prot · FW09110 · 1973-12-31 00:00:00 — Av tvä skäl har jag svårt attuppfatta den frågan som stor och betydelsefull. Det ena skälet är att varjeregering har rätt att bestämma sin egen beslutsordning. Vill en regeringtillämpa ett omröstningssystem så har den rätt att göra det. Det andra skäletär att en regering för att kunna leva mäste uppträda som en enhet. Skulle enregering efter uppslitande debatter behöva fatta beslut i sädana frågor som dethär gäller genom omröstningar, då befinner den sig i en svår kris. Bakom förslaget om en obligatorisk omröstning finns någotav en statsministerskräck. Den är svär att förstå mot bakgrunden av att mangodtar statsministerns roll vid ministärbildningen och vid statsråds avgång. Vihar ett parlamentariskt system rned ansvarighet inför . I detta sammanhang vill jag ta upp en detalj som herrHernelius och har diskuterat med varandra, nämligen statschefensmedverkan i vissa stalsakter. Här går, som vi redan har kunnat konstatera, demoderata sin egen väg. Låt mig dock fä markera att det råder enighet ornstatschefens ställning i övrigt. För min del har jag liksom svårtatt godta den uppfattningen att en person som inte medverkar i etl beslut ochinte har ansvar för detta skall få skriva under det. Det är också svårt att sede rationella skälen för den uppdelningen i olika typer av beslut som man gör.Varför skall det när det exempelvis gäller att bevUja nåd eller utnämna högrestatliga ämbetsmän föreligga ett särskilt behov av att utnyttja statschefen somen symbol? Det uppstår, hur man än juridiskt resonerar, otvivelaktigtpsykologiska svårigheter när man inte har statschefens namn under en handlingsom normalt statschefen brukar underteckna. Det föder lätt spekulationer sominte kan vara bra vare sig för statschefen eller för demokratin. I detta sammanhang skuUe jag även vilja yttra något omriksdagens roll. Av tidsskäl skall jag inte göra någon längre förteckning överde uppgifter får med den nya regeringsformen. Det är emellertid ensvär uppgift, herr talman, att skapa en effektiv riksdag. För det första gäller det att ge reella möjligheter ät denenskilde ledamoten att agera effektivt; att kunna motionera, att kunna yttrasig osv. En betydande del av sitt arbete utför ledamoten utanför detta hus, ochden sidan bör vi inte tappa bort. För det andra finns kravet på effektiva insatser frånriksdagen som helhet. Vi är tvungna att förena dessa krav. Det kan vara svårtatt finna den lämpliga avvägningen mellan dessa båda effektivitetskrav. Dettakan belysas med reglerna om taletiden. Vi har gått fram med varsamhet. Vi harvelat bevara den svenska traditionen att varje riksdagsledamot skall få yttrasig i varje fråga. Det är endast undantagsvis detta kan hindras med den nyaordningen. Det gäller närmast enkla frågor, och där har vi redan ett sådantsystem. har vi infört möjligheter för att i demokratiskordning besluta vissa tidsbegränsningar. Frågan om folkomröstning hör givetvis samman med parlamentarismenoch ännu mera med det representativa systemet. Vi är eniga om att det skallkunna ordnas rådgivande folkomröstningar. I dessa fall ligger beslutanderättenhos . Vi är också eniga om att det inte skaU kunna anordnas beslutandefolkomröstningar utom i ett alldeles speciellt fall. Det gäller möjligheten fören tredjedel av ledamöter att få ut en grundlagsfråga tUlfolkomröstning, som under vissa förutsättningar dä bhr avgörande. Detta strider enhgt min mening mot parlamentarismen ochännu mera mot det representativa systemet. Besluten skall fattas av derepresentativa organen under ansvar. Detta ansvar skall inte flyttas över tillväljarna annat än vid valet. finns det praktiska skäl mot att anordnafolkomröstningar i grundlagsfrågor. I allmänhet tilldrar de sig inte någotstörre politiskt intresse. Dä får man ingen allmän debatt om dem. Är ettgrundlagsbeslut en politisk brandfackla, då kommer ämnet att spela stor roll ivalrörelsen och då behövs det inte särskUda folkomröstningar. Den