prot · FW09108 · 1973-12-31 00:00:00 — Det går så lätt atttala om den offentliga sektorn såsom någonting stort som man inte kan fåkontroll över, men i detaljer vill ni inte ut med språket, utan då vill ni visaatt ni är med om utbyggnaden av den offenthga sektorn. Jag vill allra sist, fru talman, slå fast att här harmittenpartierna -liksom det har skett tidigare - låtit moderaternai stor utsträckning föra pennan när det gällt att utforma den gemensammareservationen i finansutskottet. Fru andre vice talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. HerrJOSEFSON i Arrie (c): I denna debatt skall ju ocksåskatteutskottets betänkande nr 44 behandlas. I det utskottsbelänkandet harskatteutskottet behandlat vissa delar av propositionen 125, bl. a. frågan orn uttagsprocenten. I Nr108 propositionen föreslås atl uttagsprocenten fastställs till 100, alltsä Måndaeen den oförändrat under det nya budgetåret. Utskottettillstyrker detta förslag. I utskottsbelänkandet behandlas också ett flertal motioner, bl. motionen 1973:1993 av herrar och , där det yrkas att det "ekonomiska särskilda invesleringsavdraget för vissa byggnadsarbeten skallförlängas till politiken in. atl avse objekt som påbörjas , riksdag beslöt ju att skattskyldig, som bedriverr-örelse, jordbruk eller skogsbruk och som 1 november 1972-30 juni1973 sätter i gång ny- eller ombyggnad på fastighet i förvärvskällan, vidtaxering till statlig inkomstskatt är 1974 skall erhålla ett särskiltinvesteringsavdrag på av byggnadskostnaden för arbete sorn utförsunder tiden frän och fram till , 1 motionen yrkas atl nämnda investeringsavdrag motbakgrunden av sysselsättningsläget på byggnadsområdet skall få göras pä arbetensom påbörjas före , Även om sysselsättningsmöjligheterna harförbättrats något kommer sannolikt sysselsättningsproblemenpå byggnadssektorn att kvarstå även under den kommande vintern. , och moderata samlingspartietsutskottsrepresentanter har i reservationen 1 biträtt yrkandet i motionen 1993och jag yrkar, fru talman, härmed bifall till den vid skatteutskottetsbetänkande nr 44 fogade reservationen 1. I betänkandet berörs också ett flertal motioner i olikaskattefrågor som redan tidigare i är har behandlats av . Med anledninghärav har och utskotlsrepresentanter i ett särskiltyttrande fastslagit alt och givetvis slår kvar vid denståndpunkt som intagils i vid behandlingen av berörda frågor tidigarei år. I skatteutskottets betänkande nr 19 behandlades således engemensam motion från och , där krav framställdes att vissaskattefrågor som framför allt berör låg- och mellaninkomsltagare bordeförtursbehandlas av skatteulredningen. Det gällde framför allt förbättring avbarnstödet, avskaffandet av den faktiska sambeskattningen, översyn avmarginalskalteeffekterna speciellt i grupper som berörs av såväl marginalskattsom bortfall av inkomstreglerade sociala bidrag, införandet av hemmamakebidragoch införandel av inflationsskydd i skattesystemet. Redan i skatteutskottets första betänkande i är upprepadevi den av oss tidigare framförda synpunkten att skatteutredningenförutsättningslöst bör pröva olika möjligheter att mera långsiktigt komma tillrätta med de problem sorn sammanhänger med mervärdeskattens fördyrande inverkanpå vikliga livsmedel. Man kan göra detta genom införandet av ettkonsumtionsstöd, sorn tar bort eller till viss del reducerar mervärdeskattensför'dyrande inverkan pä livsmedlen. En annan möjlighet som skatteutredningenförutsättningslöst bör utreda är införandet av en differentieradrner-värdeskatt. Som jag sagt har dessa frågor behandlats avriksdagen . Så är också förhållandet med arbetsgivaravgiften och dess utformning. Vi har därför inle motionsvägen pä nytt aktualiserat dessa 107 Den ekonomiska [Jolitiken m. m. frågor,men vår uppfattning är densamma och våra krav står kvar. Inte minst i dagens situation, då frågan om ett nyttskattesystem står under diskussion, är det ytterst angeläget att derättvisekrav som framställts av och inte glöms bort i