prot · FW09103 · 1973-12-31 00:00:00 — Till vill jag säga: Om en utredning färuppdraget att se över möjligheterna att övergå tUl ett obligatorium eller attbibehålla det nuvarande systemet och utredningen, med stark förankring hosolika parter, finner att förslaget bör utformas sä att de nuvarande kassornakan bibehållas men kompletteras med en anordning som i stort sett innebär ettobligatorium för de nytiUträdande pä arbetsmarknaden, vad är det i sä fall förfel på utredningssystemet som sådant? Utredningen har ju gjort en bedömning ochkommit till den här uppfattningen. Jag upprepar att tycks mena att han ellervissa andra tänker klarare och bättre än de som suttit med och utrett fråganoch som representerar de stora grupper som är berörda. Jag har i mitt anförande försökt visa att avgörande ärinte om vi kallar trygghetssystemet for det ena eller det andra, utan det är demånga detaljbestämmelserna som här är av betydelse. Det tycker jag att herrEkinge gick helt förbi, när han talade om . Jag talade för min del omNorge, men det spelar kanske mindre roll. Om vi granskar det system som tiUämpas i finner vikanske att man snabbare kan få ersättning där. Men i gengäld får man, herrEkinge, inte ersättning bortfallerersättningen. Som jag antytt utgår ersättningen här i . Det går ju inte att bara ta fram en bit i ett visstsystem, den som ser bra ut och avstå frän det andra. Det har inte heller varitmin mening. Jag ville bara illustrera hur man med ett obligatorium ändå kan färsvagheter. Vad det gäller är att skapa social trygghet, men systemet skaUnaturligtvis utformas pä ett sådant sätt att det ställer vissa krav på ochförutsätter ett visst ansvar hos medborgarna. Det är rätt naturligt att enperson inte kan säga, att jag är beredd att ta ett arbete - om jaginte får det skall jag ha ersättning i stället. Så kan systemet inte utformas. När kritiserar förslaget vill jag därförsäga: Ge mig anvisning pä i vUket land man har någonting som är bättre! Och hurskuUe det se ut som nu drömmer om bortsett från att det skallvara ett obligatorium? Hur skall stödet utformas för att representera någotväsentligt bättre än vad vi här diskuterar? Sedan, i , är det naturligtvisbestämmelserna som är avgörande. Jag vill gärna ge det erkännandet tiU herrMattsson att utskottet ju har tagit det här förslaget praktiskt tagetoförändrat. De avvikelser som har gjorts är verkligen mycket små. Det endaväsentliga är egentligen huruvida vi , innan vi sett hur det nyasystemet verkar, skall säga att vi inte skall hälla fast vid detta system utanmåste utreda ett obligatorium. Och det är det som jag anser att vi inte haranledning att göra. Jag har emellertid sagt att sådana situationer kanuppkomma. Men jag tror det är viktigt att har respekt för deuppfattningar som rader inom organisationerna. Tänk om vi inom andra områden,där vi har fri samverkan, skulle gå ut och säga; nej, nu vill vi ordna detta påannat sätt än såsom medlemmarna har velat! Med de goda resultat som vi här har nätt tror jag man kansäga att vi har all anledning att fortsätta med systemet, med de modifieringaroch förbättringar som införs. A rbetslöshetsför-säkring m. m. HerrMUNDEBO (fp) kort genmäle: Ja, om det vore sä att en kommitté eftergrundlig prövning av frågan hur arbetslöshetsförsäkringen bör utformas kommitfram tUl att en frivillig försäkringsform är att föredra, och omremissinstanserna delat den bedömningen, så skulle jag självfallet respekteratdetta. Men den utredningen är ju inte gjord! sammanställningpä några få sidor är inte en sädan utredning. Felet med är inteatt den har tänkt fel; felet är att den inte har tänkt alls. Den har inte gjortnågon utredning om en allmän försäkring. Normalt sett tror jag att statsrådetHolmqvist, med de krav på sakmaterial som han har, inte skulle vartUlfredsstäUd med det som här presterat. Det behövs underlag för nytt tänkande i denna fråga, ochjag och mina kolleger här i kammaren skulle då också få sakunderlag rörandeorganisation, administration och finansiering