prot · FW09101 · 1973-12-31 00:00:00 — Det föreliggande betänkandet behandlarförutom proposition nr 50 med motioner också partimotion 1973:524, somredovisar alter'nativ i regionalpolitiken. När vi beslutade om riktlinjer ochmålsättningar för den framtida regionalpolitiken, förelåg sorn bekant två alternativ rege- Regeringens alternativ stöddes av ochmoderaterna, varför det blev beslut. ordförande har alldeles understrukit att för sin del stårkvar vid höstbeslutet. alternativ innebär att förutsättningar skallskapas för att vårt land har en i stort sett oförändrad fördelning avbefolkningen jämfört med . Storstädernas tiUväxt skaU dämpas och begränsastill det egna födelseöverskottet. Skogslänen bör tillföras cirka en Qärdedel av den till 400000 personer beräknade folkökningen enligt alternativ.Sker inte detta uppstår enligt vär mening i dessa områden en mycket snedvridenåldersfördelning, som negativt påverkar möjligheterna att upprätthållasamhällsbUdningen . Det är också risk för en betydandekapitalförstöring i glesbygder med redan nedlagt samhällskapital, försämradsei"vice och försummade miljöer. TiU skiUnad från riksplan innebär regeringensenligt vår mening att de statliga resurserna skall fördelas för och planeringeninriktas på fortsatt koncentration och centralisering. Det framgår av respektivealternativs befolkningstal, som i båda fallen har accepterats som det bästasättet att åskådliggöra planerna för fördelningen av de statliga r-esurserna. Ibetänkandet 1972:28, s. 26, konstateras att planeringsteknik ärjämförbar med regeringens även om har befolkningstal som riktvärden ochplaneringsmål och regeringen har s. k. nedre och övre befolkningsramar. Befolkningsrarnama, riktvärdena och planeringsmålendiskuterades ingående . Därvid framgick ju klart att regeringensalternativ innebär en fortsatt stark tillväxt av de största orterna i landet,särskilt de tre storstäderna. Jag skulle tro att vi inte nu behöver diskuteradetta faktum sä mycket, eftersom det ju klart framgår av handlingarna iärendet. Ingen torde heller numera ifrågasätta att alternativ ijämförelse med regeringens skulle leda till bättre regional balans. Det fattade beslutet kommer enligt vår mening att få storbetydelse för framtiden. Det blir styrande för myndigheternas, näringslivetsoch de enskUda människornas dispositioner och beslut. Beslutets inriktning fåren styrande effekt även om man bortser frän det materiella innehållet. Som framgår av betänkandet - och som underströk - fasthåller utskottets majoritet, bestående av socialdemokrater,folkpartister och moderater, vid alla punkter beträffande tidigare beslutaderiktlinjer och målsättningar och även beträffande befolkningsramar. Värt attuppmärksamma är att har ändrat sina planeringsmåldärför att man har ansett beslut vara orealistiskt. stadskulle få öka med mellan 125 000 och 195 000 invånare fram tUl 1980 - det ärenligt i oreahstiskt. Man har trott pä en fortsattstegring av invånarantal, men minskade invånarantaletdär. Utskottet hoppas väl att befolkningstalen genomflyttningspolitik och genom den traditionella folkströmningen under bättrekonjunkturer skall kunna uppfyllas, allra helst som regeringen har uttalat tänker satsa ännu mera på flyttningspolitik. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Erikssonuttalade t, ex, här att naturligtvis bör man anpassa sig till utvecklingen idet här fallet. Rimligen borde vi dä i utskottet ha kunnat anpassa oss tUl dennivå som bedöms vara realistisk. Den ligger enligt beräkningarmycket nära befolkningstal för , Det befolkningstalet kundeinte vinna gehör -det betecknades t, o, m, avstatsministern som mindre trovärdigt. säger egna poUtiker att maninte tror på beslut längre i det här avseendet. Enligt vår mening måste i nu rådande situation samhälletalldeles särskUt kraftigt satsa på lokaliseringsinsatser. Dessa måsteprioriteras framför flyttningsåtgärder. I annat fall får vi en utarmning avskogslänen. Det är på den punkten som socialdemokraterna