prot · FW0968 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:ts register.Vi är av den bestämda uppfattningen alt del ur alla synpunkter är bättre att endataombudsman, som är fristående, utövar tillsynen av hur datainspektionen handlägger inlegritetsfrågorna. Andringar i tryckfrihetsförordningen m. m. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. tillsynenav dessa känsliga inlegriletsfrågor måste ordnas så att allmänheten uppleverstörsta möjliga rättstrygghet. Med detta,herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 2. Den datalag som vi diskuterar är ju iförsta hand avsedd alt skydda medborgarna mot intrång från statens, näringslivetseller andras sida i deras integritet. Delta är etl utomordentligt lovvärtändamål, som vi alla är ense om. Vad vi däremot kan vara något oense om, ärmedlen att nå det. har ända från början krävt en dataombudsmansom etl värn för d(;n enskilde i hans mellanhavanden med dem som manipulerardalabankerna. Propositionen, som vi diskuterar , föreslår i stäUet i Ukhelmed offentlighels- och sekretesslagstiflningskommiltén en dalainspektion, sombl. a. skaU fullgöra en del av de plikter som dalaombudsmannen har tänkts altsköta en del, men inte alla. De uppgifter som en dataombudsman egentligen borde ha ärenligt lagförslaget och utskottet uppdelade på tre olika instanser.Juslilie-kanslern skall sköta överklagandet, JO skall vara en allmän klagomuroch datainspektionen skall övervaka sig själv. Detta måste bli förvhrande förallmänheten och leda till besvärliga överlappningsfrågor hos ämbetsmännen. Låtoss få en dalaombudsman i stället, dit den okunnige och ängslige kan vända sig,en som står oberoende av andra statliga instanser och får tid och möjlighet attsamla på sig den sakkunskap och den erfarenhet som är oumbärliga för atl manskall klara delta svåra och komplicerade område! Låt oss också få en datainspektion, som inte gör undantagför de viktigaste registren! I likhet med de två tidigare talarna anser vi ifolkpartiet atl de stora, väsentliga registren, t. ex. folk- och bostadsräkningen,sorn Kungl. organiserar och utfärdar bestämmelser om, skall hgga underdatainspektionen precis lika mycket som alla andra register, inte minst medhänsyn till samarbetet meUan de olika registren. En upplysning som har lämnatsför ett ändamål lUI en viss myndighet kan nämligen komma att användas av enannan för ell helt annat ändamål. Detta är en sak som departementschefen ärmedveten om och nämner, men då skall man också dra slutsatsen av del, nämligenatl datainspektionen måste ha rätt alt bestämma i lika hög grad över allaregister och se lill alt bestämmelserna om överföringar dem emellan samordnasoch hänger ihop. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1 och 2. Men med den här propositionen som vi skall anta ärinte debatten om hur datorerna skall användas - så alt de gör nytta och ickeskada - avslutad i vårt land, den är bara påbörjad. Del är klart att det behövslagar som hindrar människorna, i stat, näringsliv eUer andra organisationer,från all använda datorer till intrång i andras integritet. Det är bra att vibörjar fä dem. Men i förhållandet människa-dator är inlegriletsholet inle denenda faran. Jag vill här kort peka på två andra faror som vi måste hålla ögonenöppna för, faror som detta nya tekniska redskapingalunda skapar, men skärper. Den första är atl maktbalansen tippar över åtdel håU där makten redan är störst och atl de som har föga makt bhr ännuvanmäkligare. Den andra är avpersonaliseringen atl människan förväxlas medsin egen dataskugga. Etl exempel på hur man i aU välvilja spelar den förstautvecklingen i händerna är den bestämmelse i den nya lagen som säger att myndigheternavisserligen som förut skall vara skyldiga atl lämna ul alla offentligaupplysningar i läsbar form till den som önskar dem och som inte kan förutses användadem på integritetskränkande sätt, men att de inte skall vara skyldiga att lämnaut dem i datoriserad form, dvs. som magnetband eller