prot · FW09145 · 1973-12-31 00:00:00 — De nya reglerna kan sägas ha ett tvåfaldigt syfte. Förstoch främst är de avsedda att förebygga olyckor. att de olika varuslagen klassificeras med hänsyn till sinafarliga egenskaper, att transporter av vissa slag förbjuds eller begränsas medhänsyn till godsets farliga egenskaper, att detaljerade föreskrifter ges om emballage och märkningav farligt gods och att föreskrifter ges om transportmedels konstruktion ochutrustning med hänsyn till godsets farliga beskaffenhet. Genom sådana här bestämmelser blir det möjligt attkraftigt begränsa olycksriskerna, men vi måste också göra klart för oss attolyckor aldrig kommer att kunna förhindras helt. Ett annat väsentligt syfte meddessa regler är därför att om en olycka trots allt skulle inträffa, och detkommer tyvärr att ske begränsa skadeverkningarna så långt som det över huvudtaget är möjligt och underlätta räddningsåtgärderna. De särskilda regler som finnsi förslaget om märkning av farligt gods och av vissa fordon som transporterarsådant gods har just det syftet. Vidare finns det anledning framhålla dels reglerna om ivilka fall och under vilka förutsättningar som samlastning av olika slag avfarligt gods får ske,dels reglerna om transportdokument som skall innehålla bl, a, uppgift om dettransporterade godset och om godsets klass och nummer enligt ADR. Av särskildbetydelse för räddnings- och saneringsarbetet bhr såvitt jag förstår reglernaom skriftliga instruktioner som skall åtfölja transportdokumentet och som angerpå vilket sätt godset är farligt och vilka åtgärder som bör vidtas i händelse avinträffad olycka. I detta sammanhang vill jag också nämna att samhälletsmöjligheter att ingripa med en effektiv räddningstjänst i händelse av olyckorkommer ytterligare att förbättras genom regeringsförslag som förelagtsriksdagen. Förslaget innebär bl. a. som bekant ett klarläggande avansvarsfördelningen i fråga om räddningstjänstverksamheten, varigenomutbyggnaden av resurserna främjas och planeringen effektiviseras. Det kan finnas anledning att i fråga om vissa uttalandenom det förslag, som ligger på bord, göra någratillrättalägganden. Detta har i viss mån redan skett, och jag gör det mycketsummariskt. Jag syftar på uttalanden som gjorts såväl av vissa av motionärernasom i den allmänna debatten och som enligt min mening beror på missförståndeller bristande kännedom om de problem och sakförhållanden som det här är frågaom. Vad först gäller talet om att de föreslagna åtgärdernaskulle innebära en från säkerhetssynpunkt otillfredsställande reglering ijämförelse med järnvägstransporterna genom att föreskrifterna förlandsvägstrafiken skulle bli mindre långtgående kan jag bara hänvisa tUlpropositionen. Där slås det fast att svenska nationella bestämmelser skallutarbetas på grundval av ADR, och genom att ADR och motsvarande nationella ochinternationella bestämmelser på järnvägssidan överensstämmer så gott som helterhåller man alltså ett i sak enhetligt säkerhetssystem. Helt naturligt tar detta arbete , och det kommeräven att kräva personella och andra resurser. För att så långt möjligt snabbaupp detta arbete har jag i propositionen föreslagit en resursförstärkning tillberörda myndigheter - främst industriverket och produktkontrollnämnden - redanunder innevarande budgetår. Vad gäller insatserna under nästa budgetår är dessaför närvarande föremål för beredning i vanlig ordning. Jag tycker således att vi här skulle kunna ena oss om denslutsatsen att förslagen syftar till och även kommer att innebära enförbättring av säkerheten vid vägtransport av farligt gods och framför allt vidgift- och kemikalietransporter, som säkerhetskraven beträffande väg-och järnvägstransporter blir mera jämställda. Detta talar för en ökad volym s,k, farliga varor på järnväg, vilket enligt min mening i många fall är det bästatransportsättet för detta gods. Vad jag nu har sagt visar att det väsentligaste är inte såmycket själva anslutningsfrågan, även om den givetvis är betydelsefull, utansnarare de riktlinjer och principer för den fortsatta och förbättradenationella regleringen som fastläggs i propositionen. Låt mig sluta med att säga att man naturligtvis - som herrSellgren gjorde kan ha den uppfattningen att det har gått sakta framåt pådetta område. Från vissa håll har det anmärkts på att först efter 16 årär berett att biträda konventionen. Låt mig då påpeka att konventionen inteträdde i kraft , Det utredningsarbete i som har Internationell transport av farligt gods pä väg, m. m. