prot · FW0974 · 1973-12-31 00:00:00 — Felet finns delvis inbyggt ilagstiftningen, både den som gällde när det nu aktueUa ärendet behandlades ochden nya väglagen; delvis är det fråga om hur lagen tillämpas. Om miljöskyddslagens bestämmelser så som krävti skuUe tillämpas även för sådan miljöstörande verksamhet som en storväg, skulle sannohkt bättre möjligheter finnas atl aUsidigt tillgodosemiljökraven. Kritiken mot inriktas ju jusl på buller för närliggandebebyggelse och ingrepp i ell naturskönt område. Här tillgodoser intearbetsplanen den aktueUa, brett förankrade mihöopinio-nen. Vidare hävdas attvägen är dimensionerad för en trafikvolym som sannolikt aldrig kommer att bliaktuell. Vi reservanter avvisar därför utskotlsmajoritetens kategoriskapåstående att väglagens krav på aktualitet hos arbetsplanen är tUlgodosett. Även om väglagens bestämmelser och inle miljöskyddslagenstillämpas vid fastställelse av en arbetsplan kan mycket mer göras förinformation och samråd. Informationen måste tillgodose aUmänhetens behov, inlebara experternas. Samråd måste ske i sådana former atl kommuner,organisationer, berörda sakägare osv. får verkliga möjligheter alt behandlaförslaget till arbetsplan. I utskottet har kommuns handläggning avarbetsplanen för diskuterats och tillmätts stor betydelse. Jag villdärför uppehålla mig litet vid just den delen av beredningen av ett sådantärende. Utställningen av förslaget tUl arbetsplan skedde den 25maj28 , dvs. Vägens utbyggnad är ju juslinledd. UlstäUningsliden var så kort att den inle medgav behandling ikommunal-fuUmäktige av ärendet. Kommunens yttrande skedde i form av tvåordförandeskrivelser ulan redovisad behandling i kommunalnämnden. senarehar även yttrat sig - i själva arbelsplane-ärendet. En allsidigbelysning i kommunfuUmäktige skedde först efler ettfoUcparliiniliativ. Och var del för sent att få tiU stånd en omprövning isak även om man skulle ha önskat det. Ett krav framställdes dock, nämligen ombuUerskydd för bebyggelsen i , men inte ens det tycks kunnatillgodose. Skulle hela det här ärendet tas upp föralsältningslösl som etl heltnytl ärende blev resultatet förmodligen någol helt annat än del projektsom nu kommer tUl utförande. Men hur behandlas en arbetsplan ? Ges en kommunbättre möjlighet tiU en bred behandling nu? Utställningen av en omfattande arbetsplanför en väg i min egen hemkommun kungjordes . Den 30mars fick kommunen delgivningen. var första tUlfälle förkommunstyrelsen att behandla ärendet. gick utställningstiden ut.Ingen möjlighet aUtså lill bredare behandling eher ordentliga diskussioner. Påförslag från folkpartihåll beslutade då kommunstyrelsen atl begära förlängd tidför yttrandet så atl kommunfullmäktige skall få tiUfälle alt ta ställning iärendet. finns det allså stora brister i informations-och samrådsförfarandet, som lätt kan avhjälpas inom ramen för gällandelagstiftning. , Tydligen saknas viljan hos regeringen atl avhjälpa sådanabrister. Viljan att låta åsikter komma fram och alt lyssna tiU dem innan deprestigemässigt bindande besluten las. Det finns många exempel på den härokänsligheten från regeringen: kommunsammanläggningar, vägarbets-planer,brislen på samråd vid organisationsförändringar inom den statliga sektorn.Bilden av en maktfuUkomlig regering tonar fram. granskning av ett ärende avser juendast den formella handläggningen på regeringsnivå, och då även beredningen avbeslutet i ärendet, och kan aldrig avse en omprövning i sak. Däremot kanutskottet genom sina uttalanden påverka handläggningen av kommande ärenden avhknande slag. Den möjhghelen försitter utskottets socialdemokratiska majoritetgenom atl inte dra några slutsatser av del inträffade, inle lyssna på denopinion som gör sig hörd. Vi reservanter kan inte acceptera handgripligametoder som syftar tiU att förhindra verkställighet av beslut som tUlkommit ilaga ordning och prövats i högsta instans. Men vi är beredda alt utveckla ochförbättra lagstiftningen och dess tUlämpning, så att den står i bättre samklangmed den