för att kunna ta ställning bättre försäkring. Jag är medveten om att det inte är benämningen som är detavgörande och inte heUer organisationsformen i sig, utan det är det materiellainnehäUet och försäkringens effektivitet. Jag menar att kraven på samordningoch pä rationeU administration tillvaratas bäst inom ramen för en allmänförsäkring, som organiseras så att de fackliga organisationernas erfarenheteroch kunskaper är med i bilden. Och detta är inte bara min mening. Åtskilligafackliga organisationer, näringslivet samt socialförsäkrare och socialvårdareär av samma mening. Vi har förvisso respekt för organisationernas uppfattning. Allt fler förordar en utredning om en allmän försäkring.Låt oss fä den, så att vi fär ett bättre sakunderlag för att forma eneffektivare försäkring, tUl tjänst för de människor som drabbas avarbetslöshet. () kort genmäle: Vad jag vill slå fast är bara att vi ialltför hög grad låter oss styras av de begränsningar som under de gångna årengällt för ersättning frän erkända kassor. Jag häller med i Skeeom att det inte är någon mening med historieskrivning i och för sig, men om vi vid den framtida bedömningen låter oss styras avdet läge vi haft , sä är det angeläget att vi är medvetna om det.Vi låser då fast våra StäUningstaganden. Jag beklagar att debatten givit ett sådant slutintryck.Det verkar bli svårt att komma över och förbi den låsta situation som frågankommit i och därmed försvåra att få den utredning av ett obligatorium somskulle främja möjlighetema även för grupper som står utanför försäkringen. Herr inrikesministern : Herr talman! Jag skaUinte mycket förlänga debatten. Jag måste säga tiU att jag tyckeratt det är litet övermaga att om en kommitté, som arbetade mycket seriöst ochambitiöst, ge det omdömet att den inte tänkte alls. Det tycker jag besparat sig. Jag tycker gjorde ett mycket gott arbeteoch bringade ordning i härvan av föreställningar om vUken trygghet man kunde åstadkomma. Det var inte måtta pä de Nr 103förhoppningar som pä sin tid stäUdes i det avseendet, och inte minst den personer som bidrog tUl att skapa en viss förvirringi saken. gör gällande att det skulle råda mycket delade---------- borde gä tiU de handlingar vi haft Arbetslöshetsför- att bygga pa, dvs. de remissutlätanden som föreligger. Naturligtvis har jag * riktigtrefererat att det bland dem fanns en stor anslutning tUl förslaget. Vi kan interå för att någon kan ha ändrat mening. Det är för tidigt att tastäUning till det ännu, menar jag. Till vUl jag säga att om man verkligen velatåstadkomma förändringar, så hade det, även inom det här systemet, funnitsmöjligheter att göra det. Om man velat föreslå ändrade grunder för denpersonkrets som skuUe omfattas, så hade det varit möjligt att göra det. Men härgäller det tydligen bara att skapa föreställningen att reservanterna villnågonting annat. Vad är det som skiljer sysselsättningsstödet frän någontingsom man skulle kunna kalla ett obligatorium? ViU man komma ät kassorna och taifrån dem deras fria ställning genom att pä något sätt länka in dem i ettobligatorium? Herr förste vice talmannen anmäldeatt herrar Mundebo och Ekinge anhållit att till protokollet fä antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. Det har varit en läng men mycket intressantdebatt med en hel del historik. Jag skall, åtminstone inte inledningsvis, gå sålångt tUlbaka i tiden som man här har gjort. Men låt mig för att fullständigabUden erinra om att det -vid riksdag av bl, a, ochherr Äkerhnd väcktes en motion om en allmän inkomstförsäkring, som man kalladedet, 1 motionen underströks bl, a, att en allmän inkomstförsäkring krävs föratt på ett effektivt sätt lösa ett av samhällets stora återståendetrygghetsproblem. Det är mot den bakgrunden naturligt att vi i denarbetslöshetsförsäkring som kammaren om går att fatta beslut om serett betydelsefuUt komplement till tidigare trygghetsreformer. Nya grupper fårgenom beslutet ökad trygghet vid arbetslöshet. Vi inom moderata samlingspaitiethälsar