prot · FW09156 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes till en börian av herr tredje vicetalmannen. § 1 Justerades protokollet för den 5 innevarande månad. 0)77 åtgärder mot förföljelse av judar i § 2 Om åtgärder mot förföljelse av judar i Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 6december intagna fråga, nr 368, till herr statsministern, och anförde; har ställt följande enkla fråga ; Vilka åtgärder har regeringen vidtagit eller är regeringenberedd att i nu aktuella fall vidta för att motverka att anhöriga till judarsom önskar lämna utsätts för förföljelse? Repressalier mot oliktänkande har i olika sammanhang varitföremål för stark kritik i . Regeringens inställning har alltid varit att man härvidhar att göra med brott mot den allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna som antogs av FNs generalförsamhng 1948 och som i sin andraartikel klart förbjuder diskriminering av denna typ. möjligheter att agera när det gällerföreteelser av detta slag är givetvis mycket begränsade. Men vi fördömer allaformer av förföljelser mot oliktänkande i vilket land det än gäller. Vi stödersträvandena att genom internationella överenskommelser förhindra sådanaförföljelser och vi har sålunda 1971 ratificerat de konventioner rörande demänskliga rättigheterna som framgick ur den FN-deklaration jag berörde. Vår inställning är alltså klar. torde och detta är mitt svar på fråga genom regeringsuttalanden iriksdagen i olika sammanhang vara väl medveten om inställning i vadgäller åtgärder som åsidosätter mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Jag tackarför svaret. Den principiella inställningen bör även färga av sig i deenskilda fallen. Jag hade ställt frågan till statsministern eftersom hanmottagit en dramatisk bön om hjälp i ett speciellt ömmande fall. En moder togmod till sig och vädjade till "att ni skulle utnyttja erapersonliga kontakter och ert inflytande hos den sovjetiska regeringen"angående hennes sons och hennes mans öde. Jag tror det är många som med mig frågarsig om några åtgärder vidtagits i detta syfte - det är ju nu TV förmedlade moderns förtvivlade appell. Nr 156 statsministern inte svarar, hoppas jag att utrikesministern kan ge en Torsdaeenden kommentar till fallet Leviti, somär ett typexempel. 13december 1973 ' ' " ' Sovjetunionenförekommer diskriminering och förföljelse ---- 1----------- gentemotolika religösa minoriteter. Vad som hänt famUjen Levitj är * belysande för de övergrepp somsker. Fadern, vetenskapsmannen och I ' nobelpriskandidaten har i praktiken intelängre tillträde iSovjetunionen n . arbetsplats. Kolleger ochstudenter bojkottar honom - någon undervisningkan han inte upprätthålla. har lyst honom i bann.Officiella och inofficiella trakasserier är legio, som framgår av ett alldelesfärskt brev från honom till vetenskapsmän i andra länder. Jag citerar urbrevet: "Citat och referenser från mina verk är helt och hålletbortopererade från vetenskapliga publikationer, jag förvägras att delta ivetenskapliga konferenser utomlands eller i , min korrespondens harblivit helt förhindrad, min telefon har stängts av." Sonen som också är vetenskapsman, är i en ännu mer prekärsituation: , cancersjuk, har förpassats till ett militärt läger iSibirien. Ändå vet man med ledning av tidigare sjukhusjournaler att han måsteha kontinuerlig läkarvård och att psykiska och fysiska påfrestningar är en faraför hans liv. Vad är det då för brott som familjen har begått? Jo, helafamiljen har ansökt om utresetillstånd till men förvägrats detta. Ändåvet vi att har undertecknat om de mänskligarättigheterna. Där står i artikel 12 att "äger frihet att lämnavilket land som helst, däribland sitt eget." diskuterade vi här iriksdagen vikten av att göra vår protest hörd i dessa frågor. Då varregeringspartiet inte berett att genom uttala den kritik som viönskade mot övergreppen. När man i enskilda fall sätter speciellt hopp tillSverige och svenska politiker får ingen tvekan finnas att