prot · FW0988 · 1973-12-31 00:00:00 — Såvitt jag kan förslå skulle väl en utveckling som skullekunna tendera att sänka kämvapentröskeln närmast påverka vår planering förbefolkningsskyddet. Däremot skuUe en dylik utveckhng som - jag betonar detta än så länge är en teori utan materiell grand inle få ändra vår klart avvisandehållning liU svenska kärnvapen om liU äventyrs någon på den gamla barrikadenskuUe ana en ny morgonrodnad för dylika tankar. Vpk kommer i sina återkommande motioner igen medsina i långa stycken tilltalande folkförsvarstankar. Det är bara skada att idéernaaldrig vidareutvecklas. Möjligheter finns liU detta, nämns t, ex, ien av motionerna. Där finns det lärdomar atl inhämta om försvarsplanering i ettland som upplevt hot. talade i sitt anförande om , Deltycker jag borde nämnas i verkligt avskräckande syfte, för del är ju denfruktansvärda situationen att manglas sönder i slormaktsspänningarnas kraftfältsom vi viU gardera oss emot genom vårt krigsavhållande försvars uppbyggnad. När vpk-motionärerna lämnar de sympatiska grundtankarna omell folkförsvar tycker jag inte att de i fortsättningen har någon vidareordning på logiken. Kanske det är orättvist atl enbart anklaga vpk för Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret Nr 88 detta. Del är ju så att fådiskuterar försvarsfrågor med vpk, och det kan Onsdaeen den ' '"ppast bh någon -vidareulveckhng utan en debatt, i vilken 16 ma'1973 synpunkterna prövas och vissavidareutvecklas medan andra förkastas, -------------------- Ätt utgående från den anmälda grundinstäUningen viha skippa Vissaorganisa- tycker jag som iövrigt inte är någon entusiast i det tions-oclianslags- avseendet - inte verkar särskUt klokt, då den miUshknandeförsvarsupp- jiagoi m.m. to- byggnaden väl om någon voreberoende av etl erforderligt incidensskydd, randejoisvaiet Utvecklingen av eflerföhare tillAttackviggen vore väl något som det verkligenvore värt atl satsa på, Vpk-uppläggningen av strategin ropar ju på ettenkell attackflyg som likt en getingsvärm skulle kunna attackera enangripare för att snabbt försvinna till nya utgångslägen. Och del är ju ett planmed måttliga prestanda som de inle särskUl kostnadskrävande Jag har varit och sett den. Här ärväl inte platsen för en filmrecension, men nog kan jag som sägaatt filmen är inlressanl från många synpunkter - bl, a, därför alt denUlustrerar dokumentärfilmningens möjhghet atl t, ex, ghdande på tidsperspektivetmed formellt rikliga synpunkter och autentiska upptagningar skapa en bUd somverkhgen tål att diskuleras. Så här långt har jag tagit vpk-förslagen på allvar. Del ärdel inte möjligt att göra beträffande förslaget att räkna nerförsvarskostnaderna med 2 mUjarder, Del går självfaUet all planera ett myckelmindre kostnadskrävande försvar än det nuvarande om man tar tid på sig, men enmed minimalt vett genomförd neddragning av den omfattningen går heltenkelt inle. talade om skådespeleri. Att i eli försök tUlseriöst resonemang i övrigt lägga in ell sådant förslag är verkligen ettstrålande exempel på skådespeleri, nämndes också som ett land som per capita harlägre försvarskostnader än vi har i , Det gjordes i samma anförande därdet betonades att alla försvarsutgifter skall redovisas på samma huvudtitel;alt fel siffra beträffande huvudtitlar nämndes lar jag som ett rent teknisktmisstag och lämnar åt sidan, är ju ett land där hela folkets resursertas i anspråk för försvarsuppbyggnaden, där en mycket liten andel avförsvarskostnaderna redovisas över en försvarsbudget, men där uppgifternatotalt läggs på folkel. Man har ett värnpliktssyslem med tio tolvrepetitionsulbUdningar, där befälet slår ute i produktionen och får kosta påsig eller av arbetsgivaren tiU60-årsåldem för försvarsuppgifler. Det är inte så särskilt mycket logik i allta in de här två sakerna i samma resonemang. Låt mig så något beröra skjulfältet vid Kusträsk, Jagtycker atl det var myckel bra alt ägnade del några ord, för del får inte vara så i en försvarsdebatt