prot · FW0992 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag vUl säga att det inre av övre , som vi härtalar om, är en mycket intressant del av vårt land. Den delen är oerhörtbetydelsefull, inte bara därför att det finns stora naturtillgångar där - skogoch mark utan därför att den också har stort värde från mUitär synpunkt. Vimåste se tUl att vi fär behåUa människor boende i denna del av landet, men detfömtsätter, som aUa vet, att det inom området finns blomstrande samhäUen.Industrin har, trots generösa erbjudanden om statliga bidrag och län, ickevisat vUlighet att i någon större utsträckning placera sin verksamhet isamhällena i det inre av övre ; vi har fått ett mera positivt gensvarfrån industrin när det har gäUt lokalisering tUl . Men vikommer att tvingas öka våra ansträngningar att till aUa dessa samhällen i detinre av övre , , , , m.fl. - föra industrien och samhällelig verksamhet, om vi i dessa orter skaUkunna behäUa de människor som är bosatta i bygden. Jag anser att det icke är orimligt att försvaret, som harså stora intressen att bevaka i denna del av landet, drar sitt strå tillstacken, och jag hoppas att bifaller den proposition som vi skalllägga fram , för att därmed ge startsignalen för att till denna del avlandet få ytterligare verksamhet förlagd. Vi har mycket pä gång - och det vetbefolkningen där uppe men det räcker inte tUl. Man kan inte som i säga, att vi istället för förband skall föra dit annan verksamhet. Det går inte; det är enundanflykt som inte håUer. Jag skulle vilja säga att vad som behövs ärfredsförband plus annan verksamhet. Jag vUl erinra om att under1970 års valrörelse stod moderatledaren på torget i och utlovadestöd för att få ett fredsförband förlagt tUl . Andra politiska ledarei denna kammare har gjort samma uttalande. Jag trodde vi var i stort sett enigaom detta. När det gäller ekonomin har vi räknat ut att kostnadernaför förbandet skuUe bli ca 150 mUjoner kronor penningvärde.Driftkostnaderna för förbandet när det är i drift blir högre - liksom för allaNorrlandsförband nämligen ca 2 mUjoner kronor eller något mer . Jag kan förstå att man i känner en viss besvikelseöver det här förslaget. Läget är det, att S 1 i verkar i nedslitnalokaler. Det gäller också de skolor som finns i . Vi måste ta ställningtill om vi skaU låta S 1 plus skolor ligga kvar; i så faU måste stora och dyrainvesteringar göras. Förutsättningen för att vi skall fatta sådana beslut, somär mycket kostsamma, är ju att vi har säkerhet för att förbandet fär liggakvar. Men den säkerheten finns inte. Ända tUl för tvä är sedan har jag haftmånga uppvaktningar av representanter för kommun som har begärt att fåden mark där framför allt S 1 ligger frigjord för den kommunala expansionen iUppsala. Jag är medveten om att både och ledningen för Uppsalakommun nu gärna skulle önska att vi dröjde med beslutet ett antal är, eftersomUppsala kommun liksom de flesta stora kommuner i landet under de två senasteåren har råkat ut för en viss stagnation i bostadsbyggande, skolutbyggnader,befolkningstillväxt osv. Jag betraktar detta som en tUlfällig företeelse ochkan inte tro annat än att den avbmtna expansionen med våldsam kraft kommertUlbaka . i säger: Kalkylen är felaktig eftersomden räknar in försäljning av mark. Jag kan försäkra att det ärmånga som vill komma över den mark som vi lämnar i . a. måste statenha en stor del av den. kommer, och i dengeneralplan som gäller för är detta område, sedan kommunen harbegärt att få det frilagt, upptaget icke för mUitär verksamhet utan för någontingannat. , som lade fram förslaget om att flytta S ItiU , hade ju att utgå från dé förhållanden som förelåg för ungefär tvåår sedan när utredningen arbetade med detta, och de förhållandena var då klara.Jag kan försäkra att när den mUitära verksamheten i - om detta besluttas av upphör, är situationen denatt man i mycket väl vet vad man skall använda marken tUl. När det sedan gäUer P I som skaU läggas ned är jusituationen den att vi här i har två