prot · FW0946 · 1973-12-31 00:00:00 — Men jagskulle vilja tUlägga att det förhållandet att avtal kan slutas antingen mellanett studieförbund och en organisation om samverkan i ett studieutbud ellermellan två organisationer om att vända sig till ett visst studieförbund äringenting som i och för sig behöver bryta den enskildes valfrihet, som hanskall ha enligt folkbildningsförordningen. Föredrar den enskilde ett annatstudieförbund kan han, trots att det föreligger avtal mellan organisationer,gå dit om han vill så länge inga tvångsmedel föreligger. Tvångsmedel föreligger emeUertid om ett avtal innehållerbestämmelse att enskild cirkeldeltagare icke kommer i åtnjutande av ettstudiebidrag eller som är aktueUt i fråga om invandrarundervisningen -ledighet och lön om han vUl studera i regi av annat studieförbund än det somingår i ett avtal. Då föreUgger tvång under hot, och det är helt främmande försvensk folkbildning. Jag förutsätter alltså, mot bakgrund av det uttalande som ärgjort här , att de avtal som kan träffas mellan arbetstagare ocharbetsgivare icke har denna diskriminerande och monopoliserande karaktär ochatt inrikesministern genom nämnda uttalande alltså givit uttryck åt sammauppfattning. Den uppfattningen torde vara den enda hållbara. Ang. undervisningen i svenska för invandrare I och för sig har jag inte anledning attförlänga den här debatten. Jag är medveten om att det har pågått en mycketlivlig diskussion i tidningspressen och på annat sätt om de här frågorna. Detkan väl också hända att företrädare för olika intresseorganisationer göruttalanden som är tillspetsade och som då naturligtvis representeraruppfattningar som är förhärskande inom den organisationen. Men å andra sidantycker jag nog det skulle bli en ensidig belysning av denna fråga om jag inteockså pekade på att det har förekommit rätt mycket av snorkighet ochöverlägsenhet i denna debatt som har riktats mot de folkrörelseanknutnastudieförbunden. Det har förekommit htet för mycket av uttalanden om attkvalifikationsgrunden för lärare i detta arbete borde vara akademisk examenosv. Jag tror att det finns lika stark anledning att erinra om hur nödvändigtdet är att vi visar tolerans och öppenhet för att även människor, som saknarden formella kompetensen, har möjhghet att leda denna undervisning. Jag sägerdet inte minst därför att en rad invandrare har gjort mycket betydelsefuhainsatser i detta arbete utan att ha haft den formella kompetensen. Jag har velat göra detta tilläggtill debatten, I övrigt har jag ingenting att invända mot att vi nu inriktaross på att avvakta hur verksamheten kommer att fungera. Jag tror att man pådetta område liksom på andra bör kunna ha förtroende både för studieförbundenoch för , som självfallet kommer att följa denna verksamhetmed lika stort intresse som när det gäller andra områden. HerrWIKSTRÖM (fp); Med anledning av det som inrikesministern nusade vill jag framhålla, att också jag har sett en rad tUlspetsade uttalanden,som kanske inte har kommit enbart från ABF-håll, Jag råkar själv varaordförande i ett folkrörelseanknutet studieförbund och har alltså sammabakgrund som många i ABF, Jag tycker att man från detta vårt störstastudieförbund i denna fråga har använt ett språk som inte skulle behövas för enorganisation med en sådan bakgrund och tradition som ABF har. Jag har ocksånoterat att man från ledande ABF-håll ryckt ut och korrigerat en radtUlspetsade uttalanden som har gjorts. När det gäller lärarkvalifikationerna är det naturligtvisav intresse att följa den fortsatta utvecklingen. Jag har iakttagit attskolöverstyrelsen på Ang. undervisningen i svenska för invandrare baksidanav slutrapporterna för studiecirklarna i svenska för invandrare har givit enrad anvisningar för ifyUandet, där man bl, a, har påpekat att man vill haganska detaljerade uppgifter om lärarnas kvalifikationer. Jag förstår att dethar samband med att man menar att undervisningen i svenska för invandrareegentligen ställer större krav på både kunskaper och