att de mindre, näraliggande frågorna försvinner i resonemang om miharder och större strategiska frågor. Det är angelägel atl slå fast att vad det här närmast gäller är att förbanden inom Bodens garnison skall få möjhgheter att praktiskt genomföra stridsskjutningar i den omfattning som krävs för de värnpliktigas utbUdning m, m, Skjutfäl lel vid Kusträsk, som bl, a, betjänar förband ur I 19 och Fo 63/65, är helt otillräckligt för sitt ändamål. Även om övningarna av säkerhets- 32 skäl starkt begränsas, når riskområdena utanför fällgränserna, och avlysningmåste ske av mark i enskUd ägo, 1 propositionen 1973:75 föreslås atl skjutfältet skallutvidgas med ca genom förvärv av kringliggande mark. Som aUlid närdet gäller inlösen av mark kommer utvidgningen självfallet all medföra vissaölägenheter för dem som berörs av markförvärven. Del är lätt alt förstå atl enutvidgning av delta slag skapar olust bland markägarna. Utskottet har också fuU förståelse för reaktionen frånmarkägarnas sida. Vi har emellerlid inom utskottet inle kunnat finna altolägenheterna för markägarna bhr så stora atl de bör få påverka den planeradeutvidgningen av skjutfällel. Någon fast bosättning förekommer inte inomulvidgningsområdena, och berättigade önskemål angående jakt och fiske m, m,från markägarnas sida bör som utskottet också framhållit kunna tillgodosesi samband med genomförandet av förvärven. Såvitt man kan se av propositionen har ärendet beretls medaU tänkbar noggrannhet. Såväl i som Bodens kommunhar tiUstyrkt utvidgningen. Jag är, herr talman, medveten om att jag i mitt resonemanginte alla gånger har hållit en så skarp gräns meUan planeringsramar ochårsbudget. Jag har t, ex, inte kommenterat samtliga moderatreservalioner, somju dragit ut konsekvenserna från de förstnämnda lUl den sistnämnda och somskiftat ut sina förslag på försvarsgrenarna och på olika funktioner inom dessa.Det väsentliga är att jag har fått slå fast att inte halva försvarskraftenhåller på all försvinna. Så ligger del inte till, och förslag äringen parering av etl sådant förhållande. De tänker sig t, ex, tolvinfanleribrigader mol de tio som övriga räknar med. De viU köpa två u-båtarfler än vad hittUlsvarande planering går ut på, och på flygsidan tänker de signågra fler divisioner än vad som ryms i den planering som socialdemokrater,centerpartister och folkpartister i utskottet har anslutit sig till eller ivarje fall lämnat utan erinran, I den gemensamma reservationen finns en mycket klok meningsom lyder: "Del finns också en pålagUg risk för atl planeringsarbetetskall le sig meningslöst för dem som skaU ägna sig åt det," När jagharangerar den omtanken om dem som skall göra jobbet, utsträcker jag den tillall gäUa hela försvarsplaneringen. Det måste kännas föga stimulerande altständigt finna silt område utsatt för en gnällig debatt, ständigt höra talas omminskningar från tänkta nivåer. Låt oss därför bringa till insikt attnu har vi bred pohtisk enighet om en försvarsnivå som det är meningsfullt atlplanera utifrån. Den enkla grundkapacitelen är inte så dålig. Låt oss slå vaktom den och däratöver skaffa vad vi oundgängligen behöver och har råd med. Jagvågar försäkra att vi får gensvar hos progressiva krafter bland försvaretsfolk. De är redan i färd med all planera ett försvar som skal! klara sinauppgifler även om inle fuUt så många enheter som kommer att heta brigaderoch även om inte utrustningen i aUa avseenden är den förnämUgaste som mänskligahjärnor kan räkna fram. En folkförsvarstanke som står i samklang med en litenalliansfri stats fredligt säkerhetspolitiska intentioner är någonting alt slåvakt om. Jag ber att få yrka bifaU tUlförsvarsutskottets hemställan på alla punkter. Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret 3 protokoU 1973. Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret HerrWEDEN(fp); Försvarspolitiken är ju en myckel väsentligdel av säkerhetspolitiken, och jag tänkte därför beröra de båda sammanhängandeområdena som en helhet. Del kan konstateras att när -vi debatterar detsvenska totalförsvaret en stor och för vår framtid mycket betydelsefuU fråga så har vad jag skulle vilja karakterisera som detta IB-jippo, igångsatt avpersoner med helt andra intressen än den svenska demokratins och de svenskamedborgarnas möjligheter alt försvara sin frihet, lyckats fånga massmedias uppmärksamhet i långt större utsträckning igenomsnitt sett, fast inte på alla håll, än de verkhgt grundläggandeförsvarsproblemen. Även om jag vet atl de problemen i varje fall inle i nulägetkommer att kunna bringas närmare en klok lösning eller stäUas i förgrunden avden offentliga deballen -vill jag säga alt vi nog har kommit till en punkt,herr talman, där ingen som sökt följa med de här problemen kan undgå att sägasin uppriktiga mening. Jag tror att det var som när andravärldskriget hade passerat sina vändpunkter vid el-Älamein och i ettoffentligt tal sade att neutraliteten trots allt var ett bräckligt skydd förvår självständighet, 1 samband med vårt inträde i yttradehan i ell annat tal att sohdariteten, i stället för neutraliteten, blivit ettförsta honnörsord eller något liknande, avsåg naturhgtvis inte, vare sigi del första uttalandel eller i del andra, alt avge någol slags förord för attneddimensionera ansträngningarna att slå utanför krigiska konflikter. Tvärtomblev han ju huvudtalesman för den alhansfria svenska linjen med sikte påneutralitet i krig en Unje som vann anslutning hos oss alla. Men vad menade i del första uttalandet varalldeles uppenbart att en neutralitelsförklaring i sig själv inle var någontrollformel som under alla förhållanden skulle frälsa oss från ondo. Han menadealt det var så många omständigheter ute i världen som vi inte alls hade någotavgörande inflytande på men som skapade några av de grundläggandeförutsättningarna för atl en oberoende utrikespolitik och neutralitet i krig ienlighet med en bristfällig folkrätt över huvud taget skulle vara möjliga. Låt mig för atl illustrera tankegången ell ögonblick göraantagandet alt hade lyckats underkuva eller slå ulStorbritannien och ur kriget innan Franklin Roosevell med hjälp avjapanerna kunnat övervinna isolationismen i och innan amerikanernahade någon chans all med styrka uppträda på den europeiska scenen. Vad hade dåhänt? Ja, naturiigtvis hade vi kunnat göra ett symboliskt eller kanske t, o, m,hjältemodigt motstånd mot en segrande nazism. Men under alla förhållanden hadevi kommit alt inordnas i ett tyskt nationalsocialistiskt Lebensraum, och aUatankar på en oberoende utrikespolitik hade fått begravas i nazismens skugga,EUer mera allmänt uttryckt: Om en enda supermakt behärskar världen eUer en stordel av den och ligger helt inom denna makts politiska och mUilärainflytelsesfär, då är en oberoende utrikespolitik en chimär och neutralitetenett myckel bräckhgt skydd mot att bh indragen i krig. ettsvenskt intresse alt göra det hUa vi kan för atl undvika uppkomsten av en sådansituation. När krafter av en helt annan storleksordning än våra egna är iverksamhet är det förvisso lilel vi kan göra. För min del brakar jag uttryckasaken så, som några av kammarens ledamöter kanske kommer ihåg, att för attlyckas med en oberoende utrikespohlik och med neutralitet i krig måste detfinnas två något så när hkvärdiga parter all vara oberoende och neutral emellan och som båda har intresse av atl vi skall upprätthåUa en sådan position.Inträffar globala och berörande förändringar som kullkastar dennaföralsällning, så skall vi inte göra oss några Ulusioner om vår egen situation.Vad del i så fall kan komma alt gälla är alt inte hamna i östskuggans dal. Vad Undéns andra uttalande, om sohdariteten, beträffarbyggde det säkerligen på förhoppningar, som jag delat och delar, att Förentanationerna trots allt skulle kunna bli en organisation med störreverkningskraft än del gamla . Vi kan nu bara konstatera atldenna tankegång då, under 1940-lalets sista år, var just förhoppningar, I dagmåste tyvärr