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. föregåttanslutningen har varit mycket krävande. Som exempel kan jag nämna vilket välär bekant för dem som följer med dessa frågor att inte mindre än ca 400trycksidor med komplicerad teknisk text på främmande språk har fått översättastill svenska. Det låter kanske i och för sig inte så märkvärdigt, men då skallvi komma ihåg att det är oerhört viktigt att få från kemisk-teknisk synpunktexakta beskrivningar och exakta översättningar tUl vårt språk. Härtill kommeratt även konventionen fortlöpande har reviderats alltefter den tekniskautvecklingens gång. Det bör också noteras att är det första nordiskaland som ansluter sig till ADR, Om man alltså hävdar att frågan om farligavägtransporter har utretts , så bör ju detta inte leda till slutsatsen och där instämmer jag med - att man skall utreda frågan en gångtUl, Detta har också utskottet påpekat. Det skulle i sig innebära en ickeönskvärd fördröjning av regleringen av dessa frågor. Dessutom finns det somframgår av propositionen och av vad jag har sagt tidigare inte någonanledning till ytterligare utredning. De nu framlagda förslagen innebär såvittjag förstår en ändamålsenlig lösning av frågor som har stor betydelse frånsåväl arbetarskydds- som miljövårdssynpunkt. HerrSELLGREN (fp): Jag vill först uttrycka även min tillfredsställelse överatt dessa bestämmelser har kommit tOl, Det sade jag i mitt inledningsanförande,och jag upprepar det . Jag kan också i allt väsentligt instämma i vadstatsrådet här anförde, men jag vill komplettera det sagda på ett par punkter. Statsrådet anförde att när man påstår att de föreslagnaåtgärderna är otillfredsställande, därför att föreskrifterna för transport påjärnväg är strängare än för transport på landsväg, så beror det antingen påmissförstånd eller okunnighet eller också vill man inte förstå dessa frågor.Vi säger i reservationen: "Med föreliggande förslag" - som alltsåbara gäller internationella bestämmelser - "kommer transport på landsvägatt vara mindre noggrant reglerad än inrikes transport på järnväg," Blandde mycket detaljerade bestämmelserna i 121 finner man noggranna regler föravstånd med hjälp av s, k, skyddsvagnar mellan vagnar lastade med farligt gods.Skyddsvagnarna får inte heller vara beskaffade hur som helst. Det får inte varapersonvagnar, det får inte vara vagnar med last som skjuter över gavlarna, osv.Vidare skall lasten då den lämnas på en station vara bevakad, låst eller påsärskilt sätt säkrad. Det finns alltså en rad bestämmelser för de nationellatransporterna på järnväg. Så länge vi inte har nationella regler förvägtransporter har vi inte samma noggranna regelsystem för vägtransporter somför järnvägstransporter. Det borde t. ex. finnas bestämmelser om att bilarlastade med farligt gods skall hålla ett visst säkerhetsavstånd på vägen. Detborde vara ett minimikrav. Det innebär inte att man alltid kan säga atttransport på järnväg är säkrast. Det kan vara fråga om transport mellan ett parorter dit järnvägen inte når; omlastningsförhållanden, terminalfrågor, osv. kangöra att en transport på landsväg raka spåret till mottagaren är bättre. Att överenskommelsen funnits , som jag sade, ärhelt riktigt. Den var öppen för undertecknande från . Men denträdde i kraft , och det berodde på att man avvaktade attvisst minimiantal länder anslöt sig till överenskommelsen innan den trädde ikraft. Men den fanns öppen . Utan att lägga in något i detvill jag säga att det fanns möjligheter för att redan då sätta i gångmed sitt förberedelsearbete för att kunna ansluta sigtill ADR. Ändelen transport av farligt gods på landsväg och järnväg har underde ökat i mycket stor omfattning, beroende på denförändring i näringslivet som skett och beroende på det ökade behovet av olikavaruslag. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Jag vill bara kommentera på en enda punkt. hyser oro för att de nationella regler somskall införas när det gäller vägtransporter på något mera markerat sätt skulleavvika från de nationella reglerna för järnvägstransporter. Jag kan försäkraherr att det arbete som bedrivs för att få fram nationella reglerför vägtransporter siktar till att så långt det över huvud taget är möjligtjämställa vägtransport med järnvägstransport. Men sade själv isin replik att man inte kan driva den likheten in absurdum. Man kan kanskeexempelvis inte överföra det system med skyddsvagnar som finns vid järnvägendirekt till landsvägen. Men visst finns det områden där man i stort sett kanuppnå likformighet. - Det var alltså garantin att arbetet bedrivs på detta sättsom jag närmast var angelägen att lämna. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 1 av i , och förklarades den-förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 24 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr I av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Internationell transport av farligt gods på väg, m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 2 av i Heden m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 24 punkten 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 2 av i Heden m,fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna om-rö.stning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 24 punkten 5 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 3 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Nr 26 i anledning av propositionen 1973:171 angående nyorganisation för jämte motion Nr 27 ianledning av propositionen 1973:192 angående utbyggnad av Nr 145 Nr 28 i anledning av propositionen 1973:193 angåendeavgifterna i postverkets tidningsrörelse jämte motioner Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 11 Ändring i miljöskyddslagen Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 50 i anledning av propositionen 1973:141 med förslag till lag omändring i miljöskyddslagen (1969:387) jämte motioner. I propositionen 1973:141 hadeKungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet överjustitieärenden för , föreslagit att anta ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i miljöskyddslagen(1969:387). Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "Enligt miljöskyddslagen får vissa slag av fabriker och andrainrättningar inte anläggas utan att lämnattillstånd. och i vissa fall kan medge undantag(dispens) från sådan skyldighet att söka tillstånd. I propositionen föreslåsatt koncessionsnämnden, och länsstyrelserna skall fåmöjlighet att i tillstånds- resp. dispensärende medge att vissa arbetenpåbörjas fastän frågan om tillstånd eller dispens inte prövats slutligt(igångsättningstillstånd). Igångsättningstillstånd får ges endast om synnerligaskäl talar för det och det är uppenbart att tillstånd eller dispens kommer attges. och länsstyrelserna ärtillsynsmyndigheter enligt miljöskyddslagen. I propositionen föreslås att densom utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig skall vara skyldig attutföra de undersökningar av verksamheten som behövs för att myndigheterna påett riktigt sätt skall kunna fullgöra sina tillsynsuppgifter. Tillsynsmyndighetföreslås också få rätt att föreskriva att sådan undersökning skall utföras avsärskild expertis på företagarens bekostnad." I detta sammanhang hade behandlats dels devid början väckta motionerna 1973:324 av m. fl. (vpk) vari, såvitt nuvar i fråga (punkterna 1, 2 och 4) föreslagits 1. att hos Kungl.Maj:t hemställde om omarbetning, precisering och förslag beträffande miljöskyddslagenmed en sådan inriktning att ekologiska miljöaspekter beaktades och en objektivbeslutsprocess i miljöskyddsärendena eftersträvades med samhällsekonomiskoptimering som målsättning, 2. att uttalade sig för en restriktivtillämpning av statstjänstemanna-lagen för beslutsfattande tjänstemän inommiljövårdsförvaltningen med den verkan att denna personalkategori inte bordemedges innehav av konsultuppdrag, vid sidan av sin statstjänst, hos företagaresom kunde bli part imiljömål, 4. att gav Kungl. Maj:t till känna vad som i denna motion iövrigt anförts beträffande miljöpolitiken i , 1973:335 av m. fl. (fp) vari hemställts 1.att skulle besluta om en sådan ändring i miljöskyddslagen atttillståndspUkt infördes för byggande av vägar och flygplatser samt 2, attriksdagen hos Kungl, Maj:t begärde förslag om sådan ändring i miljöskyddslagenatt prövning av lokaliseringsärenden kunde samordnas med regional planering ienlighet med vad i motionen anförts, 1973:1412av () och (). dels de i anledning av propositionen 1973:141 väcktamotionerna 1973:2056 av m. fl. (m) vari hemställts att vidbehandlingen av propositionen 1973:141 skulle besluta avslå förslagen tilländring av 43 § miljöskyddslagen (1969:387) samt 1973:2057 av () ochfru () vari hemställts att skulle 1. avslå propositionen 1973:141i de delar den avsåg igångsättningstillstånd, 2. hos Kungl. Maj:t begäraförslag om skärpt lagstiftning i syfte att beivra brott mot miljölagstiftningeni enlighet med vad i motionen anförts. 