och alltjämttydligen har mycket olika meningar. Vi har olika synsätt och värderingar idetta fall. Enligt mening kan inte välfärden i landet komma alla -alltså inte heller storstäderna - tiU del utan att vi får ett meradecentrahserat samhäUe. står alltså fast vid sin riksplan. Jag vUl gärna tolka och moderaternasanknytning till flera av förslagen i våra motioner så, att man ändå pä dethållet när det gäller åtgärderna närmar sig . Detta tycker jag ärglädjande. Målet, ett decentrahserat samhälle, uppnås inte pä en gångäven om skulle få fullt gehör för sin politik. På grund av att vi harsä att säga byggt fast oss i ett starkt centraliserat samhälle tar det tid attkomma till rätta med detta. Vi kan inte riva ner våra överexploateradekoncentrationsorter, även om folk visar minskat intresse för att bo där och ihöghusen. Ett decentraliserat samhälle byggs successivt. Vi måste, som vibrukar uttrycka det, sträva mot ett så långt möjligt decentraliserat samhälle.Jag vUl, herr talman, gå in pä den målsättningen litet närmare. Socialdemokraterna frågar oss ibland vad vi i sak menarmed detta. Ja, det är framför allt ett uttryck för en politisk viheinriktning.Enligt vår mening mäste hela samhäUsverksamheten engageras för att nå dettamål, ett decentraliserat samhälle. Vi kan peka på våra motioner på olikaområden här i . Vi kan hänvisa tUl vär riksplan med dessbefolkningsföidelning, med dess åtgärdsplan och motiveringar. Vi kan hänvisatUl våra förslag beträffande bostadspohtiken och våra förslag rörande de mindreföretagen t, ex. Vår jordbrukspolitik gör det möjligt för även mindrejordbrukare och deltidsjordbmkare med effektiva företag att överleva. Centernhar en rad förslag på konkreta åtgärder i det betänkande vi nu behandlar, vUkahar klar inriktning mot ett decentraliserat samhäUe, föreslårlänsdemokrati. föreslär decentralisering av den statliga förvaltningentill läns- och kommunnivå. har gått emot sammanslagningar till alltförstora kommuner och hävdar rätten till frivilliga kommunsammanslagningar.Regeringen har, enligt vår mening, gått för hårt fram med tvånget ikommunsammanslagningarna. har tidigare även under denna riksdag drivitpä när det gäller skatteutjämningsfrågan, som vi här i skall behandlaom . Vi har också krävt en utjämning av telefontaxorna och avbensinpriserna. har i många är verkat för att sprida inflytandet inäringslivet och inom företagen till de anställda. AP-medlens användning inäringslivet är ett annat exempel på hur regeringen vill centrahsera makt ochinflytande, medan viU ha en mera decentraliserad utformning avbeslutsfunktioner tUl exempelvis löntagarna. Och så vidare. Jag skulle kunnahåUa pä med denna uppräkning till, men jag tror att också dessaexempel vältaligt visar hur vårt parti över hela det politiska fältet verkarför ett mera decentrahserat samhälle. Jag har tidigare framhäUit att såväl dentekniska som den ekonomiska utvecklingen i sig bär krafter som verkar förkoncentration och centralisering. Dessa kraftfält kommer vi inte ifrån i värtid. Vi mäste emellertid tygla dem mot ett bestämt mål: människans välfärd Ividaste mening. Den befolkningskoncentration som är kännetecknande för detindustriella samhället, inte bara i , är i flera avseenden inte längremänniskans odelade vän. Graden av denna koncentration och effekten av den förmänniskorna har och socialdemokraterna olika uppfattningar om. Virepresenterar olika politiska viljeriktningar. Detta tar sig inte minst konkretuttryck i regionalpolitiken. Det är därför inte märkligt att det ibland hettartill när vi diskuterar dessa frågor. Jag instämmer med den mycket kände ochframstående socialdemokrat som för sedan betecknade socialdemokratin somdet minst bland de stora partierna i värt land. Hantillhör den minoritet bland socialdemokraterna som förordar länsdemokrati. Enligt mening kan vi inte lösa vårasysselsättningsproblem om vi inte får en ökning i tillväxten av antaletsysselsättningstillfällen och tillväxt i produktionslivet. Detta