förhoppningarna om den universella solidariteten i ännu högre gradväntas ta mycket att bli förverkligade. De tyngst vägande grundförutsättningarna för att vi skaUkunna lyckas med en sådan poUtik som vi nu för, UU den framtid dåen av solidaritet uppehåUen folkrättslig och effektiv världsordning kommer tillstånd hgger alltså, och självklart, utom vår egen kontroll. Del finnsemellertid också ett par väsentliga avseenden där våra egna åtgärder kan bidratiU att förstärka våra utsikter atl lyckas. Det ena gäller en svensk regeringsmanifestationer vid förklaringar om vår utrikespoUtik - jag talar härnaturligtvis inle om pressens. Del andra gäller del svenska försvarets styrka,1 del första avseendet kan jag dock i huvudsak inskränka mig tUl att hänvisatill vad jag yttrade i utrikesdebatten. Låt mig bara tillägga en endareflexion. Jag hörde en kommentator i radio som gjorde gällande atlmeningsskUjakligheterna mellan och skulle beslå iföhande. Den amerikanska ståndpunkten skulle innebära atl etl neutralt landinte borde utöva nägon kritik av en part som var inblandad i en konflikt. Densvenska ståndpunkten skulle innebära att del kunde man visst det, och det var ide små staternas intresse att framföra kritik, framför allt mot supermakteroch stormakter som förgrep sig på mindre stater. Den uppläggningen och den teckningen av bUden leder enligtmin mening vilse. Det är inte det förhåUandet atl kritik utövas från officielltsvenskt håll som lett den nu bestående långvariga störningen i depolitiskt-diplomatiska relationerna mellan oss och . Det ärsättet för och ensidigheten i den kritiken. Jag tUlåter mig att nu Uksom iutrikesdebatten hävda att hanteringen av våra ulrikespoUliska manifestationerhar lett tUl en minskad tilltro tUl hållfastheten i våra ambitioner på detområdet, visst inte bara i ulan även i andra demokratiskt även socialdemokratiskt styrda länder. Låt mig tillägga all den djupgåendekris som och ulan samband med Indokinakonfhk-terna skakar Förenta staternapå grund av uppenbara och stora missgrepp från administrationens sida kan ledalill en svaghetsperiod för denna Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret supermaktsdel som inte är tUl fördel för Väst- eller , neutrala eller ickeneutrala länder där, och kanske även kan leda tUl en åleruppblossning avamerikansk isolationism. Detta kunde i sin tur leda till en, mUt uttryckt,mycket betänklig situation för alla demokratier i . Och det för mig tUl det andra och för dagen aktuella avseendet,där vår egna åtgöranden kan ha en väsenthg betydelse för tilltron lUl vårsäkerhetspolitik, nämhgen försvaret. Om den allmänna tilliten tUl vår oberoendeutrikespolitik i och för sig bhr mindre, ju mer vi vUl hävda vår - om än iblandenligt min mening missanpassade - vältalighels röst i världen, desto mer måstei säkerhetspolitiken tillkomma försvarskompo-nenlen. i GäddvUc har erinrat om vad som slår iutskottels betänkande, där ett stycke slutar med orden: "TUltron tillneutralitetspolitiken kräver alt hela landet kan försvaras och atl försvaretkan anpassas tUl skilda lägen och möta ohka hot och angripare." är ell utomordentligt bra program. Svagheten,brislen, är atl de förslag som föreläggs liksom förra årets förslag- inte svarar mol programmet. Det var en efler våra förhåUanden godöverensstämmelse mellan program och försvarsresurser under 1960-talel. Den harhålht sig något så när hyggligt . Det blir säkert enrelativ försvagning när det gäUer relationerna mellan del mål som ävenförsvarsutskottels majoritet alltjämt utstakar och de resurser iförsvarskapacilel som verkligen kommer att stå till förfogande för framliden.Om ingen ändring sker i försvarels planeringsprogram, sådant det avtecknar sigi propositionen och utskotlsbetänkandet från majoriteten, kommer en ytterligareförsvagning att inträffa och därefter, med tilltagandehastighet, något av etl ras från slutet av 1970-lalet fram tih början av1980-talel, Det kommer, herr lalman, efler mitten av , om nuvarandeprogram