prot · FW0949 · 1973-12-31 00:00:00 — Att inte heller regeringen tycks ta punkten 4 om detsydvietnamesiska folkets självbestämmande på allvar, framgår av det storabistånd som ges till med och till PRR med 13,5miljoner kronor. Om bistånd till det område som administreras av Saigonregeringensägs intenting av utrikesministern, och del är väl opportunt att inte göra delmed tanke på två av interpellanterna i detta ärende. Det finns faktiskt ettlitet anslag också till den sidan, men det är verkligen så blygsamt att kanskedet inte är någonting att tala om. Det är underligt att det är obekant för herrarna att detfinns ett enormt behov av humanitär hjälp också i det av administreradeområdet. Jag tänker på aUa de stora fiyktingläger som har upprättats där ochsom förvisso behövs, eftersom i fjor räknade med inle mindre än 6miljoner registrerade s. k. war victims. 4 miljoner av dessa är registreradesom "refugees", regelrätta flyktingar, och övriga skulle då varasädana som är skadade av kriget på ett eller annat sätt. Bara av marsoffensiven blev 700 000 civila hemlösa. Jag har som sagt besökt flera av dessa läger - i ett avdem var det 40 000 människor. Det är helt naturligt att det tarvas storainsatser bland dessa skaror av människor. kan man naturligtvis svara: Men i är detännu värre. Jag vet det, och jag litar på de uppgifter och vittnesbörd somlämnas från trovärdiga källor. Självfallet motsätter jag mig inte ett biståndtill , och jag är kanske ganska ensam i den här kammaren om alt ikyrkan ha predikat ihop rätt stora kollekter till Baeh Mai-sjukhuset i ,Det må vara mitt alibi, orn någon betvivlar milt engagemang i saken. För vi nu en neutral utrikespolitik, så bör vi välrimligen kunna bistå dem som lider även om de råkar befinna sig i ett land varsregim regeringen reagerar mot. Men jag antar att regeringen också har anledningatt reagera mot en kommunistiskt totalitär regim jag kan inte tänka migannat. Man har talat känsliga ord om "det lilla folkets kampför självbestämmanderätt". Och visst var det sant under de amerikanskabombningarna. Men det var också sant att detta lilla folk försökteövermanna ett annat litet folk genom tet-offensiven 1968 och marsoffensiven ifjor. Och när det gäller de avtalsbrott mot vapenvilan som sker kan man vällugnt påstå att det görs övergrepp från båda sidor. Det vore mycket märkligtannars, 1 krig finns inga rena samveten. Det finns inga heliga krig. Visstskall vi stödja , men vi skall inte idealisera landet Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , III. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för ochregimen, inte blunda för att det är en kommunistisk totalitär regim, där våldoch ofrihet används som politiska medel. Jag skall inte göra som andra talarehär, berätta om det som jag inte har sett och inte själv upplevt. Det hade juvarit väldigt berikande om både och hade kunnati'edovisa intryck från som står dem närmare av skilda anledningar,men man uppehåller sig uteslutande vid förbrytelser i , Jag vill intetillämpa deras metod, men man måste ju ha rätt att citera politiska ledare, närde uttalar sig. Och den nordvielnamesiske generalen en gångtalade om jordreformen i sade han: "Alltför ofta handlade vipå ett felaktigt sätt och vi avrättade för många hederliga människor. Vi gicktiU ver-ket pä alltför bred front och då vi såg fiender överallt tillgrep vi enterror som blev alltför utbredd," Det är självfaUet att detla måste vara en för oss heltfrämmande regim. Det ligger ljusår mellan denne mans arbete på jordbruketsområde och vår . Jag tycker man skall ha del klart för sig. Men en stor fråga som man kan ställa sig - och som kanskei synnerhet kan ställas till , denne kristlige man är: Varförgör man halt vid PRR:s gräns? Varför kan man inte känna något humanitärtengagemang för de stora skaror på den andra sidan som också grymt drabbats avkriget? Det behövs bistånd både i norr och syd, kanske inte bara materiellt. De