prot · FW09133 · 1973-12-31 00:00:00 — Vad den ekonomiska kartan beträffar vill jag peka påföljande: Den stig som går över mitt område har aldrig funnits på äldre kartor,men väl en allmänningsväg utanför det hela. har det gällt för människornai det området att de skuUe få nyttja naturvärden m. m. i olika sammanhang. bör nog se på gränsema i Ore. Ta fram degamla gränskartorna och undersök om inte awerkningsrätten , som skulleutgå , har blivit föremål för en ägo- eller fastighetsköpehandling, närman i stäUet skulle ha återlämnat dessa gamla myrslogar pä mark ochskogsområden som kronan ägde men som nummersatta ägare hade nyttjanderättentill. Här rör det sig ju om ett område som bör känna tUl bättreän vad jag kan göra. Den nyttjanderätt somherr förfäder haft och har tiU den där holmen skallinte redovisas på den ekonomiska kartan. Där redovisas bara beståendefastigheter, inte nyttjanderätt. Kartan är aUtså helt i sin ordning. HerrLUNDBERG (s); Jag har nyttjanderätt till marken, bolagetavverkar på denna mark och tar sig rättigheter, men jag har inte anledning attlägga ned pengar och arbete för att hävda mina intressen, för det skulle kronangöra. Dä frågar jag mig: vad har kartan för uppgift att fylla, när de går Rätt till avsättning pä skogskonto efter dennya kartan och säger att man på den kan utpeka de gränser som är faststäUda?Är det skämt eller är det rätt som man vill försöka hävda och företräda, och ärdet jämlikhet i fråga om ägandet i det här landet? Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 2 Föredrogs finansutskottets betänkanden Nr 38 i anledning av motion om en samordning av sedel- ochfrimärkstrycket Nr 39 i anledning av propositionen 1973:142 angående köpav datamaskinutrustning hos länsstyrelserna Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 3 Rätt till avsättning på skogskonto Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 58 i anledning avmotioner om rätt till avsättning pä skogskonto och om bilkostnader i skogsbruk. HerrJONASSON (c); I motionen 248 har jag tillsammans med AllanGustafsson och föreslagit att hos Kungl. Maj:tanhåller om utredning och förslag beträffande vidgad rätt till avsättning påskogskonto i samband med stormfällningar, insektsangrepp m. m. När det gäller den stormfällda skogen har statsmaktemagått med på tUlfälliga förbättringar. Skogsägarna får i sådana fall rätt att påskogskonto sätta in av köpeskillingen för rotsåld skog och 50procent av andra skogsintäkter. Detta är rätt tillfredsställande, och avsiktenär att man skall stimulera en snabb upparbetning av den stormfällda skogen. I har vi fått stora angrepp, bl. a. avgranbarkborren, och det är mycken rotstående skog som har förstörts. Mångaskogsägare gör oerhört stora förluster, och detta utan att själva vara orsaktill eller kunna göra någonting åt det inträffade. De har fått in smitta frånandra fastigheter. För att man skall kunna fä bort den skadade skogenoch därmed stoppa insekternas vidare framfart skulle det ha varit önskvärt attden högre insättningen gäUt även för insektsskadat virke det hade stimulerattiU borttagande av detta. Det är klart att det också måste till andra åtgärderför att stoppa insekterna, men skattefrågan betyder ändå en hel del härvidlag.Jag vill understryka att detta är en viktig fräga. En utjämning äv skatten ärnödvändig i ett sådant faU. Utskottet pekar nu pä att förbättringar skall komma närdet gäller skogskontoinsättningen. Jag beklagar att dessa förbättringar intehar kommit tidigare - då skulle vi kanske ha klarat oss ifrån mänga skador. Förbättringamakan inte beslutas och hinna träda i kraft, efter vad jag kan förstå, förrän1975, och är det mycket som går till spillo. Utskottet pekar vidare på att enligt en förordning från1951 angående beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst kanprogressiviteten i den statliga inkomstbeskattningen lindras. I detta avseendekan inräknas skogsförsäljning pä grund av såväl stormfällning som insektsangrepp.Jag viU säga att det är en viktig upplysning som utskottet här ger. Det ärmånga som skulle ha haft nytta av att känna tiU denna möjhghet. Jag skaU inte ställa något yrkande. Svenskt erkännande av m.m. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemstäUan biföUs. § 4 Föredrogs betänkande Nr 60 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition (1973:148)med förslag till lag om ändring i förordningen (1954:71) om rätt att vidtaxering för inkomst njuta avdrag för belopp, som tUlförts vissa förprisreglering bildade stiftelser, m. m. Nr 26 i anledning av motion angående statUgt förarskyddför förare av spårbundet fordon Nr 27 i anledning av motion angående uttagande av kostnadför dikningsföretag Nr 28 ianledning av motion angående utformningen av växelblankett Nr 33 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:147med förslag till lag om fortsatt gUtighet av lagen (1963:158) om ersättning förskada i följd av atomfartygs drift Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 5 Svenskt erkännande av Demokratiska folkrepublikenKorea m.m. Föredrogs utrikesutskottetsbetänkande nr 18 i anledning av motion om svenskt erkännande av Demokratiskafolkrepubliken m. m. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:18 av m. tL (vpk) vari föreslagits 1. att riksdagenhos regeringen hemställde om att denna tog omedelbara initiativ tillupprättandet av diplomatiska förbindelser med Demokratiska folkrepublikenKorea samt 2. att riksdagenhos regeringen hemställde om att denna genom FN verkade för alla främmandetruppers bortdragande ur . Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1973:18. Svenskt erkännande av m.m. HerrLORENTZON (vpk); Den 6 aprU erkände änthgen den svenskaregeringen . kommunisterna, somsedan länge verkat för detta erkännande, hälsar beslutet med tillfredsställelse.Demokratiska folkrepubUken är det koreanska folkets statsbildning enstat som svarat för en imponerande ekonomisk uppbyggnad, en stat som fränunderutveckling och svält, frän svåra krigsskador rest sig till att bh det landsom sannolikt har den genomsnittligt högsta levnadsstandarden i . IDemokratiska folkrepubUken behöver ingen längre lida nöd. Där finnsutbUdning, där finns sjukvård och andra sociala rättigheter för helabefolkningen. Det är bra att erkänt Demokratiska folkrepublikenKorea. Vi som länge krävt detta erkännande och här i alltid bemöttsmed argumentet att ett erkännande skuUe omöjliggöra arbete i deninternationeUa kan så slutligen än en gång fåfastställt att detta var ett skenargument. har erkänt Demokratiskafolkrepubliken men är kvar i . Erkännandet var en framgång. Men det betyder inte attKoreafrågan därför är löst eUer att utnyttjat alla möjligheter för attfrämja fredhga och självständiga återförening. befriades från den japanskakolonialismens styre. Över hela började det koreanska folket förberedasig för en framtid som självständig stat. Den sovjetiska armén och USA-armén gick emeUertid in iKorea för att avväpna de japanska styrkorna som besegrats. Den 38 :ebreddgraden gjordes tiU en tiUfäUig demarkationslinje. Men upprättadesnabbt en mUitärregering som med USA-truppernas hjälp undertryckte de folketsmaktorgan som det koreanska folket tidigare hade skapat. Vid enutrikesministerkonferens i undertecknade ett avtal om att Koreaskulle återupprättas som självständig stat. Men bröt ensidigt mot dettaavtal. Är 1947 annuUerade beslut och drogKoreafrågan inför FN. Året därpå ordnade man i separata s. k. val, somägde rum under hotet av amerikanska bajonetter och efter en vallag som kokatsihop av den USA-tillsatta militärregeringen. Syngman Ree-regimen upprättadessom en amerikansk marionettregim i södra . Detta med marionettregeringarär inget nytt för USA-imperialismen. Sådana har upprättats med vapenmakt i enrad olika länder i världen. folk svarade med att genomföra val i helaKorea och grunda . På begäran av dennaregering drog sig de sovjetiska trupperna