utöva det inflytandeoch göra den insats vi kan åstadkomma. Har det nu gjorts i det aktuella fallet? Jag kan svara att regeringen, genomstatsministern, fäst sovjetiska myndighetersuppmärksamhet på den oro den känner i detta fall. Jag tackar för det beskedet och vill uttrycka mintillfredsställelse med att i detta fall ansträngningar gjorts att bistå den härhårt trängda familjen. Vi har ju som princip att vänskapliga förbindelser inteutesluter uppriktighet när åsikterna går isär. Det brukar vi deklarera när detgäller en av supermakterna det är bra att den principen nu tillämpas i allaväderstreck. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Omdiplomatiska aktioner för återlämnande av israeliska krigsfångar i Herr utrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 7december intagna fråga, nr 373, och anförde: har till mig ställt följande fråga: Ämnar regeringen vidtaga några diplomatiska aktioner motbakgrund av förhållandet att vägrat utlämna de israeliskakrigsfångar som togs till fånga under kriget ? I samband med konflikten i har ettflertal frågor rörande tillämpningen av Genévekonventioner uppstått.Det gäller inte bara den s. k. tredje , som handlar omkrigsfångar, utan också de övriga konventionerna, särskilt den fjärde somgäller behandling av civilbefolkning under ockupation. Den svenska regeringenssjälvklara ståndpunkt har varit att samtliga konventioner till fullo skalltillämpas av alla parter. Det kan knappast råda någon tvekan om att bristandetillämpning förekommit med svåra mänskliga lidanden som följd. Regeringenönskar självklart att dessa humanitära konventioner respekteras. Dennaståndpunkt har också kommit till uttryck genom svenskt stöd förresolutioner som antagits vid den 22 :a internationella rödakorskonferensen iTeheran och vid den pågående sessionen med FN :s generalförsamling.Internationella röda korset arbetar energiskt för att säkerställaGenévekonventionernas tillämpning. Vi har frän svensk sida kontinueriig kontaktmed dem i .saken. Vad beträffar fråga om en diplomatisk aktionrörande de israeliska krigsfångarna vill jag nämna att den konferens som haratt söka en lösning av Mellersta Östern-problemet avses inledas i påtisdag . Både och kommer att delta i dennakonferens. Därvid väntas frågan om utväxling av krigsfångarna mellan de bådaländerna bli en av dem som kommer att tas upp redan i konferensens förstaskede. I detta läge anser regeringen att ett svenskt initiativ i saken inteskulle tjäna något syfte. Jag tackar utrikesministern för svaret på min enkla fråga, Jag kunde nästan av utformningen av statsrådets svarutläsa att jag i min fråga borde ha använt ett annat utryck än"diplomatisk aktion". Vad jag närmast avsåg med min fråga var attöver huvud taget fästa uppmärksamheten vid denna mycket tragiska angelägenhetoch att få ett klart ställningstagande från regeringen. Bakgrunden är ju den att, som utrikesministern redovisade,den syriska regeringen på det mest flagranta sätt brutit mot 1949 om behandling av krigsfångar. Där stadgas bl. a. att krigförande landutan dröjsmål skall lämna ut listor på de fångar man tagit. Detta har inteSyrien gjort. Del föreskrivs också i att skyndsam utväxlingskall ske av sårade fångar - iiile heller detta har skett. Del stadgas vidareatt Röda korset skall beredas tillträde till Om diplomatiska aktioner för återlämnande av israehskakrigsfångar i Oi7i ständig tiatt-permission för värnpliktiga fånglägren,vilket inte har skett. I konventionen uttalas också att krigsfångarna skallutväxlas efter det att striderna upphört. Ännu , nästan tvåmånader efter det att eld upphör proklamerats, vet vi att icke heller detta harskett. Hur många krigsfångar det gäller är svårt att säga, menden israeliska regeringen uppskattade antalet till ungefär 150 israeler.Israelerna har själva uppgivit att ca 500 syrier finns i israelisk fångenskap. Behandlingen av krigsfångar kan diskuteras helt vid sidanav den aktuella konflikten i . Oavsett vUken konflikt detgäller