prot · FW0966 · 1973-12-31 00:00:00 — Behövs det ytterligare bevis påregeringens totala misslyckande då det gäUer bostadspolitiken ochbyggnadssektorn över huvud taget? Remissinstanserna,på ett fåtal undantag när, avstyrker eller ställer sig mycket tveksamma tiU ettlagfäst arbetsförmedlingstvång - och inte enbart remissinstanserna utan ävendepartementschefen själv, som i propositionen instämmer i och har fullförståelse för denna negativa inställning tiU lagstiftning som reglerarförhåUandet inom en viss bransch. Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete Departementschefen skriverpå s. 13 i propositionen mot bakgmnden av vad remissinstanserna anfört:"De " remissinstanserna " uppfattar en sådan lagstiftning somett avsteg från principen om parternas fria avtalsrätt på arbetsmarknaden. Jaghar förståelse för denna kritik. Invändningarna har emeUertid inte samma styrkaom lagstiftningen får en i tiden begränsad giltighet, vilket kan vara motiveratmed hänsyn tUl att det är främst akuta svårigheter på området som måstebemästras." Yttrandet är mycket intressant. Att remissinstansernauppfattar denna lagstiftning som ett avsteg från principen om den friaavtalsrätten är helt naturligt, för det är ett avsteg från principen om en frioch rörhg arbetsmarknad. Sedansäger statsrådet att invändningarna inte har samma styrka när lagstiftningengöres tidsbegränsad. Jo, det har de verkligen enligt min och mångas mening.Eller hävdar statsrådet att om man bara gör våld på en princip under en visstidsrymd så har man ändå principen kvar? Det ar naturligtvis mycket bekvämt attkunna göra avhopp från en principiell uppfattning i vissa situationer för attsedan göra påhopp när situationen är avklarad. Men så enkelt är det inte.Antingen håller jag fast vid min principieUa uppfattning eUer lämnar jag den,och då är jag principlös. Något mellanting finns inte. Mendet är inte enbart principieUa skäl som talar mot en lagstiftning av det slagsom här föreslås utan även praktiska. Lagstiftning som monopoliserar vissa slagav arbeten för vissa arbetstagare motverkar den rörhghet på arbetsmarknaden somär nödvändig med hänsyn till näringslivets fortgående strukturomvandhng. Omlagen antas kan den få prejudicerande betydelse för andra delar avarbetsmarknaden. Det finns många utsatta grupper, som jag inledningsvisantydde, som kan anse sig ha samma rättighet som byggnadsarbetarna attutestänga andra arbetstagare från arbetstUlfäUen. Fleralänsarbetsnämnder uttrycker stor oro inför möjligheterna att klarakontrollfunktionen. Enligt byggarbetskraftsutredningens statistik har det heltövervägande antalet inom byggnadsverksamheten mindre än 10 årsanställda. Atteffektivt kontroUera över 7 000 sådana företag, vUka tUl stor del utför mindrearbeten, bedöms kräva en mycket stor arbetsinsats utan att man därmed harskapat ytterligare något nytt arbetstUlfäUe. DärtUI kommer övervakning av intemindre än 3 500 större företag, varav bortemot 200 har mer än 100 årsanställda. Nästansamtliga länsarbetsnämnder och länsstyrelser liksom AMS framhåller attbetydande personella resurser måste tUlföras förmedlingsorganisationen, om enobligatorisk arbetsförmedling av byggarbetskraften genomföres. Enligtreservanterna i byggarbetskraftsutredningen behövs ett tUlskott av 140 tjänstertill arbetsförmedlingarna för att dessa skaU kunna klara sin uppgift vid enobhgatorisk arbetsförmedling. Några nya tjänster tillföres dock ickearbetsförmedlingarna enligt propositionen. Vad måste då resultatet bli? Ja,antingen blir det ingen kontroU, och då är ju lagstiftningen ganska meningslös,eUer också kommer kontrollverksamheten att gå ut över för arbetsförmedlingarnamer angelägna uppgifter ur förmedlingssynpunkt och detta tUl stor skada förandra arbetssökande. En sådan auktorisation för byggnadsarbetare som denföreslagna leder tUl ytterligarebyråkratisering och stelhet i branschen. Detkan också starkt ifrågasättas om lagstiftningen får den verkan som man åsyftar.1 det arbetsmarknadsläge