inlägg som här följt på mittinterpellationssvar av olika skäl inte alltid av dem som framställtinterpellationerna -föranleder i och för sig inte någon ytterligare kommentarfrån min sida. Jag har både i interpellationssvaret och iregeringsdeklarationen angivit regeringens ställningstagande päde punkter som togs upp i de senare inläggen. Men låt mig säga att- det som och herrTakman anförde, inte minst de utförliga citaten ur , visar att detavtalet är en stor politisk händelse. Avtalets bestämmelser är sä passlångtgående och så löftesrika till sin form att de i utomordentligt hög gradunderstryker angelägenheten av att de också blir följda av samtliga parter. Detvar precis den ståndpunkten som underströks i regeringsdeklarationen. På delstadium av utvecklingen som vi nu befinner oss är det inte mycket annat som enregeringsrepresentant kan göra än att pä nytt uttrycka den oro vi känner införuppgifterna om brott mot avtalet samt att på nytt understryka angelägenheten avatt avtalet verkligen följs. tog upp hjälpinsatserna ochbiståndsprogrammen från FN-synpunkt, Från andra synpunkter har biståndsfrågornaockså behandlats av och liksom nu senast av herrWerner i , har uppfattat saken rätt: den svenska regeringenhyser stark sympati för en internationell aktion. konstaterar viemellertid - och jag uppfattade det så alt delade vår mening där att vi måste respektera den politiska realiteten att de nödvändigaförutsättningarna för en sådan aktion inte föreligger . Det skulle föraför långt att analysera orsakerna härtill och de bedömningarsom ligger bakom det förhållandet att de mottagande parterna det gäller idetta fall främst och PRR - avvisar en FN-insats, Det finns enhistorisk förklaring till det. Bakom den inställningen ligger en politiskbedömning av det aktuella läget, som gör att dessa båda parter - och derasmedverkan är självfallet en förutsättning för att en FN-aktion skall kommatill stånd än så länge ställer sig avvisande till en FN-insats, Det kanskeinte är min sak att redovisa och värdera de motiv som DRV och PRR har för dennaståndpunkt. Den är etl faktum, och det betyder, som sade, attden biståndsverksamhet som är aktuell måste ligga pådet bilaterala planet. Jag behöver inte här gå in på den svenska planeringen ifråga; den är redovisad i interpellationssvaret och har också rätt utförligtredovisats i statsverkspropositionen. Låt mig till säga att det inte var någonopportunistisk anpassning till interpellanterna som gjorde att jag inte tog uppbehovet av humanitärt stöd till befolkningen i , Det finns enmycket enklare förklaring till att jag inte gav mig in på det, nämligen attfrågorna explicit gällde svenskt materiellt bistånd till DRV och PRR, Jag hartidigare redogjort för vår inställning till stöd till befolkningen iSaigonområdet, Den princip jag tidigare redovisat gäller i full utsträckningockså : Del för oss helt avgörande är hjälpbehovet och självfallet ocksåförvissningen om att hjälpen når dit där behoven är störst. Vi har en aktiviteti gång i Saigonområdet, 1 vilken utsträckning och när den kommer att ökas genomde kanaler som har använts, eventuellt genom en Röda kors-insats, kanjag inte ta ställning till . Det blir anledning att senare redovisa det. Jag tycker att gör det litet för lätt för signär han påpekar vad veterligen ingen har bestritt, nämligen att det är skillnadmellan de politiska problem har att möta och den miljöhan verkar i å ena sidan och å andra sidan förhållandena i ett land i ,där man av förtryck genomför en jordreform med delvisrevolutionära medel. Det är självklart alt ingen här i kammaren inbillar sigalt utvecklingen i någon del av Indokinaområdet 1945 och 1970 är identisk medutvecklingen i , Jag känner inget behov av att tolaliteridentifiera mig med någon regim. Det måste vara de indokinesiska folkens egensak att bestämma sin politik. Hela det starka svenska engagemanget för denvietnamesiska befrielsekampen har gällt det vietnamesiska folkels rätt attbestämma sin egen framtid. Hur den rätten kommer att utnyttjas måstesjälvfallet överlåtas åt vietnameserna själva. Det är deras värderingar somskall avgöra den frågan och icke våra. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , m. m. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle; i borde av rentyrkesmässiga skäl inte bära falsk vittnesbörd. Jag har slagit upp det citat hananförde av vad general skulle ha sagt på - alltsåarbetarpartiets tionde kongress , Den förfalskning herrWerner anförde är gjord av en herre som indirekt arbetade åt CIA, Hoang VanChi, En amerikan, , har gått igenom hela denna förfalskadehistoria, som och många andra byggde vidare på. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , in. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Om en internationeU återuppbyggnadsplan för att Giaputtalat ungefär jag har bara den engelska versionen här följande: "Vigjorde för många fel och avrättade för många hederliga människor," Irealiteten sade Giap; "Vi gjorde fel när vi inte underströk nödvändighetenav alt vara försiktiga och av att undvika orättvis bestraffning av oskyldigamänniskor. Vi angrep på en för bred front och använde överdrivna 'repressivemeasures on a wide scale'," Detta var under jordreformen när man tog itu med bl, a,alla de feodalherrar som hade begått grova förbrytelser under första kriget. Det är alltså någonting helt annat än i Malmösade, och jag hoppas att nu kan medge att han vittnat fel. Vad gäller frågan om vapen utefter Ho Chi-minh-leden jaghinner tyvärr inle med mer än detta har jag sett en enda anklagelse om delta,nämligen att man sett avskjulningsramper för uppsatta i , FrånDRV-sidan har man kategoriskt förnekat att dessa kommit dit eftervapenstilleståndet; man säger att de fanns där förut. Men jag vill påpeka förherr att bara används för att skjuta ned B 52:or de kan såvittjag vet inte användas i något annat syfte och det är just B 52:orna somåstadkommit den största skadan i Sydviétnam och i andra delar av , Jaghoppas verkligen att man där fått ned tillräckligt mänga avskjulningsramper ochSAM-2-robotar för att åstadkomma samma nederlag för USA-flyget som i ochHaipong . i (m) kort genmäle: Utrikesministern säger att han med anledningav frågorna inte har någon anledning att gå in pä frågan om biståndet till dedelar av som administreras av Saigon-regeringen. Det ligger väl ändåsnubblande nära lill, herr utrikesminister, att .så göra den gängen man skallbesvara frågan huruvida vi skall avbryta förbindelserna med den s. k. Saigonjuntan.Då hade väl ett av motiven kunnat vara att man har ett biståndsarbete där elleravser att initiera ett sådant. Sedan säger uirikesministern att det helt avgörande föross är hjälpbehoven och vetskapen om att hjälpen kan komma fram till dem den äravsedd för. Hjälpbehoven är förvisso dokumenterade, och utrikesministern vetall del finns mycket pålitliga biståndsorgan, 1. ex. de i vilka kristna kyrkoroch buddistiska organisationer ingår. Desstuom finns Röda korset. Till vill jag bara sägaall han är en skicklig advokat för kommunistiska regimer. Del var en annanversion av Giaps ord han gav oss, men jag kunde inte finna att innebörden varså avvikande frän den som framgick av den översättning sorn jag i min"bristfullhel" gav. Jag skall emellertid gärna tillstå att det varnågon felaktighet i ordvalet. Jag tror ändå inle att kan övertygaoss om att de kommunistiska staterna skulle kunna uppslå och administrerasutan ett omfattande våld, som mycket väl kan tävla med det .som förekommer iandra länder med andra totalitära regimer. HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle; Jag vill bara än en gång understryka attdel citat som i kom med var ett förfalskat citat. Det stårinle, som herrWerner i påstår, att "vi avrättade för många människor". De här förfalskningarna av Hoang har använts avbl. a. president som underlag för den