pedagogisk skicklighet änundervisningen i de flesta andra ämnen. Det gäUer ju invandrarnas rätt till eneffektiv undervisning, och det är inte minst från pedagogisk utgångspunkt enmycket svär uppgift att åstadkomma en sådan. Jag är glad att inrikesministernunderstrukit kravet på kvalitet i undervisningen. Även jag har relationer till ett s, k,folkrörelseanknutet studieförbund, och jag vUl inte förneka att det på sinahåll dock inte inom det förbund jag har förbindelse med har förekommittillspetsade uttalanden. Men jag viU beträffande dessa uttalanden knappast gåså långt att jag vUl beteckna dem som snorkiga. De har väl i alla fall varitföranledda av omsorg om undervisningen. Jag uttrycker än en gång min uppskattning av attinrikesministern vill säga ifrån. Att man tar upp frågan är inte så egendomligtmed tanke på att det förekommit uttalanden från ABF-håU det är ju dettastudieförbund det gäller om att det kan vara tillräckhgt som kompetens föratt undervisa invandrare i svenska att man själv talar språket. Detta skuUealltså vara en kompetens som var tillräcklig. Det ger uttryck för en verklighetsom jag finner något oroande. Jag är helt på det klara med och den åsikten har jagalltid företrätt att de formeUa kraven på cirkelledare inom folkbildningeninte kan vara desamma och inte kan vara så strikta som för lärare inom detreguljära skolväsendet. Men några krav får man väl ha, och någon gräns måsteändå sättas för kanske ibland entusiastiska men helt oskolade amatörer. Och manhjälper inte upp det hela genom att kalla en dålig och amatörmässigundervisning för funktionell kontra formell. Det är ju bara att gömma sig ibusken. Jag tror alltså att inrikesministern och jag har samma uppfattning omhur cirkelledare skall vara utrustade för att kunna sköta den härundervisningen bra, TiU sist vUl jag endast konstatera, eftersominrikesministern inte har kommenterat det, att vi också är överens om att detinte bör finnas avtal som blir diskriminerande för andra studieförbund, vilkamed sitt utbud och med sina goda lärare också vUl bidra till undervisningen avinvandrare, att således avtal av monopolistisk karaktär inte får förekom- Det sista, , står faktisktdirekt i motsats tiU vad har anslutit sig tiU på inrikesutskottetsförslag, nämhgen att det inte finns anledning att på den här punkten hindraparterna att träffa avtal om hur undervisningen skall organiseras. Jag villsäga det för tydlighetens skuU, så att inte drar för storaväxlar på mitt uttalande. HerrNORDSTRANDH (m); Jag har inte bestritt att avtal skall fåslutas. Det är ju en sak som har skett länge inom annan undervisning och inomfolkbildningen. Men det är karaktären av diskriminering att man inte får utlön och ledighet om man inte går på kurs som anordnas av ett visststudieförbund som är själva kärnpunkten här. Överläggningen var härmed slutad. Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganisationerna § 11 Ang. behovet av utbildning inom de frivilligaförsvarsorganisationerna Herr försvarsministern ordet för att besvara () framställdainterpellation, nr 14, och anförde: har frågat mig hur jag anser attden avkortade värnphktstjänstgöringen samt avkortade och i vissa fall inställdakrigsförbandsövningar påverkar behovet av befordrings- och annan utbUdning inomde frivilliga försvarsorganisationernas ram. Som jag framhåUit vid åtskilliga tillfäUen frivUliga försvarsverksamheten i vårt land en betydande omfattning ochutgör ett värdefuUt komplement tiU vårt övriga försvarsarbete. Den av betraktas visserligen av som i vissmån otillfredsställande. Detta mot bakgrund av att målsättningen är 500deltagare i denna utbildning medan man /72 uppnådde 370deltagare. Även om målsättningen inte uppnåddes är detta inget dåligt resultat.Dessutom förhåUer det sig så att totalt 10 000 vuxna och 5 000 ungdomar undersamma tid deltagit i utbildningsverksamheten. Den s. k,kompletteringsutbildningen har varit den dominerande. Det är enhgt min mening angeläget att denna verksamhet,Uksom hittUls, får