detta med stor tUlfredsstäUelse, Jag delar i stort sett den glädje somherr gav uttryck för. Men dagens beslut får endast betraktas som ettsteg på vägen mot det mål som vi inom moderata samlingspartiet länge hararbetat för, nämligen en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Under denfortsatta utbyggnaden av arbetslöshetsförsäkringen bör de erfarenheter somvunnits inom de frivUliga arbetslöshetskassorna utnyttjas. Alltför mänga fär dock även med det förslagsom nu föreligger ett bristfälligt arbetslöshetsskydd, vilket även understryks i reservation I, Det är därför angeläget att den av oss begärda utredningen om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring kommer till stånd. Jag vUl i förbigående gärna säga, eftersom både och inrikesministern varit inne pä det, att det naturligtvis inte är möjligt att 89 Nr 103 här stå och deklarera hur olikadetaljer skulle se ut i den obligatoriska Hade detvarit möjligt hade vi inte haft någon 29 mai1973 "ni helst anledning att begäraen parlamentarisk utredning, -------------- ----- Men även om det förslag som vi nubehandlar har sina brister vUket Arbetslöshetsför- övrigt påpekas i den tidigare diskuterade artikeln på ledande plats i saKiing m. . nr 11 av Fackföreningsrörelsen finner jag det vara av allra största värde, inte minstmot bakgrund av den stora ungdomsarbetslösheten, att ungdomar kan erhållakontant arbetsmarknadsstöd. Ungdomar som efter avslutad utbildning träder ut päarbetsmarknaden utan att kunna fä ett lämpligt arbete skall efter enkvalifikationstid kunna erhålla det kontantaarbetsmarknadsstödet. Även kan synas vara för enarbetslös ung människa är det utskottsförslag som här framläggs en avsevärdförbättring jämfört med propositionens förslag, som gär ut pä enkvalifikationstid av . Jag vet, herr talman, att kammaren nu arbetar undertidspress och skaU därför försöka begränsa mig. har dessutomunderstrukit moderata samhngspartiets principiella syn pä det föreliggandeförslaget. Jag skall därför endast ta upp ett par frågor som inte varit föremålför så mycket debatt i utskottet men som tagits upp här i kammaren. Det är, vilket konstaterats, en viktig reform som vi skallbesluta om, men det har också påpekats att den kostar rätt mycket pengar.Kostnaden för /75 uppskattas till hela ,och det är ett stort och betungande åtagande mot bakgrund av den besvärligaekonomiska situation vi befinner oss i . Men det har ändå rått enighet omatt vi skall ta på oss den kostnaden. Statskassan belastas med, som herrFagerlund påpekade, ca 950 mUjoner kronor, medlemsavgifter och fondavkastningarberäknas ge , och resterande 400 miljoner skall finansierasmed arbetsgivaravgifter. Det vill sannerligen till att vi driver en resursskapandepolitik för att vi skall fä utrymme för dessa stora nya utgifter. Jag villockså understryka att vi, när vi går att fatta beslut om detframtida avgiftsuttaget till ATP, bör beakta de ökade kostnader som i olikasammanhang läggs på företagen. De anställda i företagen är för sin trygghetberoende av att de inte genom politiska beslut driver upp företagens kostnaderför obligatoriska avgifter till omotiverad höjd. Sedan vill jag göra ytterligare ett par reflexioner, herrtalman. När jag hörde tala med stort patos om situationen kände jag mig närmast förpassad till en förstamajdemonstration. Jag vill försäkra att det inte är någon som inte delar uppfattning att vi inte vill ha tillbaka den situation som rådde , Men skildrar en tidsperiod som vi tack vare ett expansivt och konkurrenskraftigt enskilt näringsliv rimligtvis inte skall behöva uppleva på nytt. Jag vill gärna ge det erkännandet att den politiska och fackliga arbetarrörelsen har medverkat till en rimligare fördelning av produktions resultatet, men jag vill erinra om att andra åstadkommit produktionsresultatet inte tack vare socialdemokratin utan mänga gånger trots socialdemokratin. Vi får ändå inte glömma bort att det är 90 detta produktionsresultat som skallutgöra grunden för värt välstånd. Här