motsvarande. Dennabestämmelse har givelvis till-konimit för all skydda medborgarna mot missbrukav selekliv reklam och sådant, som har väckt en del berättigad olust. Men isjälva verket har man då kastat ul barnet med badvattnet. Ty det kan länkasmånga fall, där det blh etl stort handikapp för den som vill använda sinlagliga rätt all kontrollera vad myndigheterna gör och kanske formuleramotförslag, om han det blir väl vanligen fråga om en organisation - får utuppgifterna som en stor binge utskrifter och inte som ett band där uppgifternakan behandlas lusen gånger snabbare. representanter har inte velat reserverasig på den här punkten, därför att det är med dagens teknik utomordentligtsvårt all tillgodose både integrilelsskyddel och den värdefuUa offentlighetsprincipenjust i det här fallet. Men delta är en anledning till atl länka noga över hurman skall kunna ändra tekniken. Vi har i motionen 1636 lagt fram det förslagsom utformat och som går ut på att avkoda personnumren, såalt de blir ofarliga, och så att man sedan kan använda aUa dalaband som behövsför samhälleliga ändamål, utan atl det finns någon risk för att de givnaupplysningarna kan kopplas ihop med identifierade individer. Om och när enteknik av denna art blir genomförd kommer kraven på en total tiUämpning avoffentlighetsprincipen även på databaseral material att kunna genomföras utanskador för individen. Vi anser detta vara etl ytterst väsentligt mål att arbetamot. Utskottet yttrar sig med dubbel tunga om dettaTeknologföreningens och vårt förslag: dels håller man med departementschefen omatl del blir för krångligt, dels säger man att det hör tiU de föreskrifter somi övrigt kan bli aktuella i samband med dalainspektionens tillståndsprövning.Jag utgår från atl datainspektionen verkligen kommer alt ta allvarligt på dennafråga, inle minst med hänsyn till alt detta blir del enda sättet atl förhindraen ständig uppdatering av aUa de register över alla svenska medborgare som viddet här laget-finns i utlandet på ell flertal håll och tjänar en rad intressensom vi inte har den minsta möjlighet att kontrollera. Den andra faran som jag nämnde är dalaskuggan alltså atlsamhäUets mer eller mindre legitima behov av atl håUa reda på medborgarna, iförening med datateknikens speciella möjligheter och frestelser, leder lill attden levande människan förvandlas till en serie kryss i olika rutor, somriskerar att få en högre verklighetsdignitet än hon själv. Som bekanthar redan vid olika liUfäUen socialvårdare i Ändringar i tryckfrihetsförordningen tn. 3 protokoU 1973. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. och.Göteborg, en överläkare i och föräldrar och skolpsykologer frånhela landet upphävt protester mot att klienter, patienter och elever i aUtförhög grad och på ett alltför schematiskt vis sätts på hålkort eller idatabanker. Skolbarnens hälsokort, för att ta ett exempel som är aktuellt just idagarna, har ju funnits länge, och de har bestått i enkla anteckningar omsådant som skolsköterskan eller läkaren har funnit lämpligt atl notera ombarnens hälsa och famihemiljö och vad det nu kan ha varit för privataupplysningar. vill man utvidga och rationalisera detta och avge yttrandena iform av streck och siffror och bokstäver i vissa rutor, som är dimensioneradeså all de kan sättas på dator. Vad är del för fel på den tanken då? Ja, jag villillustrera del med en enda mening ur de aUmänna kommentarer somskolöverstyrelsen har utfärdat a:.igående hälsokortens användning. Där stårdel: "Den grundläggande principen för hela systemet är den, atthälsokorten skall avteckna en överskådlig helhetsbild över barnetsutveckling." Tänk på vad den meningen innebär. Enöverskådlig helhetsbild över ell barns utveckling! Tänk på ettenda konkret barn som ni själva känner och sätt er in i att översätta dettabarns utveckling, dess hela utveckling, tUl några kryss och tecken som är enklanog för en dator alt svälja och reproducera. Och tänk er sedan all ni ärmottagare av en sådan helhetsbild, och