är också enförutsättning för att det skall vara möjligt att genomföra målsättningi regionalpolitiken. Vi beklagar och tycker att det är förvånande attregeringspartiet inte vill satsa offensivt på flera arbetstUlfäUen inäringslivet. På vårt häll anser vi att det knappast finns något som är såolönsamt och påfrestande för samhälle och enskilda som arbetslösheten. Vi harockså påpekat att det är mycket påfrestande för framför alltenskilda människor och familjer men också för samhället med den flyttningspolitiksom vi nu under många är har haft. Det är dessutom knappast något som är sålönsamt för samhäUet och så välgörande för enskilda som att satsa pä flerarbetstUlfäUen när det är arbetslöshet. vill satsa på ett ökat antalarbetstillfällen, huvudsakligen i det ordinarie näringslivet, som viaccepterar det penningbehov som behövs i AMS för att hjälpa dem som ärarbetslösa. Erfarenheterna av den regionalpolitik som vi fört hittillsär övervägande goda. Många tusen arbetstUlfäUen har skapats. Arbetsplatsernahar i stor utsträckning kunnat placeras i orter med små kostnader församhällsservicen. Det har varit lönsamt för samhället och bra för människorna.Men insatserna har ändå varit för små. Arbetslösheten har trots insatsernavarit stor i skogslänen. Samhällsbildningen på lång sikt är på många håll ännuinte tryggad där. förelades på tilläggsstatförslag om ytterligare nästan I mUjard kronor, noga räknat ,för att bekämpa arbetslösheten under andra delen av innevarande budgetår. Ingeni vUle minska det beloppet. För den närmaste femårsperioden föreslårcentern nu att regeringens förslag skall ökas med motsvarande belopp, alltsåatt propositionens förslag skall ökas med I Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. Den regionalpolitiska stödverksamheten m.m. mUjard,fördelat pä . Det är en satsning på arbetstillfällen på orter därmänniskor bor och där samhället har serviceapparaten i stort sett färdig. Detfinns ett uttalande i propositionen 50 på s, 119 som är värt att i dettasammanhang peka på. "Vad jag nu har förordat innebär att statsmakternaunder fem är satsar mer än dubbelt sä mycket på regionalpolitiskt stöd somunder innevarande treårsperiod," Detta uttalande är dubbeltydigt, för att nu inte sägaförledande, för dem som okritiskt läser propositionen. Det är inte så, herrinrikesminister, att regeringen satsar dubbelt så mycket på regionalpolitiken.Det vill jag bestämt bestrida. Om vi ser på det belopp som har stått tUlförfogande finner vi att det, inklusive tUläggsanslagoch "det som blev över" frän tidigare period, var 1 387 000 000kronor. Fördelat pä blir det 462 miljoner . Detta kan jämföras meden propositionens totalram pä 2,5 miljarder. Fördelat , blir det 500miljoner kronor per är. Därtill kanske kan läggas ca som säatt säga blir över från tUl nästa period. Låt oss säga attungefär skulle stå till förfogande med den beräkningen - vilketskall jämför-as rned , som i verkligheten har stått tillförfogande , Detta är sakförhållandet, herr inrikesminister. Jag hoppasatt inrikesministern ytterligare vill kommentera det citerade uttalandet ipropositionen. Vad regeringen föreslär är, fär man hoppas, åtminstone kompensationför penningvärdeförsämringen i jämförelse med den föregående treårsperioden.Det är ingen storslagen satsning det här är fråga om. Däremot innebär centernsförslag en reell resursökning för regionalpohtiken. Vi har prioriteratregionalpolitiska insatser före flyttningspolitiken. Den av oss föreslagnahöjningen för femårsperioden är inte större än att utandiskussion beslutade bifalla den för att upprätthälla AMS:s aktivitet. Som jag sagt tidigare kan inte medlen, i den begränsademening som framgår i det här sammanhanget, ensamma klara uppgiften att näregional balans. Hela samhällsverksamheten måste engageras i detta syfte.Därmed erhålls en annan mentalitet hos myndigheter, hos företagare, hosmänniskor i allmänhet - som i sin tur ändrar hela samhällets rörelseriktningmot ett mer decentraliserat