hargjorts många historiska återblickar, och jag tror att det var Nr 103 som talade om den första folkpensionsreformen.Lät mig den detsammanhanget ändå erinra om att lag tUlkom som ett 29 mai 1973 resultat av ålderdomsförsäkringsutredningskommitté, som den sä vackert hette. Den kommittén tillsattes av dåvarandehögerministären ' underArvid , Jag säger inte detta, herr talman, för att på något sättunderstryka den framsynthet som kännetecknade under tidigare är -den känner naturligtvis den kvalificerade församhngen tUl ändå utan jag gördet endast som konstateiande av historiskt faktum. Herr förste vice talmannentillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande kl, 19,30, () kort genmäle: Endast en sak: gersocialdemokratin och fackföreningsrörelsen det erkännandet, att de haromfördelat resurserna i det här landet, men han säger att det är andra som harskapat dessa resurser. Jag protesterar; socialdemokratin ochfackföreningsrörelsen är en del av det svenska folket, och de har också skapatdessa resurser, som är en följd av den politik som har förts. () kort genmäle; Den saken är tämligen klar, ,att hade det inte funnits enskilda företagare som haft initiativkraft och vågatsatsa pä ett enskilt näringsliv, hade det sett annorlunda ut i det härsamhället. Jag tror att vi har all anledning att inte förringa det enskUdanäringslivets insatser det tycker jag att man alltför ofta gör. () kort genmäle: Jag har aldrig förringat värdet av deenskilda företagarnas insatser, under alla förhållanden icke i denutsträckning som gör beträffande arbetare och anställda. () kort genmäle: I min kommentar förut låg ingen som helstringaktning av de anställda inom det svenska näringslivet, men jag vUlunderstryka att dessa anställda icke hade fått någon anställning, om detenskilda näringslivet icke hade varit initiativkraftigt. i (s): Mot bakgrunden av den i olika sammanhanguttalade önskan och ambitionen att så många som möjligt skall omfattas av försäkringsskyddvid arbetslöshet är det förslag vi nu behandlar att hälsa med stortUlfredsstäUelse. Det skall noteras att förslaget har anpassats tiU denaktiva arbetsmarknadspolitik som den fackliga och politiska arbetarrörelsen iså hög grad verkat för. Förslaget bygger också på vunna erfarenheter ochprinciper om försäkringens natur och målsättning. De reformer som vi hargenomfört på vår arbetsmarknad när det gäller tryggheten och rätten till Arbetslöshetsförsäkring m. m. arbete harvuxit fram och anpassats till den förändring som värt näringsliv och vårarbetsmarknad genomgår. Detta är också ett genomgående drag i det förslag vi nubehandlar. 1 propositionen har departementschefen ingående redovisatoch motiverat förslaget. I ett anförande tidigare i den här debatten har herrFagerlund utvecklat synpunkter på förslaget, och jag ber att helt få instämma ihans anförande. Det råder i stort sett inga delade meningar om förslaget.Vänsterpartiet kommunisterna har i nägra reservationer anfört en frånutskottsmajoriteten avvikande mening. Jag skall här något kommentera dessareservationer. I reservationen 3 yrkar reservanten en ordning som innebäratt arbetstagare skall ha rätt att tillfälligt pröva ett arbete och att fååtergå tUl kassaersättning utan karens, om arbetet inte visar sig varalämpligt. I själva verket har vi en sådan ordning . kan detvara tveksamt, om en arbetssökande är lämpad för ett visst arbete. Visar detsig i praktiken att han inte orkar med det eller av annat skäl inte klarar avarbetet, anses han inte som självförvållat arbetslös om han slutar sinanställning. I och med att arbetslösheten inte är självförvällad är hanberättigad till kassaersättning om man inte kan skaffa fram ett annat arbete äthonom. I allmänhet torde det också visa sig om arbetet är lämpligteller icke, och det blir då inte fråga om någon ny karens. Som utskottet anför torde motionärens önskemål vara tillgodosett.Jag yrkar därför bifall till utskottets hemställan pä den aktuella punkten nr5. I reservationen 4 angående konfliktdrabbade