ur dess olika tecken skall ni plockafram någonting som ni skaU kunna ha glädje av när ni skaU hjälpa eller ta handom ett för övrigt okänt barn! Upplever ni inte hela vidden av faran i atl delblir en dalaskugga i stället för en människa, som ni kommer atl hantera? Ochskulle ni inle i stället behöva en anvisning från , där detsades: Se upp! De här uppgifterna är ytterst bristfälliga, osäkra ochotillräckliga. Tro inte på dem. Låt er inte hypnotiseras av dem! Den sortens varning, som alltid är berättigad när manskall ta fram uppgifter ur en dator men särskilt när det gäller enskildamänniskor, är det som i vår dalamotion nr 240 har kallats för angivande avdatakvalitet. Ordet dalakvahlet betyder inte alls bara som utskottet tycks haförutsatt alt man vaktar på att inga direkt falska uppgifter kommer in idatorn, och ännu mindre enbart all inga data förvanskas genom maskin-ellerprogramfel under själva hanteringen inne i datorn. Båda dessa faror existerar,men de är inle de största eller de värsta. Nej, del värsta är alt s. k. fakta,åtkomna på fullt laglig väg och programmerade på oklanderligt sätt, missbrukasav fuUständigt legitima befattningshavare. Och detta sker i all oskuld, därföratt befattningshavarna inte har någon möjlighet att bedöma hur de meddelandensom de får förhåller sig lill jag skall inte säga i:ill verkligheten, ty delär en djup filosofisk fråga vad man egentligen menar med verklighet - men rad andra fakta, andra bedömningar och sållningar, som skulle fått fram heltandra bilder. Läkaren vel att en diagnos på en sjuk människa kan blitotalt vilseledande, om bara ett enda faktum är bortglömt och utelämnat. Detbehövs inga mätfel eher förfalskningar för det. Men detta tycks inle vara Ukauppenbart för alla samhällsarbetare eller pedagoger, åtminstone inle för demsiom tror sig kunna sätta upp en helhetsbild av etl barns utveckling med såtrubbiga instrument som hälsokort. skulle väl det inle göra så myckel, om alla somanvänder dessa kort vore medvetna om deras ofullkomlighet och hur htet de kananvändas flll. Men kan vi vara säkra på det? Kanske går del i stället så, somen skribent i Handelslidningen uttryckte det . Han skrev: "Om vimer och mer avskaffar betygen, då blir ju hälsokorten med alla deras 'uppgifter om familjeförhållanden och fritidsvanor det enda skrivna materialetom och kring eleven, och då kanske detta kort får alldeles för stor betydelsevid bedömandet av eleven." Så långt har ju ingen förutsatt all det skaUgå. Men vi vel atl det skrivna ordet, särskUt när det kommer ur en dator och serså objektivt och lidelsefritt ut, har en oväntat stor makt att binda människorsomdöme och se mycket exaktare ut än vad det är. Jag har velat ta denna något utförliga Ulustration, därförall det tydligen har varit litet svårt att förklara vad som menas meddatakvalitet. Men detta är vad det är fråga om: kvalitetsangivelser vid olikatyper av datauppgifter om individer, en påminnelse om att ingenting blir merasanning för alt det sätts på data, och att var och en som lar emot en datorsuppgifter skaU vara medveten om detta och få hjälp tih alt vara. I många faU torde varningen för en alltför låg datakvalitet vara nog föratl över huvud taget låta bli alt sätta vissa typer av uppgifter på data. Utskottet säger i sitt korta yttrande ommotionen 240 och dess krav på datakvalitet följande: "Utskottetförutsätter all de i motionen aktualiserade frågorna om felaktig användning avdata uppmärksammas av datainspektionen." Det är en förhoppning som jaglivligt delar, och jag hoppas också ha kunnat i någon liten mån visa på hursvårt och stort detta område är och hur väl man behöver vara uppmärksam på det. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. HerrJOHANSSON i (s): Jag vUl först konstatera den myckel storaenighet som råder inom konstitulionsutskollet i detta ärende. Alla godtar i delstora hela regeringens förslag. Vi har också samma grundsyn. Vi menar atl detär nödvändigt alt genomföra en lagstiftning . är vi medvetna om atl del innebär vissasvagheter atl bygga en lagstiftning på den begränsade erfarenhet som vi harvunnit. Man kan ställa sig frågan om man skall vänta eller om man skaU talagstiftningen . Väntar man får man ett bättre erfarenhetsunderlag ochföljaktligen mer perfekt lagstiftning. För min del har jag dock inte tvekat atttillstyrka en lagstiftning därför atl behovet av personlig integritet på dettaområde är så stort all vi inte bör avvakta ytterligare erfarenhet. Emellertidleder delta tiU all vi måste vara medvetna om alt vi relativt snart kan behövaändra lagstiftningen. Erfarenheten av lagstiftningen kan leda dithän. FramföraUl kan förutsättningarna för lagstiftningen förändras. Vi måste sålunda vara beredda all utifrån nya erfarenhetersnabbi ändra lagstiftningen. 1 detta lagstiftningsarbete gäller del alt ta hänsyn lilldelvis motstridiga intressen. Framför aUt gaUer det att väga kraven påpersonlig integritet Ändringar i tryckfrihetsförordningen rn. ochoffentlighet mot varandra. Det är på samma gång nödvändigt att beakta dentekniska utvecklingen och kraven att man på ett förnuftigt och ekonomisktriktigt sätt använder sig av dalatekniken. Som föregående talare hävdat är dentill nytta på flera olika områden. Jag skulle, herr talman, något vilja belysade svårigheter man släUs inför i dessa avvägninga.r. Det första exemplet gäller det som diskuteratalldeles , nämligen -frågan om utlämnande av själva datamediet - som honpåpekade gäller det i allmänhet magnetband. Här har vi å ena sidan den motionsom och har väckt och som kräver en ovillkorlig skyldighetfrån myndigheternas sida all lämna ul datamediet. Å andra sidan finns det enmotion som väckts från vpk-håll och som syftar ett lika oviUkoriigt förbudmot att lämna ut datamediet. Här har regering och utskott försökt gå en medelväg.Myndighet kan lämna ut datamediet, men är inte skyldig atl göra det. Del gördet möjligt för myndigheten att pröva frågan i varje särskilt fall utifrånintegritetssynpunkten. Som ett andra exempel kan jag ta frågan om samkörningen.Ser man den frågan endast från datatekniska och dataekonomiska synpunkter börman sträva efter all skapa bästa möjliga förutsättningar för en så storsamköming som möjligt. Mot detta står emellertid kravet på skydd avmedborgarnas integritet. Del pekar i en annan riktning. Det föder krav på enbegränsning av dessa möjligheter. Med nuvarande erfarenhet är del dock inlemöjligt att i lagstiftning reglera denna begränsning. 1 stället får vi litatill de möjligheter datainspektionen har, och det blir säkert en av de allraviktigaste uppgifterna för datainspektionen att åstadkomma denna begriinsning isamkörningen. Jag skulle, som ett tredje exempel, viha peka pä frågan omdataombudsmannen, som har tagits upp av och i . Detfinns onekligen skäl som talar för att man inrättar en befattning somdataombudsman. Ä andra sidan skulle det betyda att man började med att byggaupp en alltför stor apparat innan man har vunnit några egentliga erfarenheter.1 stället bör man kunna följa det förslag som lagts fram frän regeringenssida och som utskottsmajoritelen tillstyrkt. får tillsyn över inspektionensverksamhet liksom över varje annan myndighet, däribland de myndigheter som förpersonregistren. Justitiekanslern får föra talan mot inspektionens beslut, ochdärtiU kommer atl datainspektionens beslut kan överklagas. Detta får enligt minmening räcka tills vidare. Skulle erfarenheten visa att det behövs en särskildombudsman får man pröva frågan på nytt. Jag tycker det är fel att göra som reservanterna, nämligenföreslå alt skall skriva till regeringen i frågan , innan vivunnit någon som helst erfarenhet på detta område. Del fjärde exempel jag vill la upp gällerdatainspektionens slällning. Även på denna punkt råder mycket stor enighet inomutskottet. Vi menar alla att datainspektionen skall vara en central myndighetpå området. Den skall utöva kontroll över och ha insyn i alla register. Som etlled häri ingår inspektionsrätt av alla