som vi har kan det förutsättas, att den som sökerbyggnadsarbetare i första hand anstäUer sådana som är yrkeskunniga. Jag tyckeratt detta är helt naturligt. Bestämmelserna om obligatorisk förmedling kommericke att tUlföra arbetsmarknaden ett enda nytt arbetstUlfäUe. Resultatet blirendast att arbetslösheten förskju-tes från en person tiU en annan. Och det kanju inte vara så särskUt mycket mer angenämt att vara arbetslöstUlfäUighetsarbetare än att vara arbetslös byggnadsarbetare. Förslagen innebäratt vissa arbeten reserveras för en speciell yrkesgrupp. Det riktar sig alltsådirekt mot andra grupper på arbetsmarknaden.,En stor sektor av svensktnäringsliv görs oåtkomlig för dem som önskar byta sysselsättning eUer bransch. Nogfinns det anledning att associera det förehggande lagförslaget med gångnatiders skrålagstiftning, som mycket htet överensstämmer med förhåUandena på enmodern arbetsmarknad. Jag ber att med det anförda få yrka bifaU tiU reservationen vidinrikesutskottets betänkande nr 13, i vilken hemstäUs om bifall tUl två motioneri ärendet. Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete 1 detta anförandeinstämde (). i (s): I propositionen 39 föreligger förslag tUl lag om anställning avarbetskraft för byggnadsarbete. Samtliga partier utom moderata samhngspartietlUlstyrker förslaget med den ändringen, att den i propositionen föreslagnadagen för anstäUningens början ändras från den tiU den 1 mars1973. Moderatasamlingspartiet har avlämnat reservation för avslag på propositionen. a.anser reservanterna att det skall föreligga" utomordentligt starka skäl,om man skaU godtaga inskränkningar i de enskUda arbetstagarnas rätt att frittfå söka arbete inom olika yrkesgrupper. Detta yttrande måste bero på enmissuppfattning från reservanterna. Utskottets majoritet vUl givetvis intehindra någon att lära sig ett byggnadsyrke. Tvärtom viU vi att det skall varayrkeskunniga arbetare på byggarbetsplatserna. Vad vi vänder oss mot är den s.k. bakvägsrekryteringen, där personer som arbetat på ett byggeskaU anstäUas före dem som är yrkesutbildade och i många faU arbetatpå byggen. Reservanternagör gällande att bakvägsrekryteringen är mycket ringa och saknar betydelse inombyggarbetsmarknaden. Från arbetsgivarhåU framhålles att anstäUning genombakvägsrekrytering förekommer i mycket hten omfattning.Byggnadsarbetareförbundet hävdar däremot att det kommer in omkring 4000 nya arbetare vUka inte arbetat på något bygge och fuUständigtsaknar utbUdning inom något byggnadsyrke. Enbarti anstäUdes 400 branschovana arbetare ,som av byggnadsarbetarna inom regionen var arbetslösa,dvs. över 1 000 arbetare. För hade under samma tidarbetslösheten uppgått tiU omkring 25 den 11 aprU 1973 procent.Det är mot denna bakgrund man lättare kan förstå kravet från de arbetslösayrkeskunniga byggnadsarbetarna på att åtgärder måtte vidtagas. Den föreslagna tUlfäUiga lagen är ett medel att lösa de nuakuta frågorna. Utskottet har förståelse för de principieUa betänkhgheter somsåväl én del motionärer som vissa remissvar ger uttryck för, nämligen att manskaU ha starka skäl för att godta en reglering av det slag som föreslås ipropositionen. Enhgt utskottets mening måste man i dagens läge anse att sådanaskäl förehgger. Arbetslösheten inom byggnadsarbetarkåren är mycket omfattande -den är så stor som bland industriarbetare och den kan antas blilika stor tUl följd av den avsevärda nedgång i byggnadsinvesteringarnasom kan väntas. För att bemästra de akuta svårigheterna får det ansesberättigat att vid sidan av andra åtgärder tillfäUigt begränsa anstäUning avarbetskraft som inte genom yrkesutbildning eller yrkesverksamhet har anknytningtiU byggnadsfacket. Ett särskUt skäl tiU att slå vakt om arbetskraften inombyggnadssektorn är de problem i fråga om anställningstryggheten som råder tUlföljd av systemet med objektanställning. anser att rekryteringen tiUbyggnadsarbete i första hand bör åstadkommas genom avtal mellan parterna påbyggarbetsmarknaden. Överläggningar i denna fråga har ägt rum meUan parterna.Ett förslag tiU överenskommelse om rekryteringsordningen som har lagts fram haremellertid förkastats av arbetsgivarsidan. Det kan tänkas att under den tidlagen nu kommer att gälla nya förhandlingar kommer att upptagas och att detslutligen blir en avtalsuppgörelse mellan parterna. 