samhälle, TUlät mig ta ett exempel som visar hur psykologin kanfungera. När finansministern uttalar i den nu föreliggande revideradefinansplanen att vi nu mäste satsa ytterligare framför allt pårörlighetsfrämjande politik för att tillgodose näringslivet med arbetskraft ärdet förståeligt om företagare inte tar regionalpolitiska insatser på fulltallvar. Företagen behöver inte flytta verksamheten dit där arbetskraften finns.Finansministern säger ju till näringslivet att staten i vanlig ordning kommeratt leverera arbetskraften till företagens portar utan egentlig kostnad förföretagen. Människornas önskemål om arbete där de bor och trivs blir Inte detprimära för samhällets åtgärder med den politiken. Det är här fräga om de koncentrationskrafter jag tidigarehar talat om och som regeringen villigt anpassar sig till. blir pädet sättet så styrande att det materiella innehållet i regionalpolitikenneutraliseras eller i varje fall får svårare att vinna gensvar. När centernföreslår en ökning av medlen gör vi också det med utgångspunkt i våraalternativ och förslag i olika andra sammanhang här i , vilka påverkarregionalpolitiken. Med det totala politiska alternativ som vi har lagt fram harvi medel att genomföra vår politik. Våra förslag i det här sammanhanget är enväsentlig del av värt politiska alternativ, som leder fram till ett bättresamhälle, ett, som vi tror, gott'folkhem. Herrar Stridsman och i kommer attredovisa syn på de reservationer som föreligger i betänkandet. Jagvill emellertid helt kort beröra reservationen 10, anförde statsutskottet att stödområdesgränsernakunde innebära ett tröskelproblem. Den inre stödomrädesgränsen har varitabsolut. Såväl utskottsmajoriteten som vi reservanter vill nu mjuka upp tillämpningennågot. Utskottsmajoriteten vUl dock inte att uppmjukningen skaU omfattasysselsättningsstödet. Man viU inte heller gå med pä att, om det är nödvändigt,upprätthålla sysselsättningen på en ort inom en kommun som i sin helhet intekan få sysselsättningsstöd. Utskotts-majoriteten hänvisar tUl att det kanförsvåra den kommunala planeringen. Enligt reservanternas mening kan inte dettavara något problem, om sädana beslut har förankring i och överensstämmer medden kommunala och regionala planeringen. Några administrativa problem kan inteden lösning som reservanterna föreslär medföra. Det är förvånande attsocialdemokraterna och kommunisterna skall vara sä njugga motjust de orter som har det allra svårast. Svårigheterna på synes ossockså vara av den arten att bör fä komma i åtnjutande av samma reglersom reservanterna föreslår för gränsområdet till det inre stödområdet.Reservanterna föreslär alltså att Kungl. Maj:t bör pröva omsysselsättningsstödet får utgå vissa i orter nära inre stödomrädesgränsen. Utskottet har också haft att ta ställning till fleramotioner som berört Vindelälvsområdet. Det här området har givits en mycketvidsträckt avgränsning. Det omfattar stora delar av , delar avSkeUefte-älvens område, Umeälvsområdet och naturligtvis också Vindelälvensområde. I propositionen redovisas inte ett enda nytt arbetstillfälle vid fastaarbetsplatser i industrin i någon ort i . Detta kan inte stå igod överensstämmelse med riksdagsuttalandet angående Sysselsättning iVindelådalen, även om väg 363 nu får en välbehövlig Upprustning. Utskottet ärenigt i sin skrivning i detta avsnitt. Jag är till freds med att utskottetsledamöter enat sig om att besvara motionen om med ett tiUkännaglvandesom innehåller bl. a. punkterna 1 och 3 i min motion nr 1765, innebärande attytterligare åtgärder mäste vidtas i och att en statlig industrietableras i . Jag-vill tUl sist säga några ord på ytterligare en punkt.Det gäller industricentra. skall utveckla det vidare. Det finns en reservation på denna punkt där Östersundförordas för ledningsfunktionen. Det är och en centerpartist iinrikesutskottet som föreslår detta. Det har pä denna punkt väcktsen rad Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. motioner ivilka motionärerna