breda och engagerade miljöopinion som har växt fram. Personligenupplever jag allmänhetens stora miljöintresse som mycket stimulerande. Detutgör ett oumbärligt stöd för oss miljöpolitiker när vi kräver attmiljöfrågorna skall ges förtur, alt det hot mot mänsklighetens framlid, sommiljöförstöringen utgör, skall avvärjas. Jag yrkar bifaU liU reservationen I som ärfogad vid punkten 12 i utskottets betänkande. den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Arbetsplan för , Fållan Under delta anförande överlog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrFISKESJÖ (c): Det ärende som behandlas aktuahserar utantvivel många ur principiell synpunkt viktiga frågor. Jag skall inte försökagöra någon allmän genomgång men viU säga några ord, eftersom jag något sysslatmed ell Ukarlat faU, nämligen frågan om sträckningen av väg nr 816 meUanHolmeja och i . Del är ju så alt sträckningen av nya vägar och ävenomläggningen och breddningen av gamla ofta innebär djupgående ingrepp i såvälnatur-mUjön som boendemiljön. Det är också så, atl allmänheten numera på ellhelt annal sätt än förr fått upp ögonen för detta och kräver insyn i vägbeslutenoch möjlighet att påverka dem. Detta är krav som man enligt min mening på aUtsätt måste försöka att tillmötesgå. den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Arbetsplan för , Fållan ställshärvidlag inför ett informationsproblem som visserligen är besvärligt men somman fördenskull inte får nonchalera. Del är ytterligt viktigt att myndigheternapå ell tidigt stadium i beslutsprocessen går ut med en fyllig och allsidiginformation. Alltför ofta inträffar det och det var det som skedde vidbyggandet av väg nr 816 att de berörda först på ett sent stadium får uppögonen för vad som håller på att hända, och när ingenting annat hjälper frestasde lätt att i sista stund gripa desperata metoder för atl stoppa redanbeslutade projekt, som de ogillar. En sådan utveckling är naturligtvis i sigolycklig. Den leder en beklaglig motsättning meUan myndigheter ochaUmänhet, vilket man i aUa sammanhang bör försöka undanröja grunderna för. När det gäller vägärenden tiUkommer en ytterligarekomphkation, som i var inne på och som stridigheternakring skilda vägprojekt i rikhaltig mängd Uluslreral. Delförflyter ofta mycket meUan den tidpunkt dä de grundläggande beslutenfallas och den tidpunkt då vägprojekten skall förverkligas. Under meUantidenkan aUmänhetens instäUning tUl ell planerat vägprojekt ha förändrats radikalt.Vi har ju fått något av en glädjande väckelse i vad gäUer synenpå miljöfrågorna. Detta har medfört att man ser med andra ögon på mångavägbyggen än vad man gjort för bara . Det är inte längreenbart, eller ens framför allt, kommunikationstekniska aspekter som bör fåavgöra vägsträckningarna. Miljöaspekterna är minst hka viktiga. Del är således enligt min mening viktigt att myndigheteroch pohtUcer inte känner sig så hårt bundna av tidigare kanske långt tiUbakai tiden fattade beslut, att de inte är beredda att ånyo pröva besluten närnya relevanta fakta kommer fram. En öppnare och mindre prestigebunden attityd isådana här frågor kan endast vara till fördel för aUa. HerrWICTORSSON (s): Mina företrädare här i talarstolen har tagitupp flera vägprojekt, t. ex. väg 816 och ett vägbygge i . Det ärendevi har haft anledning alt studera i konslilutionsutskollet på framställning avde borgerliga partierna har varit utbyggnad och Fållan, och jagkommer i fortsättningen atl hålla mig lill del vägprojektet. Där förehgger, sommina företrädare också sagl, en reservation i konstitutionsulskottetsbelänkande. Den reservationen är vagt skriven och utmynnar inte i något konkretyrkande. Några synpunkter som har etl dhekl samband med konslitutionsutskotletsdechargegranskning framför man inle. Jag viU i anslutning lill utskottsmajoriletensställningstagande och skrivning i betänkandet inledningsvis precisera någrautgångspunkter för hur utskotlsmajoriteten ser på jusl de mera principiellafrågor som aktuaUseras i samband med del här