1 utskottet har behandlats ett par motioner där man begärdels att en utredning skaU tiUsättas, dels att regeringen noga följersysselsättningsutvecklingen och vidtager lämpliga åtgärder. Utskottet kaninstämma med motionärerna i att det är angeläget att problemen inom byggnadsindustrinbeaktas. Byggnadssektorn är ett av de orriråden som nästan mer än något annat ständigtföhes med stor uppmärksamhet från statsmakternas och övriga myndigheters sida.Två offentliga utredningar, byggplaneringsutredningen ochbyggarbetskraftsutredningen, har lagt fram förslag som föranlett åtgärder. Entredje utredning, byggarbetsgruppen, tillsattes rneduppdrag att planera åtgärder i fråga om sysselsättningen på kort sUct inombyggnadsverksamheten. Gruppen har föreslagit en rad åtgärder för de närmasteåren. Dess arbete fortsätter, varför vi säkerligen kan motse flera förslag inomden . På grand av dessa utredningar anser utskottet att någon nyutredning inte behöver tUlsättas. Dessutom kan de byggarbetsnämnder som finnsinom varje län medverka till en god planering av byggarbetsmarknaden. Inomdessa nämnder sitter representanter för såväl arbetsgivare som arbetstagare.Ett gott samarbete meUan byggarbetsnämnder, länsarbetsnämnder ocharbetsförmedling bör också kunna medverka till att lösa de besvärligarekryteringsfrågorna. Jag vUl sluta med att yrka bifaU tiUinrUcesutskottets hemstäUan i betänkandet nr 13. HerrOSKARSON (m) kort genmäle: Jag har fuU förståelse för uppfattning att det är ett krav från utbildade byggnadsarbetare som ärarbetslösa. Men låt mig säga, , att jag har precis lika storförståelse vilka arbetslösa det än är fråga om, så att någon skUlnad därvidlagkan inte jag finna. Sedan log upp bakvägsrekryteringen, ochlåt mig säga några ord om den. Här råder mycket delade meningar om omfattningenav denna s. k. bakvägsrekrytering. hävdar, somanfördes av , att sådan bakvägsrekrytering skett i mycket storomfattning. Från arbetsgivarsidan har framhållits att sådan rekryteringvisserligen förekommer men endast i mycket begränsad omfattning. För helabranschen uppgick, enligt en utredning som gjort, bakvägsrekryleringenunder tiU 500 man. Arbetsgivarsidan har gjort en liknande undersökning1972 och kommit fram tUl samma resultat som , nämUgenatt denna rekrytering är av ganska ringa omfattning. Byggnadsarbetareförbundetgör gällande att den är betydligt större. Här står alltså uppgift mot uppgift,och någon opartisk undersökning har inte gjorts på detta område. Byggarbetsgruppen har också behandlat det här problemet isitt betänkande och kommit tUl följande slutsats: "Bedömningen av den s.k. bakvägsrekryteringens omfattning varierar visserligen. De olika uppgifternapå denna punkt är emellertid för byggarbetsgruppen mindre väsentliga. Antingenär bakvägsrekryteringen stor och behöver då regleras. Eller också är denna formav rekrytering begränsad, i vilket faU reglering på sin höjd framstår somonödig." Även om man måste tillstå att denna slutsals är ovanligtinteUigent, så har gruppen ändå kommit fram tUI ett förslag med en hel karta avbyggstimulerande åtgärder ombyggnads- och saneringsverksamhet,projekteringsstimulans, tidigare-läggande av visst statligt byggande, vissaberedskapsarbeten och ett ökat småhusbyggande. Jag vill understryka att ökatsmåhusbyggande är vad moderata samlingspartiet har framfört många gånger.Gruppen påpekar också att frisläppandet av privatfinansierat småhusbyggandeunder sista delarna av betydde en väsentligsysselsättningskompensation för den minskade igångsättningen av flerfamihshus. den 11 aprU 1973 Anställning av arbetskraft för byggnadsarbete HerrFRIDOLFSSON i (s) kort genmäle: vUl göra gäUande