pansarförband, P I och P 10,och dessutom ett stort infanteriregemente, garde. Förhållandena inompansarvapnet känner till; där skall ske en minskning och vissapansarförband, minst ett, kommer att omvandlas tUl infanteriförband. Det har dävisat sig ur alla synpunkter lämpligt att lägga ned pansamtbUdningen i Enköpingoch på den punkten klart följa överbefälhavaren, som säger att ettsignalförband under alla förhållanden behövs i . Där följer vialltså överbefälhavaren genom att behälla signalförbandet i ,dvs. Jag är personligen övertygad om att expansionen i Uppsalaoch andra storstäder i det här fallet är det är sådan att förbandenicke kan ligga kvar där . Hellre än att nu satsa dyrapengar på en renovering av lokalerna bör vi göra denna förflyttning. Den kommeratt det är jag övertygad om visa sig vara riktig. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till A rvidsjaur HerrBJÖRCK i (m) kort genmäle: Statsrådets plädering i den här frågan inrymmer fortfarande en läng rad oklarheter och obesvaradefrågor. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till Jag vill bara peka på att han påstår att det firms ettstort motstånd mot utvidgning av övningsfälten i . Det har rests motstånd mot vissa konkreta projekt, men jag vet att detfinns möjligheter tUl en rimlig expansion där, om den sker i samråd med dekommunala myndigheterna. Man kan inte ta ut enstaka fall och dra sådanagenerella slutsatser som statsrådet gör. Det är möjligt att jag borde ha läst utredningen bättre,men det här är inte mitt fel. Om en utredning kommer så sent som denna herrstatsrådets departement levererade fär man ta konsekvenserna. Går resten avutredningen i den stU som det stycke jag citerade, tror jag inte att ettstudium av den gör någon särskilt mycket klokare. Det stämmer att det frän mUitärt häU längst upp i norr,naturligt nog, har funnits intresse för en utökning av verksamheten där. Dethar inte gällt exklusivt , herr försvarsminister. Det har gälltKalix, och det är en helt annan sak. Jag har ännu inte fått svar på frågan: Varifrån skall manta de andra värnpliktiga? Det talas om förflyttningen av K 4 frän tiUArvidsjaur, men det är bara 300 man. Vi skaU ha dit ytterligare 350 stycken.Varifrån kommer de? Skall de tas från , som jag diskuterade i mitttidigare inlägg? Sedan åberopar försvarsministern att vidett torgmöte i hade uttryckt sympati för ett sådant förband. Mankan naturligtvis använda vilka argument man önskar; jag vill dock understrykaatt när sade detta befann sig det svenska försvaret i en heltannan ekonomisk situation än . har riksdagenssocialdemokratiska och kommunistiska majoritet beslutat om betydandenedskärningar, som helt har förändrat situationen i det här avseendet. Detkunde rimligtvis inte känna tiU vid det tUlfället. Det sista som herrBjörck i sade är väl alldeles orimligt. har icke beslutat attminska utbildningen av fredsförbanden med en enda man. Och ekonomin påverkasicke alls av det förslag som jag lägger fram , eftersom deti sak inte berör den försvarsbudget som vi här talar om. HerrBJÖRCK i (m) kort genmäle: Nog är det väl ändå sä, herr försvarsminister,att försvaret har fått vidkännas betydande ekonomiska nedskärningar. Det ärnaturligtvis lätt att säga att detta just nu inte kommer att drabbafredsverksamheten utan att det kommer att drabba försvaret totalt. Men blirramen mindre, tvingas man att göra omdisponeringar inom den ramen. Att det intejust nu kommer att påverka fredsförbanden är en sak för sig, men det kansjälvfaUet göra det . När gjorde sitt uttalande ,hade icke det inträffat som sedan skett när det gäller försvarsanslagen. Hankunde rimUgen inte känna tUl detta. Dessutom vUl jag påpeka, att jag fortfarande inte fåttsvar pä min fråga: Vilka 350 nya värnpliktiga skaU få åka upp tUl Arvidsjaurför att fyUa utförbandskapaciteten där uppe? Varifrån skall de komma? Blir det från ,eUer blir det frän ? Det måste man rimhgtvis ha med ibUden. Svaret på den frågan kommer i propositionen.Det är naturligt att det i första hand blir värnpliktiga från mellerstaSverige, som i större utsträckning än kommer att fä sin utbUdning iförbanden norrut. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till HerrSVANBERG (s): Pä detta stadium kanske det kan vara tillätetför en icke-inblandad att gå in i debatten, även om man mäste ställa delsboingensgamla fråga: "Ursäkta, är det privat slagsmål eller kan en få varamed?" Jag känner ett starkt behov av att få uttryckaArvidsjaurbygdens och hela tacksamhet och tUlfredsställelse överatt den mycket omskrivna och omdebatterade frågan om ett mUitärförband tUlArvidsjaur nu äntligen får sin lösning. Det gäUer här en hel bygds känsla avförtröstan och framtidstro av ovisshet och pessimism. är entypisk centralort av inlandsmodeU. I de ansträngningar som har gjorts undersenare år för att utveckla och näringsliv genom aktivalokaliseringsinsatser av olika slag har som vi alla vet detta i stort settkommit att beröra kustorterna, medan däremot inlandsorterna fått betydligtmindre del. För de centralorter vi har i inlandet i Norrlandslänen ärsituationen mycket bekymmersam. SkaU inte hela inlandet bli öde ochfolktomt fordras det att dessa centralorter görs tiU livskraftiga centra förservice för omlandet och till stödjepunkter för de mindre orterna i derasutveckling. En hel del åtgärder av växlande art har i form av s. k.glesbygdsstöd beslutats av regering och riksdag men alltför litet har hittillskunnat göras för att stärka näringslivet och skapa nya arbetstUlfäUen iinlandet. Det är därför värdefullt att nu genom tUlkomsten av dettamUitärförband får ett bättre underlag för uppbyggnad av service och ettvärdefuUt tillskott av nya sysselsättningstiUfäUen. Det är helt nödvändigt attden offenthga sektorn och servicesektorn tar sitt ansvar för regionalpohtiken.Industrin kan inte ensam klara av detta. De många skräckskildringarna om vUken fruktansvärdförvisningsort kommer att bli för de värnpliktiga liksom för denfast anställda mUitärpersonalen, som vi har undfägnats med i massmedia undersenare år, är en beklämmande företeelse och de är helt verklighetsfrämmande.Många bland de mUitärer som skall flyttas upp dit gör detta mer n gärnaenligt-deras egen uppgift, och de värnpliktiga-kommer säkerligen att finna sigväl tUl rätta där. Orten har mycket att bjuda, och trivseln är där absolut intesämre än på andra militärorter. Att glädjen och den pånyttfödda optimismen ärstark i det kan jag försäkra. Jag talade i går i telefon bådemed kommunstyrelsens ordförande och med många andra där uppe, och jag kanförsäkra att glädjen och tacksamheten gäller Arvidsjaurborna över allapartigränser. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till Jag viU gärna konstatera detta som motvikt och kontrasttUl mänga borgerliga här i jag tänker då inte minst pä dagensinterpellant. De ansluter sig gärna principiellt tUl talet om att man skalluträtta någonting för och för inland, men sä fort det gäUerkonkreta åtgärder det må vara verksutflyttning eUer flyttning avmUitärförband eller annat går man emot dem. Någonting mäste göras. Jovisst, menbara inte det, och inte det och inte . Det är de vanliga motiven för denobotfärdige. Men tro bara inte att inte människorna där uppe genomskådar dethär dubbelspelet. De viU att någonting görs och att det görs . Vackra ord ärman inte hjälpt med. Låt mig sedan säga att det är specieUt en personArvidsjaurborna hyser uppskattning och tacksamhet mot , och det ärförsvarsministern. Man är medveten om att han fått kämpa mot starkt motståndnär det gäller lokahseringen. Hans övertygelse om att är en utmärktort för mflitär verksamhet har gett resultat. Hans vilja till en positiv insatsför bygden och för inlandet och hans orädda ställningstagande har skaffat honomsåväl aktning som respekt och stor uppskattning inte enbart i utan ihela . Lokalt har man i arbetat mycket för att uppnådagens resultat. Hela bygden och hela länet har stött det arbetet. I ettvalprogram som uppmärksammats mycket och som heter "Politik