s. k. blodbadsmyten, igenom det här materialet grundligt och har för vade citat sökt upporginalversionen. Han har därvid funnit att det är medvetet systematiskaförfalskningar som har varit i omlopp ända sedan Hoang skrev bokennågon gäng omkring 1960, i (m) kort genmäle: Jag skulle också bemöta det som om militära vapen och transporten av dessa. är väl inte såblåögd att han tror annat än att militära vapen är militära vapen och att dessakan användas för skilda syften. När det gäller citatet vill jag minnas att mig till alt man hade bestraffat hederliga människor i samband medjordreformen. Del är förvisso ganska beklagligt även det. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt Ang. händelseutvecklingen i , m. m. Om åtgärder för att uttrycka solidaritet med det vietnamesiskafolket Herr tredje vice talmannen anmäldeatt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt tUl ytterligare replik. 1973 är på flera sätt ett genombrottsår förnya kontakter mellan de europeiska staterna. pågår i Helsingforsförberedelsearbetet för den planerade stora konferensen om samarbete ochsäkerhet i , har de första stegen tagits för att inledaförhandlingarna om ömsesidiga balanserade truppreduktioner, MBFR, i mellanNATO och Warszawapaktstaterna. En politisk debatt omkring dessa frågor pågårinte minst i , och , Här hemma har i den allmännadiskussionen säkerhetspolitik ibland fått en alltför begränsad definition, somkan dölja en del av de frågor som är aktuella, Uttr'ycket säkerhetspolitikhar ibland använts med den snäva innebörden, att man söker bedöma ländernaslelalioner till varandra och deras utveckling med hjälp av truppstyrkornasstorlek och förändring. Men de frågor som står i brännpunkten i rörockså andra och väsentliga problem. Avgörande är naturligtvis ländernasekonomiska utveckling vid sidan av den militära styrkan. Bägge dessa faktorerfinns med i bilden i förslagen om alt skapa system för kollektiv säkerhet,någon form av avspänning i , har som neutralt land kanske både störr'e ansvaroch större skäl att noga följa den säkerhetspolitiska utvecklingen än mångaandra länder av vår storlek. Större ansvar just därför alt vi inte tillhörnågot block men ändå påverkas av blockens politik, och större skäl därigenomalt vår obundna ställning i vissa lägen ger oss större manöverutrymme ochmöjligheter atl agera än de länder som är låsta av respektive militäralliansoch ekonomiska allians, Etl land med starka sociala ambitioner har också skälatt sträva efter avspänning av andra motiv än syftet att enbart bevara freden.Ett stabilt säkerhetssystem med truppreduktioner kan skapa en ekonomiskpotential för sociala reformer. Samhällena kunde på ett fruktbart sätt användasina politiska resurser lill att lösa andra påträngan- Om eninternationeU ätemppbygg-nadsplan för Utrikes-, handels-och valutapoUtisk debatt de problemän dem som har en militär bakgrund. Detta är särskilt viktigt i det ekonomisktlabila läge som industristaterna befinner sig ljust . Det är ingen tillfällighet att den europeiskasäkerhetskonferensen har blivit möjlig vid just denna tidpunkt. Både deekonomiska och de säkerhetspolitiska förhållandena i är i stöpsleven avflera skäl. Grundfördraget mellan de två tyska staterna, Berlinavtalel,fördrag med och är en del av bakgrunden liksom idetta sammanhang naturligtvis det internationella erkännandet av DDR. I Förentastaterna har de röster i kongressen intensifierats och blivit flera som krävtett ensidigt tillbakadragande av de amerikanska trupperna från . EEC:sutvidgning i väst förändrade de handelspolitiska förutsättningarna.Valutakriserna, som kommit tätt , påverkar förhållandena mellanstater och kan bli en destabiliserande faktor. De förbindelser och alliansersom politiken syftar till att bygga upp kan komma att undermineras av trycketfrån den ekonomiska verkligheten i de olika länderna. Valutaoron kan då ses somtoppen på isberget. Det är naturligtvis omöjligt att veta