ett kraftfullt stöd. Den satsning på frivilligförsvaret somskett tror jag i någon mån visar min syn på det arbete som härnedläggs. framöverkommer det att finnas ett stort behov av bl, a, frivilhg befälsutbUdning, HerrTORWALD (c): Jag ber att få tacka för svaret. Vad som speciellt gladdemig var att svaret inte bara andades en så att säga professionellt positiv ton.Allt tyder på att det var en ärlig och uppriktig känsla bakom den uppslutningkring de frivilliga befälsorganisationernas arbete som kom till uttryck. Vi haren rad sådana frivUliga organisationer. Jag behöver bara nämna Förbundet förfrivillig befälsutbildning, lottakårer, bUkårer, hemvärn och civilförsvar föratt ge en liten uppfattning om vad det rör sig om för aktiviteter. Defrivilliga befälsorganisationerna är tiU sin princip uppbyggda påfolkrörelsegmnd. Jag tror att vad man måste ha speciellt klart för sig är att idessa organisationers verksamhet ligger den bästa Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganisationerna grogrundenför en försvarsvilja. Låt mig bara inom parentes nämna att jag var med närhemvärnet byggdes upp 1940. Jag var med där , och jag kommer specielltihåg en hemvärnsövning som vi hade när tyskarna var sommest framgångsrika. Det var mest bönder som deltog i den härövningen, och det var en som sade htet defaitistiskt; "Vad tjänar det tillatt vi håller på här och sliter och kämpar? Om tyskarna ger sig på oss ordnarde det hela på , och sedan är utraderat! " Då sade en 50-åring något som har stannat i mitt minne ochsom jag tror är värt att tänka på. "Du pratar", sade han, "hardu sett en höna med kycklingar ? När det sedan kommer en stor hundoch alla tror att det är färdigt med de stackars kycklingarna springer intehönan och gömmer sig. Nej, hon flyger på hunden, och i de flesta faU springerhunden sin väg med svansen mellan benen. Så är det med mig också. Jag har bara ett gevär, och jaghar familj, men jag kommer åtminstone att försöka försvara mig om det är någonsom vUl åt dem! " Litet av den andan tror jag är grogrunden förförsvarsviljan, och den är väsentlig. Vi har nämligen grupper som verkarinom försvaret i nedbrytande riktning. Jag menar naturligtvis inte den fastanstäUda personalen, utan jag avser speciellt dem som genomgår grundutbildningvid olika förband. Vi har glädjande nog hört statsminister taavstånd från dessa gruppers aktivitet inom fackföreningsrörelsen. Jag vet ocksåatt försvarsministern vid några tUlfällen har tagit itu med den sortensaktivitet inom förbanden som hotar att ställa till problem för dem som sökerordna en så god utbildning som möjligt inom ramen för de medel och tider somstår till förfogande. Jag tror det är väsentligt att man kan motarbeta degrupperna, och jag vUl än en gång säga att jag tror att de frivilligaförsvarsorganisationerna har en stor uppgift att fylla därvidlag. De fungerarsom en barriär mot den sortens försvarsnihilister för att inte säga renasabotörer av utbUdningen vid krigs- och fredsförband. Jag vill också i detta sammanhang poängtera en annan sak,nämligen att även bland aktivt befäl har funnits uppfattningen att defrivilliga försvarsorganisationerna närmast sysslar med något slagsfritidsterapi. Men så är det inte! De frivUliga försvarsorganisationerna utgörtvärtom en integrerad del i vårt totalförsvar. Det frivilliga försvaret äralltså inte bara en mer eller mindre meningslös utväxt, utan det är ett inslagi totalförsvaret som är ovärderligt. Utan dessa organ skulle totalförsvaretinte ha den styrka som jag anser att det trots allt har. Vi kan diskutera huruvida försvaret får tillräckligt medpengar och tillräckliga resurser i övrigt därvidlag kan det alltså finnasolika synpunkter men jag tror att vi kan vara eniga om att vi än så länge harett gott försvar och en god försvarsvilja, och inte minst de frivilligaförsvarsorganisationerna har medverkat till att åstadkomma detta. Låt mig också upprepa vad en person som ärverksam inom dessa aktiviteter nyhgen sade: "Kom ihåg att det