register. På etl par undanlag när skallden pröva tUlståndsgivningen på detta område. Den kan säga nej lill inrättandeav sådana register, inom både den enskilda sektorn och den offentliga. Den kanmed något undantag utfärda föreskrifter för all trygga integriteten. Når maninte sådant skydd genom dessa föreskrifter äger inspektionen rätt alt återkallameddelat tillstånd. Om allt detta är utskottet enigt. Vi är också eniga om attdatainspektionen inte skall kunna säga nej tUl beslut av om attinrätta dalaregister. i talade om de statliga registren. HerrWerner har i utskottet varit med om alt avstyrka den motion som fram och i vilken det föreslås att datainspektionen skall kunna överprövaäven beslut om inrättande av dataregister. Man måste här la ävenkonstitutionella hänsyn. 1 det förslag lill ny grundlag som lagts fram markerasriksdagens stäUning som del högsta statsorganet mycket hårt. Det vore fel altett regeringen underställt organ skulle kunna överpröva beslut ochrealiter lägga in ett veto mot etl riksdagsbeslut. Däremot får detta organmöjlighet all yttra sig, det har alla inspektionsmöjligheter, och del kanutfärda föreskrifter; dock får dessa inte stå i motsättning tiU eher upphäva deföreskrifter rUcsdagen själv beslutar om. Vi har inle blivit eniga om regeringens rätt att inrättadataregister. Majoriteten anser all regeringen skall ha en sådan rätt.Minoriteten går också med på att regeringen far inrätta dalaregister, men manutrustar dalainspektionen med en reeU vetorätt; säger datamyndigheten nej, kaninte regeringen inrätta ett sådant register. Ur konstitutionell ochadministrativ synpunkt hamnar man här i en myckel besvärlig situation. Dettahar gjort det omöjligt för majoriteten inom utskottet att följa denna linje.Ett regeringen understäUl organ skulle kunna säga nej till beslut frånregeringens sida! Vilket annat organ har denna myndighet? Saken blir ännuegendomligare när man vet att regeringen är besvärs-myndighet i förhållandetill datainspektionen. eller en kommun kan besvära sig hosregeringen över dalainspektionens beslut, och regeringen kan då handla precissom varje annan besvärsmyndighet. Men denna besvärsmyndighels ställningstagandekan i sin tur påverkas av detta underställda organ, som realiter kan lägga inett veto. Nog är detta en underlig ordning! Den bhr ännu underligare i den form som den. Han undrade vad som skulle hända om justitiekanslern framfördeklagomål över regeringens beslut. Jag har aldrig hört talas om attjustitiekanslern på det sättet skall överpröva av regeringen fattade beslut.Del är inle heUer nödvändigt med en sådan underlig ordning. Det finns möjlighetall trygga den enskUdes integritet i minst lika hög grad genom de förslag somhar framlagts av regeringen och som har tillstyrkts av utskottet. Låt mig inågra korta punkter belägga detta. För del första har dalainspektionen sammakontrollmöjligheter och insynsmöjligheter som den äger i övrigt. Även för deregistrerade blir insynen densamma som för övriga register. Del enda somskiljer är atl datainspektionen inte kan förhindra inrättandet och utfärdaföreskrifter i strid med regeringens anvisningar. För detandra får regeringen inte inrätta sådana dalaregister utan atl Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. Denna besitter en betydande sakkunskap, och det är rätt somherr refererade, nämligen att utskottsmajoriteten anser atl dessyttranden kommer att väga tungt. Det är svårt att tänka sig alt en reg.eringinrättar ell sådant register mot ett avstyrkande från datamyndijhetens sida.Den lägger i stället fram en proposition i - och beslutkan inte överprövas av datainspektionen. För del tredje utspelas allt detta i offentlighetens ljus.Inga beslut kan las i lönndom; man skall höra dalainspektionen, dess yttrandeär offentligt, man får en offentlig debatt, där meningarna kan bryta sig motvarandra. För det fjärde kan man utgå från alt det normala är alt destatliga registren kommer att beslutas av . Den som har intresse avdet är