något om dekonkreta resultat som kan komma ut av säkerhetskonferensen ochtruppreduk-tionsförhandlingarna. Båda processerna är i ett inledningsskede, somnyligen har startat. De grundläggande bakgrundsmotiven finns där. FrånSovjetunionens sida är det en önskan att kunna överföra resurser från denmilitära till den civila sektorn och all kunna ta del av västerlandets snabba civilatekniska utveckling men också en strävan av mer strategisk art, nämligen altstabilisera förhållandena på västflanken med tanke på motsättningarna tillKina; från sida är del ett starkt intresse att kunna minska sina styrkori bl. a. av ekonomiska skäl. Men möjligheten att nå fram till konkretaavspänningsresultat hänger naturligtvis nära samman med de olika staternas synpå den framtida utvecklingen av allianserna och kontakterna mellan länder iEuropa. Flera utvecklingslinjer har dragits fram i den internationelladebatten. En avspänning byggd på fortsatt stabilitet inom två väldefinieradeoch starka block, ett status quo, är den givna och rimliga utgångspunkt somtagits av de flesta. Men man har också visat på att en militär nedtrappningeller förändrade handelspohtiska mönster kan leda till en gradvis upplösning avsammanhållningen inom blocken en labil säkerhetspolitisk situation, svår attbedöma. Man har t. ex. pekat på alt vissa randstater i den senastetiden drivit frågan om säkerhelskonferensen mer intensivt än kanske några andraländer. Den vanligaste synpunkten i detta sammanhang gälleremellertid inle frågan om en uppluckring av sammanhållningen i öst. Denamerikanska debatten och den skepsis mot säkerhelskonferensen som länge varitstark i har byggt på en rädsla för splittring och försvagning avNATO-staterna i avspänningens spår och i perspektivet av ett intakt östblock,I den amerikanska diskussionen barman talat om risken för en"finlandisering" av , Bortsett från att de föreställningarsom ligger bakom detta uttryck är en grov förolämpning mot den ,så är perspektivet dessutom missvisande. Vill man spekulera om framtida förbindelseroch utvecklingstendenser mellan länderna, finns det andraalternativ som är av väsentligt större intresse, I den svenska pressdebatten har debattörer givituttryck för uppfattningen att valutakrisen kan vara symtom på mer djupgåendeekonomiska förändringar mellan länderna med risker för en handelspolitiskisoleringstendens, där , och uppträder i var sitt block.Ett internt handelskrig i västvärlden skulle sannolikt leda till en hårdkonkurrens mellan amerikanska, japanska och västeuropeiska exportörer, särskiltpå den sovjetiska marknaden, har det sagts i pressdebatten. kan man skönja vissa tendenser till enförskjutning av den rådande maktbalansen mellan två supermakter till ett lägedär en rad starka nationer ökar sitt regionala inflytande i olika delar avvärlden. En handelspolitisk uppsplittring skulle stärka de utvecklingslinjersom skulle göra säkerhetspolitiken till ett maktspel med många deltagare, däroväntade allianser skapades, med flytande maktrelationer, med ökad osäkerhetoch en bräcklig, labil balans som följd, I denna bild skall man möjligen för del se deframtidsspekulationer som ibland uttrycks på kontinenten om nya slagsförbindelser mellan . Symbolen "Rapallo" kan i detlasammanhang ha större intresse än "finlandisering" när man ger sig utpå spekulationens tunna isar. Men som alla historiska paralleller hallar ocksåen sådan förutsägelse om alliansernas utveckling. Det ekonomiska och militärasamarbetet mellan och på 1920-talel var i hög grad ett förbundmellan två svaga och ensamma stater, har block tillskapats som dessaländer tillhör och där en av många avsikter med blockbildningen just varit attförhindra ett upprepande av etl intimt tysk-sovjetiskt samarbete. Skulle iframtiden och utveckla ett nära ekonomisktsamarbete, där erbjöde en viktig marknad för den expanderande tyskaindustrin och där finge del av västvärldens civila teknologiskautveckling, skulle