helt ur vid 1948 ärs slut.Demokratiska ville markera sin självständighet och få enfredlig lösning genom det koreanska folket självt. däremot och dess marionetter proklamerade nödvändighetenav att återförena landet genom att "marschera norrut". Under FN;stäckmantel angrep Demokratiska folkrepubhken , och sparade intenågra grymheter i detta sitt krig. Men man kunde ändå inte kuva folk. Ijuli 1953 tvingades att underteckna vapenstilleståndsöverenskommelsen. har haft stora koncentrationer av trupper iSydkorea. Ätt dessa USA-trupper kaUas FN-förband kan inte maskera deras uppgiftatt kränka självbestämmanderätt och skydda de korrupta marionettregimerman tiUsatt i södra . har tålmodigt ochständigt upprepat reahstiska fredsförslag och förslag om ett återförenande avKorea, men har i det längsta vägrat att förhandla och har aldrigsjälvt lagt fram ett enda förslag om återförening. kom samtal tiU stånd genom möten meUanrödakorsorganisa-tionerna i södra och norra . De förhandlingarnaresulterade i ett gemensamt uttalande om nationeU återförening.Självständighet, fredhg återförening och nationeU enhet var de tre bärandeprinciperna i detta gemensamma uttalande. Demokratiska folkrepubhken föreslog sedan att ettsamarbete skuUe etableras mellan nord och syd pä alla områden. Framför aUtgällde det att avlägsna den misstro som finns och minska riskerna för enmilitär konfrontation. Demokratiska folkrepubhken föreslog därför attupprustningen skuUe upphöra, att alla utländska styrkor - inklusive skuUe dras bort från , att trupperna skulle reduceras, att importen avvapen skulle upphöra samt att fredsavtal skuUe slutas mellan nord- ochsydsidan. Dessa förslag rönte ingen förståelse hos USÄ;s marionetter i syd.Tvärtom har fortsatt sina militära provokationer och överträdelsermot stilleståndsavtalet. Huvudorsaken tiU att samtalen inte leder till någraresultat som kan garantera freden i är USA-imperialisternas dominans översödra delen av halvön. Ätt de utländska trupperna lämnar är en förutsättningför en återförening av landet. Främst gäUer detta naturligtvisUSA-imperiahs-mens styrkor. Dessa underblåser och stärker quishngregimensmotstånd mot en demokratisk och social utveckling av södra delen av ochsaboterar också försöken till återförening. har erkänt Demokratiska folkrepubhken , Nästasteg borde därför vara att , då FN;s generalförsamling inom kortbehandlar ett förslag om FN;styrkans bortdragande från , ger sitt stödåt den resolution som framlagts av , , och ett 30-tal andramedlemsstater. Detta skulle också Ugga helt i hnje med andraengagemang i . har dock ständigtslutit upp bakom då frågan om bortdragande av USA-trupperna behandlats avFN. erkännande av kan väl betecknas somen svensk omvärdering av tidigare Koreapohtik. Varför inte fortsättapå denna väg och sluta upp bakom den resolution som framlagts för FN och somaktualiserar bortdragandet av de amerikanska trupperna från ? Härmed ber jag att få yrka bifall till detunder punkten 2 i motion 18 ställda yrkandet, att hos regeringenhemställer att denna genom FN skall verka för alla främmande truppersbortdragande frän . Svenskt erkännande av Demokratiska ' Koream.m. Svenskt erkännande av m.m. HerrGÖRANSSON (s); I utrikesutskottets betänkande nr 18behandlas motionen 18 kommunisterna. Man föreslår där attregeringen skaU ta omedelbara initiativ tiU upprättande av diplomatiskaförbindelser med samt att regeringen i Förentanationerna skaU verka för att aUa främmande trupper bortdrages ur . När det gäUér det första yrkandet kan vi nu barakonstatera att diplomatiska förbindelser med Demokratiska repubhken Koreaupprättats efter det att regeringen erkänt staten i fråga ochföreslagit dess regering upprättandet av fuUa diplomatiska förbindelser. Densvenske ambassadören i har sedermera förordnats tiU sändebud i har å sin sida alltsedan juni månad 1973 en ambassad i . När det gäller möjligheter att ta upp frågan omfrämmande truppers bortdragande frän vill jag