ärendet. Vi viU ha en folklig förankring av samhälletsplanermgsarbete på olika nivåer. Del innebär krav på information och samråd menockså krav på delaktighet i beslutsfattande och ansvarstagande för beslut,fattade i de former den representativa demokratin anvisar. Det innebär ocksåatt vi reser krav på att i planeringssituationer skall man ta hänsyn till allaföreliggande omständigheter, inte enbart till någon speciell som en grupp av medborgarebryter ut och gör tiU huvudsak, exempelvis miljöaspekterna. När besluten engång fattats kräver vi respekt för dem tUl dess att man eventueUt i annanordning med demokratiska metoder ändrar besluten. Vi kan inte och kommer aldrigatl acceptera alt tillfälliga opinioner, uppblåsta av kraftiga kampanjer imassmedia och manifesterade genom åtgärder som slår våldet nära, får hindragenomförandet av i laga ordning fattade beslut. Vi värnar om demokratin ochdess folkliga förankring, men det kräver också av oss atl vi är beredda alt slåvakt om demokratin vid de liUfällen då del blåser snålt. Demokratin kan bara utvecklasmed demokratins metoder. Arbetarrörelsens pionjärer arbetade i ett samhäUe som varvrängt och djupt orättfärdigt på många sätt. För den lidens människor varmUjöfrågan en fråga om mat för dagen och bostad för natten. Ohälsa, olycksfall,undernäring och sjukdom var ofta deras lott. Demokratin var i det samhälletdåligt utvecklad. Ofta hade de här människorna inte ens rösträtt. Ändå valdepionjärerna "atl förändra del samhället med demokratiska metoder ochavvisade tankarna på att genom våldsamma förändringar få snabba förbättringar.De slöt sig samman i folkrörelser för atl med enade krafter verka för sina mål.Vi hälsar med glädje de nya folkrörelser som startar med miljöfrågornasom utgångspunkt i den utsträckning som de verkligen är folkrörelser. Avdessa organisationer fordrar vi dock respekt för demokratins arbetsformer ochförståelse för att även andra synpunkter än exempelvis skydd för vackra trädoch områden måste komma in i samhällsplanering, samhällsbyggande och därmedockså i vägbyggande. Vi accepterar inle atl enskilda personer eller grapper göranspråk på atl företräda någon högre moral på detta område. Svarvare Karlssonsi röst och åsikt är här hka mycket värd som . Vare sig vimöter grupper som går tUl storms mot demokratin under svarta fanor eller tillsynes röda eller gröna, kommer vi att mot dessa grapper värna om demokratin. Vi ställer oss inte bara bakom mihökraven. Ifolkrörelserna formar vi själva kraven och för fram dem på nya områden somgäller de många människorna i vårt samhälle hushållningen med mark ochvatten, arbetsplatsernas mihö, tätorternas bostadsmiljö etc. Men våra miljökravomfattar också en god IrafUcmihö, ökad trafiksäkerhet och förbättradekommunikationer. Dessa krav måste i samhällsplaneringen läggas samman tUl enhelhet. Del är fel, som påstod, att den nuvarande vägplaneringenbygger på förutsättningen att inte mihösynpunkterna skall komma med isammanräkningen. Tvärtom är det ju en av huvudpunkterna i planeringen atl manskall ta hänsyn till miljöfrågorna. Mycket återstår all göra på dessa områden innan man fåtttUlfredsställande insyn och inflytande för den breda aUmänheten. Därför vilardel ett stort ansvar på oss aUa för att fördjupa och utveckla en debatt omsamhällsplaneringen. Låt mig efter dessa konstateranden gå in på det aktuellaärendet. FåUanområdel är utan tvivel naturskönt. Det omfattar och är beläget vid sydost om . Av den aUmänna deballen har man kunnat fådet intrycket alt det varit möjligt atl undvika att bygga en väg genom Fållan;i antydde något den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Arbetsplan för , Fållan 6 protokoU 1973. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m.m. Arbetsplan för , Fållan Såhar inle varit fallet. En väg måste under aUa förhållanden gå genom området,och Fållan har inte kunnat räddas från denna vägdrag-ning. Vad diskussionengällt har varit hur dragningen och utförandet av vägen skuhe ske. På del aktuella vägavsnittet uppgår motortrafiken till ca30 000 fordon . Utomlands anser man all del behövs en motorväg dåtrafiken uppgår tiU ca 9 000 fordon per årsmedeldygn; här i talar vi omca 12 000 fordon. är således mycket hårt belastad. Antalet olyckoruppgår tUl ca 40 på det aktueUa avsnittet. 