atlbakvägsrekryteringen inte är så stor och talar om arbetsgivarnas utredning somredovisar siffran 500 man. Enligt gäUer det mellan 3000 och 4 000 man. Det bör väl vara lättare för attkontrollera den verkliga situationen. Dessa människor blh så småningommedlemmar i förbundet, och på det sättet får vi ju reda på antalet. har också sagt atl om det gäller etl stortantal är även han beredd på att det måste bli en obligatorisk förmedling. Ja,antalet är så pass stort att jag tycker att mycket väl kanansluta sig tiU detta regleringsförslag. Onsdagenden 11 aprU 1973 Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete HerrOskarson sade att lagen skapar inte ett enda nytt arbete. Nej, det kan noghända att den inte skapar nytt arbete, men det kan hända att den skapar störtetrygghet, och den större tryggheten är också värd en hel del. Vi har lagen omanställningstrygghet. Den har kanske inte heUer skapat några nyaarbetstUlfäUen, men den skapar trygghet, och det är också trygghet vi vUl ha idet här faUet. Sedantalar om skråtänkande - att man vUl slå vakt om en viss grupp.Ja, det är väl inte aUs så ovanligt som viU göra gäUande. Jagvill påminna om exempelvis lärarkåren. Vi hade här i landet en hel massa ickebehöriga lärare, som fick ha tjänst ute i kommunerna. Men efter handsom de behöriga lärarnas antal ökade fick de icke behöriga lärarna trädatiUbaka, och man anställde den utbildade arbetskraften. Dethär är alltså ingalunda någon ovanlig företeelse, och tal om attdetta skulle vara någonting specieUt för byggnadsarbetarna är fuUständigtfelaktigt. Det gäUer även för en hel del andra yrkesgrupper i landet. Jag kaninte söka ett arbete inom en bransch där jag inte har min yrkesverksamhet. () kortgenmäle: 1 fråga om bakvägsrekryteringen sade jag att här står uppgift motuppgift. Men en uppgift som jag tycker åtminstone har något av neutral karaktärär byggarbetsgruppens syn på saken, och de som ingår i den gruppen harkonstaterat att de inte tar ställning tiU frågan vare sig den är stor ellerliten de redovisar ingen uppfattning på det området. i säger att det är fråga om större trygghet i anställningen.Ja, visst är det fråga om det. Men skaU vi tala om trygghet är det ju fråga omtrygghet för aUa människor, och skapar jag trygghet för en viss kategori gårotryggheten ut över andra. Det tycker jag heller inte är sä särskUt sympatiskt. Sedankom i in på lärare och tydligen på därmed jämställdayrkesgrupper, och han sade att där kan inte vem som helst få anstäUning. Nej,det är väl rätt självklart. Skulle vi ifrågasätta hela vårt utbildningssystemvore vi naturligtvis inne på en märkvärdig väg. Vi har väl ettutbildningssystem och en utbUdning som syftar tiU att ge kompetens för vissauppgifter och vissa befattningar, och det trodde jag att vi alla hadeaccepterat. Men även inom dessa områden är det ju ändå så att vederbörandeanställs av institutionen eller företagaren, och det är vad vi viU också närdet gäller byggnadsarbetarna - att de skaU anstäUas av den som behöverarbetskraften. Inom tjänstemannagrappen dirigeras ju vederbörande inte tUl enbefattning via arbetsförmedlingen, utan det är arbetsgivaren som anställerbefattningshavarna. Låtmig slutligen bara erinra om att inom byggnadsbranschen har vi ett stort antaltjänstemän bortemot 55 000. En stor del av dessa är också arbetslösa, men dehar inte kommit med i den här trygghetslagstiftningen utan står utanför. Ochför dem är det betydhgt besvärligare: de har varit i arbetetlänge, de är ofta i hög ålder och de är dessutom specialinrUctade på ett visstjobb, vUket gör att det är väldigt svårt för dem att få liknande arbete påannat håU. i (s) kort genmäle: återkommer tUl detta att byggnadsarbetarna blir gynnadeav den här lagen. Men han avslöjade sig när han på min fråga om deicke behöriga lärarna, som fick träda tUlbaka för de behöriga lärarna, svararatt det är klart att vi skall slå vakt om vårt utbUdningsväsen. Ja, då kommervi upp på ett annat plan. Men när det gäller utbildningen