föreslagit olika orter för denna uppgift. Utskottet anslutersig emellertid till propositionens förslag om . Ledningsfunktionen ärmycket liten, antalsmässigt sett - 4 å 5 personer. Det är viktigt att dennaledningsgrupp fär bästa möjliga kontakt med avancerad teknik, med ettdifferentierat industriellt näringsliv, med forskning och marknadsföring. TUlSkellefteå skall viss teknisk utbildning lokaliseras. TiU kommer attförläggas ett industrieUt utbUdningscentrum. Skellefteåområdet hör till deaUra bäst industrialiserade områdena i . Där finns också Expolaris, enmarknadsföringsorganisation som stöds av näringsliv och samhälle. och är naturligtvis också acceptablaför lokalisering av denna uppgift. I reservationen framhålls att det framförallt är placeringen i det inre stödområdet som är väsentlig. Det är kanske enrent symbolisk syn man har på den här frågan. Väsentligt är väl ändå attledningsfunktionen får de värdefulla kontakterna, som kan vidareförmediaidéer, innovationer och industriell utveckling tUl de industricentra som juskaU finnas i det inre stödområdet. Med detta ber jag att få yrka bifall tUl dereservationer där mitt namn förekommer. HerrNORDGREN (m): har vårt land upplevt en snabbt ökandebefolkningskoncentration tiU de stora tätorterna. Under perioden 1960-1965flyttade som vi vet cirka en kvarts miljon människor från glesbygd tUl olikatätorter. En stor del av befolkningsomflyttningen har drabbat ochdärmed jämförliga områden. Minskningen av arbetstiUfäUena inoi-n jord- ochskogsbruk kunde inte motverkas genom tUlräcklig expansion inom industri ochservicenäringar i . Den här utvecklingen har enligt vår mening varitolycklig för hela värt land. Mot den bakgrunden beslöt riksdag införande avstatligt lokaliseringsstöd som medel i en aktiv lokaliseringspolitik. Är 1970förstärktes och vidareutvecklades de regionalpolitiska medlen, och förbättrade regionalpolitiken ytterligare genom att anta vissa grunderi fräga om regionalpolitiskt stöd till turistanläggningar m. m. 1 det Norrlandsprogram som moderata samlingspartietutarbetade föreslog vi åtgärder för ökadeföretagsinvesteringar, utbyggd samhällsservice, förbättradeutbildningsmöjUgheter och kommunikationer, översyn av statens taxepolitik,transportstöd och åtgärder för att främja såväl jord- som skogsbruket i deberörda områdena. Förslagen har presenterats i partimotioner under de gångnaåren. En del av förslagen har regeringen tagit upp i propositioner, ochriksdagen har beslutat i enUghet därmed. Jag tänker t. ex. päföretagsinvesteringar, UtbUdning, justering av taxor, vUket vi självfalletnoterar med tillfredsställelse. I några fall har vi fått motionsförslagtUlstyrkta av utskottet och bifallna av . Så var t. ex, fallet ,då vi fick vårt yrkande i partimotionen om tilläggsdirektiv tilljordbruksutredningen i syfte att få tUl stånd ett ökat regionalpolitisktjordbruksstöd bifallet med följande uttalanden av utskottet: "Medhänvisning i övrigt till motionens motivering föreslår utskottet att riksdagenhos Kungl, Maj:t begär att de sommaren1972 tiUkaUade sakkunniga med uppdrag att utreda vissa frågor inomjordbrukspolitiken fär i uppdrag att även ta upp det i motionen aktualiseradespörsmålet." I den föreliggande propositionen sägs ingenting om detta,varför jag tUläter mig att fräga statsrådet vilka tilläggsdirektivsom utredningen erhäUit eller vad som verkställts med anledning av det beslutsom fattades av fjolårets riksdag angående jordbrukspolitiken. Tyvärr måste vi först trots alla de av regeringen vidtagnaåtgärderna och de miljarder som satsats pä regionalpolitiken konstatera attproblemen inte är tUlfredsställande lösta. Inlandets avfolkning har enligtriksdagens upplysningstjänst fortgått. lär ytterligareca 200 000 människor ha flyttat därifrån, och likväl har vi här alltjämt en högoch tämligen arbetslöshet. Enligt vår uppfattningi moderata samlingspartiet är detta ett av våra allvarligaste problem just nu.Vi anser att det är nödvändigt med en ny inriktning av