är det angeläget att på alla sätt vaka över att Genévekonventionenföljs. Det är en uteslutande humanitär fråga. Den israeliska regeringen har gång på gäng påtalat Syriensbrott mot . Reaktionen från tycks ha gått utpå att krigsfångarna skall användas som gisslan inför kommande förhandlingar.Också detta är ett brott mot den konvention liksom flertalet andrastater har skrivit på. Men frågan är otrevligare än så. Efter kriget har hittillshittats 42 israeliska lik i trakterna kring - flertalet bakbundnaoch skjutna i huvudet. Och kunde tidningsuppgifter omtala att enmarockansk soldat, som hade stridit i de här områdena, för pressen uppvisat ensäck, vari han skulle förvara kroppsdelar av döda israeliska fångar. Hur stortilltro man skall knyta till den uppgiften kan jag inte avgöra. Hela den här situationen, herr talman, är djuptmotbjudande. Det jag här har påtalat rör i sig inte själva konflikten mellanjudar och araber, men det framstår ändå som ett bevis för hur djuptaggressionerna tycks ligga åtmuistone på den 'syriska sidan. Det illustrerarockså hur litet deklarationer om humanitet och anständighet egentligen betydernär de konfronteras med den kalla verkligheten. Vad vi kan göra från svensk sida är självfallet intemycket. Genom debatten här har vi dock gjort värt för att informera vår egenopinion. Genom utrikesministerns uttalande har vi ånyo riktat syriernasuppmärksamhet på att vi och där tror jag enigheten i är total -fästerstörsta vikt vid att i det här sammanhanget följs. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om ständig nattpermission för värnpliktiga Herr försvarsministern ordet för att besvara i (s) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 369, och anförde: i Näs.sjö har frågat om jagavser att medge ständig nattpermission för de värnpliktiga vid samtligamilitära förband. pågår försöksverksamhet med ständig iialfpermissionför värnpliktiga vid vissa förband. Försöken omfattar ungefär hallien av åldersklassenoch bedrivs i två former, antingen med fri inpassering eller Nr 156 med inpasseringsförbud mellan vissa klockslag undernatten. Den underinnevarande utbildningsår bedrivna försöksverksamheten ripnember 1973 kommerinom kort att utvidgas. Överbefälhavaren skall vidare inkomma-- ---------- medförslag till bestämmelser för försök med ständig nattpermission för '" ständig natt- samtligavärnpliktiga med börian den 1 juU 1974. permission for i (s): Jag vill tacka försvarsministern för detmycket positiva svar som han har lämnat på min fråga. Det är med stor glädjejag konstaterar att han delar den uppfattning som de värnpliktiga själva gettuttryck för. Detta är en för de värnpliktiga viktig fråga, och jag troratt den hittillsvarande försöksverksamheten har gett ett i långa styckenpositivt resultat. Ett av skälen till att jag aktualiserat frågan ärsjälvfallet att jag vill medverka till att de värnpliktiga får ständignatfpermission. Det är också ett krav som det socialdemokratiskaungdomsförbundet har fört fram i andra sammanhang. Jag är övertygad om att försvarsministernssvar kommer att hälsas med stor tillfredsställelse. vill jag bara uttrycka den förhoppningen attöverbefälhavaren, som ju har möjlighet till det, under innevarandeutbildningsår medger en kraftigt utvidgad försöksverksamhet. Personligen serjag helst att man går över till ständig nattpermission med fri inpassering överlag. Ett annat skäl till att jag aktualiserat frågan äruttalanden från olika håll, som har skapat intrycket att försvarsdepartementetsnarast motverkat en utvidgad försöksverksamhet. Därför är försvarsministernsuttalande också från den synpunkten välgörande. Det finns ju heller intenågot rimligt skäl för departementet att försöka bromsa denna verksamhet. Efter detta besked som jag fått behöver ingen svävai okunnighet om vilken uppfattning departementsledningen har i denna för devärnpliktiga sä viktiga fråga. Jag vill gärna säga att jag liksom herrGustavsson i har mött denna föreställning att det