etteventuellt nytt skattesystem. Jag ställde i en interpellationsdebatt trefrågor till finansministern. De berörde avsnitt i skattesystemet som för migframstår som allra mest angelägna att fä en förändring av. Det gälldesamordningen eller rättare bristen på samordning - av skatter, bidrag ochavgifter för vanliga inkomsttagare, det gällde beskattningen avfolkpensionärernas sidoinkomster och samordningen med bostadsbidragen och detgällde den faktiska sambeskattningen. Dessa tre frågor berör områden där detunder alla förhållanden måste ske vissa förändringar. Kan någon anföra något försvar för en så total brist påsamordning av skatter, sociala bidrag och avgifter som finns? Och kan maninte anföra något försvar för det förhållande sorn nu råder, varför då inlebehandla i varje fall detta avsnitt av inarginalskattefrågan med förtur? Detfinns många exempel på att den bristande samordningen av skatter, bidrag ochavgifter medför att inkomsttagare endast får behälla avintjänade . Den faktiska sambeskatlningen har jag tagit upp mängagånger förut i . Den är och förblir en av de största orättvisorna iskattesystemet. Jag ställer frågan till vår ärade utskottsordförande ochordförande i skatteutredningen: Kan man förvänta något förslag pä dessa punkterfrän skatteutredningen ? När finansministern nu åter kom in i kammaren villjag upprepa de frågor jag ställde till finansminislern i den interpellationsdebattsom jag berörde. Det skulle vara oerhört värdefullt om vi kunde fä herrfinansministerns syn på de tre frågor som jag tog upp iinterpellationsdebatten. Vad kommer att ske pä delta område införhöstriksdagen? Det gäller marginalskatterna, inle i deras helhet utan därproblemen är störst, nämligen där vederbörande drabbas avmarginalskatt och bortfall av inkomstgraderade sociala bidrag och därtill avhöjda avgifter. Detta såväl beträffande vanliga inkomsttagare som pensionärer,vilka sistnämnda genom bortfall av bostadstillägget kan räka i en ytterstbesvärlig situation. Jag anser att det är just på dessa områden som de mestgraverande orättvisorna uppslår. rör det sig om en så pass begränsadsektor att statens finanser inte äventyras genom de åtgärder som jagföreslagit. Det borde enligt min mening vara en hederssak att försöka rättatill dessa missförhållanden . Jag skall inte närmare gå in pä den diskussion sornförekommit om ett eventuellt nytt skattesystem. Jag villendast understryka vikten av att vi ger förslagen de beteckningar sorn de skallha. Om staten skall fä in samma belopp totalt som tidigare, så blir det inte enskattesänkning utan i stort sett enbart en skatteomläggning. Det allmännas delav våra inkomster förblir densamma oberoende av om vi betalar beloppen viadirekt skatt eller indirekt skatt eller genom högre priser för att täckakostnaderna för en eventuellt höjd arbetsgivaravgift. Så lätt gårdet inte att åstadkomma skattelättnad att rnan bara genom enomflyttning av uttagsformen kan åstadkomma en skattelättnad för det storaflertalet. Även om man åstadkommer en viss begreppsförvirring blir del totalaresultatet i stort sett oförändrat. Givetvis är det angelägel alt alla uppslagför att uppnå ett bättre, rättvisare och enklare skattesystem noggrant prövas.Men det fär inte bli ett nytt haslverk, och därför bör skatteutredningen utredafrågan. En höjning av arbetsgivaravgiften kommer att skapa nya problem framförallt för kommuner och landsting liksom för dem som erlägger egenavgifter.Utformningen av egenavgiften måste ses över. Egenavgiften utgår för närvarandepå såväl arbetsinkomst som på inkomst av eget kapital, investerat i det egnaförelaget. Om man avser att flytta över en större del av skatten till enarbetsgivaravgift, måste det bli en ändring av reglerna för avgiftensuttagande. Visst önskar vi alla en sänkning av skatterna.Men en verklig skattesänkning kan inte åstadkommas pä annat sätt än genom attstatens utgifter begränsas eller genom en ökad produktion och därmed ökatskatteunderlag. Den sistnämnda vägen är