prot · FW0986 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi skall naturligtvis fortsätta med forskningsinsatser ochandra insatser för att i första hand få till stånd konstruktioner som gör detläitare för oss att använda mekanisk upptagning, för det är i dellasammanhang den bästa lösningen. Men vi kommer nog aldrig fram till en situationdär vi helt kan utesluta användningen av dispergering, därför att det berorhelt enkelt å ena sidan på de förutsättningar under vilka oljeutsläppen inträffaroch å andra sidan på de risker man löper om man inte är beredd att göra ettsnabbt ingripande i en situation där t. ex. oljan har fått en sådan spridningpå vattnet att man omöjligen kan klara bekämpningen genom atl ta den medmekaniska hjälpmedel. Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtill sjöss HerrTORWALD (c): Låt mig först lacka civilministern för den positiva andani hans svar. Min interpellation är framställd i samma syfte, även om den kanlåta litet hård i tonen. Det blir ibland så när man slåss för en sak som mantror på och som man anser angelägen. Först: Var hämtar nian information? Jag har naturligtvishämtat information också via de officieUa kanalerna, men jag tror atl pressenbeträffande den beredskapssiluation som vi verkligen har är en utom- utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtill sjöss Del är klart atl den går lill överdrift dä och då, men delär alldeles uppenbart all en hel del av de redovisningar som kommit fram viapressen har, när man kontrollerat dem genom inter-vjuer och annat, visat sigvara relevanta. Del är litet tråkigt atl få höra att exempelvis vid tvågodvädersolyckor har ingenting eller bara litet av olja tagils upp. I enafallet gällde det den grekiska tanker som strandade utanför och släppteut en hel del oha där tog man över huvud laget inle upp någonling av oljan.Vid en annan olycka, , kom del ut ungefär olja. Av dennaolja lyckades man, då man under liden 7 i är arbetade med upptagningen,inle samla upp ens ; resten hamnade på stranden. Detta måste vara etl klart belägg för alt tullen i daginte förfogar över materiel och inte har en beredskap som gör att man kan klaraens så förhållandevis små utsläpp. Disperger-ingsrneloden har jag inle gått in på här -den diskuterade vi väldigt ingående förra gången. Jag har med avsikt lämnat denät sidan, därför att jag delar civilministerns uppfattning att vi i vissasituationer är tvingade att använda sådana metoder, i avsaknad av möjlighetentill mekanisk upptagning som vi båda anser att man skall sträva mot. Men vadjag är rädd för är all av låt mig säga något slagssjälvhävdelsedrift är intresserat av att bygga upp en egen stor organisationför oheberedskapen. Där tror jag att man i princip är inne på fel väg. Som jagser det skall tullen i stället bara skaffa sig en organisation somtiUhandahåUer materiel och som tUlhandahåller ledning av de resurser man sätterin. Men resurserna skall i stort sett finnas ute på ohka .ställen, och de skallhandhas av yrkesfolket, fiskarna. Den vägen tror jag är både den biUigaste ochden vettigaste. På samma sätt gör vi t, ex, när det gäller snöröjningen iGöteborg vi har en myckel liten stab fast anställda som administrerar dethela, och därutöver faller vi tillbaka pä 300 åkare och jordbrukare. Vi kangöra ett stort pådrag när det verkligen behövs, men däremellan har vi inga ehermycket små kostnader. Enligt mitt förmenande har tullen använt en oproportionerligtstor andel av anslaget till anskaffning av fartyg, som är dyra atl hålla ochadministrera om man också inle använder dem en enda dag. Våra fiskare har gottom väl utrustade fartyg, som med mycket låg beredskapsersätlning skulle kunnaställas till tullens förfogande och som man inte behöver betala några högadriftkostnader för annat än i det läge då de verkligen behöver användas.Fördelen med det systemet är all man då är garanterad att snabbt kunna sälla inresurserna på aktuellt ställe. Det blir inga länga förflyttningar. Våra fiskarehittar mycket snabbt i sina egna farvatten