skulle varaförsvarsdepartementet som hindrade alt man vidgar försöksverksamheten. Det ärsjälvfallet inte på det sättet. Där det funnits intresse för att tillämpa dessautsträckta förmåner och nattpermission, har ju förbandschefen kunnat förvissasig om huruvida man hade möjligheter till det. Jag är, , för min del övertygad om attöverbefälhavaren också är intresserad av att denna försöksverksamhet skallvidgas till alla förband. Så kommer att ske från , men jag ärövertygad om att han kommer att se till att vi också tidigare kan utvidga denverksamhet som pågår. i (s): gärna också på denna punkt uttryckamin glädje Nr 156 över att försvarsministern delarden uppfattning som jag har gett til Torsdaeen den känna från talarstol i den här frågan. Överläggningenvar härmed slutad. sjukhusorganisation g 5 j,g befogenheten att ändra beslutadsjukhusorganisation Herr socialmmistern ASPLING erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 7december intagna fråga, nr 370, och anförde; har frågat om jag anser att ensjukhusdirektion äger rätt att ändra den sjukhusorganisation som ett landstingbeslutat. Enligt 3 § sjukvårdslagen åligger det landstingskommun attför dem som är bosatta inom sjukvårdsområdet ombesörja såväl öppen som slutenvård för sjukdom. Det ankommer därvid på landstingskommunen att se till att detfinns en lämplig organisation för att fullgöra denna vårdskyldighet. Enligt 9 §I mom. sjukvårdslagen utövas ledningen av den sjukvårdande verksamheten av ensjukvårdsstyrelse. Det åligger enligt 4 § sjukvårdskungörelsen sjukvårdsstyrelsenatt bl. a. besluta om sjukhusens indelning i kliniker och avdelningar och omsammanförande av dessa till block. Vad gäller direktionen har den enligt 11 § 1mom. sjukvårdslagen att närmast under sjukvårdsstyrelsen utöva tillsynen vid ochansvaret för förvaltningen av sjukhus och andra motsvarande uppgifter inomsjukvärden som kan ha anförtrotts direktionen. Lagligheten av beslut som fattats av sjukhusdirektionprövas av regeringsrätten enligt de regler som gäller för kommunalbesvär. Jag är medveten om att jag upprepade gånger besväratstatsrådet med den mot hela Söderhamnsregionens befolkning hänsynslösabehandling sjukhusfrågan i fått av sjukhusdirektionen och desschefstjänsteman. När trots allt arbetet på att stänga den ena avdelningenefter den andra dvs. nedläggningen av sjukhuset fortgår, såg jag mignödsakad att på nytt på befolkningens, patienternas och de anställdas vägnarvända mig till statsrådet i det här ärendet med en enträgen och allvarligvädjan om statsrådets medverkan. Jag tackar för det intresse statsrådet hittUlsvisat för det här ärendet och naturligtvis också för det svar jag fått här , som styrker våra synpunkter i på hur frågan har behandlats. Bakgrunden till den nu ställda frågan är den förvåning,besvikelse och förbittring regionens befolkning, industrier, företag och fackliga organisa tioner känner inför de senaste årens och speciellt de senaste veckornas trots statsrådets ingripande - egenartade spel om normal lasarett. Politiskt träffade beslut och uttalanden liksom gjorda investeringar - jag skulle tro på ca står i egenartat motsatsförhållande till nu pågående åtgärder. En del av åtgärderna torde 8 belysas genom de bilder som visaspå TV-skärmen här ovan. enkeltinte acceptera detta. Jag föreställer mig att även om är huvudmanoch som framgår av svaret är tillsynsmyndighet så är i sistahand regeringen ansvarig för vad som händer och sker i riket - även på ett förbefolkningens trygghet så viktigt område som sjukvården. Med detta ber jag att på nytt få understryka den välviljasom statsrådet visat i ärendet. Jag tackar än en gång för svaret och anhålleratt statsrådet och medverkar ända till dess att frågan fått enför befolkningen och för regionens utveckling positiv lösning. Den fråga som ställt denna gånghar ju gällt spörsmålet om lagligheten av beslut som fattas av olika landstingskommunalaorgan, och jag har svarat att det är regeringsrättens sak att pröva