Jag vänder mig emot uppfattningen atlvpk skulle ha större förståelse för idrotten och dess behov än exempelvisherrar BUly , i och . Jag tror inte pä del. Mendet är lika orimligt atl påslå att de borgerliga riksdagsmännen skulle varastörre idrottsvänner än vi socialdemokrater. Vi har naturligtvis alla oavsett från vilket parti vikommer samma positiva grundinställning till idrotten. Skillnaden är bara denatt regeringspartiet måste agera försiktigare än den mera lättsinniga oppositionennär del gäller stora och tunga utgiftsposter. Jag har undersökt hur detförhåller sig i borgerligt styrda kommuner ute i landet. Med tanke på det viupplever här i kammaren skulle man kunna tro att era partivänner som styrkommunerna ute i landet skulle satsa hårdare på idrotten än vadsocialdemokraterna gör. Jag skulle egentligen önska att jag kunde skicka ut BillyOlsson som ambassadör till borgerligt styrda kommuner ute i landet. Jag tyckerall han skall fara ut på en sådan turné. Han skulle gärna inledningsvis kunnagästa , för där får han kanske stöd av . är sombekant en borgerligt styrd kommun. Ak exempelvis till och se på vadma:-i i gör för idrotten! Där är det samma konstellation somhär i kammaren, att borgerliga riksdagsmän med vpk-stöd verkligen skulle kunnagöra insatser, som går utöver vad man gör i socialdemokratiskt styrda kommuner.Men det gör man inte. Tänk på uppslaget! Jag önskar er verkligen allmöjlig framgång, för det är verkligen ett stort fäll som ni har alt bearbeta. Jag undrar ibland när jag följer denna debatt, omborgerligt inställda idrollspoliliker helt har avskrivit tanken på alt de någongång skall få uppleva en borgerlig finansminister. Även en sådan skulle, sannamina ord, tvingas all pruta på i och för sig välmotiverade anslagskrav. Jag är inte verksam bara inom idrotten. Jag har kontakterockså på andra håll. Jag upplever ständigt att exempelvis barn- ochnykterhels-organisationer anser atl idrotten har favoriserats. Jag får mångagånger uppträda lUI idrottens försvar på möten och lillställningar av olikaslag. Har ni aldrig upplevt detta? Har ni aldrig erfarit att den hårda debattenangående idrotlsanslaget kan leda till all andra organisationer känner sigbortglömda? Det är ju ändå känt att 13 ideella ungdomsorganisationer uppvaktatpartUedarna och vädjat atl man inle ensidigt skall syssla'med idroltensproblem. Men de arbetar i del tysta, och de saknar också mycket av den enormaPR som glädjande nog tillkommer svensk idrott. Bidrag tiU ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Jag skall sluta med all säga alt jag håller väldigt styvtpå idrottens självständighet gentemot statsmakterna. Jag blir ibland uppmanadatt i ta upp idroltsproblem i form av enkla frågor och interpellationertill statsråd. Jag brukar undvika det därför atl den svenska idrottens egnaorganisationer har myndighetsfunktion. De har förtroendet att leda svenskidrott. Mot den bakgrunden hade jag hoppats på att också politikerfrån andra håll skulle ha stött tanken på att låta idrotten själv bestämma överutformningen och användningen av det s. k. lokala aklivitetsstödet. På denpunkten har ni gjort mig litet besviken. Idrotlsulredningen föreslog på sin tiddelta. På grund av alt frågan var föremål för utredning sköt påstäUningstagandet 1970. Däremot gav man idrottsrörelsen det stora förtroendetatt själv fördela och föreslå användningen av hela det statligaorganisationsstödet tUl idrotten, som för kommande budgetår föreslås uppgå, somni vet, till . har märkligt nog de borgerliga partierna ikulturutskottet, stödda av kommunisterna, ansett atl idrotten ännu inte ärmogen att inneha delta förtroende. Socialdemokraterna i riksdagenskulturutskott har stött den framställning om att idrotten själv får ha hand omaklivitetsstödet som en enig riksidrottsslyrelse lämnat in. Densocialdemokratiska uppfattningen gladde mig. Naturligtvis är idrottsrörelsensjälv bäst lämpad atl föreslå hur aklivitetsstödet skall disponeras ochanvändas. Idrottsrörelsen känner - del tycker jag väl att iGunnarskog borde kunna hålla med mig om - bäst sina egna förhållanden. Idrottsrörelsen är så stor att den är svår atl inrymma iför alla organisationer givna regler. Därför bör, tycker jag, idrottsrörelsenså fort som möjligt få friheten att föreslå hur pengarna skall användas iföreningarnas verksamhet och bära del ansvar som delta medför. (vpk) kort genmäle: Efter stora svepandeidrotlsanförande vill jag bara påpeka att vad vi nu diskuterar är det lokalaaklivitetsstödet och hur vi skall skapa rättvisa mellan de olika organisationernajust beträffande detta stöd. Det är detta och ingenting annat som vi har pådagordningen just . Jag anser att rättvisa här skall skapas, och på dennapunkt viker jag inle från uppfattningen all idrottsrörelsen är diskriminerad.Det lokala aktivilelsstödet är del enda vi har atl tala om nu och inte mångaandra stora och viktiga saker. Del trodde jag atl hade faltalefter den långa debatt som förts. Från vårt håll kan jag garantera att det inte finns någonavog inställning mot RF eller all vi inte skulle anse förbundet moget attöverta förvaltningsansvaret. Som själv sade, kan Riksidroltsförbundelmycket väl få ta ansvaret. Jag har inte sagt någonting annat, men vi anser inleatt det är lämpligt atl göra detta inte minst med de reservat ionersom RF har avgivit i sin skrivelse. Vi vill i stället gå på statsrådetsskrivning i statsverksproposilionen, och del är väl inte så konstigt. Sedan en sak till. Jag vet inte om alt någon haruppkonstruerat någon motsättning mellan idrotten och övriga organisationer.Själv sade jag i mittförsta anförande atl jag vUl bibehålla uppdelningen av anslaget tUl dessa delarav ungdomsrörelsen därför att de övriga organisationerna annars skiUle ha fåttmycket mindre pengar. Då hade det visseligen blivit en rättvisa, men den skulleha skipats på så sätt att de övriga organisationerna hade fått mindre pengar.Det vill inte jag vara med om, ulan då vill jag gå den andra vägen: geidrottsorganisationerna mer, så att de får lika mycket som de andraorganisationerna. Sedan konstaterar jag att jag under denna långa debattännu inte har fått reda på vad reservanterna avsåg med "rapporteradaktivitet", som nämns i reservationen B 1. Är det inte reeU aktivitet ochrapporterad aktivitet i samband med varandra som det gäUer? Bidrag tiU ungdomsorgan isa tionernas lokala verksamhet HerrSCHÖTT (m) kort genmäle: Jag lyssnade med stort intresse tUl herrLindahl. Han är som bekant inte vem som helst. Han är Kungl. Maj:ls ombud iriksidrottsstyrelsen. verkade han också vara Kungl. Maj:ls ombud här ikammaren.