förNorrbotten" och som antagits av socialdemokraterna i tas bL a.upp som ett viktigt krav att ett mUitärförband skall lokaliseras tUlArvidsjaur. Det kravet är tUlgodosett och det är vi tacksamma för. Med detta, herr talman, vUl jag bara tolka ochArvidsjaurs tacksamhet mot försvarsministern och vitsorda den stämning avförsiktig optimism som börjat sprida sig i som en följd avflera positiva åtgärder i och senast iArvidsjaur. Jag vill bara hoppas att försvarsministerns goda exempel skallsporra andra myndigheter, verk och industrier att göra sammalunda. I detta anförande instämde (). HerrKORPÅS(c): Jag delar den glädje man rimligen måste kännai och alltså även glädje över beskedet. Det ären av de gynnsamma förutsättningar som måste till för att lokahseringen skaUlyckas väl. Jag delar därmed också försvarsministerns glädje över att kunnalova ut det här förbandet. Jag behöver kanske inte säga att jag i motsats tUlherr i också delar försvarsministerns uppfattning attsvårigheterna att skaffa acceptabla skjutfält är så stora i södra och mellerstaSverige, att det är naturligt att söka sig till glest befolkade bygder. Men det finns en andra ände pä den här linjen och jagbeklagar att det förefaller ha skett en läsning där. Det gäller konsekvensernaför län som får en total omflyttning av sina militära förband. Jagkan inte tro att det sista ordet är sagt i det fallet. och ochderas hemmaförband måste kunna veta att konsekvenserna för dem verkligenpåverkar frågan då i behörig ordning behandlar propositionen. Jag måstei viss mån beklaga att statsrådets svar på den punkten går propositionen ochriksdagens behandling något i förväg. Jag skaU här inte ta upp inkomsterna avmarkförsäljningen i , men klart står att eller under den framtidvi här kan överbhcka har varken och därmed Akademiska sjukhuseteller kommunen något intresse av att köpa marken. Självklart finns det andraintressenter som försvarsministern säger, men fråga är om vi är beredda attutan vidare lämna det fina området i spekulanters händer. S I är ett naturligt förband för . Det är ettnaturUgt förband för många studerande. Det gör att det får en för ettsignalförband särskilt gynnsam rekrytering som rimligen inte utan vidare följermed till det från andra synpunkter attraktiva . Det får inte vara frågaom att ta förbandet från därför att det är en stor stad som skuUe tålaåderlåtning. är en av de kommuner i som har den störstaungdomsarbetslösheten. Jag viU inte medverka tUl att göra större, mendet är angeläget för mig att slå vakt om det som ger staden en social ochkulturell balans. Försvarsministern sade, att S I är nedslitet. Vad jagförstår ligger S I bland andra förband i tur att upprustas med de särskildaanslag som finns för det. Även P 1 i har sin specieUa karaktär. Devärnpliktiga vid P 1 är närrekryterade. Enligt uppgift från de värnpliktigasföreträdare är av de värnpliktiga där gifta eUer sammanboendeeller har annars egen fast bostad. I den senaste värnpliktskullen blev 5 procentpappor , många var det redan tidigare. Mödrarna var unga,i åldern . P 1 är det naturliga förbandet för de fina jordbruksbygdernanärmast norr om . För många värnpliktiga är det nödvändigt att på ledigtid kunna arbeta på sina jordbruk. Är det av militära skäl att rekommendera attpansarförbandet i förändras, sä bör läget såvitt jag förstår varagynnsamt för ett infanteriförband. De värnpliktiga måste ha rätt att förvänta att samhället iohka sammanhang söker göra allt för att de sociala konsekvenserna för dem blirså små som möjligt. Därför mäste sädana hänsyn få prioritet när man väljer utpersonal från förband som skaU skapa detta nya förband i . Arvidsjaurär att lyckönska till förbandet och jag skulle också önska att fårvärnpliktiga som kan känna den trivsel och den stimulans taladeom det som den intressanta bygden har att erbjuda. Jag viU inte önskaArvidsjaur värnphktiga som får svårigheter i arbetet och i den socialakontakten med bygden, därför att de har bekymmer för dem där hemma. Jag hoppas att man vid förbanden i län inte drarnågra omedelbara konsekvenser av försvarsministerns besked utan inväntarpropositionens behandling. Jag frågar mig också om det inte behövs mer tid änså här för att förbandet i skaU få den från militära, ekonomiska ochsociala synpunkter gynnsammaste sammansättningen. har man då tid attbevaka att uttunningen på andra håll inte får negativa konsekvenser. Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 3 Riksdagensprotokoll 1973. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till HerrJANSSON (s): Av försvarsministerns svar här framgår att detUvligt debatterade förbandet till kommer att föreslås i en propositionlängre fram . Personligen tycker jag att det är en bra lösning. Jag kaninte, i motsats till i , uppamma någon upprördhet på den härpunkten. Dä det gäller att lokalisera militära fredsförband får man inte enbartse det som en mUitär-operativ fråga, även om det självklart är en viktig del isammanhanget. Man måste också ta hänsyn till den stora regionalpoUtiskabetydelse ett fredsförband kan ha. 1 de fall man kan förena detta med enacceptabel militär-operativ förmåga, så tycker jag man skall ta chansen attgöra det. Det är ett utmärkt tillfäUe som här fär att förena tvävUctiga ting till en fördel för bygden. Detta förband kommer säkerligen att blien mycket värdefull stimulans för en positiv utveckling i stora delar av övreNorrlands inland. Jag begärde emellertid närmast ordet för att säga attdenna lokalisering kommer att få konsekvenser och återverkningar på ohka sättför andra förband i landet. Det kan, som försvarsministern antydde, bh fråga omatt exempelvis flytta vämpUktiga från meUersta upp till dessa bygder.Dä ligger det väl nära till hands att förmoda att denna fråga kommer att lösasgenom förändringar i fredsorganisationen i och , som också härhar berörts av flera talare. I detta sammanhang kommer bl. a. arménskompaniofficersskola in i bilden. Både de militära myndigheterna, om jag ärrätt underrättad, och i län har ansett att denna skolasnarast bör omlokaliseras. föreslog som bekant försvarets fredsorganisationsutredning,med som utredare, i sitt delbetänkande i december förra åretatt AKS skulle omlokaliseras tUl . Jag vUl ta tillfället i akt att rent ut frågaförsvarsministern om man i den proposition som läggs längre fram i sommarkommer att ta upp frågan om AKS i samband med frågan om ett förband tillArvidsjaur. Och kan vi förvänta att försvarsministern följer försvaretsfredsorganisationsutrednings förslag på denna punkt, nämligen att arménskompaniofficersskola lokaliseras tiU ? FrökenLJUNGBERG (m): I den här debatten som egentligen rör fråganom regionalpolitik i har i hög grad och län kommit attblandas in. Av den anledningen har jag begärt ordet. Utgångspunkten är naturligtvis, som flera tidigare talarehar åberopat, försvarsministerns bestämda uttalande i interpellationssvaret attinkomsterna från markförsäljningen i kommer att täcka en hel del avinvesteringskostnaden. Dagsläget, herr statsrådet, är att i Uppsalalän har ett behov av- den mark som AKS äger för Akademiska sjukhusets framtidautveckling. Men sedan är det stopp. Längre än sä har man inga planer, och man haringet intresse av S I :s mark. Detta har man sagt . För mentalsjukhusetsdel, som också gränsar till S 1 :s område, finns inga behov av S 1 ;s mark,kommun säger likadant, man har inga planer på inköp av S 1 :s mark. säger försvarsministern att kommun haruppvaktat regeringen. Ja, det är alldeles riktigt, man har gjort enuppvaktning i samband med pågående generalplanearbete. Det känner jag väl tiUfrän tidigare är. Men då betingade den ekonomiska situationen ett planeringsarbeteav ett helt annat slag än kommunerna kan göra . Man skall komma ihåg attdet inte är kommunernas fel att läget har förändrats så. I det kommunalaarbetet fär man i hög grad strama åt, och den expansionsmöjlighet somförsvarsministern talade om för kommun, det är en expansionsmöjlighetvars konkreta element inte existerar i verkligheten. Försvarsministern talade också om med vissaförhoppningar. Kommunalpolitiker kan tyvärr inte arbeta på det sättet utanläget beträffande markfrågan är det avgörande. SkaU en markförsäljningske måste andra spekulanter komma in i bUden, och jag vet inte vUka. Den andra frågan som jag vUl ta upp är sysselsättningsfrågan.Jag vet inte att vi från Uppsalabänken i någonsin skulle ha varituppe och talat om lokala intressen i den regionalpoUtiska debatten. Vi har intehaft någon som helst anledning till det. Men vi har det faktiskt har videt ! Man brukar tala om en toleransgräns, en lägsta gräns för vad enkommun eller en ort behöver i fråga om arbetstUlfäUen inomtiUverkningsindustrin för att arbetsmarknadssituationen skaU vara rimlig, ochden gränsen ligger vid . är där och är på väg under dengränsen. har i sådana sammanhang förlorat 900 arbetstUlfäUen.Länsarbetsdirektören har talat om att S 1 :s flyttning betyder att ungefär100-150 - han kan inte säga exakt - sådana arbetstiUfäUen försvinner. Man kan sägaatt det är en bagatell i en kommun av storlek. Ja, visst är det det!Men det är inte en bagatell, när man står och balanserar på vägen mot ett minusvilket gör situationen ytterligt besvärlig. Det går inte för en kommun att i det länga loppet enbartleva på service. Vi kan inte leva pä att serva varandra. Det behövs ocksåannat. talade med rätta om den storaungdomsarbetslösheten som vi har. Faktiskt är arbetslöshetssiffrorna över huvudtaget högre i och län än genomsnittssiffran för landet i desshelhet. Jag viUe bara säga det här därför att när det tycks varasä att också försvarsenheter har börjat bh pusselbitar i det regionalpolitiskaläggspelet, kan jag få vara en röst som säger att i vill vi ha S Ikvar. Det finns icke från kommunens, , den lokalastatsförvaltningens dvs. sida annat än ett enda svar: Vi vUl haS I kvar! Efter vad jag kan förstå finns det ingenting sOm skullekunna hindra försvarsministern att fä den säkerhet han efterlyste för att maninte skall trycka på när det gäller S 1 ;s mark; den säkerhet han behövde föratt äntligen genomföra den reparation av de nedslitna lokalerna på S 1 somsedan många år verkligen har varit nödvändig. Det får väl inte, fru talman, bh sä tiU slut att svenskregionalpohtik -som är viktig - får till resultat att man flyttar arbetslöshetfrän en ort tiU en annan. Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till Ang. lokaliseringen av ett fredsförband till A rvidsjaur HerrBJÖRCK i (m): Jag ber om tillgift om jag tar kammarens tid ianspråk ytterligare . Jag förstår att det är många påpressläktaren som väntar på den stora showen om spionverksamheten, men jagtycker ändå att detta ärende är så viktigt att det förtjänar någon litenytterligare kommentar. talade mycket om allt vad vi skaU göra förNorrlands inland och tyckte att det var orimligt att utmåla som etttråkigt och otrivsamt ställe. Jag viU bara understryka att jag icke har ägnatmig åt detta. Jag har över huvud taget icke kommenterat situationen iArvidsjaur jag känner inte till den vad gäller trivselfrågor och liknande,och det är inte det som den här debatten handlar om heUer. Men jag tycker attdet är orimligt, att vi - efter att ha gjort försvaret tiU ettkonjunkturpohtiskt dragspel - håller på att göra försvaret tiU ettlokaliseringspolitiskt instrument. Det finns, fru talman, i denna kammare och runt om ilandet mängder av politiker som inte är ett dyft intresserade av försvaretskrigsorganisation men som är beredda att höja rösten och hälla länga anförandennär det gäller försvarets fredsorganisation. Det är pohtiker som i övrigt intebryr sig ett dugg om försvarsfrågorna. Jag tycker att det är ganska såbetänkligt. Trivseln är säkert inte sämre i än någonannanstans. Det är inte det frågan gäller. Det gäUer framför allt avståndet förde värnpliktiga. Vad skuUe säga om vi flyttade ungdomen i Kalixner till och lät dem göra sin värnplikt där, så att säga vände påsteken. Jag tror inte att norrlänningarna skuUe vara särskilt förtjusta i ensådan utveckling.