1 , som ligger söderom Fållan, bor nu ca 50 000 människor och antalet växer. pendlar ca 17 000varje dag liU och tiUbaka. Diskussionen om vägens planering påbörjades redan 1955.Planeringen har skett i nära samarbete med samhällsplaneringen i Huddingekommun. Är 1960 överlämnade lUl kommun förslag liUsträckning av vägen. pågick diskussioner mellan kommun ochregionplanekontorel, och regionplanekontorel upprättade ell förslag tillsträckning av inom det aktuella området. Detta förslag godkändes idecember 1960 av och iHuddinge. begärde regionplanekontorel hos atl detav regionplane-nämnden och kommun godkända förslaget skulle läggas tiUgrund för fortsatt utredningsarbete. godkände kommunalmän förslaget. Imaj 1962 hölls markägarsammanträde, då ett vägförslag framlades som utarbetats isamråd mellan regionplanekontorel, kommun, ochvägförvaltningen. hölls nytl markägarsammanträde. Planen hade dåjusterats för all bevara Fållans gård. hade därmed i denna planeringpenetrerat ca 18 olika förslag lUl vägslräckningar. Arbetsplanen blev klar 1964och utställdes av . kom under själva utställningstiden ochdärefter in. ytterligare förslag tUl ohka vägslräckningar, bl. a. två förslagav major som lämnades in . Striden har framför allt gällt en sträckning enligtvägverkels arbetsplan eller enligt ett av major förslag. På begäran avHuddinge kommun har undersökt även dessa förslag.Därmed har penetrerat ca 20 olika varianter. 1 september 1972beslutade all inle begära ändring i den fastställdaarbetsplanen. Den ulstäUda arbetsplanen berörde vissa byggnads-och avslyckningsplaner som hindrade all arbetsplanen kundefastställas. Genom ohka beslut upphävde länsstyrelsendessa byggnads- och avslyckningsplaner. Arbetsplanen kunde senare fastställasav . Besvär över beslut om planupphävandelämnades utan bifall av Kungl. Maj:l 1968 och 1970. Besvär över vägverkelsfastställelse av vägplanen lämnades ulan bifaU av Kungl. Under den lid som det tagit alt upprätta arbelsrilningarnaoch entreprenadhandlingarna har ytterligare framställningar tih Kungl. Maj:lgjorts av organisationer och enskUda, bl. a. av Alternativ stad och Maj:l har avslagit samtliga. JO-anmäldes i september1972. Anmälningen avvisades av JO . prövadeärendet och awisade det från sin handläggning . Ägaren tUlFållans gård begärde hos att Fållan skuUegöras till naturreservat. avslog framställningen den 22 januari1973. Vid en jämförelse mellan de två vägalternativ somdiskuterats kan man konstatera att det alternativa förslagettiU vägsträckningen i förhållande till förslag innebär en sämreIrafiklösning. Man får två traflkplatser i stället för en. Bullret skulle kommaatt öka, förslaget skuUe spoliera Forsåns dalgång, medföra en kostnadsökning på20 till och innebära alt den nya blir färdigförst.under år 1981 i stället för . Förslaget skuUe hindra enförbättring av trafUcsäkerheten under dessa år och hämma utvecklingen av dekommuner som berörs av vägen. Fållan har varit ell inhägnat område därallmänheten inte fått tillträde. Det är således ganska sent som området upphörtatl vara ett privilegium för ett fåtal. En sammanvägning av de olika fördelarna och nackdelarnamed de förslag tUl vägdragning som varit föremål för debatt visar att derifastställda arbetsplanen är överlägsen det alternativ som presenterats.Handläggningen visar vidare alt det system som finns för planering av vägfrågori detta faU har fungerat, inte så atl alla har blivit nöjda - det är sannoliktomöjligt men ändå så att man på ett hyggligt sätt sökt bereda utrymme för aUaolika uppfattningar. Därmed vUl jag inte påstå all vi från utskottsmajoriletenssida är beredda att säga atl systemet med utarbetande av arbetsplaner förvägbyggnader i alla situationer fungerar på ett