arbetsplatsergäller att ett arbete inte skall anses lämpligt om det hänför sig till enarbetsplats där det råder lovlig arbetskonflikt. Även till arbetsplatser där det råder arbetskonflikter sominte är lovliga enligt lag eller kollektivavtal kan det vara mindre lämpligtatt anvisa arbetssökande. Utskottet har därför betonat att man skall varaförsiktig med den typen av arbetsanvisning. Framför allt är detta betingat avatt man inte skall försätta den enskilde arbetssökande i svåra situationer. Vad jag nu har sagt innebär emeUertid inte att man godtaren regel av det slag som vpk tänker sig. En sådan regel skulle innebära att omen Uten extremistgrupp på lexempelvis tio personer startar en konflikt på enarbetsplats med kanske tusentals anställda utan att fä med sig nägra av dem iaktionen, skulle det vara olämpligt att anvisa arbetssökande till en sådanarbetsplats. En sådan ordning vore att underkänna den lokala fackligaorganisationen och skulle innebära ett stöd åt de extremistgrupper som i dagsöker sabotera det fackliga arbetet. Jag yrkar därför bifall tUl propositionens lagförslag pädenna punkt som innebär ett bibehållande av vårt nuvarande system. Jag trorinte heller att motionärerna kan peka pä att den nuvarande ordningen intefungerar tillfredsställande. 1 reservationen 5 tar reservanten upp frågan om beslut omavstängning från kassan. Därvid hävdar reservanten att arbetsförmedlingenbeslutar Detta är fel. Arbetsförmedlingen har en kontroUfunk- Nr 103tion i sammanhanget. Genom sin organisatoriska uppbyggnad och sitt Tisdagenden sätt att verka har arbetsförmedlingen överblick över tUlgång och 29 mai 1973 Då målsättningen är att den arbetslöse skall------- erhållaett lämpligt arbete , är det naturiigt att den Arbetslöshetsför- arbetslösehar skyldighet att anmäla sig vid arbetsförmedlingen för att där g . m. bliinformerad om de arbetstillfällen som står till buds. stadgar ärangivet hur denna handläggnmg skall ske. dessastadgar och vid handläggning av försäkringsärenden är medlemmen företräddi de olika instanserna. Arbetsförmedlingen beslutar i inget fall avavstängning utan har att tilJ kassan meddela de faktiska förhåUanden Det är sedan kassan och tillsynsmyndigheten som beslutar. Denpersonliga erfarenhet jag som arbetsförmedlare har av detta system Ärendena handläggs i förtroendefullt samarbete mellan berördaparter, I sammanhanget skaU också observeras att kassamedlem alltid harrätt att fä sin sak prövad i högre instans. Jag viU än en gång understryka att det är kassan och intearbetsförmedlingen som beslutar om avstängning, och jag yrkar avslag påreservationen 5. I reservationerna 7 och 8 yrkas att karensreglerna skallslopas. Vi i utskottsmajoriteten kan i princip dela reservantens uppfattning,men i hkhet med vad departementschefen anför anser vi att ett slopande avkarensreglerna skulle medföra en alltför stor belastning pä arbetslöshetskassornasadministration och ekonomi. Ett bifall till reservationen beräknas medförabruttoutgifter på över 100 mUjoner kronor. Reservanten har heller inte anvisathur detta skaU finansieras. Jag yrkar därför avslag pä reservationerna 7 och 8. I resei-vationen 9 vill kommunisterna haobegränsad ersättningstid för förvärvsarbetande som är över 55 är. Sädanobegränsad tid gäller för arbetskraft som blir friställd på grund avstrukturomvandlingar i näringslivet. Som utskottet ser det är den regelntiUräcklig. Det är inte meningen att 55-äringar generellt sett skaUlyfta arbetslöshetsersättning fram till pensionsåldern. I stället skall man ökaansträngningarna för att ge sädana arbetstagare arbete. De s. k, äldrelagarnaär ett viktigt instrument. Och den lagstiftning om ökad anställningstrygghetsom vi nu väntar pä blir ett ytterligare medel för att främja sysselsättningenför äldre arbetskraft. Den praktiska tillämpning som vi börjar få genomanpassningslag och liknande är de medel vi skall pröva för att hjälpa äldre ochsvärplacerad arbetskraft tUl sysselsättning. För flertalet människor fyller arbetet