och har goda kommunikationsmedelombord, har nästan varje fiskebåt t, ex, kommunikationsradio. Dessutom ärfiskaren yrkes-kunnig och vet hur han skall bete sig i farvattnen, ochhan har också personligen intresse av att få oljan upptagen i all möjlig mån,eftersom det är en förutsättning för atl hans egen inkomst skallbli bra. Den är ju beroende på atl inle fiskens forlplantningsornrå-den blirnedsmutsade rned olja. Först några or-d om ett av de exempel somherr tog upp, nämligen Tärnsjöfallet, Väderieksförhållandena kan ju blisådana - t, ex, vid dimma - att man inle ens med den bästa beredskap kan klarauppgifterna på ett sätt som beredskapen i och för sig skulle ge förutsättningarför. Vad sedan självhävdelsedrifl beträffar är juhela uppläggningen av vår beredskapsorganisation ett försök atl i första handsamordna och utnyttja befintliga resurser på olika områden. kansjälv konstatera del, om han studerar vår beredskapsplanläggning, Äv denframgår atl del är fråga om atl samordna befintliga resurser. Men därutöverbehöver vi speciell komplettering för atl nå den effektivare beredskap som herrTorwald också är ute efter. Där har liksom jag konstaterat all vii första hand bör sikta på att använda mekaniskaupptagningsmeloder. Men där säger alt den saken borde kunnaöverlåtas ål våra fiskare att klara upp. När man har konstaterat ettoljeutsläpp borde kunna ta kontakt med fiskarna, som då kan fara ulmed sina båtar och klara upp hela situationen, säger , Men för delförsta kan ju fiskarna inte ligga lill pass som en oheskyddsberedskap, och fördet andra kan vi väl inte utrusta varje fiskebåt med just de anordningar som ärnödvändiga för atl kunna tUlämpa mekanisk oljeupplagning. Det är väl rikligarealt vi utrustar del begränsade antal fartyg, som är nödvändiga för denUppgiften, med sådana anordningar. Och därför har vi bl, a, byggt om vissaäldre fartyg för att de med denna kompletterade utrustning skall kunna utföradessa speciella uppgifter. Vi kan ju inte ha hela fiskeflottan utrustad för densaken. Del är omöjligt. Där tror jag alltså alt trots allt får tänkaom, I likhet med mig efterstiävar ju en effektiv organisation, ochdå får han kanske glädjas rned mig åt atl vi har haft råd att utrusta en delfartyg för dessa uppgifler, och kanske också får hålla med om attvi får fortsätta atl göra på samma sätt för atl organisationenskall bli sä bra som möjligt. Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtiU sjöss Låt mig lUl att börja med klarlägga alt de häranordningarna inle ständigt skall vara hängande på dessa bålar. Meningen är allde enkla anordningar som redan provats med ganska gott resultat skall kunnahängas på en båt vid behov. Lika litet som en jordbrukstraktor kör runt helaåret med en snöplog skall en fiskebål köra runt rned en uppsamlingsanordningsom kanske möjligen skulle behöva användas vart tredje eller ,ulan anordningen skall finnas i hamn. Gångtiden från fiskarnas normalafiskeplatser in till hamn är kanske en eher två limmar, medan man för ettspecialfartyg skulle få gångtider på kanske 15 - eller i bästa fall . Utrustningen skall ligga i den aktuella och båtar somligger och fiskar i närheten får vara beredda atl växelvis gå hem efter larmfrån tullen. Vad gäller insatserna av pengar vUl jag bara belysa enligt de informationer som jag har fått, som tycks stämma någol så när under 6 protokoU 1973. Ang. brandklassningen av dörrar med sjutillhållarlås, m.m. tiden från1 fram till utgången av 1972 har disponerat i rant tal 8 mihonerkronor. Sedan har tydligen tillkommit ytterligare en del via AMS, som jag intevar informerad om. Äv dessa har 5 miljoner använts förfarlygsanskaffning och därmed sammanhängande saker. Däremot har utomordentligthle pengar använts för atl anskaffa länsor o. d., som dock är engrundförutsättning för att rnan över huvud laget skall kunna ta upp någon olja.Man måste ha möjlighet att begränsa oljan, så att den inte snabbt driver in motkust och annat. Företrädarna för sade atl man inte hade särskUtmycket länsor och att