tillfredsstäUande sätt.AUmänhetens krav på medinflytande är inte särskilt väl tillgodosett i detregelsystem som gäUer. Vägbyggnadernas alltmer kompUcerade natur gör att detkan dröja mellan en arbetsplans antagande och vägbyggets utförande,vUket kan medföra risker för lösningar som på ett eUer annat sätt är mindreaktuella vid utförandet. Systemet med utställning av arbetsplaner ger fögamöjligheter för allmänheten lill direkt insyn i planeringsarbetet. Däremot är inflytandet för kommunerna bättre, vilket gerett meransvar för förtroendemännen i kommunerna atl medverka i etl dhekl samrådmed aUmänheten, vilket inte alla gånger fungerar. I del ärende som här harvarit aktuellt kan dock inle dessa skäl hävdas. Här har det, delvis genomopinionsbildning utanför beslulfaltarnas krets verkligen funnits möjlighetertih diskussion av alternativa lösningar och en insyn från aUmänhetens sida islutskedet som har få motsvarigheter. De här anförda synpunkterna bör därförbeaktas i andra sammanhang. Del kan tilläggas att både bygglagutredningen ochutredningen om den kommunala demokratin har i uppdrag atl se över dessa frågor.Det är aUtså inte så, som i försökte göra gällande, attett nytt behov här har dykt upp som inle har beaktats. Tvärtom ingår del i deutredningsuppdrag som dessa utredningar har fått. I dettaärende finns det också en annan aspekt, som kanske förtjänar Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Arbetsplan för , Fållan Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Arbetsplan för , Fållan Det gäller massmediernas roU och ansvar. I tidningar,radio och TV spelades den stora ödesmatchen upp mellanmiljöaktivisterna och del otäcka polissamhällel, när vägbyggandel skulle börjainom området. På helsida efter helsida speglades samhällets brutalitet motaktivisterna. 15-åringar som klättrade upp i granar för alt hindra vägjobbelgjordes lill helsideshjältar när de skolkade från skolan och sökte förhindraförverkligandet av samhällets i demokratisk ordning fattade beslut. RadionsStockholmskvarl gav utomordentligt stort företräde för aktivisternassynpunkter. Miljöaktivisterna förvandlades till hjältar, som kämpade mot ettbrutalt och hårt samhäUe. En m.ycket liten del av spaltutrymmet ägnades åt atlverkligen ge utrymme för synpunkter från befolkningen i det aktuella området,eftersom en stor del av aktivisterna kom från andra områden än det där vägenskulle byggas. Nyhetsjakten i vårt samhäUe leder lätt tiU denna form avsnedbalans. är olyckligt, och det är önskvärt med en bättre tingens ordning.Men det skall självfallet inte utesluta en allsidig information och en levandesamhäUskritik. Massmedierna har en stor uppgift när del gäller att granska ochnoggrant föha vad olika makthavare har för sig, men vi måste även frånmassmediernas sida kräva respekt av demokratins arbetsformer. På samma sätt somvi konstaterar att samhällets planeringsarbete liksom folkrörelsernasverksamhet i ohka former behöver förbättras och utvecklas för att ge ettverkligt folkligt inflytande måste vi också kräva av massmedierna att deförändrar och förbättrar sin verksamhet och undviker att med hjälp av envinklad nyhetsinformation hetsa angrepp mot samhällets verksamhetsformer.Dagens brister i massmediernas verksamhet kan bli ett hot mot vårrepresentativa demokrati. Orsaken härtiU är en nyhetsvärdering, där man framförallt tar hänsyn lill de nyheter som slår. Men man måste i det sammanhangetockså kräva att massmedierna ger medborgarna kompletterande information, så attmänniskorna har möjligheter att sälta in händelserna i deras riktigasammanhang. Med detta ber jag atl få yrka bifaU Ullkonstitutionsulskottets hemstäUan. HerrNORRBY i (fp): Jag delar ovanligt många av de synpunkter somherr Wictorsson anförde. Det enda jag saknade i hans anförande var enanslutning till de synpunkter som anförs i reservationen, för reservationen ären aUdeles utmärkt sammanfattning av vad i väsentliga delarsade i sill inlägg. Det finns anledning atl instämma i på respekt för i demokratisk