väl den mest realistiska, och därförborde man vara mer beredd att verkligen göra insatser för att kunna ökaproduktionen. En ökad produktion skapar förutsättningar för en verkligskattesänkning och inte bara för vad vi fått konstatera vid de senaste årensförändringar av skattesystemet, det har inte blivit någon skattesänkning utanendast en skatteomläggning. Den ekonomiska jwlitiken m. m. HerrLARSSON i (fp): I reservationen 1 begärs med anledning avmotionen 1993 från och en förlängning av detsärskilda investeringsavdraget för vissa byggnadsarbeten, sä atl avdragetkommer alt avse även sådana objekt som påbörjas . Avdragetbör således enligt vår uppfattning medges för objekt som påbörjas t. o. m. den31 för kostnader som nedläggs t. o. m. . I propositionen föreslås som stopptid föratt få det särskilda avdraget, men vi reservanter vill föriänga för att därigenom även stimulera till sysselsättningsskapandeobjekt under det kommande vinterhalvåret. Orsaken till att vi vill ge denstimulans som avdraget är avsett att utgöra för atl få en större igångsättningav byggnadsarbeten är vår bedömning att sysselsättningsläget är sådant, att vitror att en stimulans är behövlig för att hålla nere arbetslösheten blandbyggnadsarbetarna. Skall sysselsättningen kunna hållas på en acceptabel nivåförutsätts alt det inte sker en neddragning av förmånerna just i den tid då detnormalt brukar ske en nedgång. Den stora arbetslösheten bland byggnadsarbetarnamåste hävas pä något sätt, och vi anser atl den åtgärd vi föreslagit, nämligenatt stimulansåtgärderna får kvarstå över vintern, är en praktisk åtgärd om manvill nå ett resultat. Utskottsmajoriteten avstyrker vårt förslag om enföriängning av tiden med bl. a. den motiveringen att man vill avvakta denkommande utvecklingen, innan man är beredd att tillstyrka det förslag somframförts av och . Planering är nödvändig, inte minst förden som tänker bygga, och att vänta och se vad som händer innebär kanske att en insatt stimulansåtgärd kommer för sent och inte får åsyftad Nr 108 verkan. Redan nu kan man förutsättaatl del blir besvärligt för de inom Måndaeenden byggnadsverksamheten sysselsatta,och besked bör redan nu ges sä atl 4 inni1973 byggenskapen kan planeras så atlvinterjobb skapas. Det är en dålig tröst --------------------- för dem som fär gä arbetslösa , om man bara skall vänta och se m. j sär-skilda yttrande sorn är fogat till utskottets betänkande behandlarvi de motioner som väckts i anledning av komplelteringspropositionen och som iandra sammanhang tidigare behandlats av . Vi har därför nöjt ossmed att i ett särskilt yttrande markera våra ståndpunkter, sorn vi tidigareframfört i debatten. De saker sorn behandlas i det särskilda yttrandet ärföljande: Justeringar avskatteskalorna som berör låg- och mellaninkomst-grupperna, Avskaffande avden faktiska sambeskatlningen. Justering avmarginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet. Vi har tidigare begärt att dessa frågor med förtur skallbehandlas av den sittande skatteutredningen, och vi vill endast poängtera attdenna vår ståndpunkt alltjämt är vår uppfattning. Vi beklagar att riksdagensmajoritet, bestående av socialdemokrater och kommunister, inte har velattillmötesgå vår begäran. har tidigare behandlat en motion ornstimulans för det enskilda sparandel, men detta yrkande behandlas nu ifinansutskottet. Vi vill understryka att den uppfattning som vi reservanter iskatteutskottet anmälde i samband med att frågan redovisades där alltjämt harsin tyngd, dä behovet av ett enskilt sparande med all sannolikhet kommer att fåen alltjämt ökad betydelse för den kapitalförsörjning som behövs för utbyggnadav bl. a. näringslivet. Momsbelastningen pä livsmedel är en av de frågor som viansett atl skatteutredningen förutsättningslöst bör pröva. Priserna pälivsmedel är betungande för hushållens budget, och man mäsle finna vägar föratt mildra momsens fördyrande inverkan. Olika vägar bör prövas, och utredningenbör söka sådana lösningar som