del var för dyrbart. Man har alltså koncentrerat sig påatt skaffa bålar och specialutrustning, men grundmaterialet - länsor och enenkel upptagningsapparatur har man ännu inte lyckats få fram. Men det finnslänsor atl få tag i, och man borde redan ha skaffat dem enligt min uppfattning. Jag har senast varit i kontakt med hamnoch fått bekräftat all man i varje fall där nu har anskaffat de länsor sombehövs inom hamnområdet. Det är den ansvariga hamnmyndigheten som svarar föroljeberedskapen inom hamnområdet, under det all svarar för denutanför hamnen. Jag tycker att alltför myckel har koncentrerat sigpå anskaffning av bålar och därmed sammanhängande utrustning och alltför litetpå länsor och upptagningsanordningar. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. brandklassningen av dörrar medsjutillhållarlås, m. m. Herr civilministern ordel för all besvara () framställdainterpellation, nr 75, och anförde: har frågat mig om jag anseratt installation av sjutUlhåUarlås i dörrar strider mot byggnadslagens bestämmelserom brandklassning och utrymning samt, om så är fallet, vilka åtgärder jag avseratt vidtaga. har i föreskrifter, r-åd och anvisningartill byggnadsstadgan (Svensk Byggnorm) angivit metoder för klassificering urbrand-skyddssynpunkt av byggnadsdetaher. Klassificering av en dörrtyp omfattarinte endast själva dörren ulan även dess tillbehör, såsom karm, gångjär-n ochlås, som dörren skall vara försedd med vid provningen. Härvid finns inte någraprincipiella hinder mot användning av sjutillhållarlås för bostadslägenheteroch fritidshus. Möjhgheterna till utrymning vid brand eUer annal nödlägekan äventyras om dörren inte kan öppnas från insidan ulan nyckel, vilket ärfallet om sjutillhållarlås används. Utrymningsmöjligheterna är av betydelse,inte sä myckel i fråga om bostäder som i mera offentliga miljöer, t. ex,butiker och varuhus, där särskilda anspråk måste ställas på snabb utrymning. Deproblem som kan uppstå i detta sammanhang är sedan någon lid föremål förutredning i samverkan mellan planverket och försäkringsbranschen. Resultattorde kunna väntas senast i samband med nästautgåva av Svensk Byggnorm. Jag kan tillägga all planverket samverkar även medpolisen i dessa frågor. Jag vill också erinra om att den s. k. läsutredningen, somtiUsatles , skall överväga nödvändiga åtgärder för atl få fram säkralås och andra skyddsanordningar i anslutning härtill. Vidare skall utredningenöverväga, om det för atl stärka konsumentskyddet är angeläget med någon form avauktorisation eller annan prövning av de yrkesutövare som arbetar inom dettaområde. Utredningen prövar också huruvida bygg-nadslekniska föreskrifterangående inbroltsförebyggande åtgärder bör utfärdas. Sammanfattningsvis förhåller det sig alltså så altinstallation av SjutUlhåUarlås i dörrar tiU bostadslägenheter och fritidshusinle strider mol gällande bestämmelser för brandklassificering och utrymning.Jag förutsätter all de problem, som berörts i interpellationen, kommer allbehandlas av de pågående utredningarna. Ang. brandklassningen av dörrar med sjutillhållarlås, m.m. HerrSÖDERSTRÖM (m): Jag ber alt få tacka civilministern försvaret på min interpellation. Vi rör oss när det gäller denna fråga inle med etlpolitiskt problem, vilket kan anses varaanmärkningsvärt för att vara i . 1 stället är detta en brandlekniskoch försäkringsteknisk fråga, som dock är beroende av hur gäUande bestämmelsertUlämpas. Det är kanske på sin plats att först klargöra vissadefinitioner enligt gällande byggnadsstadga. Vid den klassificering ur brandskyddssynpunkl avbyggnadsdetaljer som sker utrönes de olika materialens motståndskraft mot brand.Man skiljer då på obrännbart malerial och brännbart malerial. 