ordning vi nuhar bygger på att det skall förflyta ett val mellan de båda Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Nr 110 besluten för att man undervalrörelsen skall kunna diskutera frågan. den '' kommer i den situation som jagtecknade att identifiera den ena S juni1973 "" andra hållningen tillgrundlagsfrågan med det ena eller det andra Följaktligen blir särskildafolkomröstningar i det fallet menings- / g ' har det dock inte varitparlanientaiismen oraning m.m. ,, medborgerliga fri- ochrättigheterna som har diskuterats. alla de förenklingar och förvanskningar som förekommit i debatten känner jag ettbehov att sammanfatta mina ståndpunkter. Vi är allaeniga om värdet av fri- och rättigheter och om vikten av att slå vakt om dem.De politiska frUieterna är en del av demokratin. De är följaktligen omistliga.Det går dock inte att, som söker göra, gradera olika partiersintresse att bevara dessa rättigheter. Självklart kan den ena eller den andrastiga upp och deklarera att hans parti betraktar rättigheterna som värdefuUareän vad något annat parti gör, men varken eller någon annan kanbevisa detta. Man kan nämligen aldrig ta temperaturen på detta intresse. De demokratiskarättigheter vi har i vårt land har vuxit fram under de årtionden då demokratinbröt igenom. Arbetarrörelsen har fört en hård kamp för strejkrätt men också förpolitisk frihet. Liberalerna har fört en medveten kamp för religionsfrihet ochför andra former av medborgerlig frihet. Men det är litet av detta som stärinskrivet i grundlag. Egentligen är det enda som är grundlagsfäst tryckfrihetenoch rätten att ta del av allmänna handlingar. Det är ovisst vilket juridisktstöd den berömda 16 § regeringsformen ger ät rättigheterna. 1 vissa fall harstaten reglerat och garanterat rättigheter i vanlig lag. I andra fall leverrättigheterna i kraft av den allmänna opinionen. Det är emellertid inget tvivelom att vi har mycket omfattande och djupt förankrade fri- och rättigheter iSverige. Det råderenighet inom om att propositionens förslag innebär enförstärkning av skyddet i grundlag för de politiska fri- och rättigheterna iförhånande till nuvarande grundlag. En rättslärd, som ställer sig mycketkritisk till både grundlagberedningens och regeringens rättighetsförslag, harställt samman en katalog över rättigheter och rättighetsskapandets stadgandenoch kommit fram till 22 sådana. Efter de tillägg som skett underutskottsbehandlingen skuUe jag i starkt sammandragen form vilja peka påföljande rättigheter som står inskrivna i grundlagen: rösträtt, valbarhet,tryckfrihet, rätten att ta del av allmänna handlingar, yttrandefrihet,informationsfrihet, föreningsfrihet, församlingsfrihet, demonstrationsrätt,religionsfrihet, rörelsefrihet inom och utom riket, skydd mot att myndighettvingar någon att tillhöra förening eller trossamfund, skydd mot att myndighettvingar någon att ge sina åsikter till känna, skydd mot kroppsvisitation ellerannat påtvingat kroppsligt ingrepp, skydd mot husrannsakan i bostaden, skyddmot intrång i brev, post- eller teleförbindelser samt mot hemlig avlyssning,rätt till fackliga stridsåtgärder, skydd mot extraordinära domstolar, skydd motsärbehandling utan stöd i rättsregler från myndighets sida pä grund av personliga förhållanden som tro, åskådning, ras, hudfärg, 94 ursprung, kön, ålder, nationahtet,språk, samhällsställning eller förmögen- het, rätttill domstolsprövning, skydd mot dödsstraff, skydd mot retroaktivstrafflagstiftning, skydd mot landsförvisning, skydd mot berövande av svensktmedborgarskap för den som är bosatt i riket, rätt att återvända till riket ochrätt till ersättning vid expropriation genom grunder som bestämmes i lag. Självklart kan man göra andra sammanställningar och kanskeocksä ta med andra bestämmelser. I vissa fall kan dessa endast upphävas genomatt bestämmelserna ändras i grundlagen. I andra faU beslutas föreskrifter somnärmare utformar fri- och rättigheterna och den enskildes skydd genom lag. Detgör att man kan reglera och begränsa friheterna. Enligt min mening kan de dockinte upphävas. I detta sammanhang vill jag helt kort ta upp ett påståendeunder debatten, nämligen att man med stöd av rättsregler kunde särbehandlamänniskor. Såvitt jag förstår är det detta som vi gör med stöd i rättsreglergång efter annan här i . Vi beslutar om pensioner till vissa grapper.Vi har inte ansett det vara pä något sätt en särbehandling att inte allasvenskar tillerkänns folkpension. Vi beviljar andra sådana saker utan att någonhittills har uppfattat detta som en särbehandling av det slag som man skallvända sig emot. Trots att vi avsevärt förstärker grundlagsskyddet förfriheterna är vi likväl alla beredda att gå vidare. Ett enhälligt utskott begärutredning med uppgift att i hela dessa vidd på nytt överväga frågan omregleringen i grundlag av skyddet för de enskildas fri- och rättigheter. Det ärmot denna bakgrund man får se att utskottet har avvisat vissa krav pä att igrundlagen skriva in rättigheter som har förts fram i motioner. I stället blirdet utredningen som får pröva om dessa rättigheter skall beredas rum igrundlagen. Jag vUl, herr talman, särskilt understryka att detta att man sägernej tiU att nu i grundlagen skriva in vissa rättigheter självfallet inteinnebär att man är motståndare till dessa. I vissa fall har det dock varit möjligt att utan denföreslagna utredningen förstärka rättighetsförklaringarna i grundlagen. För osssocialdemokrater i utskottet har det varit naturligt att i grundlagen föra inrätt tUl fackliga stridsåtgärder, förbjuda dödsstraff eller stadga ett förbudmot att hindra svensk medborgare att återvända till riket. Sådanagrundlagsskydd är vi väl förtrogna med inom partiet. Inget parti har så hårtkämpat för strejkrätten. Dödsstraffet har vi bestämt uttalat oss emot, ochförbudet mot att hindra svensk medborgare att återvända till riket återfinns imotivtexten. Vad det sedan gäller expropriationsbestämmelserna har vikunnat utbyta bör mot skaU sedan vi genom ett enhälligt motivuttalande frånutskottets sida fått fastslaget, att ändringen inte utgör något hinder för attersättning kan utgå i annan form än kontanter, vilket har stor betydelse förkommunerna, eUer att den för med sig ändringar av exempelvis byggnadslagen ochexpropriationslagen, som båda är av stor betydelse för vår politik. Två frågor kommer att stå i förgrunden för utredningen.Den ena är om man kan bygga ut skyddet i grundlagen för de politiska fri- ochrättigheterna. Det är möjligt att detta kan ske genom att man tillämpar denteknik som vi använt oss av när det gäller tryckfriheten. Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. uppgiftenär att överväga möjligheterna av en vidgning av rättighetsområdet i övrigt.Det gäller här vad man kanske kan kalla sociala rättigheter. Det innebär attutredningen skall pröva om man i rättighetens form kan skriva in i grundlagende programförklaringar som görs i propositionens första och andra paragrafer iandra kapitlet, dvs. rättigheter i fråga om social trygghet, utbildning,arbetstagarens ställning osv. Denna del av propositionen hänskjutes sålunda tUlden nya utredningen. Detsamma gäller yrkanden av motsvarande slag i de väcktamotionerna. För min del vill jag gärna betona det angelägna i både att depolitiska rättigheterna får starkaste möjliga grundlagsförankring och att detsociala rättighetsom-rädet vidgas. som vi förordar en ny utredning bör vi varamedvetna om de stora svårigheter denna utredning ställs inför. Ända har vi praktiskt taget diskuterat och utrett dessa fri- och rättigheter utan att någon utredning har kunnat presentera ett förslag som vunnit allmän uppslutning. Det är lätt att räkna upp en rad rättigheter i grundlagen. Svårigheterna uppstår när man försöker få ett verkligt skydd för dem och vill ge utrymme för erforderlig handlingsfrihet för statsmaktema i andra hänseenden. 1 den första utredningen var . I övrigt bestod den av , , ochFerdinand NUsson. De representerade en betydande kunnighet och erfarenhet, ochderas frihetspatos kan inte sättas i fråga. En del av oss har förmånen atträkna några av dem som lärare och vänner frän olika områden. De förklarade iett fortfarande mycket läsvärt betänkande, att regleringen av medborgeriigafri- och rättigheter inte fick ges en sådan absolut och ovillkorlig karaktäratt hinder uppstår för ökade statsingripanden och de intrång i den enskildesfrihet och självbestämmanderätt som under särskilda förhållanden kunde varaerforderliga. De bibehöll väsentliga delar av I 6 § och byggde uppbestämmelserna så att den frUiet eUer rättighet som avsågs principielltgaranterades men närmare kunde regleras genom lag. Även senare utredningar har hårt tryckt på de sväriglietersom finns pä området. har också pekatpå dessa svårigheter. framhöll utskottet att grundlagarnakännetecknades av betydande elasticitet och att denna borde bibehållas. nu på nytt har granskat olika förslag till fri- och rättigheter, harvi alla blivit medvetna om svårigheterna att lagstifta pä detta område. För min del vUl jag gärna tillfoga att fri- ochrättigheterna inte heller fär utgöra något hinder för sociala och andra reformer. De får inte bygga upp ett sådant skydd för den enskUde att det sociala reformarbetet hämmas eller rent av hindras. Man fär inte heller välja en sådan teknik för grundlagsskyddet, att vi i är osäkra om vilka lagar vi fär besluta och ändra. Ännu värre är det självfallet när allmänheten ständigt svävar i okunnighet om lagars grundlagsenlighet. Det får inte bli på det sättet att minoriteter kan rida spärr mot utvecklingen på lagstiftningens område på grund av osäkerhet om grundlagens föreskrifter och tUlämpning eller ha möjlighet att stoppa reformer genom en grundlagsregel. Det ärockså fel om domstolar får överpröva riksdagsbeslut genom att en domstolkan förklara att en lag som ansett vara helt grundlagsenlig stär istrid med gällande grundlag. Det innebär att politisk makt flyttas fränriksdagen till domstolarna. 1 sin tur leder detta lätt till attdomstolsväsendet politiseras. Både domstolsprövningen i denna bemärkelse ochpolitiseringen av domartillsättningar står i strid rned de svenska traditionei-na.Vi vill inte ha en ordning av del slag som finns i , där högsta domstolenblivit en politisk makt. Vi vet att reformer har fått skjutas framåt i tiden iväntan pä att man skall kunna ge domstolen en ny sammansättning. Det är möjligt, herr talman, att det här går enskiljelinje i svensk politik. Det är möjligt att det finns de som genomgrundlagsbestämmelser vill bygga upp ett starkt skydd för den enskilde mot ettsamhälle, sorn de uppfattar som fientiigt och farligt. I överensstämmelsehärmed uppfattar de grundlagarnas främsta uppgift vara att ge den enskilde ettsådant skydd mot samhäUet. A andra sidan befiimer vi oss som inte uppfattarsamhället och den enskilde som två fientliga parter utan i samhället ser ettinstrument, som skall användas för att förbättra de enskilda människornasvillkor, och upplever det som en uppgift att rasera kvarståendeprivilegier. Det fortsatta utredningsarbetet får visa om det finns sådanamotsättningar. Hur viktigt det än är att grundlagsfästa friheterna ärdetta dock inte det väsenthgaste. Det allra viktigaste är att de demokratiskafri- och rättigheterna är förankrade hos människorna. 1 har depolitiska friheterna lyckligtvis en djup förankring i politiska och andrafolkrörelser. Detta är och förblir den säkra grunden för dem. Vi har fåttbevittna hur friheterna snabbt avskaffats i stater där man haft mycket finafrihetskataloger. De har inte hjälpt när diktaturen har kommit. Därmed har jaginte sagt att grundlagsförankringen är värdelös. Tvärtom hävdar jag värdet avdenna grundlagsförankring. Men den kan i svåra tider bli värdelös, om intemedborgarna uppfattar den politiska friheten som något väsentligt. ett annat perspektiv pä grundlagarna. Vi harmött invändningen att man inte nu får en definitiv grundlag i den betydelsenatt det inte under kommer att ske några förändringar.Här har jag en helt annan mening. Det är nödvändigt att i ett starkt dynamisktsamhälle förändra grundlagarna. Det framgår också av utskottets betänkande attviktiga utredningar under den närmaste framtiden kommer att lägga fram sinaförslag. Det gäUer exempelvis budgetutredningen, massmediautredningen ochutredningen om demokrati. Utskottet har också, som tidigare påpekats,tagit initiativ tUl ytterligare utredningar. Redan detta kommer att leda tillvissa förändringar under den närmaste framtiden. Man får även utgå ifrån attnya erfarenheter och behov kommer att föda krav på förändringar. Självklart färman iaktta försiktighet med grundlagsändringar. Men enligt min mening bör manvara mindre rädd än man har varit tidigare. Det finns emellertid inslag i grundlagsförslaget som jaghoppas skall bli bestående. Det gäller själva grunden. Det är en annan grund än1809 års. regeringsform skapades i ett samhälle med en mycketbegränsad statlig verksamhet, med breda klyftor mellan olika grupper isamhället. Ny regeringsform och ny riksdagsordning III. 7 protokoll 1973. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. med ettutpräglat privilegiesystem, med därför en mycket liten grupp som privilegieradatt styra staten och med maktfördelningsdoktrinen som statsrättsligmodeprincip. är det ett helt annat samhälle än . Samhället ärmycket komplicerat, den statliga verksamheten mycket omfattande, många av degamla privUegierna raserade, demokratin och parlamentarismen genomförda, detfinns mycket utvecklade folkrörelser och organisationer och en mycketomfattande verksamhet, välfärdsstaten utgör ett ideal och folket gäUersom enda erkända källa för politisk makt. När man talar om att det nuvarande förslaget saknarhistoriska rötter, anser jag det vara fel. Det är däremot sant att det inte harsina rötter tankevärld och inte heller i den konservatism som slogvakt om privilegierna och bjöd hårt motstånd mot demokrati och parlamentarism.I stället har det sina rötter i den kommunala självstyrelsens traditioner, i deframbrytande folkrörelserna, hos liberala och socialdemokratiska pionjärer förparlamentarism och demokrati inte hos och utan hosKarl Staaff och . grundlagsreform blir en del av dennahistoria, en historia om det svenska samhällets omvandling. Därför har jag inteheller svårt att se förlängningen; den fortsatta kampen mot kvarlevande privilegier,mot orättvisor och sociala skillnader och för en utvidgning av demokratin tillnya områden med företagsdemokrati och ekonomisk demokrati som väsentligainslag. I denna utveckling kommer staten att få nya uppgifter. Dethör definitivt till det förgångna att bygga upp en författning så att olikastathga organ skall balansera varandra för att förebygga en omfattande statligverksamhet eller att det centrala i författningen skall vara att skydda denenskilde mot den statliga verksamheten. I stället blir denna verksamhet ettmedel att förändra samhäUet och förbättra den enskildes villkor. Därför kaninte konstitutionsutskott ansluta sig till det ofta citeradeuttalandet om konstitutionsutskotts berömda memorial;"en lagstiftande makt visligt trög till verkning men fast och stark tillmotstånd." Riksdag och regering bildar inte längre två balanserandemakter. Mellan dem skall enligt parlamentarismens ideal råda harmoni. De skalltiUsammans förverkliga den politik som majoriteten inom stär för.Riksdagens uppgift blir inte negativ. skall lika positivt somregeringen medverka i samhällsomvandlingen till människornas bästa. Mycket kommer att förändras i de grundlagar vi kommer attanta. Men jag hoppas att grunden skall vara bärkraftig; demokratin medparlamentarism, representativt system, medborgerliga fri- och rättiglieter,utvecklad självstyrelse och politiska partier och andra folkrörelsersom instrument för de enskilda människornas insatser och inflytande isamhället. Med den förhoppningen, herr talman, yrkar jag bifall tillkonstitutionsutskottets förslag. Herr tredje vice talmannen, somunder detta anförande övertog ledningen av kammarens förhandlingar,tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: I det väsentliga i i Trollhättanslutord kan jag helhjärtat instämma. Tiden medger emellertid inte att jag gårin pä det intressanta resonemanget om domstolar och samhälle. Men jag fick interiktigt klart för mig om ansåg att domstolarna var i samhälleteller utanför samhället, om de skall användas mot samhället eller ingick isamhället. Och från oppositionens sida har väl ingen velat sätta domstolarna isamma klass som man gör i . Jag här inte hört ett sådant yrkande frånnågot håll. Resonemanget är med andra ord föga verklighetsbetonat på denpunkten. Men jag har intrycket att domstolarna används som skyddsfält för endel som inte vill att något skall ske när det gäller fri- och rättigheter. Dithör inte men vissa andra inom hans parti. Vad privilegierna angår skall jag bara säga att det ärmärkligt, att när gamla privilegier dör föds nya med detsamma. Det är ju intemer än vi i denna kammare fattade beslut om nya privilegierför vissa arbetslöshetsförsäkrade men inte för andra som inte var försäkrade. Vad sedan angår utlandssvenskarna vill jag säga att jagtycker det är litet konstigt att de skall vara tvungna att vänta på sin rättatt rösta år , och skall de vänta på en valtekniskutredning. När det gäller lagrådet har erfarenheten visat att antalet lagrådsremisser har sjunkit kraftigt och dessutom attkvaliteten på viss lagstiftning har nedgått, nämligen sådan lagstiftning sominte har varit underställd lagrådet. Vi hade ett sådant exempel , närvi behandlade hyreslagstiftningen. Vad så gäller successionsordningen kunde inte försitta tillfället att göra sig lustig över de ålderdomligaformuleringarna i vår motion. Det är riktigt att där finns ålderdomligaformuleringar men jag kan vända den anklagelsen mot , som igrundlagberedningen har varit med om att stryka 9 § i successionsordningen. Iövrigt har han inte varit med om någon som helst ändring. Även han har sålundaslagit vakt om alla dessa underbara formuleringar från förra seklets början.Och när vi inte har gjort några ingrepp i successionsordningen, utöver vad somvar alldeles nödvändigt för att få något resultat rörande frågan om kvinnligtronföljd, så är skälet härtill naturligtvis detsamma som närgrundlagberedningen inte gjorde några ingrepp. Vi ville ändra så litet sommöjligt i en materia som i och för sig är mycket svårhanterlig. Det skälettycker jag man skall respektera. Sedan väntade jag förgäves på någon motivering för attledamoten av grundlagberedningen i Trollhätten i vissa frågora-wiker från det enhälliga yttrandet. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: talade om folkpartietstalmansskräck och statsministerskräck. Vi har inte någon skräck för men välovilja mot att koncentrera en enorm makt tUl en person. Och det är precis vadregeringen och utskottet gör i sina förslag tUl regeringsbUdning och brist påbeslutsregler inom regeringen. Den saken kommer senare att gäigenom mera i detalj. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. sade att om fortsätter på sinlinje om fri-och rättigheter, så kan enigheten försvåras. Alla uppgörelser kaninte ske på villkor, sade . Nej, men det blev ju tyvärr heller ingen uppgörelse påmina villkor. I så fall hade vi fått ett rättighetskapitel med ett helt annatutseende än vi nu skall besluta om. Då hade vi fält ett skydd för de centralapolitiska fri-och rättigheterna, och då skulle man inte med vanlig lag kunnainskränka och upphäva flera av de rättigheterna. Uppgörelsen har alltsä inteskett på mina villkor. Man skulle också då ha fått in i grundlagen betydligt flerrättigheter, tagna framför allt ur Europa- och om mänskligarättigheter. Det har vi heller inte fått. Det blev ingen uppgörelse på minavillkor där heller. Vidare sade att det kan föreligga risk föratt enigheten bryts upp längre fram.