sådanafrågor. Det är alltså inte en fråga som regering eller riksdag har att taställning till. Vad sedan gäller den aktuella situationen i , såvet att jag tidigare som min mening uttalat att den typ avsjukhus som finns i ingår i den struktur för sjukvården somsjukvårdsplaneringen grundas på. Den meningen har jag på nytt framfört tillföreträdare för i som är den instans som harbeslutanderätten i den fråga som gäller . Låt mig, herr talman, tillägga att om flera läkartjänsterbehöver inrättas för att sjukvården i skall fungera, så kommersocialstyrelsen - jag vet det att positivt pröva sädana framställningar frånlandstinget. Ang. befogenheten att ändra beslutad sjukhusorganisation Jag ber att få tacka statsrådet för den härkompletteringen av svaret, och framför allt tackar jag för att statsrådet harmedverkat till att kommer att ställa läkare till förfogande.Jag hoppas då också att betonar att läkarna skall tjänstgöra iSöderhamn, så att det inte blir pä samma sätt som tidigare när läkare ställtstill förfogande, nämligen att vederbörande huvudsakligen tjänstgör i Bollnäs.Så skedde med t. ex. den narkosläkare som ställdes till förfogande fr. o. m.den . Förutsättningen för att vi skall kunna lösa det härproblemet tillfredställande - vilket jag nu är övertygad om att statsrådet villgöra och har i den mån det går att medverka från regeringens sida är för detförsta att de parlamentariskt bindande beslut som fattats och de uttalanden somgjorts om att lasarettet skall få fortleva verkligen följs. För det andra tycksdet vara nödvändigt med en egen direktion. Fördel tredje måstevikarialsförordnande på vitala tjänster omgående ordnas. För det fjärde måsteman, när man utannonserar tiänster, verkligen tala om att Sjuk 71 redan harmeddelat att utredningen anser all normallasarettet i skallfortleva. Sjuk 71 har visserligen inte lagt fram sitt betänkande ännu, men idenna fråga är ledamöterna av utredningen enligt uppgift eniga. Vidare ärdet önskvärt att man far hänsyn (ill personalen och inte Oi7i vidgad rätt tiU bidrag tiU vård av utvecklingsstördabarn ordnar eninformation på det sätt som skedde . Vid den informationen lämnadesöver huvud taget inga klara besked, frånsett det att en del möjligen skullekunna omplaceras och att andra eventuellt i vår skulle få gå påkurser. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om vidgad rätt till bidrag till värd avutvecklingsstörda barn Fru statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 6 decemberintagna fråga, nr 365, och anförde: har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att trygga att bidrag till vård av utvecklingsstördabarn som vårdas av fosterföräldrar kommer att utgå i samma omfattning som tillvård av barn som vårdas av sina föräldrar, när ändring i lagen om allmänförsäkring träder i kraft . Enligt beslut av årets riksdag får vårdbidraget för svårthandikappade barn en ny utformning från . Det nyavårdbidraget skall utgå till den av föräldrarna som huvudsakligen vårdarbarnet. Vårdbidraget motsvarar beloppsmässigt hel förtidspension från folkpensioneringenjämte pensionstillskott och blir skattepliktigt och ATP-grundande för denförälder som uppbär det. Reformen skall ses mot bakgrunden av att en avföräldrarna i regel måste avstå från förvärvsinkomst för att ta vård om dethandikappade barnet. Vårdbidrag kan utgå till barnets förälder ochadoptivförälder. Det kan också utgå till styvförälder som tar vård omhandikappat barn, till make eller sammanboende. I enlighet med beslut av åretsriksdag utgår däremot inte vårdbidrag till fosterföräldrar. I fråga om dessafall vill jag erinra om att ersättning utgår i annan form för den värdinsatsoch de kostnader som vården av barnet medför vid placering i fosterhem. Det harförutsatts att ersättningen till fosterföräldrarna avpassas till förhållandenai det särskilda fallet. har i en cirkulärskrivelseuppmanat kommunernas sociala centralnämnder och barnavårdsnämnder attuppmärksamma de här berörda fallen och vidta erforderliga åtgärder i fråga omjustering av ersättningen till fosterföräldrarna. HerrHENMARK (fp): Jag ber att fåtacka fru statsrådet för svaret. Förhållandet är, att till detta års slut utgår ersättningför vård av alla utvecklingsstörda, sjuka och handikappade barn. Ersättningenutgör bortemot och utgår även till fosterföräldrar förbarn som är i deras vård. Men del bidraget försvinner från och med den 1januari 1974. Del är ju ganska underligt alt staten tidigare hai-givii stöd åtalla barn som har befunnit sig i denna bekymmersamma belägenhet men från ochmed en viss tidpunkt tar bort stödet för barn som utöver sina andra lidandenhar det handikappet att de saknar egna föräldrar som vårdare och i stället harfosterföräldrar. Det finns en passus i statsrådets svar som jag harfunderat över, nämligen den där det står att det har förutsatts att"ersättning till fosterföräldrarna avpassas till förhållandena i detsärskilda fallet". Är det någonting som utmärker fosterföräldrarna? Det trodde jag var något som gällde allaföräldrar. Jag vill här ställa två frågor till , som jaghoppas att statsrådet vill svara på; att det är riktigt att statsstöd till vården av sjukt,utvecklingsstört eller handikappat barn utgår för barn som vistas hos sinaföräldrar men inte till sådana barn som utöver sin sjukdom saknar egnaföräldrar och därför vårdas av fosterföräldrar? Harförhandlingar förevarit med innan förslaget om attövervältra denna börda pä kommunerna lagts fram? Efter vad jag förstår av svaret har regeringen inte tagitnågra initiativ för att säkerställa att fosterföräldrarna inte skall förloradetta vårdbidrag. Det står i svaret: "har i encirkulärskrivelse uppmanat kommunernas sociala centralnämnder ochbarnavårdsnämnder attuppmärksamma de här berörda fallen----- ." Då frågar man sig om det harskett några förhandlingar eller om man bara utan vidare vältrar över denna bördapä kommunerna och tror att de skall acceptera det vare sig de har pengar tilldetta eller inte; i dagens läge har ju kommunerna stora bekymmer för att klarasina affärer. Kan jag fåsvar på dessa två frågor! Om vidgad rätt tih bidrag tiU vård av utvecklingsstördabarn Jag vill erinra om att det nya vårdbidragettar sikte pä att ge ekonomisk grundtrygghet för föräldrar som har ett svårthandikappat barn i sin vård. I sådana fall måste vanligen en av föräldrarnaavstå från förvärvsarbete för att stanna hemma och ta hand om barnet.Värdbidraget ger ersättning för inkomstbortfallet och grundlägger pensionsskyddgenom att det är ATP-grundande. Fosterföräldrar har vanligen någon form avanställningsavtal med kommunen, som betalar en ersättning fosterlega förfosterföräldrarnas vårdinsats. Det har framstått som naturligt attersättningen för denna värdinsats bestäms i ett sammanhang genom överenskommelsemellan fosterföräldern och kommunen och utan inblandning av ytterligare ettsamhällsorgan. Samma princip tillämpas för övrigt när det gäller barn somvistas på vårdhem och liknande vårdinstitutioner. I båda fallen är det kommuneneller som har att svara för vårdkostnaderna. Den första frågan ställde har jag redanbesvarat i det svar jag lämnade i första omgången. Jag kan i övrigt säga attKommunförbundet haft hela familjepolitiska kommitténs betänkande på remiss ochär helt införstått med de konsekvenser som beslutet medför. Som jag också nämnttidigare har i en cirkulärskrivelse uppmanat kommunerna attuppmärksamma dessa fall. HerrHENMARK (fp): Jag ber att få tacka för dessa ytterligare tillägg. Nr 156 Jag är besviken över statsrådets personliga inställning. Torsdaeenden faktiskt att det mer eller mindrevåren lapsus att man ställt fosterbarnen Om vidgad rätt till bidrag till vård av utvecklingsstörda barn Attden ena föräldern måste avstå från förvärvsarbete och därigenom drabbas av ettinkomstbortfall måste väl gälla vare sig barnet är hos fosterföräldrar eller hossina egna föräldrar. Jag vet naturligtvis att det utgår fosterlega, mentidigare har också ett vårdbidrag utgått.