regionalpolitiken, ochvi föreslår därför en skyndsam utredning, som om möjligt framlägger förslagtill riksdag. Vi skall gärna erkänna att vi i princip delar denmålsättning som fastlagt för regionalpolitiken och som i stortöverensstämmer med vårt Norrlandsprogram och som kan sammanfattas i orden:"Människor i alla delar av landet bör få del av den materiella, socialaoch kulturella välfärden sä långt detta är möjligt," Statsministernuttryckte detta så att "planering bör bygga på människans behov ochönskemål". Jag brukar förfäkta den uppfattningen att det mäste varalättare och riktigare att flytta maskinen till människan än människan tillmaskinen. Vi tycker alltså inom moderata samlingspartiet attregeringen inte har lyckats uppfylla vare sig målsättningen eller löftet om attta hänsyn till de enskilda människornas behov och önskemål. Regeringens nuframlagda proposition nr 50 är ett försök till ytterligare komplettering av dennuvarande regionalpolitiken. Det finns i den enligt vår mening flera braförslag, flera steg i rätt riktning, men vi vill som vi framhåller i värpartimotion även anvisa andra, kompletterande vägar. Vi anser att man skallsatsa pä 1, en godföretagsmiljö i hela landet som grund för regionalpolitiken, 2, så likaförutsättningar som över huvud taget är möjliga över hela landet och mellanolika regioner, 3, generellastimulansåtgärder före selektiv detaljstyrning i syfte att skapa likvärdigaförhållanden mellan regioner samt meUan redan etablerade och nybyggda företag, 4, ytterligarestöd till basnäringarna jord- och skogsbruk, 5, åtgärder medverkan på hela regioner, såsom differentierade taxor, avgifter ochavskrivningsregler, utvidgning av transportstödet och upprustning av norrastambanan, 6, generellainsatser för sänkning av arbetskraftskostnad inom stödområdet. Moderata samlingspartiets representanter iinrikesutskottet har strävat efter att följa de här inledningsvis angivnariktlinjerna. Innan jag går in pä att säga några ord omreservationerna vill jag nägot beröra ortsklassificeringen sedd frän enföretagares horisont. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. Genom beslutet har nya riktlinjer dragits upp förregionalpolitiken. Landets tätorter har klassificerats i ett antal kategorier.Vi har fått 22 primära centra, ett antal regionala centra och kommunala centra.Den klassificeringen kan medföra att kundunderlaget minskar på vissa orter ochökar på andra. Den föreslagna ortsklassificeringen får sålunda enstyrande effekt på näringslivet som kan medföra en negativ utveckling i områdensom inte prioriteras. Prioriteringen har inte i aUa delar följt näringslivetsnaturliga utvecklingsmöjligheter. Det är angeläget att samhället successivtanpassar sina serviceåtgärder efter näringslivets utveckling, som i sin tur ärberoende av kommunikationer, marknadsutveckling och befolkningsunderlag. Den offentliga servicen kan helt naturligt inte varafullständigt utbyggd på alla orter. En viss prioritering är naturhgtvismotiverad. Prioriteringen mäste emellertid göras till föremål för kontinuerligomprövning, så att tätortsutvecklingen blir naturlig. Näringslivet måste få enmöjlighet tiU självständig utveckling även i orter som inte prioriterats iortsklassificeringen. Vid behandling av lokaliseringsstödsärenden börföretagarens egen syn på företagets lokalisering inom stödområdet i störstamöjliga utsträckning beaktas, 1 företagarens egen bedömning kan ingåvärderingar, som för en utomstående ter sig oväsentliga men som för företagarensjälv och inte minst för de anställda utgör betydelsefulla inslag i enattraktiv miljö. Vi anser därför att näringslivet måste fä möjlighet självständig utveckling i alla kommuner där naturliga förutsättningar finns.Ortsklassificeringen fär inte utgöra ett hinder härför. Ortsklassificeringenbör kontinuerligt omprövas med hänsyn till näringslivets utveckling i kommunerna,och vid behandling av lokaliseringsärenden bör stor hänsyn tas tUl företagenseget val av lokaliseringsort.