1. med bifall tillmotionen 1973:2057, yrkande 1, avslå Kungl. Maj:ts i propositionen 1973:141framlagda förslag om införande i miljöskyddslagen av en ny paragraf, 17 a §, angående igångsättningstillstånd och om ändringar i 45 § första stycket 2 och 3 samt 48 §första stycket miljöskyddslagen, 2. med avslag påmotionen 1973:2056 anta Kungl. Maj:ts förslag om ändringar i 42 §, 43 §, 45 §andra stycket, 48 § andra, tredje och fjärde styckena, 49 § samt 51 § miljöskyddslagen, 3. för sin delanta av utskottet föreslagen lydelse av ingressen tUl lag om ändring imiljöskyddslagen, 4. anta Kungl.Maj:ts förslag i övrigt, 1973:324,yrkandena 1, 2 och 4, 1973:2057, yrkande 2, utan åtgärd. I. vid 1 i utskottets hemställan (igångsättningsrillstånd)av , , herrar , i ochAugustsson, samt i Ankarsrum (samtliga s) som ansettatt utskottet under 1 bort hemställa, att med avslag på motionen 1973:2057, yrkande I,skulle anta Kungl. Maj:ts i propositionen 1973:141 framlagda förslag ominförande i miljöskyddslagen av en ny paragraf, 17 a §, angående igångsättningstillstånd och om ändringar i 45 § första stycket 2 och 3 samt 48 §första stycket miljöskyddslagen. 2. vid 2 i utskottets hemställan (undersökningsskyldighet)av herrar Nr 145 () och Krönmark (m) som ansett att utskottet under2 bort TicHopp H h""''ä"' 4decem"ber'l973 attriksdagen med bifall till motionen 1973:2056 skulle avslå Kungl. Maj:tsförslag om ändringar i 42 §, 43 §, 45 § andra stycket, 48 § andra, tredje ochfjärde styckena, 49 § samt 51 § miljöskyddslagen. 3, vid 3 i utskottets hemställan(ingressen till lagen) under förutsättning av bifall till reservationen nr I och avslag på reservationen nr 2 - av , , herrar , i och , samt i Ankarsrum (samtliga s) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att för sin del skulle anta det i propositionenframlagda förslaget till ingress till lagen, 4, vid 3 i utskottets hemställan(ingressen till lagen) under förutsätt ning av avslag på reservationen nr I och bifall tUl reservationen nr 2 - av herrar () och Krönmark (m) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att för sin del skulle anta av reservanternaföreslagen lydelse av ingressen till lagen, 5, vid 5 a i utskottets hemställan av (vpk) som ansett att utskottet under 5 a bort hemställa, att i anledning av motionen 1973:324, yrkandena1, 2 och 4, som sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanten anförtbeträffande översyn av miljöskyddslagen och innehav av vissa konsultuppdragsamt miljöpolitiken, 6, vid 5 b i utskottets hemställanav herrar i Skegrie (c), () och (), () samt herrar Krönmark (m), i Holmgården (c) och () som ansett att utskottet under 5 b bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1973:335 som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanternaanfört beträffande tillstånds-phkt för byggande av vägar och flygplatser ochbeträffande samordning av lokaliseringsärenden och regional planering. 7. vid 5 d i utskottets hemställan av () samtherrar (vpk) och () som ansett att utskottet under 5 d borthemställa, att med bifall till motionen 1973:2057, yrkande2, i skrivelse till Kungl. Maj;t som sin mening gav till känna vadreservanterna anfört beträffande viss skärpt lagstiftning. När propositionen 141refererades i det officiella organet Från departement och nämnder, var detunder . Det gjorde mig mycket förvirrad. 5 protokoll 1973. eftersomjag vid det laget hade läst propositionen, och jag undrade, om det möjligenhade kommit ut två propositioner om ändringar i denna lag. Men vid nämiareläsning fann jag alltså att referenten hade tagit som huvudpoängen ilagförslaget den lilla och i och för sig riktiga - ändring som går ut på attden som utövar en presumtivt miljöfarlig verksamhet skall vara skyldig utförade undersökningar av verksamheten som myndigheterna finner nödvändiga. Däremothade man glidit lätt över den verkligt väsentliga ändringen, som också står ipropositionen, nämhgen att vissa anläggningar som ligger under koncessionstvångskall få påbörjas utan att tillstånd respektive dispenser givits. Denna ändringmotsätter sig utskottet - med all rätt. Det är allmänt bekant, att om man ger ett lillfinger åt enviss potentat, tar han hela handen. Här har departementschefen tänkt sig attlagstifta om ett sådant lillfingerräckande. Det skulle bli tillåtet att i vissafall -som givetvis betecknas som undantagsfall - starta anläggningar avfabriker eller annat, innan tillstånd givits av koncessionsnämnden ellernaturvårdsverket. Det skall enligt propositionen ske i fall där det äruppenbart att tillstånd kommer att ges. Inga skäl anges varför en sådan