inte iförsta hand är pengar vi behöver inom de frivilliga försvarsorganisationerna.Vi behöver något annat, som inte kostar pengar, men som betyder bra mycket mer. Vi behöverkontinuerhg känsla av att vårt arbete är uppskattat av dem som har ansvaret förförsvaret" - och det är naturligtvis dels regeringen och dess företrädare,dels vi andra pohtiker och givetvis också alla befälspersoner frånöverbefälhavaren och nedåt. De har alla ett stort ansvar i detta sammanhang. Kanske skulle vi hos frivilligorganisationerna kunna byggaupp en känsla av att de är uppskattade om vi börjar tillämpa samma metod somden romerske senatorn som avslutade vade anförande med att säga: "Förövrigt anser jag att Kartago bör förstöras." Kanske bör vi - pohtikerna,försvarsministern, överbefälhavaren, militärbefälhavarna och andra -alltid närvi är ute i olika försvarssammanhang och håller anföranden, inspekterarverksamhet etc. ta med en snutt: "För övrigt, hur har vi det med defrivilliga befälsorganisationernas verksamhet pä denna ort eller i dettaförband? Hur många i det här krigsförbandet deltar, under de tider då de inteär inkallade, i frivillig befälsutbUdning, i civUförsvar, hemvärn etc? "Jag tror att detta skulle vara ett sätt att - jag vill inte använda uttrycket stödjaden frivilliga befälsutbUdningen, för jag tror inte att det är ett stöd denfrämst behöver få dem att känna att de är en integrerad del i vårttotalförsvar. Det kostar inga pengar, men det främjar verksamheten och utgör enPR för den, om man så ofta som möjligt ställer frågan; "Hur har vi det medde frivilliga försvarsorganisationernas arbete i detta område?" Skulle viinte kunna enas härom, herr försvarsminister? Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganisationerna HerrOSKARSON (m): Svaret är, herr försvarsministern, positivt det är ett bra svar. Jag hade heller inte väntat mig något annat av herrstatsrådet , Men jag kan ändå inte underlåta att peka på några punkteri det frivUliga försvarsarbetet som jag tycker är mycket viktiga. Statsrådet säger i svaret: "Det är enligt min meningangeläget att denna verksamhet, liksom , får ett kraftfullt stöd,"Ja, det frivilliga försvaret har fått ett kraftfullt stöd. Men jag skullekanske ändå ha önskat att meningen varit formulerad på följande sätt: "Detär enligt min mening angeläget att denna verksamhet får ett ännukraftfullare stöd," Och varför det? Jo, det är bl, a. mot bakgrunden av,som har tagit upp i sin fråga, de inställda repetitionsövningarnasom ju kommer att minska det värnphktiga befälets funktionsduglighet i ettvisst ögonblick. Och det är ju, som alla vet, just det värnphktiga befälet som utgörhuvuddelen av befälet på våra krigsförband. Ju mindre repetitionsutbildning,desto större behov av frivillig utbildning. Därför är det synnerligen angelägetatt man inriktar sig på just den delen av verksamheten för att hjälpa detvärnphktiga befälet att vidmakthålla sina kunskaper genom dehagande i frivilligutbildning, när de tyvärr inte får samma möjligheter som hittillsatt göra det genom obligatoriska repetitionsövningar. Här har påpekats det stora värde som de frivilligaförsvarsorganisationerna har för försvarsviljan. Jag vill starkt understrykadel. Det är glädjande att det är så många ungdomar som deltar ifrivUligt försvarsarbete. Det gäller inte enbart frivillig befälsutbildning,det gäller Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganIsa t lönerna lottor,det gäller hemvärn, det gäller över huvud taget alla de frivilligaförsvarsorganisationerna. Vi har, som har påpekats, tyvärr grupper också av ungdomar som verkar i nedrivande riktning i vad gällerförsvarsviljan, och därför är det så väsentligt att vi får en motvikt mot dettabland ungdomarna själva. De gör i det här sammanhangen en verkligtsamhällsnyttig insats, och dessutom vUket är lika värdefullt får de på dethär sättet en meningsfuU sysselsättning. Deltagande i ungdomsutbildningen kanhjälpa en och annan från andra sysselsättningar som inte är till gagn för demsjälva. Jag skall gärna hålla med om att vi behöversprida förståelse för det frivilliga försvarsarbetet även inom de aktivabefälskadrarna. Jag vet inte om jag kanske litet grand hårdrar , men jag fick en känsla av att tror att det finns en delbland det aktiva befälet som skulle vara negativa mot eller nonchalera eUermindre värdesätta detta arbete. På det sättet är det inte - men därmed har jaginte sagt annat än att det är värdefullt att man även inom dessa gruppersprider ytterligare förståelse för frivilligt försvarsarbete. Bara en sak ! Som jag började medatt säga hade jag inte väntat annat än att statsrådet skulle vara positiv; dethar statsrådet visat sig vara tidigare, och det är jag övertygad om att statsrådetkommer att vara också. Men då skaU jag ge ett tips på ett områdedär herr statsrådet verkligen kan vidta konkreta åtgärder som är värdefulla,nämligen utrustningsområdet. Det är inte aktuellt i den härinterpellationsdebatten, men eftersom jag har chansen, herr statsråd, måste jagta den. Jag tänker på hemvärnet, framför allt våra hemvärnssamariter. De haren utrustning som inte är godtagbar ur några synpunkter. Med demöjligheter som herr statsrådet har är det ju bara att lyfta på luren och talaom, att nu skaU samariterna få bra kläder och bra utrustning, så är jagövertygad om att de får det. HerrSTRINDBERG (m): Mot bakgrund av ett ganska långvarigt arbeteinom såväl FBU som senare hemvärnet vill även jag gärna helt kort uttrycka minuppskattning av den positiva syn på det frivilliga försvarsarbetet som framgårav försvarsministerns interpeUationssvar, Det är inget tvivel om att frivilligförsvaret är en utomordentligtillgång för vårt totalförsvar. De frivilliga försvarsorganisationernasbetydelse ökar naturligtvis också i ett läge där anslagen till krigsmakten iövrigt begränsas på det sätt som sker. Men en positiv syn, som i och för sigär värdefull, löser tyvärr inte problemen. Den positiva synen måste också fåett konkret uttryck i bl, a, ökade anslag. Pengar betyder nu inte allt herrTorwald var inne på det och den enskilda offerviljan är stor inom detfrivilliga försvaret, men ökade anslag underlättar givetvis arbetet inomexempelvis sådana organisationer som FBU och hemvärnet. Jag begärde egentligen ordet, herr talman, för att peka påytterligare en sak, som jag inte tror att man har uppmärksammat så mycket. Densenaste kommunreformen har fått en ekonomisk konsekvens inte minst för defrivUliga försvarsorganisationerna som kanske inte var helt väntad. Tidigarefanns det ofta i de många små enheterna en mycket stor förståelseför frivilligorganisationernas arbete; de fick kommunala bidrag tiU sinverksamhet osv. De kommunala bidragen har i mycket stor' utsträckning faUitbort i och med att vi har fått de stora kommunala enheterna. De storakommunerna har heU enkelt inte känt lika stor samhörighet med det frivilligaförsvarsarbetet, en samhörighet som var naturlig i den mindre enheten och sominte bara ekonomiskt utan även rent psykologiskt betydde oerhört mycket för demsom arbetade inom frivilligförsvaret. Inkomstbortfallet är inte så stort ipengar, men det betyder ändå rätt mycket. När det inträffar i ett läge dåstatsmakterna minskar sina anslag, är det helt naturligt att det försvårararbetet. Jag viU hoppas att försvarsministern, med den positiva synsom han har pä denna fråga, skall kunna få tiU stånd åtgärder som kanunderlätta verksamheten, inte minst när det gäller befälsutbildningen. Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganisa tion erna Jag behöver inte gå i polemik med någon avtalarna, eftersom vi är helt eniga. Vi har också varit eniga i underde om att öka anslagen tiU samtliga friviUiga försvarsorganisationer,självfallet därför att vi vet att de har betydelse ur många synpunkter förförsvaret. De utgör ett krafttillskott till försvaret som vi inte gärna villundvara. Jag vet inget land som har så kraftfullt stöd av befolkningen genomfrivilligverksamhet som , Vi räknar med att det finns en miljon svenskarsom mer eller mindre aktivt tillhör frivUliga försvarsorganisationer, alltså enav de största folkrörelserna i landet, Naturlivtvis har betydelsen ökat för vissa delar avfrivilligförsvaret genom att vi har minskat värnpliktsutbUdningstiden och ivarje fall tillfälligt dragit ner omfattningen av repetitionsövningarna. Dethar jag framhåUit , och jag har också haft överläggningarmed de frivilliga försvarsorganisationerna om detta. Det är en självklar sak.Om dessa repövningar vill jag säga att det är tillfäUiga nerdragningar, ochtanken är att de skall kunna uppehållas i den omfattning som detidigare haft. Jag skall inte gå in på frågan om utrustningen t, ex, förhemvärnet. Dessa frågor behandlas i försvarsutskottet, och kammaren kommersnart att få ta ställning till dem. För inte sä länge sedan hade herrOskarson och jag en diskussion här i kammaren om extremistgrupperna inomförsvaret. Vi var väl i stort sett eniga om vad som krävs av oss för attmotverka dessa negativa inslag inom försvaret som vi känner till. HerrTORWALD (c); Först viU jag säga några ord beträffande de kommunalaanslagen. Även jag tillhörde tidigare en mindre kommun där vi hade anslag tillhemvärnet. När vi inkorporerades med storstaden höll anslaget på attförsvinna, men genom en snabb aktion från berörda kommunalmäns sida haranslaget kunnat räddas. Om sådant kan vi inte besluta här i , men detär bra om det uppmärksammas av dem det vederbör så att man på det kommunalaplanet försöker beakta dessa i och för sig ganska små anslag, som ändå har rättstor betydelse, eftersom Ang. behovet av utbildning inom de frivilliga försvarsorganisationerna de kan gemöjlighet till en del trivselbefrämjande åtgärder i samband med verksamheteninom de frivUliga befälsorganisationerna. Jag vill också poängtera, , att när jagnämnde att man ibland har betraktat de frivilliga försvarsorganisationerna somnågot sekundära funktioner inom försvaret, avsåg jag inte därmed att kritiseradet aktiva befälet. Vad jag menade var att det aktiva befälet är många gångerså arbetstyngt på grund av vakanser och annat att man kanske inte orkar riktigtsätta sig in i vad de frivilViga befälsorganisationerna sysslar med och vilkenbetydelse de har för totalförsvaret, och därför kanske det aktiva befälet inteså lätt inser detta. Däremot skuhe det aktiva befälet genom att man då och dåtog upp de här sakerna till debatt vid inspektioner och vid andra tillfällenkunna bli mer medvetet om vilken betydelse de frivilliga befälsorganisationernahar i totalförsvaret. Och låt mig avslutningsvis framföra den förhoppningen attsåväl försvarsministern själv som överbefälhavaren och andra inspekterandebefäl medverkar härvidlag och vid sina inspektioner och andra framträdandenägnar åt att diskutera verksamheten inom de frivilliga befälsorganisationerna. HerrOSKARSON (m); Jag skall fatta mig mycket kort ochnaturligtvis inte polemisera mot herr statsrådet det vare mig fjärran i denhär frågan. Jag tog chansen så att säga att framföra ett önskemål ivad det gäUer utrustningen för vissa grupper som jag nämnde. Statsrådet sägeratt förslag kommer att framläggas för kammaren och alt frågan nu behandlas iförsvarsutskottet. Detta är alldeles riktigt - så är läget. Jag menar givetvisinte att statsrådet skaU ge något löfte som skulle vara bindande förförsvarsutskottet vid dess ställningstagande. Men herr statsrådet vet själv hursvårt det är att få fram pengar till genomförandet av sådana här delförslag medden bindning som försvarsanslagen har, inte minst på grund av denprogrambudgetering som görs inom försvaret. Och om det varit så attstatsrådet sagt att han har den största förståelse för de här problemen i vadgäller hemvärnet och hemvärnssamariterna skuUe det ha varit till gagn förfrågans fortsatta behandling. Överläggningen var härmed slutad, § 12 Föredrogs och hänvisadesKungl, Maj :ts propositioner nr 40 till inrikesutskottet, nr 47 tillsocialförsäkringsutskottet, nr 55 till inrikesutskottet och nr 65 till kulturutskottet,