eliminerar momsens fördyrande inverkan på delivsmedel som är oundgängliga för hushällen, vilket innebär att de meralyxbetonade livsmedlen torde kunna lämnas åsido. Vad som administrativt är denbästa lösningen bör utredningen särskilt beakta, och för handelns vidkommandefär det inte bli en betungande arbetsbelastning. Handelns berättigade intresseav att inte utsättas för ett krångligt system, som ytterligare försämrar desslönsamhet, bör särskilt uppmärksammas. Löneskattens utformning och denna skatts inverkan påsysselsätt ningen vill vi fä prövade. Detta spörsmål har tidigare behandlats av utskottet, men våra förslag om bl. a. avgiftens begränsning i vissa lägen har inte vunnit bifall. Löneskatten har i vissa lägen haft till följd att friställningarna ökat på grund av företagens kostnad för denna skatt, och löneskattens snedvridande karaktär vad gäller de mera 110 arbetsintensiva verksamheterna kvarstår. Vi har tidigare framfört att löneskallenborde tas bort inom det inre stödområdet för atl där inte belastalönekostnaderna för företagen, något som skulle ge det inre stödområdet en merafördelaktig situation, vilket sannerligen skulle ha behövts för att dit fäföretag som kunde häva undersysselsätlningen. Löneskattens verkningar har aldrig redovisats, och det äranmärkningsvärt att dä den sista höjningen skedde fanns det inte ens etlpapper frän regeringen i en skattefråga som dock gällde ett belopp pä över 2000 miljoner. Det behövs tydligen inga förberedelser från regeringen i en dellägen, och det är väl ett prov på regeringens noggrannhet att förbereda sinaskalteförslag som demonstrerades vid införandet av den fördubblade löneskatten. En höjning av löneskatten och en eventuell sänkning av dendirekta skatten har varit föremål för vissa spekulationer. I dagens debatt harämnet förts på tal, men finansministern har närmast givit orakelsvar om hur detskall bli. Om det nu skulle komma något förslag frän regeringen i den riktningsom det spekulerats om, är det nödvändigt att påpeka den effekt som en höjdlöneskatt skulle innebära för kommunerna. Om det sker en skattehöjning istället för en löneökning, blir resultatet i fråga om de direkta utgifterna förkommunerna i stort sett lika. De betalar ut mindre lön och i stället får debetala motsvarande högre löneskatt. Rent teoretiskt skulle en sådanomfördelning i praktiken innebära en något lägre belastning för kommunerna, däden utbytta lönedelen ej belastas med sociala kostnader. Men vad som mästeuppmärksammas är det skattebortfall som skulle uppstå för kommunerna. Varjeprocent i minskad lön som löntagarna eventuellt skulle byta mot skatteförmånerinnebär ett bortfall för kommunerna i storleksordningen 200 miljoner. Det mästeuppmärksammas att om man gör en uppgörelse med löntagarna sä är det ettoeftergivligt villkor att kommunerna får kompensation. Kommunerna har via sinaförbund lovat att hälla kommunalskatten pä oförändrad nivå , och dåfår man inte bakvägen påföra dem kostnader som skulle innebära att de tvingashöja sina skatter. Kommunalskatten är för de flesta människor den mestbetungande delen av deras skatteutgifter, och särskilt låg- ochmellaninkomsttagarna fär känning av en höjning av kommunalskatten. Vill man nuge de grupper som har det besvärligast med skatten en favör, så är enövervältring pä kommunalskatten en felaktig väg. Man får hoppas att regeringeninte gör något Ulusionsnummer, som ser ut som en skattesänkning men som irealiteten är en skattehöjning eller en övervältring på dem som har densvagaste skattekraften i samhället. Erfarenheterna av det stora utspelet, därtvå tredjedelar av svenska folket skulle få en skattelättnad blev tyvärr intede som förutspåddes vad gäller det samlade skattetrycket. Den bistraverkligheten blev att många människor inte fick något ökat utrymme för sinpersonliga konsumtion utan t. o. m. i vissa fall fick en reallönesänkning,sedan skatten och inflationen tagit sitt och tidigare förmåner bortfallit pågrund av den rent nominella ökningen av inkomsten. Vad vi behöver är sädana förslag att skatten inte ökasautomatiskt utan att hörs. Vi får hoppas att den sittandeskatteutredningen Den ekonomiska poUtiken m. m. Nr 108 fär penetrera frågorna och att inte regeringen hoppar in med sina Måndaeenden överraskningar i stil med löneskattens fördubbling . 4 iuni1973 skattefrågor bör, som vi begärt,kunna behandlas av utredningen med Denekonomiska p talman! Jag ber att få yrka bifall till reservationen I vid m. skatteutskottets belänkande. i (m): Det är ju ett något egendomligt system sorn vianvänder i den här nya , när vi behandlar samma frågor flera gångerunder en riksdag. Skatteförslag som tidigare framlagts från oppositionens hällkommer återigen upp till behandling. Vi har mera summariskt kastat in dem ien reservation, men från moderata samlingspartiets sida har vi menat atl detfinns all anledning att åter ta upp problemet om de mycket hårdamarginalskatterna. Därför har vi i en särskild kläm yrkat pä delta. Anledningenär att dessa problem är särskilt brännande . Vi har fått vara med om ett syslem, som herrfinansministern har tillämpat och som har gått ut pä att när inflation och hårdprogressivitet i skatteskalan framtvingat en sänkning av den direktaskallen, har man höjt någon annan skatteform. Del är det systern manhar tillämpat, och det har inneburit en lolalliöjning av skatteuttaget.Socialismen känner tydligen inte någon annan form för skatteförändring än ettökat samlat skattetryck. Nej, varje ny s. k. skatteomläggning -som.man gärnavill kalla skattelindring - har ökat statens skatteinkomster. Det ärförvånansvärt att folk har funnit sig i alt under sä mänga är låta en alltstörre del av sin arbetsinkomst socialiseras och överlämnas till politikernasdisposition. Man vill gärna fräga sig om del upplysta svenska folkel inte harförstått att vad man än kallar de belopp som samhället lägger beslag på,antingen det är direkt skatt, mervärdeskatt, kommunalskatt, landstingsskatt,arbetsgivaravgift, pensionsavgift, sjukförsäkringsavgift, bensinskatt elleravgift på dryckesförpackningar, så är det dock vi alla som gemensamt med våraarbetsinkomster fär betala till sista öret. Men har man tydligen vaknat till insikt om vad somhäller pä att hända. Den enskilde begriper att det är något fel i en politik som innebär att han eller hon trots löneförhöjning får en mindre reallön. Varpå kan dä denna nya inställning bero? Även om det i andra länder med myckel lindrigare beskattning än vår har vuxit fram nya politiska partier som gjort våldsamma attacker mot den hårda beskattningen, är det nog inte dessa tendenser som har påverkat vårt folk. Nej, här är det säkerligen den kalla verkligheten som har framtvingat en reaktion. Folk orkar inte längre att bära de hårda skatterna. Man finner det meningslöst att arbeta mer eller påta sig mer ansvar för större lön. Skatten på den nya inkomsten tar ändock nästan allt. Nyföretagandet minskar, dä lönsamheten är för låg pä grund av det höga skattetrycket. Därmed har den förnämsta drivfjädern till ökade arbetsinsatser försvunnit, den drivkraft utan vilken tillväxten icke kan öka. Vi får därför nu finna oss i att se tillbaka av stagnation i tillväxten. Det är denna tillväxt som skall ge oss chansen till fortsatt höjd levnadsstandard och lägre skatter. Normalt borde vi i vårt 112 land ha en tUlväxt på ca 8 å 9miljarder kronor. Om vi bara avsatte några få avdessa miljarder ärligen till skattesänkningar, sä kunde vi äsladkorn- Nr108 ma enrejäl skattesänkning. Vi kunde fä en verklig skallesänkning och en Måndaeen den standardhöjning,om vi kombinerade en sådan politik med sparsamhet inom denoffentliga förvaltningen. Deförslag som har diskuterats i pressen och '" ekonomiska fleragånger här , nämligen en höjning av arbetsgivaravgifien för att POlUikenm. m. kunna sänka den direkta skatten är lika litet som de tidigare genomfördaskalleändringarna någon verklig skattesänkning. Del blir bara en förflyttning,som innebär att de