för kroppsarbetare,för yrkesarbetare inom byggnadsindustrin, viU jag fråga herrOskarson: Gäller det inte även där att man skall slå vakt om den som har enutbUdning? Vi vUl väl att alla skall erhålla utbildning. Vi är inte motståndaretUl att det rekryteras folk lUl byggnadsindustrin, men de skall rekryteras påsådana vägar att de lär sig yrket och inte kommer in vid högre ålder ochständigt får gå som icke utbildad arbetskraft. Ochså talar om att det inte skapas trygghet för dem som blirutestängda härvidlag. Ja, vi skaU försöka skapa trygghet för aUa anstäUda här ilandet, och jag hoppas att även skall delta i arbetet på detområdet. Närdet gäller denna bakvägsrekrytering, som man från arbetsgivarhåU viU göragäUande inte är så stor, kan jag tala om att jag har egen erfarenhet påområdet. Jag har suttit i byggarbetsnämnden tiUsammans med representanter förbyggarbetsgivama, och vi har fått skriva tiU byggmästarna på orten och sägatill dem att de skaU låta bli denna bakvägsrekrytering. När det går så långtatt ordföranden i en byggmästar-förening själv sätter sitt namn under en sådanskrivelse förstår man att det hgger en del i talet om bakvägsrekrytering. Slutligenhar man också varit inne på en annan sak, som jag inte har berört tidigare,nämligen frågan om den stora arbetslösheten på vissa platser. Man har då sagtatt dessa arbetslösa skaU gå före byggnadsarbetarna. Men det är väl ändå så,att om man har stor arbetslöshet på en ort, så är arbetslösheten stor ocksåbland byggnadsarbetarna, och därför behöver det inte bh någon motsatsstäUningmeUan övriga arbetslösa och arbetslösa byggnadsarbetare. Jag vidhåUer mitt yrkande om bifall tUl utskottets hemställan. Anställningav arbetskraft för byggnadsarbete Herrtalmannen anmälde att anhälht att tUl protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt tiU ytterligare replik. Att något måste göras för att trygga sysselsättningen för arbetssökandeinom byggnadsbranschen har länge varit uppenbart. Frågan är emellertid omregeringen har valt den bästa vägen. För min del anser jag inte det. Detfinns stora möjligheter att snabbt igångsätta byggnadsarbeten i SJ:s,, domänverkets och flera andra statliga verks regi arbeten som imånga avseenden har samma karaktär som den byggnadsarbetare är vana vid. Jagtänker då på banombyggnader, motorvägsbyggande och andra vägarbeten,brobyggande både för järnväg och landsväg osv. Ännu fler sådanaarbetstillfällen hade det funnits, om rUcsdagen hade Anställning av arbetskraft för byggnadsarbete föhttidigare folkpartiförslag att uppdra åt vederbörande förvaltningar att forcerasin planering och öka sin beredskap i detta hänseende. Man skulle t. o. m. kunna säga att det här föreliggervissa underlåtenhetssynder från regeringens sida alt inte skapa ensysselsättnings-motvikt tUl den nedskärning på husbyggnadssidan, som man vissteskuUe komma i och med lågkonjunkturen, och den överenskommelse om återhåUsamhetsom regeringen gjorde upp om med och försnart . En kraftigare satsning på omskolning av arbetssökande inombyggnadssektorn borde också varit en naturlig åtgärd. I den svåra situation som vi nu befinner oss måste vikonstatera att regeringens lagförslag har två klart negativa sidor; 1. detskapar inga nya byggnadsjobb, och 2. deldiskriminerar många arbetssökande. Vad som bl. a. kunde och borde ha gjorts för att skapa nyajobb har jag redogjort för. DärtUI kommer att den förstärkning, somarbetsförmedlingarna nu behöver för alt kunna förverkliga lagen, enligt mångalänsarbetsnämnders remissyttranden ensam skulle ha kunnat ge lika god effekt påbyggsektorn som en lagstiftning av det föreliggande slaget. När det gäller diskrimineringen av arbetskraft har mångaremissinstanser tryckt på denna principieUt viktiga fråga. Även statsrådetredovisar betänkligheter men menar att dessa inte bör tiUmälas så stor betydelse,då lagförslaget är tidsbegränsat. Alla är tydligen överens om att lagen måsteses som ett provisorium med kort gUtighet. Även utskottet har uttalat