ordning fattade beslut. Det framgårockså av reservationen all vi har den uppfattningen atl man skall visa sådanrespekt. berörde kanske inte riktigt så myckel som jag skuUeönska behovet av nya former och ytterligare resurser för information ochsamråd. Även det las upp i reservationen men inte i majoritetens skrivning.Också önskemålet atl man skall ta större hänsyn lill mUjökrav fanns med i herrWictorssons anförande, och det finns även i reservationen. Vad utskotlsmajoriteten avstår ifrån är att dra deslutsatser i betänkandet som har dragit i silt anförande. Vireservanter drar dessa slutsatser. Jag skulle htet närmare vUja kommentera några detaljer iherr Wictorssons anförande. Han sade bl. a. att kommunernas insynsmöjligheteri sådana här ärenden är bättre än allmänhetens, och därför har kommunernastörre ansvar. Jag viU då ställa frågan: Varför får kommunerna så kort lid försina yttranden eller förslag tiU arbetsplaner alt de helt enkelt inte hinnerföra ut de slutliga förslagen tUl arbetsplan för en vidare debatt? Varför skallremisstiden vara så kort som meUan tre och när det kanske behövtsetl par månader för att man skall kunna få fram den information som behövs, föratt man skall kunna uppnå det breda samråd och tUlämpa den närdemokrati somherr Wictorsson anser att del är kommunernas skyldighet att ta med i bilden isådana här fall? beskrev vidare mycket utförligt hur delhär ärendet har handlagts, och det intressanta var att man, genom en radenskilda människors och organisationers initiativ, i den här frågan har fåll enaUsidig debatt. Men de initiativen från enskilda människor och grupper har intepåverkat myndigheternas stäUningstaganden! Del vi har alt göra är alltså ingen omprövning i sak avden aktuella arbetsplanen, ulan att ur våra iakttagelser i anslutning tiU dethär granskningsärendet dra slutsatser för framliden, se vad vi kan lära av demisstag som har begåtts, se vad det är som är bra i det nuvarande systemet förfastställande av arbetsplan för väg som kan utvecklas och förbättras. Och dåmåste vi komma liU någon slutsats. Varken utskotlsmajorilelen eherreservanterna har i framläggandet av sina synpunkter helt avgränsat sig tiharbetsplanen för utan tagit in mer generella tankegångar i sinaskrivningar. Del gör att det här ärendet får en principieU innebörd. Vi kan aUtså konstalera att del inte är bra är' som det är- det är tydligen alla överens om. Vad som skiljer oss åt är om vi vill markerai skrift riktningen , och det är på den punkten somreservanterna går etl steg längre än utskottsmajoritelen. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Tillämpning av allmänna prisregleringslagen Sedan de under punkten"Arbetsplan för , FäUan" anmälda talarna nu haft ordetövergår kammaren tiU att debattera "TUlämpning av aUmännaprisregleringslagen". HerrHERNELIUS (m): Del finns ett försonande drag i delta ärende,och det försonande draget är den öppenhet med vUken finansminister att han efter eget skön satt sig över vad regeringen, han själv ochriksdagen uttalat. Del förekom i denna kammare en debattmellan herrar och den finns refererad på s. 190 i betänkandet.Herr erinrade om att , när prisregleringslagen tillkom 1956,framhöU att prisreglering självfallet inte fick tillgripas i onödan utan baradå det befanns oundgängligen nödvändigt. Enbart en stegring avjordbrukspriserna i producentledet. den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Tillämpning av allmänna prisregleringslagen hade hanframhåUit, "som håller sig inom de gränser vilka dragits upp avstatsmakterna i samband med jordbruksregleringen kan givetvis icke åberopas somgrund för en tillämpning av prisregleringslagen". Men i december i fjolvar det just detta åberopade. svarade denna dag all del hade runnit mycketvatten under broarna sedan han skrev under den proposition som åberopades, hade sett sakfrågan som den väsentliga och atl man inte tyckte attbotaniserandet i kriterier som hade sin naturliga bakgrund lönade sigså mycket när del gäUde ställningstaganden .