1 37 kap. somgäller generellt för brand finns en tabell, 37:22, där del anges vilkamalerial som skall användas i olika byggnadsdelar, t. ex. trappor, dörrar,kanaler m. m., för all gäUande normer skall uppfyllas. En dörr kan ges beteckningen A 60, varmed anges att denskall vara utförd av obrännbarl malerial, som innan del blir så hett all brandkan spridas vidare, skall vara motståndskraftigt . BeteckningenB 30 avser material som är brännbart, men del skall dock vara motständskraftigti minst . Klassificeringen gäUer således materialet, ej hur t. ex.en dörr öppnas. När det däremot gäller skydd mot brandspridning samlutrymningsmöjligheter finns bestämmelser, vilka mera i detah anger exempelvisöppnings- och stängningsmöjhgheler. Sålunda regleras kraven på fönster ochdörrar i brandmurar i 37 :26, och när det gäUer utrymning föreskrives i 37:321att "utrymningsväg anordnas så att fickor eller ålervändsgångar inteuppkommer, där personer kan inneslutas eller skadas vid brand ellerpanik". För dörrar i sådan utrymningsväg faststäUes i 37:325 -gäUande bostads- och kontorslägenhel i byggnad att de skall ulföras självslängandemen ej får vara låsbar-a. Om det endast rör sig om en kontorsbyggnadfastställes i 75:15 att dörren får ulföras låsbarmen skaU kunna öppnas inifrånulan nyckel. Enligt min uppfattning sätts dessa Ang. brandklassningen av dörrar med sjutillhållarlås, m.m. bestämmelserhelt ur funktion om etl sjutillhållarlås inmonteras. Enligt de nya låsbestämmelser som gäller förhemförsäkringar skall alla ytterdörrar vara låsta med godkändasjulilUiållarlås. Utåtgående dörrar skall dessutom vara stiftade eller förseddamed tappbärande gångjärn. Fönster skall vara försett med godkänd hävarmsregelmed lås. Ur polisens och försäkringsbolagens synpunkt är såvälsjutillhållarlåset som sliftningen och hävarmsregeln tillkomna för atl försvåraför obehöriga atl ta sig in i exempelvis en lägenhet. Men svårigheterna kan blilika stora för den som på grund av inträffad brand e. d. snabbt måste ta sig ulur samma lägenhet. Statsrådet sammanfattar sill svar med all installationenav sjutUlhåUarlås inte strider mot gällande bestämmelser. Men jag vågar påslåatt del beror pä etl missförstånd atl statsrådet kommit tUl denna slutsals.Inledningsvis står det i svaret: "har i föreskrifter, rådoch anvisningar till byggnadsstadgan (Svensk Byggnorm) angivit metoder förklassificering ur brandskyddssynpunkl av byggnadsdetaljer. Klassificering aven dörrlyp omfattar inte endast själva dörren utan även dess tUlbehör, såsom karm,gångjärn och lås, som dörren skall vara försedd med vid provningen. Härvidfinns inte några principiella hinder mot användning av sjutUlhåUarlås" där har del kommit tillägg .sedan "för bostadslägenheter ochfritidshus." Detta är riktigt under förutsättning att en på så sättbrandklassad dörr försedd med sjutUlhåUarlås inte insätts i en brandgalaeller i en utrymningsväg. Sker detta, slår det i strid mot gällandebestämmelser. Vid förfrågan hos planverkets tekniska byrå medgavs atl defarhågor som föranlett denna inlerpellalion är välgrundade och berättigade.Delta har helt enkelt inte observerats. hänvisade även till statensprovningsanslalt. Där bekräftades alt man inte haft något sådant fall uppe tillbehandling. Man tycks således dela den uppfattning som statsrådetgivit uttr-yck åt i svaret, där del sägs: "Möjligheterna till utrymningvid brand eller annat nödläge kan äventyras om dörren inte kan öppnas fråninsidan utan nyckel, vilket är fallet om sjutillhållarlås används." Ja, såär det tyvärr, och möjligheterna UU utrymning inte bara äventyras, ulan destrider också mot bestämmelserna. Byggnadsstadgan är entydig i bestämmelsen, att man måstekunna öppna en dörr från insidan utan nyckel, medan principen för sjutillhållarlåsetbygger på att man måste ha Ullgång till nyckel för alt kunna öppna dörren.Därför kan jag inte dela statsrådets slutsats om sjutillhållarlåset, utan jaganser fortfarande att detta slår i konflikt med byggnadsstadgan. Därigenom kanju en lägenhetsinnehavare indirekt bli lagbrytare, och något sådant bör vi välinte medverka till. Beträffande utrymningsfrågan anser statsrådet atl dessbetydelse inle är lika stor när det gäller bostäder som när det gälleroffentliga lokaler. Är mte det ganska tveksamt? Dels har vi mångdubbelt flerbostadslägenheter än offentliga