arb,elande människorna i någon annan form får avstå sammastora belopp till det allmänna och avstå från personlig disposition över sinaarbetsinkomster. Förslaget betyder ingenting annat än alt man i sin förtvivlanöver utvecklingen försöker fly frän verkligheten. Principiellt skall naturligtvis skatternas höjd ochkonstruktion avgöras i och inte bli en bricka i ettförhandlingssystem för vissa grupper. Skattepolitiken angår hela folket, ochdärför skall vara bestämmande. Men parterna måste veta vad skatternaär, och därför måste det bli etl slut på de ständigt återkommande ochöverrumplande utspelen. Jag skulle vilja ställa en fråga till , somdels är ordförande i skatleulskottet och dels också är ordförande iskatteutredningen. Anser all det är tillfredsställande, om del t.ex. mellan finansministern och arbetsmarknadsparlerna träffas ett avtal omskatternas höjd, som sedan skall effektueras genom ? Kommer herrBrandt i så fall alt fortsätta med sin utredning, eller vad kommer atl ske medden? Det tog ju oerhört innan vi fick igenom värt krav på engenomgripande skalteutredning, och därför tycker vi att skatteutredningen numåste skynda pä sitt arbete. Det är också den som skall göra jobbet. Svenskafolket kommer inte att orka med länge till med den nuvarande ordningen. Den stora boven i dramat är skatteomläggning, somvi moderater också motsatte oss. Det var då som det genomfördes ettskattesystem, som åstadkom den stora höjningen av marginalskatten, skatten päinkomstökningar, vilken skapade de nuvarande orimliga skatteförhållandena förfamiljerna och då särskilt barnfamiljerna. Det är nödvändigt att ta hänsyn tillatt familjen är en enhet, och man mäste ta hänsyn till hur mänga det är somskall leva pä en inkomst. Folk kan icke förstå varför samhället skall ta ifråndem en så stor del av deras årsinkomst i form av skatter att de tvingas mottagabidrag för att kunna klara kostnaderna för livets nödtorft.Skatteförmägeprincipen måste tillämpas i vårt skattesystem i framliden. Det är mot den bakgrunden moderata samlingspartiet tillårets riksdag ställl krav om en del omedelbara skattelindringar, som vi menar inte kan vänta på skatteutredningens förslag. De krav vi framför allt ställt i vår reservation är en sänkning av skattesatserna, dock kombinerad med rätt till avdrag för faktiska barntillsynskostnader, ett särskilt avdrag på till enarbetstagarfamiljen, en lösning av de faktiskt sambeskattades problem samt skattelättnader för folkpensionärerna i enlighet med de motioner som vi har väckt. Vi önskar också att 1 13 8 protokoll 1973. Den ekonomiska poUtiken m. rn. en planför skallesänkningar läggs upp, sä alt folk vet vad de har att rätta sig efteri fortsättningen. Jag ber, fru talman, att fä yrka bifall till reservationen2 vid skatleulskotlels betänkande nr 44. I reservationen 1 vid skatteutskottets betänkande nr 44har de borgerliga partierna förenats om ett krav på alt investeringsavdragetför byggnader i rörelse skall få åtnjutas fram till . Bakgrundentill detta är, som redan tidigare här har framhållits, en önskan att underlättaför byggnadsbranschen att upprätthålla sysselsättningen, som ärsvag och kan förväntas bli det också under den kommande vintern. Samma motiv finns för det av moderata samlingspartiettidigare framförda kravet att ägare av egnahem och villafastigheter bör få göraavdrag intill etl belopp av I för reparationer som utförs underinnevarande kalenderår. Dessa åtgärder skulle säkerligen i stor utsträckningkomma att öka sysselsättningen bland landets många nu arbetslösabyggnadsarbetare. Givelvis kommer också anslagen till arbetslöshetensbekämpande alt kunna bli mindre då arbetslösheten genom dessa åtgärder blirlägre. Någon föriust för statskassan kan därför icke en sådan åtgärd medföra. Jag vill säga att vi genom besparingsförslag harfull täckning för de krav som vi frän moderata samlingspartiet ställt avseendeminskade skatteuttag och utgiftsökningar för /74. Detta gälleralla de förslag vi har framställt.