erinra kammaren om attKoreafrågan aUtsedan 1950 utgjort ett stående ärende på dagordningen för FN;sgeneralförsamling. Man kan bara konstatera den fastlåsning som förelegat avpositionerna hos ä ena sidan de stater som stödde FN-aktionen och å andra sidande stater som ansåg att denna aktion var oberättigad. har krävt attde trupper - tiU övervägande del amerikanska - som befinner sig i Sydkoreaunder FN-flagg skall dras tiUbaka. Dessa krav har emellertid inte godkänts avgeneralförsamlingen, som i stället har antagit de resolutioner som framlagts avväststaterna. I dessa resolutioner har man regelmässigt bekräftat att FN:ssyften i är att med fredliga medel åstadkomma ett enat, oberoende ochdemokratiskt under ett representativt styrelseskick och att till fuUoförsöka återställa den internationeUa freden och säkerheten i området. Vidarehar man konstaterat att de FN-trupper som i enhghet med FN;s beslut sänts tiUKorea tiU större delen har dragits tillbaka och att de som för närvarandebefinner sig där har tiU enda uppgift att bevara freden och säkerheten iområdet samt att de regeringar som har trupper i är beredda att kaUa hemsina kvarvarande styrkor så snart repubhken så skuUe önska eUer närförutsättningar för en bestående lösning skapats. kommer Koreaärendet upp i Förenta nationernasgeneralförsamUng. Det finns ett förslag om att fä till stånd en lösning avdessa problem, ett förslag som har stött och ställer sig positivt till.Vid denna debatt kommer företrädare för såväl Nord- som att gestillfäUe att utveckla sin syn pä respektive lands möjligheter att åstadkommaen varaktig fred, syftande till ett enat . Utan överord kan man väl säga, att om de tvä staternasrepresentanter vid FN-debatten gör klart att de syften FN ställt sig bakom kanuppnås, finns naturligtvis ingen anledning att behåUa några FN-trupper i Korea.Men jag tror att det är aUa skäl att awakta FN-debatten för att se var de olikaparterna i denna fråga står. Vi hälsar naturligtvis med tillfredsställelse omsituationen blir sådan att FN kan dra bort sina trupper frän . Jag ärövertygad om att denna uppfattning delas även av den och dess Svenskt erkännande av m. m. representanter, som med all sannolikhet kommer att framträda i Nr 133Koreadebatten i . Jag finner därför, herr talman, inte någon anledning förkammaren att göra något specieUt uttalande i denna fräga. Att befrämja enfredlig utveckling utan FN-truppers garanti är ju en målsättning för värt landlika väl som för aUa andra fredsälskande länder. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillutrikesutskottets hemställan i betänkandet nr 18. (vpk): har phktskyldigast för ossläst ur det uttalande som utskottet har gjort. Man blir sannerligen förvånad,när man tar del av detta betänkande frän utrikesutskottet. Utskottet anför-fortfarande är det - att de främmande styrkorna i befinner sigdär för att bevara freden och att de kommer att dras bort så snart republikenKorea, aUtså marionettregeringen i , sä skulle önska och förutsättningarför en bestående lösning skapats. förutsätter aUtså att den av USAtillsatta regimen i södra , som inte är folkets regering, skuUe hemställatill att dra bort ockupationstrupperna. Självklart skullemarionettregeringen i södra aldrig göra en dylik framställning, för dåförsvann ju regeringen, som inte har något folkligt stöd. Det skuUe äventyradess egen existens. Nej, lika htet som Thieu i eller Lon-Nol iCambodja nägon gång skulle ha kommit på tanken att kräva att USA-trupperna drasbort från , skulle den av tUlsatta quislingregimen i göraen dyhk hemställan till . Men det måste också utrikesutskottet ha klart försig. Ändå skriver utskottet att det hoppas att trupperna dras bort när enframställning kommer. En sädan hemställan kommer naturligtvis aldrig. De enda krafter i världen som kantvinga fram en fredlig lösning på Koreafrägan är ju fredskrafterna i väriden.Här kan vårt land spela en väsentlig roll. har när det gäUt AsienpoUtiken i