lokaler, dels torde brandsyn inte allsförekomma i sä stor omfallning för bostäder som för offentliga lokaler. Om enbrand inträffar, uppslår risker för person-, brand- ochvattenskador. Kan då inte ulrymningsvägarna forceras, uppstår lätt panik,vilket både försvårarräddningsarbetet utifrån och medverkar till instängning. Nödöppning av dörrar, som brandförsvaret ofta måsteföreta, blir avsevärt svårare nyinstallerade larmanordningar, som bl. a.finns på pensionärshem, sätts ur funktion, eftersom de bygger påhuvudnyckel-syslemet - och genom all huvudnyckelsyslemet inte kan användasförsvåras och fördyras fastighetsförvaltningen. Det blir slutligen mycketdyrbart att låsa ut sig, speciellt om dörrarna är stiftade. En brandolycka kan ju när som helst inträffa. Det är dä enklen tröst för dem som drabbas att det sitter en utredning och arbetar meddessa problem. När rnan nu har kännedom om den konfliktsituation som är förhanden, borde man väl, i avvaktan på utredningsresultatet, utfärda tUlfälligaföreskrifter, varvid hänsyn kunde las till utrymningsmöjligheterna. Ang. brandklassningen av dörrar med sjutillhållarlås, m.m. Jag har hämtat underlaget för mitt svar frånplanverket. Det är självklart all del kan finnas enskilda detaher som man inteens i planverket har observerat, men den utredning som sysslar med dessa frågorfår naturligtvis se på de enskildheter som har talat om. När del gäller ulrymningsbehovet är naturligtvismöjligheten att komma ut ur en lägenhet i händelse av brand lika angelägen sommöjligheten all komma ul ur offentliga lokaler, men del är självklart altsituationen är något annorlunda när del gäller alt utrymma en offentUg lokal änden är vid utrymning av en lägenhet. Jag föreställer mig att det är här som manändå ser de principiella olikheterna i möjligheterna att användasjutUlhåUarlås, Jag har som sagl grundat mitt svar på de uppgifter jagfått från planverket och som innebär all del inle skall strida molbestämmelserna atl använda sådana lästyper för bostadslägenheter ochfritidshus. Det pågår här etl nära samarbete mellan ohka myndigheler: polisen,planverket och även brandförsäkringsförelagen. Jag är emellerlid självangelägen om, med hänsyn lagen lill det förhällande som harpåpekat, atl närmare höra efler, om man behöver tillgripa nägon extraordinäråtgärd medan man försöker klara ul hur man definitivt skaU ha det i de häravseendena. Jag lackar för del löftet. Jag har ingen negativ avsikt med min interpellation - denär ingen anklagelse, och jag vill inte komma åt vare sig polisen ellerförsäkringsbolagen. Jag har tvärtom den uppfattningen att bägge de parternahar handlat uteslutande med positiva syften och föreslagit åtgärden för attkunna möta den alltmer ökande brottsligheten. Men jag har blivit informeradfrån byggnadssakkunnigl håll om att del uppslår icke önskvärda konsekvenser,och då anser jag all man på ett så tidigt stadium som möjligt bör försöka fåklarhet i sambandet mellan gällande bestämmelser och vidtagna åtgärder. Polisenskriver i den broschyr som den har givit ul, atl man gör klokt i Ang. den kommunala bedömningen av glesbebyggelseutvecklingen alt somkomplettering montera in sjulUlhållarlåset, eftersom det i utläst läge har en regelkolv som kan påverkas endast med nyckel. Försäkringsbolagen har tillsammansmed polisen utfärdat rekommendationen alt använda låset och även utfärdat nyabestämmelser om hemförsäkring. Men gör man så klokt i att föha rådet när,kanske på grund av något förbiseende, kontakt på ett tidigt stadium inte hartagils med planverket? har man tydligen fått den kontakten genom densittande utredningen. Man skall heUer inle förbise den omständigheten att förden enskUde lägenhelsinnehavaren innebär installationen av låset en kostnad på 400 a . Om installationen inte följer lagens bestämmelser är ju pengarna bortkastade. Det yttrande som statsrådet senast fällde ger miganledning förmoda att vi är överens om att klarhet bör skapas i den här fråganoch atl den klarheten mycket snart kan skapas. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Ang, den kommunala bedömningen av glesbebyggelseutvecklingen Herr civilministern erhöll ordet för atl besvaraherr Grebäcks (c) framställda interpeUation, nr 80, och anförde: har frågat mig vilka ytterligareåtgärder som har planerats för att underlätta genomförandel av enkla,översiktliga kommunala bedömningar av glesbebyggelsens lämplighet. Kommunerna har genom viktiga beslut vid de två senasteårens riksdagar ställts inför vidgade uppgifter och fått ökat ansvar när detgäller den översiktliga fysiska planeringen. Besluten har också inneburit ökademöjligheter för kommunerna att bedriva en långsiktig markanvändningsplaneringoch att genomföra de i planeringen fastlagda riktlinjerna. Särskild betydelse idetta hänseende har beslutet vid riksdag, som innebar bl, a, dels altden fysiska riksplaneringens första etapp i stor utsträckning skall fullföljasinorn ramen för en översiktlig planering, dels all all bebyggelseskall föregås av någon form av planmässiga överväganden. beslut har föhts av anvisningar från Kungl,Maj:t, Dessa anvisningar koncentreras främst på vad som hänger samman med denspeciella och tidsbestämda uppgiften att fullfölja den fysiska riksplaneringen.Anknytningen tiU kommunernas uppgifter i samband med den allmänna planeringenav bebyggelsen har emellertid också tagits upp, även om det - som jag straxskall återkomma UU - ankommer på statens planverk att ge anvisningar för dennamera generella verksamhet, Kungl, Maj;ts anvisningar för den fysiska riksplaneringensfullföljande har utfärdats efler samråd med , Civilutskollethar uttalat att den tidsplan och de riktlinjer som gäller för dettaarbete tillmötesgår även mycket högt ställda anspråk när det gäller kommunernasmöjlighet all på ett tidigt stadium delta i det fortsatta riksplanearbetel. 1 samband med utfärdandet av anvisningarna harcivUdepartemenlet ordnat informationskonferenser för länsstyrelserna. och har vid konferenser i varje län informeratkommunerna om anvisningarna och deras tillämpning. Informationen till kommunerna angående deras uppgifler isamband med bebyggelseplaneringen tUlmätles stor vikt vid de länskonferensersom jag nämnde och i del konferensmaterial som planverket ochKommunförbundet tagil fram. bedriver anvisningsarbetet inom dettaområde med hög prioritet. Verket anser del nödvändigt alt göra detta i kontaktmed den praktiska verkligheten i ett antal kommuner, 1 vissa av dessa har manhunnit långt med de aktuella bedömningarna. Bl, a, kommun ochLinköpings kommun har sålunda utarbetat utkast lill enkla översiktsplaner förden spridda bebyggelsen. anser sig böra utnyttja erfarenheter avdenna planering i anvisningsarbelet. avser att i en rapport sammanfattaerfarenheterna från vissa försökskommuner som vägledning för motsvarandearbete i andra kommuner. Erfarenheterna kommer vidare att utvecklas i den avplanverket aviserade rapporten om vidgad generalplanering somsärskilt kommer att inriktas på planeringsfrågor på landsbygden. För att motverka missförstånd av den grundläggande typ somberörs i interpellationen avser planverket alt i en skrivelse till landels allakommuner sammanfatta gäUande regler och verkets syn på denkommunala handläggningen av glesbebyggelsefrågorna. kommer därvidall understryka atl sakprövning av byggnadslovsärenden avseende glesbebyggelseskall ske även i sådana fall då översiktliga bedömningar ännu inle utarbetats.Bara om det därvid klarläggs alt del råder osäkerhet beträffande lämpligmarkanvändning torde del finnas skäl alt avvakta en samlad översiktligbedömning, Efler förra årets riksdagsbeslut, civilutskoltetsuttalanden och regeringens åtgärder kan det inte råda någon tveksamhet omstatsmakternas principiella inställning till behovet av och formerna för enplanmässig bedömning av all bebyggelse. Bl, a, har jag själv vid fleratillfällen i anslutning lill interpellationer i haft anledning attklarlägga regeringens ståndpunkt. Det är naturligt om kommunerna känner en viss osäkerhetinför de många nya planeringsuppgiflerna.