vidhålles, helt enkell inte längre all vara sant att hela landet kanförsvaras och atl försvaret kan anpassas till skUda lägen och möta ohka hot ochangripare. De argument beträffande rastningsutvecklingen på olikahåll i världen som anförs i regeringspropositionen, åberopas avförsvarsutskottets majoritet och som jag antar att försvarsministern kommer atlåterkomma lill här är med förlov sagt mycket tunna. Där finns stora svaghetersom jag avslår från alt upprepa. Kort sagt tror jag inte alt någon verklignedrustning kommer att inträffa när del gäller stor- och supermakterna under1970-lalet. Därför kommer vi, om vårt antagna program fullföhes, alt relativtnedrusla. Å andra sidan kan världsutveckhngen och jag har redan antyttargumenten för detta komma att kräva att vi som stöd för en oberoendeneutralitetspohtik och möjlighelema alt stå utanför krig inte gör detta. Vi harkanske en nådalid alt ändra oss på, men den är inte så lång. Jag vel alt försvarsministern förefaller atl bliindignerad inför resonemang av denna typ. Men jag undrar ändå om han inte inomsig själv känner en stor oro. Det vore närmast egendomligt att anta någolannat. finns det etl vapen, herr försvarsminister, som varje minister kananvända om han anser att för landet vitala inlressen förbigås inom hans ansvarsområde,och det är atl säga: "Om inle ell minimum av de krav som miltansvarsområde ställer kan tiUgodoses så måste jag avgå." Men det har hanuppenbarligen inle gjort. Jag vet atl det är föga populärt atl vara något så närrealist nu beträffande den mUitära styrkans betydelse. Jag har hört inför annalforum att det kan vara en åsikt inom regeringen art de begynnande samtalen omen europeisk säkerhetskonferens och en därmed samordnad konferens rörandeömsesidig och balanserad nedrustning antingen kommer att leda tiUrustningsbegränsningar inom hela det europeiska området från tUl Medelhaveteller också lill ingen nedrastning alls. Nåväl, om det sista antagandet skulle visa sig riktigt kaninle det motivera en försvagning av försvar. Det första anlagandel,alt säkert en överenskommelse träffas om en ömsesidig ochbalanserad nedrustning, som skulle inkludera hela kontinenten mellan , förefaller mig föga sannolikt. Det finns förvisso starkakrafter, såväl på Nato-sidan som på Sovjetsidan, som vill minska de mUiläraengagemangen i , Men det är typiskt att meningsskUjaktigheterredan framträtt om vad som skaU räknas till , Jag tror därför attdet kan vara realistiskt all utgå ifrån alt orn uppgörelse såsmåningom kommer lill stånd i rustningsfrågan, så kommer den inle atl inkluderaEuropas norra och södra flanker. Inte heller en sådan utveckling kan motiveraatt minskad vikt fästs vid det svenska försvarels styrka. Därför kommer jag, med hänsyn till de små skUlnader, somföreligger mellan de motioner jag väckt och moderatreservationen i utskottetbeträffande omfattningen av försvarels planeringsram för den närmastefemårsperioden, att rösta med denna reservation och dess följdreservationer inågra avseenden, om det bUr volering om dem, 1 fråga om omflyttning av pengarunder nästa budgetår från repelilionsövningar lili materielanslag kommer jagatt rösta med millenreservalionen, I fråga om den totala utgiftsramen för sammabudgetår kommer jag all avstå. Det tjänar inte någonting till att stäUa ett yrkandeom bifall tUl min egen motion. Slutligen anhåller jag om överseende med attjag, ehuru jag icke är talesman för vare sig reservanter eller parti, tagilkammarens tid i anspråk, och tillönskar kammaren atl få etl lägreantal ledamöter totalt sett. Vissa organisations- och anslagsfrågor in. Del var ett myckel intressant anförande vijusl lyssnade till. Jag har stor respekt för de uppfattningar i sitt anförande. Jag delar inte hans mening på vissa punkter, men vimåste alla erkänna all är en av våra kunnigaste försvarspohliker, lilla grupp av riksdagsmän tUl dem räknar jag mig själv - som sysslar medförsvarspolitik har länge intagit en särställning, främst därigenomatl