vissa fall visaträtt god blick för vad som bör göras, och det gäUer att fortsätta på denlinjen. USA-ockupationen av södra är tiU men för folket på denna halvöoch ett hot mot freden. Den amerikanska imperialismen har visat att den behöverkriget som ett medel att berika sig. Vad folket på den koreanska halvön fruktarär att det omfattande krig som i flera är har pågått i efter det s. k.stiUeståndet där mycket väl kan överflyttas tiU . Koreanerna har självauttryckt farhågor i den riktningen. Man fruktar aUtså för sin egenframtid. behärskar nämligen konsten tUl fullo att sätta i gång krig, ochfolket i har en bitter erfarenhet just av detta faktum. För att stärkafredskrafterna och för att förhindra ett nytt krig bör - i motsats till vadutrikesutskottet anser - USA-trupperna bort från . HerrGÖRANSSON (s): Jag skaU inte gå in i någon debatt i fråganhuruvida FN-trupper eller andra mUitära styrkor - via något militärt samarbete Svenskt erkännande av Demokratiska folkrepubUken m.m. eUer päannat sätt innebär de största krigsriskerna. Jag ville i mitt förra anförandeenbart konstatera att jag upplever det som en framgång när nu representanterför de båda, skaU vi säga stridande lägren får möjlighet att utveckla sin synpå Koreafrågan i generalförsamling. Jag hoppas att ävenherr Lorentzon upplever det som positivt att de två delarna av kanframlägga sina synpunkter där. Jag anser i aUa faU att det är en framgång. (vpk): upprepade återigen detta atthan hoppades och trodde att när de båda delarna av får framföra sinuppfattning i så skaU frågan lösas. Men jag har juframhållit för att inte aUs går med på att ta bortnågra USA-trupper. Alltså har de båda delarna inte samma uppfattning och hkaväl som de inte kommit överens tidigare kan de inte göra det igeneralförsamhngen heUer. Det verkar alldeles för blåögt när idenna kammare två gånger upprepar samma sak. Vad gäller frågan huruvida FN-trupper i skulleutgöra samma risk som andra trupper, sä vill jag framhålla att trupperna iSydkorea är FN-trupper endast till namnet. De bär FN-märket pä sina hjälmar,men det är USA-trupper som är där. president är den som avgör vem somskaU vara befälhavare för trupperna. Och det är dessa trupper som herrGöransson, om jag fattade honom rätt, ger sitt fulla förtroende, trots attdessa trupper uppträtt som de gjort i en hel rad länder i världen. Garantin för freden i och i världen i övrigt är attUSA tar bort sina trupper överaUt där det finns sådana. HerrGÖRANSSON (s): Jag måste säga att det aren väldigt underligtolkning av mitt uttalande som gör när han påstår att jag gerUSA-trupperna i mitt fuUa förtroende. Det har jag aldrig sagt och kommerinte att säga det heUer. Jag har bara konstaterat, att de främmande trupperna iSydkorea mestadels är amerikanska trupper som gär under FN;s flagga. Jag hardärmed inte gett dem nägot fribrev, som innebär att de inte kan vidta åtgärdersom inte skuUe tjäna syftet att få fred och säkerhet i det här området. Men den andra delen av frågan är trots allt denintressantaste, nämUgen hur olika och jag upplever dennamöjlighet för de här tvä staterna att få tala inom ram. Jaghar senast varit i kontakt med Nordkoreanska ambassaden här i staden ochfått konstaterat att har skickat en delegation tiU Förentanationerna. Därför konstaterar jag att inte följer Nordkoreasagerande utan driver sin egen lilla hnje i den här frågan. Jag upprepar än en gång, herr talman, att vi bör se denkommande debatten i FN med tillförsikt och förhoppning om att den skaU gelösningar beträffande såväl FN-truppernas framtid i som det slutgiltigaönskemålet om återförening av de koreanska staterna. HerrLORENTZON (vpk): har tydligen missuppfattatmig, eller också lyssnar han inte. Jag är fullständigt på det klara med - dethar jag sagt tidigare att båda parterna kommer att träffas i FN, Men detlöser inte problemen, därför att Demokratiska folkrepubhken viU attUSA-trupperna skall bort. Det kravet kommer man att framföra i