brådskaskall vara nödvändig. Utskottet finner att detta skulle betyda, att man på ettytterst riskabelt sätt rev upp fältet på ett område som redan är utsatt förallvarliga faror. Det är ju ingen nyhet för kammaren eller för svenska folketatt företag har satt i gång miljöfarliga anläggningar utan att inväntatillstånd och att myndigheterna sedan har ansett sig nödgade att ge demtillståndet. Att då öppna en laglig möjlighet för sådana brott motmiljöskyddslagen verkar för mig vara att handla exakt tvärtemot vad enlagstiftare bör göra. Vi har en miljöskyddslag här i landet som under storasvårigheter tillämpas och som utsätts för stora påfrestningar. Företag lovaratt släppa ut endast en viss kvantitet farliga ämnen i vattendragen desläpper sedan ut avsevärt mera än som var tillåtet. förmanar ochvarnar, men utsläppen fortsätter. Till slut höjer man de tillåtna gränsvärdena;då håller sig företaget äntligen under denna nya, högre gräns. Sådana exempelur verkliglieten visar att miljöskyddslagen är besvärlig att få åtlydd. Men attfå den åtlydd genom att göra hålen i den ännu större kan inte vara den rättavägen. Om det verkligen skulle uppkomma fall, där avsevärdavärden står på spel om inte de miljöfariiga anläggningarna får påbörjas, ärbotemedlet mot detta att myndiglieterna får bättre möjligheter att snabbt ryktasitt värv, inte att medge undantag. Dessa undantag kan alltför lätt leda tillatt det sedan blir praktiskt omöjligt att beordra företagen att sluta medförberedelserna för byggandet, även om departementschefen säger att dettabyggande sker på egen risk. Vi har sett för många exempel på hurmiljövårdsintressena fått ge vika, när tillräckligt med ekonomiska intressenstått på spel, för att vilja legalisera ett sådant kryphål i lagen som dennaproposition föreslär i den del som det nu är fråga om. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till utskottetshemställan i denna punkt. Jag vill vidare yrka bifall till reservationen 7, därreservanterna i enlighet med en motion av i och mig självvill ytterligarestärka lagens effektivitet genom att ge ökad skyldighet och intebara möjlighet att till åklagare rapportera flagranta överskridanden avföreskrifter utfärdade av miljövårdande myndigheter. Det finns exempel påsådana överträdelser av miljöskyddslagen som varit av betydande karaktär meninte blivit åtalade och där brottet numera är preskriberat det sker nämligenefter så som . Det är utomordentligt viktigt att miljöskyddslagarna intebetraktas som något man kan förhandla om. När man läser vissa rapporter om huren industri håller på och förklarar att man snart skall börja lydabestämmelserna om högsta tillåtna utsläpp och skyller på bristfälligamätinstrument, apparater som inte utprovats än m. m., så undrar man om manbefinner sig exempelvis i , där det lär vara vanligt att man intebetalar sin skatt förrän efter långa kompromissförhandlingar medskattefiskalen och där ingen tänker sig att lagens bokstav skall följas. Det ärju inte den sortens förhållanden vi vill ha i , och därför böråtalshotet finnas i bakgrunden, inte för att åtal och straff är det som vimotionärer i första hand är ute efter utan för att ge företagen en kraftigmotivering att sätta i gång och förbättra reningsanläggningarna. När man t, ex,tänker på hur användningen av rötslam, som annars skulle kunna vara till stornytta som en naturlig form av återvinning, i stor utsträckning omöjliggörs pågrund av att industrierna släpper ut tungmetaller i de kommunala avloppen, såinser man att den dag en industri blir förbjuden att släppa ut sådanatungmetaller är det av stor vikt att denna lag verkligen har tänder och inteostraffat kan överträdas år . Slutligen, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen 6 av i Skegrie m, fl. Där gäller det en fråga som vii har hållit framme ända sedan miljöskyddslagen infördes, nämhgenatt denna lag bör vara tillämplig även på flygplatser och väganläggningar. Närman talar med s, k, vanliga människor om miljöskyddslagen och talar om att denskall tillämpas på alla miljöstörande anläggningar utom flygplatser och vägar,tror de inte att man talar sant. Detta är ju två av de i särklass mestmiljöstörande anläggningar som finns, och det verkar helt absurt attmiljöintressena då enbart skall tillvaratas av myndigheter som har helt andraoch i och för sig fullt respektabla målsättningar, nämligen att transporterafolk, och som huvudsakligen har att ta hänsyn till de markägare som är berördapä det sättet att deras mark eventuellt skall exploateras.