det bli ett förbund mellan två starka stater, till skillnadfrån Rapallosituationen, men där naturligtvis nya lojaliteter, som vuxit framunder kan verka dämpande på samarbetet. Av mer intresse är frågan, hur blocken faktisktkommer att uppträda på säkerhetskonferensen och i samband medtrupp-reduktionsförhandlingarna, 1 vilken grad kommer förhandlingar i realitetenall ske direkt mellan blocken? torde vara det enda land på västsidansom starkt och utifrån principiella motiv direkt motsätter sig en sådanuppläggning. Men det har också sagts att ju hårdare väst agerar som block,desto svårare får de östeuropeiska småstaterna att för sin del användakonferensen till att stärka och utveckla nya förbindelser och kontakter. Inteminst i ljuset av de handelspolitiska konflikter som pessimistiska bedömare serhota framför oss blir del vidare av stor betydelse vem som i det praktiskaarbetet kommer att uppträda som västblockets företrädare. Blir EEC ellerNATO-organisationen det forum som i praktiken förbereder västsidansståndpunkter på säkerhetskonferensen? är kanske inte främst viktigdärigenom att stora konkreta resultat uppnås under själva förhandlingarna. Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt den 21 rnars 1973 Utrikes-, handels-och valutapolitisk debatt väsentligsom inledningen till en process där målet är ett kollektivt säkerhetssystem iEuropa, i de tyska fördragens spår, som möjliggör avspänning och skapar nyaekonomiska resurser för sociala reformer och utveckling. I fråga om handelspolitiken har intresset här hemmakoncentrerats till den - relativt sett - mindre frågan orn att sänka redan lågatullar i , dvs. Ett komplex av egentligen större dimensioneroch angelägenhetsgrad är ju hur man skall kunna konstruera en handelspolitisknyckel, som möjliggör en snabb expansion av handeln mellan konjunkturberoendemarknadsekonomier och planekonomiska system? Och hur kan ett tekniskt samarbetefölja i en ökad handels spår? Detta är en av huvudfrågorna i den process somsäkerhetskonferensen och truppreduktionerna kan vara den formella inledningentill. Det är givet att har ett starkt intresse av att enutveckling begynner med ökade kontakter mellan blocken såsom skisserats. Enkärnfråga blir då hur samarbetet skall institulionaliseras efter säkerhetskonferensen.Västsidan har länge haft en minst sagt skeptisk hållrung till det sovjetiskaförslaget att tillskapa ett permanent organ för ekonomiskt ochsäkerhetspolitiskt samarbete i . Etl permanent organ kunde enligt mångasmening knytas till FN:s , i vart fall i fråga om det ekonomiskasamarbetet och del tekniska utbytet. Det har från ohka håll föreslagits attexpertkommittéer skulle sättas upp på skilda områden för att studerahandelspolitiska, ekonomisk-politiska, miljövårds- och tekniskautvecklingsfrågor. Det måste vara ett vitalt intresse atl sådant organ kommertill stånd för alla europeiska länder som ser ett hot i de tydliga tendensernaatt och bilateralt vill göra upp om problem, liksomom problemen i andra världsdelar, över huvudet på de länder som berörs. Och detmåste dessutom ha etl särskilt intresse för etl litet och neutralt land somSverige, som icke deltar i NATO:s, , COMECON:s eller EEC.sblockpolilik, att det finns ett permanent alleuropeiskt forum där vi deltar ochkan hävda våra intressen och synpunkter i fråga om handel, ekonomisk politikoch säkerhetspolitik. Frågan om etl permanent organ i europeiska ekonomiska ochsäkerhetspolitiska fi-ågor är inte i första hand en tekniskt organisatoriskfråga. Det är en prövosten på viljan till längre gående samarbete. Det bör varaen naturlig huvudfråga att driva på konferensen för en stat som , sornvill låla sin politik präglas av nedrustning och avspänning, samarbete över deideologiska gränserna i , och som också strävar till en social ochekonomisk udämning, till en förbättring av levnadsförhållandena förfolkflertalet i denna världsdel. Herrförste vice talmannen ():