FN under det attmarionettregeringens representanter är motståndare tiU det. Hur kan sådanaståndpunkter förenas? Det är omöjligt! Sedan må ha talat med vemsom helst. Vidare noterar jag givetvis med tiUfredsställelse att herrGöransson inte har det förtroende för FN-tmpperna som han sade, FN-trupperna iKorea är nämUgen USA-trupper, och i det faUet tycks vi vara överens. Diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till yrkande 2 i motionen nr 18 av m. fl,,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Lorentzon begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utrikesutskottets hemställan i betänkandetnr 18 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht utskottets hemställan med den ändring däri somföranledes av bifall till yrkandet 2 i motionen nr 18. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä herrLorentzon begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 6 Diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering Föredrogs utrikesutskottets betänkande nr 19 i anledningav motioner om upprättande av diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering. I dettabetänkande behandlades motionerna 1973:19 av m. fl. (vpk) vari föreslagitsatt hos regeringen hemställde om att denna bröt medSaigonjuntan och tog initiativ till att upprätta diplomatiska förbindelser medRepubliken provisoriska revolutionära regering samt 13 protokoU 1973. Diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering 1973:1099av m. fl. (s) vari hemställts att begärde hos Kungl. Maj:t att snarastupprättade fulla diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriskarevolutionära regering samt att begärde hos Kungl. Maj:t att frågan om enutveckling bland annat i enlighet med de i motionen utvecklade tankegångarna,av de folkrättsliga reglerna beträffande erkännande av stater och upprättandeav diplomatiska förbindelser med regeringar blev föremål för utredning ilämplig form. 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:19, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1099. Det är inte med lätt hjärta som jag tartUl orda för att kommentera utrikesutskottets betänkande nr 19 i anledning avmotioner om upprättande av diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering. Jag skulle önska att betänkandet inte voresådant att jag tvingades inta en mycket kritisk attityd, men har jag ingetval. När vi diskuterade denna fräga fanns det positivating i utskottsbetänkandet att ta fasta på. Utskottets och riksdagensställningstagande då innebar, liksom ett beslut vid den socialdemokratiskapartikongressen tidigare , att vi de facto erkände PRR men sköt påerkännandet juridiskt av formellt legalistiska skäl. Det var alltså ett mycketbetydelsefullt steg framåt, om det än inte var tillräckligt. Samma tre socialdemokrater som stod för förra årets motionhar i motionen 1099 återkommit i erkännandefrågan. Motionen har följandekrav: "att begär hos Kungl, Maj:t att Sverigesnarast upprättar fulla diplomatiska förbindelser med Republiken revolutionära regering samt att begär hos Kungl, Maj:t att frågan om enutveckling, bl, a, i enlighet med de i motionen utvecklade tankegångarna, av defolkrättsliga reglerna beträffande erkännande av stater och upprättande avdiplomatiska förbindelser med regeringar blir föremål för utredning i lämpligform," Vi fann det självklart att upprepa kravet på fuUt erkännande,formellt och juridiskt, av tre skäl, nämligen: 1, PRR har uttryckligen och upprepade gånger både före ochefter framhållit att detta är en för PRR mycket viktig fråga,kanske den viktigaste formen för pohtiskt stöd just , inte minst för attstödja PRR i dess kamp för att avtalets bestämmelser om bildandet av detnationeUa rådet skall kunna fullföljas. Utvecklingen efter avtalsundertecknandethar bekräftat det riktiga i denna tes. 2, Parisavtaletsundertecknande innebar bl, a, ett faktiskt erkännande av PRR intemationeUtsett, som måste påverka bedömning,