han utöver sitt kunnande i försvarsfrågor också har en vid överblick överinternationella problem och etl ständigt intresse för internationella frågor, Idet arbete som utfördes försvarskommitté spelade en storroll med sina självständiga åsikter och Vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörandeförsvaret självständigaförslag, som tvingade utredarna atl diskutera över vidare fäll än de kanskeehest skuhe ha gjort. Slutet på anförande klargjorde hans slällning.Han sade att han inte kan följa sitt parti vid voteringarna; han kommer attrösta med förslag. Jag skall därför inte ge mig in i någon polemikmed , Hade i detta ärende representerat sitt parti ellermiltenpartierna, hade det rått en ganska djup oenighet i väsentligaförsvarsfrågor. Det gör det nu inte; de båda mittenparlierna har genom sinarepresentanter i debatten och genom sina reservationer visat att meUanregeringen och mittenpartierna är oenigheten nästan obefintlig, SkiUnaden ärdels en fråga om bedömningen av sysselsättningen inom försvarssektorn, dels enfråga om det framtida priskompensationssyste-mel, var oenigheten större;då gällde den också de framlida rikthnjerna för försvaret. anförandeär därför inte bara en kritik mot regeringen utan också en kritik mot de bådamiltenpartierna. Att moderalerna skulle föreslå höjningar av utgiftsramarnaoch planeringsramarna var vänlat; det framgick redan av de motioner som väcktesi januari. Det enda jag kan notera är att de höjningar som föreslås inleär hka stora som de höjningar som föreslogs . Del förslag som -vi diskuterar och som gäUer den framtidainriktningen av försvaret följer huvudhnjerna i fjolårels försvarsbeslut. Detinnebär aUtså att planeringen framåt i tiden skall ske med utgångspunkt i enhorisontell planeringsram och dessutom del är det viktiga att den allmännavärnpUkten skaU vara grunden för landets försvarskraft, vilket i sin turinnebär att krigsorganisationens personella kvantitet alltjämt håUs på sammahöga nivå som . Försvarets omfattning kommer alltså inte att förändras idel avseendet. Däremot kommer successivt och på lämligen lång sikt enstrukturförändring alt äga rum, men den genomförs långsamt. Någon omedelbarförändring är det verkligen inle fråga om. När det gäller -vissa förbandstyper måste vi hänga med iden mUilärlekniska ulveckUngen och skaffa ny och modernare materiel. ärfallet t. ex. med våra brigader och våra flygdivisioner. För brigaderna skaffaseller kommer alt skaffas en mängd ny modern materiel, bl. a. terrängfordon,nytt artUleri, en ny infanterikanonvagn och ell nytt luftvärnsrobotsystem, ochför flygdivisionernas del har ombeväp-ningen till börjat. Det är denna modernisering som kostar så mycket pengar.Det medför t. ex. att vi inle kommer alt få råd att tillföra alla våra mångabrigader den nya materielen. Men de brigader som inte får den nya materielen isamma omfattning som de andra kommer därför inle att försvinna; de står kvar iorganisationen, kanske under annan beteckning vi minskar den inte med en endasoldat genom försvarsbeslut. Personalen skall utbildas, och det skeroch kommer att ske en begränsad materielom-sättning. Jag anser inte - detta har jag sagl vid många tillfällen -att del är riktigt alt beskriva den här utveckhngen som en 50-procentigreducering av försvaret. Det är sant att antalet infanteribrigader bedöms kommaatt minska del är inte beslutat ännu från de 20 som vi har haft ganska länge, medden omoderna materiel som en del av dessa brigader är utrustade med, tillungefär 10. I överbefälhavarens s. k. bibehåUandenivå, som diskuterades päförsvarsutredningens tid, räknade man med att infanleribrigaderna skulle minskafrån 20 lUl 13, och i den moderata reservationen 6 strävar man efter alt behåUa12. Vi har sagt minst 10 i de programdirektiv som har utgått lUlmyndighelerna inför den kommande rallningen av planeringsramarna. Jag kallar det inte för nedrastning när moderaternaföreslår all infanleribrigadernas antal skaU minska från 20 lill 12.