sinförståelse för de principiella betänkligheterna och menar att största möjligafrihet för arbetskraften i dess yrkesval är en självklar princip, något som jaglivligt vUl instämma i. Jag hoppas att den tveksamhet som från så många hållyppats mot förehggande lagförslag skall utgöra en för regeringen alt setill alt den inte fler gånger försätter en skicklig yrkeskår med stortspecialkunnande i en situation liknande den som byggnadsarbetare i dagbefinner sig i. Med hänsyn till den försiktiga skrivning somutskottsmajoriteten har gjort kommer jag för min del atl avstå vid omröstningen. HerrOLSSON i (vpk): Sysselsättningen i byggnadsbranschen går ochhar gått i vågor. Det är vågor som beror dels påsäsongvariationer sysselsättningen är lägre - dels påkonjunkturvariationer. Det är ingen överdrift att påstå att byggnadsarbetarnahar fått utgöra konjunkturregulator för regermgen i dess ekonomiska politik.Vid toppar i sysselsättningen har del hänt alt okvalificerad arbetskraft haranstäUts. När sedan nedgången kommer är det mycket vanhgt att den då nyanstäUdayngre arbetskraften slår ut äldre och yrkesvan arbetskraft. Beträffande deeffekter som den nya lagen skulle få måste anföras att systemet i storutsträckning redan fungerar för de flesta yrkesgrupper på arbetsplatserna. Detfinns inget utrymme för att anstäUa exempelvis okvalificerade murare om man vUlha en ordentlig murning utförd. finnsockså yrkesutbildningsavtal och bestämmelser som reglerar vad som fordras föralt en person skaU betraktas som yrkesarbetare. Detta specieUa faU gäller betongarbetarna dvs. dentidigare diversearbetargruppen inklusive de yrkesmoment som ingick i dengruppens åtaganden. Lagen innebär i stort sett att man antingen skall haanknytning till branschen genom att tidigare ha blivit anställd eller hagenomgått de utbUdningskanaler som finns i samhället eller som arbetsmarknadenbjuder på. Det måste anses vara en aUdeles riktig ordning att folk som anstäUspå arbetsplatser är utbUdade för arbetet i fråga och har de kunskaper somfordras för att kunna sköta arbetsuppgifterna. Ackordssystemet ute påarbetsplatserna är också så utformat, att det fordras i stort sett likakvaUfUcationer hos arbetarna. Man har gemensamhetsackord, där lagen delar likapå den uppkomna inkomsten, och då fordras också att arbetarna har samma nivå påsin utbUdning. Det här lagförslaget kan också ses som ett led i strävanatt skapa en högre kvalificerad betongarbetarkår strävanden som för övrigthar bedrivits under en läng följd av år, delvis med stöd från byggmästarsidan. Det finns också andra faktorer som talar för att denna lagär nödvändig. Jag tänker bl. a. på arbetarskyddet. På få arbetsplatser finns såmånga uppenbara möjligheter tUl olyckstiUfäUen som just på byggarbetsplatserna.Runt det här huset pågår flera byggen, och om man skulle gå ut och titta skulleman snart kunna upptäcka hundratals dödsfäUor. Det måste således vara heltrUctigt att kräva att den som går ut på en sådan här farlig arbetsplats äryrkesutbildad och har fått lära sig vad arbetarskydd innebär, vilkaskyddsanordningar man har rätt att kräva, hur skyddsanordningar skall sättasupp osv. En annan faktor, som inte nämns i betänkandet och intetidigare i debatten heller, är atl det så kaUade äldrelagarna - dvs. de somskaU skydda äldre att avskedas inte fungerar i byggnadsbranschen. Det berorpå den s. k. objektsanstäUningen. Delta innebär att byggnadsarbetarkåren harett sämre skydd mot avskedanden än arbetarna i den övriga industrin. Vad sedan beträffar skråtänkandet, som skulle varaextraordinärt och som inte finns i samhället i övrigt, samt talet om s. k. friarbetsmarknad viU jag anföra att här bl. a. har nämnts lärare. Vem skulle kunnaförestäUa sig att skicka människor på svelsningsarbete eUer ingenjörsarbeteutan att de är utbildade för detta? Med svetsningsarbete menar jag härlicenssvetsningar, speciella håUfasthetskrav etc, och det skulle mte gå attanstäUa okvalificerad arbetskraft för sådana arbetsuppgifter.