ett viktigt socialtbehov. De vUl inte gå på kassan fram tiU pensionsåldern utanvUl i stället förvärvsarbeta. Vi skall alltså i första hand hjälpa dessamänniskor tUl arbete. Jag yrkar därför bifall tUl utskottets hemställan ochavslag pä reservationen 9, I reservationen 12 slutligen föresläs att begränsningenvid säsongar betslöshet skall helt slopas. Från utskottsmajoriteten vill vi understryka att denna begränsningsregel endast tUlämpas i ytterst begränsad omfatt ning. Vi anser att tiUsynsmyndigheten liksom skall ha " Arbetslöshetsförsäkring m. rn. dennalagfästa rätt att efter prövning kunna införa en begränsning.Erfarenhetsmässigt vet vi att det kan förekomma arbetsutbud som av olikaanledningar begränsas tiU per är. Det kan i sädana situationervara berättigat med denna begränsade åtgärd. Det är viktigt att komma ihåg attförsäkringen inte får vara en inkomstutfyUnad utan är en försäkring medskyldighet att uppfylla de krav som stadgarna föreskriver. Med det anförda, fru talman, ber jag att fä yrka bifall till inrikesutskottets betänkande nr 23. Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk) kort genmäle: Jag skaU inte gå in i någon längre polemik medherr i . Vi har genom skilda erfarenheter olika synpunkterpä denna fräga. Jag vUl framför allt rätta till en sak beträffandereservationen 5, där påstår att vi säger attarbetsförmedlingarna beslutar om avstängning. Jag vUl framhålla att de ipraktiken gör det. Jag hänvisar till de fall där arbetsförmedlingarna har varitett verksamt instrument i folkomflyttningen och genom sin verksamhet i detavseendet gjort att människor avstängts från ersättning. På ett sådant sätt skaU inte denna verksamhet handhas. Vianser att den mäste läggas längre ner i fackföreningarna. Den lokalafackföreningen skaU ha ett avgörande inflytande. Med tanke pä dendecentralisering som sker inom fackföreningsrörelsen är det ett mycket viktigt påpekandeoch bör vara en klar förstärkning i denna del. Det andra jag vill ta upp gällerkarensreglerna och de pengar som vi inte säger att man har. Jag vill återkommatUl detta. Anser socialdemokraterna att man skall behälla den högaarbetslösheten, är det klart att problemet blir bestående. Men syftar man tUlen politik som minskar arbetslösheten, fär man ett bättre förhällande för dearbetslösa tUls alla fär rätt tiU arbete om de slipper denna karenstid. Dettycker jag är mycket viktigt. Att nu rygga för kostnaderna är en mycketdefensiv position. Man kan äska medel pä tilläggsstat, vilket vi tycker räckeri detta sammanhang. Vi vill också sätta samman frågan om arbetslöshetsförsäkringi stort med frågan om rätt till arbete. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle; Det är riktigt att arbetsförmedlingenmedverkar i förflyttningen. Men, , i de instraktioner som finns förarbetsförmedlingen samt i arbetsmarknadskungörelsen och i de stadgar kassorna gemensamtbeslutat om ryms inte sådana situationer som här beskrivit.Arbetsförmedlingen är ett serviceorgan som har till uppgift att förmedla utbudoch efterfrågan på arbetskraft. Vid en avstängning händer följande: den arbetslösekassamedlemmen blir informerad om lediga platser. Han blir också informerad omde bestämmelser som gäller och om vad följden blir av att avvisa erbjudet Detta skall motsvara krafter, färdighet samt förhållanden Nr 103 i övrigt,som termerna uttrycker det. SkuUe han mot förmodan vägra, TjsHaeen den avstängerinte arbetsförmedlingen honom. Den meddelar kassaredogöra- 29 mai 1973 ren defakta som föreligger och sedan blir det en överläggning mellan de ------ berördaparter som har att ta ställning i denna fråga. Ytterst är det AMS, Arbetslöshetsfor-som är tillsynsmyndighet, och försäkringsdomstolen som har attta slutlig saKring m. m. ställning. Det råder inget tvivel om att detta har fungerat på ett tUlfredsställande sätt . Jag vill än en gäng understryka att det förtroendefullasamarbete som har utvecklats mellan arbetsförmedlingen, kassorna ochmedlemmarna har varit positivt. (vpk) kort genmäle: