prot · FW09123 · 1973-12-31 00:00:00 — Herr tredje vice talmannen () anmälde att han avsett att rösta ja men av misstag nedtryckt nej-knappen. Fråga om införande av förbud mot reklam för alkoholhaltigadrycker Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottets hemställan, dels det avherr under överläggningen framställda yrkandet, och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 45 punkten 9 såvitt avserfråga om införande av förhud mot reklam för alkoholhaltiga drycker röstar ja,den det ej vUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit det av under överläggningen framstäUdayrkandet. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 6Ersättning åt företag för viss uppgiftsskyldighet Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 46 i anledning av motioner beträffande uppbördsfrågor m.m. 1 detta betänkande behandlades motionerna 1973:14 avherr (), 1973 ;391av m. fl. (m), 1973:557av i m. fl. (c), 1973:891av i (s), 1973:895av herrar () och i (c), 1973:1029av herrar Hyltander (fp) och (), 1973:1054 av m.fl. (m, c, fp) varihemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning ochförslag syftande tUl att skälig ersättning erlades av allmänna medel till företagensom vederlag för deras arbete att förse myndigheterna med infordrade uppgiftersamt med skattemedel, 1973:1055av m. fl. (m, c) samt 1973:1065av m. fl. (fp). Ersättning åt företag för viss uppgiftsskyldighet Utskottet hemställde att skulle avslå 9. motionen 1973:1065. Reservation hade avgivits av herrar i (m)och () som ansett att utskottet under 7 bort hemställa, att med bifall till motionen 1973:1054 i vad avsägersättning för uppgiftsskyldighet i skrivelse till Kungl. Maj :t begärde sädanändring av direktiven för utredningen om företagens uppgiftsplikt attutredningen blev oförhindrad att pröva frägan om ersättning tUl företagen förderas uppgiftsskyldighet till offentliga myndigheter. i (m): har vi i moderatasamlingspartiet i motioner här i krävt en rationalisering av denflora av uppgifter som företagen mäste lämna till olika myndigheter. Inte sällanär samordningen sä dålig att samma uppgifter måste lämnas tUl olikamyndigheter. SärskUt upprörande är det att dessa myndigheter synes bygga uppfrågorna utan tanke på om uppgifterna går att ta fram eller om detta kan sketill rimliga kostnader för företagen. Det är inte heller sällan som man krävspå rätt meningslösa uppgifter. När jag en gång meddelade att "den häruppgiften kan vi inte ta fram utan att det medför höga Ersättiting åt företag för viss uppgiftsskyldighet kostnader"fick jag uppmaningen: "Gissa då! " När uppgifter skall lämnas undersädana förhållanden är de helt meningslösa. Inte minst den senaste blanketten som gäller samhälletskrav på information frän näringslivet har skapat en viss irritation. Härframställs frågor som hur utveckhngen blir i förhållande tUl år 1976.Man kan inte tycka annat än att det är helt meningslöst att människor irelativt små företag i det här landet skall sitta och syssla med att besvarasådana frågor. Givetvis har företagen själva oerhört mycket statistik, men denhar lagts upp pä det sättet att den skall överensstämma med kraven päinformation inom företaget. överensstämmer naturligtvis intedessa slutresultat i statistiken med de blanketter man får från myndigheterna. Med hänsyn tiU de stigande kostnaderna inom näringslivetär det nödvändigt att man gör nägot för att begränsa arbetet. Under senare ärhar man också inom svenskt näringsliv mycket kraftigt inriktat sig på attrationalisera olika rutiner. De statliga uppgiftskraven ökar emellertid är frånår. Det kan lätt förstås att de som sitter och ritar de här blanketterna i destatliga verken är ointresserade av företagens problem det är kanske inte attundra pä när det inte kostar ämbetsverket något att begära dessa uppgifter. Detta är anledningen tUl att vi i reservationen har begärtatt utredningen om företagens uppgiftsplikt fär tiUäggsdirektiv för att utredafrågan om ersättning tiU företagen för de lämnade uppgifterna. Vi menar att detär nödvändigt att vi får ett sådant system från den synpunkten att det skullekunna verka som en broms på myndigheterna, så att de iakttar återhållsamhet närdet gäUer att begära in statistikuppgifter. Vi har krävt detta,och det är förvånansvärt att inte har velat vara med om att låta denhär utredningen se över problemet frän denna synpunkt. Jag ber med dessa ord, herr talman, att få yrka bifaU tUlden vid betänkandet fogade reservationen. I detta anförande instämde herrarHovhammar, och (samtliga m). Utskottet avstyrker den här motionen med hänvisning tUlatt det pågår en utredning om företagens uppgiftsskyldighet. Den utredningenhar inte i uppdrag att överväga frägan om ersättning tUl företagen, utan dessuppgift är att söka förenkla och samordna uppgiftslämnandet och på den vägenunderlätta för företagen. Med den motiveringen och med hänvisning tiU att det gesersättning i själva uppbördssystemet avstyrker utskottet motionen, och jag beratt få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs pä bifaU tUl dels utskottets hemstäUan,dels reservationen av herrar i och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 46 punkten 7 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen av herrar i Principerna för den kommunala beskattningen av statensvattenfallsverks rörelseinkomst Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Punkterna 8 och 9 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 7 Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 47 ianledning av motioner beträffande skatt på utlandsresor. Utskottets hemställan bifölls. § 8 Principema för den kommunala beskattningen av statensvattenfallsverks rörelseinkomst Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 52 i anledning av motion angående principerna för den kommunalabeskattningen av statens vattenfallsverks rörelseinkomst. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:1062 av i Gäddvik m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen i skrivelse tiU Kungl. Maj:t begärde att förslag tUl ändradebestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper, medbeaktande av vad i motionen anförts, framlades till höstriksdag. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1973:1062. Reservation hade avgivits av i (m),fra andre vice talmannen () samt herrar Josefson (c), iUmeå (fp), (), i (c) och ()vUka ansett att utskottet bort hemställa, 3 protokoU 1973. Principerna för den kommunala beskattningen av statensvattenfallsverks rörelseinkomst att med anledning av motionen 1973:1062 iskrivelse till Kungl. Maj;t begärde, att förslag tUl ändrade bestämmelserrörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper med beaktande av vad imotionen anförts framlades tUl 1974 ärs vårriksdag. Den motion som behandlas i detta betänkandeförekom även föregående år. I samband med riksdagsbehandhngen då gav jag enganska ingående beskrivning av frågans tidigare behandling. Vi kan även ireciten till utskottsbetänkandet nu ta del av denna och konstatera, att frägangår tUlbaka i tiden. Som ganska märkligt måste anses att trots enighet iuppfattning redan från böqan har de gångna årens arbete endast medfört, attKungl. Maj:t "boUat bort" ett stäUningstagande genom att överlämnafrågan tUl nya utredningar. Jag tycker att det är litet beklämmande att läsautskottsbetänkandet, och jag är tacksam över att inte tiUhöra majoriteten iutskottet. Borde inte en förlägen rodnad i någon mån färga kinderna pä dem somav politiskt taktiska skäl tvingats ställa sig bakom detta betänkande? I utskottsbetänkandet kan vi läsa att "frågan omstatens vattenfallsverks rätt tiU gäldränteavdrag varit föremål förövervägande . Redan särskUda utskottet framhöll isamband med tiUkomsten av den nu gäUande kommunalskattelagen 1928 angelägenhetenav att staten, då den uppträdde som konkurrent till enskilda företag, fickvidkännas i huvudsak samma kommunalskatt som de enskilda företagen. Utskotteterinrade särskUt om den undantagsställning staten intog i fråga om företag,vUka föll under vattenfaUsverkets förvaltning. Konkreta förslag tiU begränsning av statensgäldränteavdrag har framlagts av särskUda sakkunniga , av 1944årsskattesakkunniga och av en särskUd sektion inom 1950 ärsskattelagssakkunniga. Frågan har emellertid inte föranlett andra åtgärder frånKungl. Maj:ts sida än att den hänskjutits tiU förnyade överväganden inomaffärsverksutredningen, affärsverkskommittén och den pågående budgetutredningen(Fi 1970:64)." Man kan inte tala om att man i detta avseende går mot nya,djärva mål i en tidsepok, dä jämlikhet och rättvisa framhålls som primäraönskemål. I stället undviker man konsekvent att ta någon ställning och baraförhalar lösningen med krystade motiveringar. Detta är sä mycket märkligare som det i praktiken intetorde bli några revolutionerande ändringar i stort genom ett bifall tillmotionen. Det framgår av utskottets skrivning. Tvärtom torde ett bifaU kunnamedföra att det administrativa krångel som måste sättas in elimineras. Jagtänker pä de kompensationer för minskade skatteintäkter som för kommunernas delskett i form av skatteutjämningsbidrag under de däexceptioneUa förhållanden rådde. Även utskottsmajoriteten är tydligen av sammaåsikt, eftersom den anför; "Såväl bevUlningsutskottet som skatteutskottet upprepade tillfällen understrukit angelägenheten av att statensvattenfaUsverk och enskUda kraftproducenter i möjligaste män,jämställs ikonkurrenshänseende och att verket bidrar tUl kommunernas skatteintäkter isamma utsträckningsom de enskUda kraftföretagen". Men sedan börjar majoriteten darra pä manschetten och föratt fä "ett samlat ställningstagande" nöjer den sig med att krypabakom de utredningar tUl vUka Kungl. Maj:t hänvisat förslaget. Är inte överväganden tUlräckligt för att fä ettsamlat ställningstagande? Vad kommer att hända när den nu sittande utredningenlägger fram sitt betänkande? Det finns aU anledning att tro att denna utredningkommer tiU samma resultat som tidigare utredningar har gjort. Är dä nästa stegatt hitta på en ny utredning där man kan stoppa undan den här frägan? Vill manha en lösning eUer vUl man inte ha en lösning? Jag frestas nästan tro attmajoriteten inte vUl ha nägon lösning. Vi som reserverat oss i utskottsbetänkandet vUl ha fräganlöst omgående, inte bara därför att den är och därför att fullenighet råder i princip utan också därför att vi anser att måstetänka litet på sitt anseende. Det kan skadas av att en fråga behandlas på dettasätt. Jag ber med detta att få yrka bifaU tiU reservationen. Principerna för den kommunala beskattningen av statensvattenfallsverks rörelseinkomst Denna fräga har ju behandlats i vid mängatUlfällen, Hen har redogjort för frågans öden under 45 är, och jagskaU inte närmare gå in pä detta. Jag bara konstaterar att utskottet i årliksom tidigare understryker angelägenheten av att ochenskUda kraftproducenter i möjligaste män jämställs i konkurrenshänseende ochatt verket i samma utsträckning som de enskilda kraftföretagen bidrar tillkommunemas skatteintäkter. Men hksom tidigare kommer utskottsmajoriteten tillsist fram tUl att i avvaktan på någon utrednings slutliga stäUningstagande yrkaavslag pä motionen. Jag har all respekt för åsikten att när en fråga ärföremål för utredning så finns ett motiv för att a-wakta resultatet avutredningens arbete. Utskottet har emeUertid gång på gång under uttalatatt i princip bör i den män det är möjligt jämstäUdhet skapas meUan enskildaoch statliga företag på detta område, och dä borde man också kunna enas om attav regeringen begära ett förslag i den riktningen tUl kommande ärs riksdag.Enighet härom har dock inte kunnat uppnäs. Utskottsmajoriteten förutsätter attförslag framläggs sä snart som det är möjligt. Vi reservanter anser att efterdenna långa tid av utredningsarbete bör begära att Kungl. Maj;t tiU1974 års riksdag lägger fram ett förslag till denna frågas lösning. Med den motivering somjag här anfört yrkar jag bifall tUl den vid utskottsbetänkandet fogadereservationen av i m. fl. HerrBRANDT (s): Bäde beviUningsutskottet och skatteutskottet har tidigarehänvisat tiU pågående utredningsarbete, och det arbetet är ju inte klart . När det nuanförs att frågan är gammal, så är det ju riktigt, men det Sänkning av garantibeskattningen av jordbmksfastigh e t har ändåskett något . Vi har infört skatteutiämningsbidrag, som betyder attverkningarna inte alls bhr desamma som . Och som ni kan läsa ibetänkandet, framhåller utskottet att vattenfallsverket under de senaste årenerlagt kommunalskatter i samma storleksordning som skulle utgått vid tUlämpningav affärsverksutredningens principer. Det är alltså inte riktigt när det görsgäUande att ingenting har skett. Men utskottet understryker vad såväl bevUlningsutskottetsom skatteutskottet har sagt tidigare: Vi vUl awakta en proposition pågrundval av utförda och ännu pågående utredningar. Med detta berjag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUldels utskottets hemställan, dels reservationen av i m.fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 52 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 149Nej - 145 § 9 Sänkning av garantibeskattningen av jordbmksfastighet Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 53 i anledning av m.otion angående sänkning avgarantibeskattningen av jordbruksfastighet. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:137 av m. fl. (m) vari yrkats att riksdagenbeslutade sänka repartitionstalet från 2 tUl i vad avsågjordbruksfastighet. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1973:137. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m) och () som ansett att utskottet borthemställa, att med anledning av motionen 1973:137 hosKungl. Maj:t skuUe anhåUa om skyndsam utredning i syfte att slopa eller sänkaden kommunala garantibeskattningen av fastighet. HerrMAGNUSSON i (m): Fastighetsskatten utgår med 2procent av fastighetens taxeringsvärde. Utgående skatt är dock avdragsgiU motinkomst av fastigheten, och det innebär att skatt betalas endast om fastighetengår med förlust eUer lämnar mycket ringa avkastning. Det kan säkerligen intebestridas att beskattningen inte fyUer kravet pä rättvisa, och dettaförhällande torde också vara anledningen tUl att man under senare är sänktrepartitionstalet. har ett av motiven för ett bibehållande av skattenvarit att denna haft en viss betydelse för kommunerna, specieUt för en dellandsbygdskommuner. Det har bl. a. gällt de s. k. kraftverkskommunerna. Ettbeslut i enlighet med vad reservantema föreslog i det föregående ärendet påföredragningslistan skulle emeUertid ha skapat en viss rättvisa på det området. Ett annat motiv för skattens bibehållande har varittillgodoseendet av kommuner med ett stort antal fritidshus. Denna fråga skaUemellertid utredas av utredningen om kostnadsfördelningen meUan stat och kommun.Vidare torde tiUkomsten av de stora kommunbildningarna ofta innebära att deboende numera har såväl sin fasta bostad som sin fritidsbostad i en och sammakommun. Skatten torde nu vara en realitet i första hand när detgäUer bostadsföreningar, bostadsaktiebolag, vissa hyreshus, en liten del avjordbruket samt tiU för egnahemmen. Med hänsyn tiU deavsevärda höjningar av taxeringsvärdena som väntas vid nästa årsfastighetstaxering finns det anledning att nu överse hela denna beskattningsform,så att under nästkommande är kan fatta ett beslut om dess borttagandeeUer om en ytterligare sänkning av repartitionstalet. Med dessaord, herr talman, ber jag att få yrka bifaU tUl reservationen. Sänkning av garantibeskattningen av jordbmksfastighet HerrBRANDT (s); Det är sannerligen inte första gången som riksdagenbehandlar motioner om slopande helt eUer delvis av garantiskatten. Att dessayrkanden avslagits har huvudsakligen berott på att ett bifaU skulle för vissakommuner medföra ett väsentligt skattebortfall och därmed en höjning avutdebiteringen. Dessutom skulle det medföra en betydande omfördelning avskattebördan från juridiska tiU fysiska personer inom vissa kommuner. Vi gjorde inom bevUlningsutskottetstickprov, som bestyrkte detta. Även kapitalberedningen gjorde en utredning idetta avseende, vUken gav samma utslag, dvs. att ett slopande av denna skattskuUe resultera i ett väsentligt skattebortfaU för kommunerna och rabbainkomstfördelningen meUan stat och kommun samt även, som jag sade, mellanjuridiska och fysiska personer. Det var aUtså bl. a. med hänsyn tiU dessa verkningar som1957 års fastighetssakkunniga ansåg sig endast kunna förorda en fortsattgenereU aweckhng av fastighetsbeskattningen. Detta förhåUande har ju ocksåvarit anledning tUl att såväl bevUlningsutskottet som skatteutskottet haravstyrkt nämnda yrkanden. Man har i stäUet gått på den hnjen att man .successivt har sänkt repartitionstalet, som ursprungUgen var 5 och , som allakänner tUl, är 2. Sänkning av garantibeskattningen av jordbmksfastighet När skatteutskottet nu avstyrker motionen är det alltsåmed den motivering som jag har framfört. Garantibeskattningen är inget särskilt problem förjordbruksfastighe-tema. Tvärtom, säger utskottet, har den lika stor eUer störregenomslagskraft för andra fastigheter. anser sig inte kunnatiUstyrka ett undantag för jordbruksfastigheter, i varje fall inte utan enföregående utredning av konsekvenserna. En sådan åtgärd blir orättvis mot andrafastighetsägare. sade att repartitionstaletborde vara detsamma för samtliga grupper av fastigheter och att vaqedifferentiering mäste vara ägnad att komplicera deklarations- ochtaxeringsförfarandet. Som i sade kommer väl 1975 årsaUmänna fastighetstaxering att resultera i en höjning av taxeringsvärdena förjordbruksfastigheter, dvs. tUl samma nivå som för övriga fastigheter. Men dettahar ju vid varje tUlfäUe tidigare uppmärksammats av , ochdet har vidtagits åtgärder i samband med dessa fastighetstaxeringar. Enligtvad utskottet har erfarit har uppmärksamheten riktad påsaken även , och vi förutsätter att det arbetet kommer att fullföljas. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemstäUan. HerrMAGNUSSON i (m): De motiv som har anfört för skaU ha kvar en viss del av den här beskattningen har varit bärande, dethar vi ju varit överens om. Vad jag viUe peka på i mitt tidigare anförande varemellertid att förhäUandena har förändrats nägot och att det av denanledningen nu finns motiv för att se över hela problemet. Jag vUl varmt instämma i önskan när han riktarsig till finansministern och hoppas att denne, när han kommer med en nyfastighetstaxering, verkligen tar hänsyn tiU förhållandena, sä att vi fär seett förslag om borttagande av den här skatten eller i vaqe faU en sänkning avrepartitionstalet. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av herrar i ochSöderström, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 53 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen av herrar i Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens Nr 123 Häktning vid förvisning av utlänning ledamöterha röstat för ja-propositionen. Då i begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat; § 10 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 27 i anledning av motion om en övre åldersgräns för domare. Utskottets hemställan biföUs. § 11 Häktning vid förvisning av utlänning Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 28 i anledning av motion om häktning vid förvisning av utlänning. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:1084 av m. fl. (m) vari hemställts att riksdagenbeslutade anta av motionärerna framlagt förslag till lag om ändring i 1 kap. 3§ , innebärande att tiU brottspåföljd i mening skullehänföras även förvisning enligt utlänningslagen. att rUcsdagen i anledning avmotionen 1973:1084 gav Kungl. Maj;t tUl känna vad utskottet anfört om översynav reglerna om häktning av utlänning som förvisats. HerrLÖVENBORG (vpk): Jag anser att det finns aU anledning att varamycket försiktig när det gäller att vidga de lagliga möjligheterna att stoppain folk i fängelse. Förvisning är inte att betrakta som påföljd enligtbrottsbalkens mening , och det torde vara synnerligen tveksamt om manpå nägot sätt gagnar rättvisan genom att göra den tUl brottspåföljd. Det är självklart föga tUlfredsstäUande att förvisningenskaraktär bedöms olika i olika lagar, och det kan mot den bakgmnden anses påkaUatmed en allmän översyn, som inte alls behöver innebära att förvisning upptas sombrottspåföljd med vidgade häktningsmöjligheter. Så tolkade jag också utskottets skrivning, meninstämmandet i motionen, finner jag , kommer att innebära något helt annat. JagvUl därför anföra följande. Jag är överens med justitieutskottet om behovet av enaUmän översyn av de problem som tas upp i utskottets betänkande nr 28. Mittställningstagande i utskottet är en följd därav. Från juristhåU har manemellertid påpekat att formuleringen längst ner på s. 12 i betänkandet, nämhgeninstämmandet i motionens syfte, mäste tolkas som en opinionsyttring för skärptlagstiftning. Nägot sådant är jag inte nu beredd att Häktning vid förvisning av utlänning stödja,och jag yrkar därför, med frångående av tidigare ställningstagande, attriksdagen med avslag pä motionen 1973:1084 hos Kungl. Maj;t hemstäUer att de ibetänkandet berörda frågorna blir föremål för översyn i samband med den aUmännaöversynen av . Fra (); Det kanske inte hör tiU vanligheten att enutskottsledamot, sedan man i utskottet varit överens om ett betänkande, ikammaren anför avvikande mening. Men det är å andra sidan inte så mycket attsäga om detta - om man har tänkt om så har man. Men jag vill ändå tUl säga att avsikten medvårt förslag var ju inte att man skuUe stoppa in folk i fängelse i ökadutsträckning en tolkning i den riktningen tror jag inte att utskottet stäUersig bakom -utan vad utskottet har uppmärksammat, med instämmande i motionen, ärju att den praxis som tillämpas är inte enhetlig. Och det är väl ettintresse från allas sida att vi får en lagstiftning som är så tydlig att praxiskommer att tiUämpas på ett enhetligt sätt. Jag vUl ermra om att som utskottet nämner närutlänningslagen antogs 1954 ansågs förvisning enligt utlänningslagen vara enansvarspåföljd. Men då man går tUl finner man att förarbetena idet hänseendet är svårtolkade, och motionen syftade ju tUl att begreppetförvisning skulle införas i som en brottspåföljd. Utskottet tar aUtså inte stäUning tUl frågan i sig. Vimenar bara att saken faktiskt bör övervägas just för att man skall kunna få enenhetlig praxis.