förvaltningsmyndigheten. För egen del har jag svårt att tänka mig att enregering har någol större intresse av alt inrätta ett register för egen del.Man får ett förslag från en myndighet, man går vidare med en proposition omdetta liU . För del femte är väl ändå det riktiga i en parlamentariskstat atl regeringen kontroUeras av och inte av en regeringenunderstäUd myndighet. Den enskUde ledamotenkan framställa inlerpeUalioner och frågor, han kan motionera.Konslitu-tionsulskoltel utövar sin granskning, och i sista hand kan tillgripasförslag om misstroendevotum mot regeringens datapolitik. Framför allt är juriksdagen den anslagsbevUjande institutionen. Dalaverksamheten prövas genom atlriksdagen behandlar anslagen. Det är inte möjligt för en regering all haregister mot vUja. Man kan alltså utan att hemfalla åt konstitutionella ochadministrativa konstigheler uppehåUa den nödvändiga kontrollen på det härområdet. När jag på detta sätt går igenom lagförslaget kommer jagfram till atl det i nuvarande situation åstadkommer en riktig avvägning meUankraven på integritet och offentlighet. Del är inte minst betydelsefullt atlförslaget innebär möjlighet all ge den enskilde skydd mot ett kommersielltutnyttjande av registret, ett kommersiellt utnyttjande som kränkerintegriteten. På den punkten viU jag gärna instämma med . Ur konstilulionsulskottets synpunkt är det också värt attobservera all man här på ell tUlfredsställande sätt löst de besvärligatryckfrihetsproblem som finns på detta område. Den förändring avtryckfrihetsförordningen s;om föreslås ger en lösning av dessa problem. Med detta, herr talman, ber jag all få yrka bifall lillutskottets hemställan, vilket för tryckfrihetsförordningens del innebär atlförslaget antages som vilande. HerrWERNER i (m) kort genmäle: i menadebeträffande dataombudsmannen att del i nuvarande skede inle finns skäl attskapa en ny institution utbygga verksamheten med en ny institution, som hansade. Men måste väl ändå hålla med om atl det kommer atl bli såmånga nya uppgifter och så många komplicerade tekniska spörsmål atl JO i annatfaU måste bygga ul sin institution. bygger uti det ena eUer det andra sammanhanget spelar mindre roU. Får vi endataombudsman nu har vi de garantier för säkerheten varom önskemål framförts avflera talare. Beträffande JK vidhåller jag att den gången han ärkronjurisl, regeringens åklagare, kan JK inte vara rätt forum för aUmänhetenall vända sig tiU i fall där man vill besvära sig över någol register som harkommit till stånd på Kungl. Det går verkligen inle ihop, herrJohansson. menade att jag hade avstyrkt fruKristenssons motion. Jag anslöt mig till folkpartireservationen. 1 reservationen I slår det att "med anledning av---- motionen 1973:1644" - aUtså moderatmo tionen intar vi den och den ståndpunkten. Vi har alltså inte frånlrätt det väsentliga, ulan vidhåUer alt de register som kommer lill på initiativ av regeringen skall vara underkastade inspektionens beslut. Den blir inte någon överordnad myndighet i och för sig, utan det innebär bara all om inspektionen inte kan tiUåla de föreskrifter som regeringen har tänkt sig får regeringen gä till och begära mandat. Det måste vara konstilulionellt riktigt. Till och med jag begriper att måste ha del sista ordel i dessa frågor både visavi regeringen och datainspektionen. När det gäller besvärsfrågorna i övrigt får man intefrikoppla den andra reservationen från den första. Om man förutsätter att delblir en dataombudsman kommer också de andra besvärsleden i ell annat hus, herrJohansson. Andringar i tryckfrihetsförordningen m. m. () kort genmäle: Bara några ord med anledning av herrJohanssons i resonemang beträffande reservationen 1. Självklart har regeringen, som också framhåUits av herrWerner i , rätt att gå lill . Därmed har den formell möjlighetatl få ett register inrättat på områden där den finner del angeläget trots attdalainspektionen avstyrkt. Jag tycker nog ändå att i Trollhättanhar tagit upp aUlför teoretiska resonemang.