prot · FW0934 · 1973-12-31 00:00:00 — Det senaste var att i ett snabbtkonseljbeslut vid årsslutet föra in den radioaktiva isotopen på körkortet.Jag vet att aktiviteten hos den joniserande strålningen från den injiceradeisotopen är mycket låg och därmed i det närmaste ofarlig för människor. Det böri ärlighetens namn sägas. Men det är en ur folkpsykologisk synpunkt otrevliganordning, och dess säkerhetsvärde kan allvarUgt diskuteras. Kontrollapparatenför isotopavläsningen är förhållandevis dyrbar, och dessutom finns tills vidareendast ett ytterst htet antal apparater tillverkade. Dessutom erfordrasytterligare en kontrollapparat för vattenstämpel och fluorescerandebeläggning. Tillsammans kostar dessa apparater ca förvarje kassaplats. Det är en ganska omständlig procedur att först stoppa inkortet i en apparat och genomlysa det, sedan slå om en strömställare för attkontrollera den fluorescerande ytan och därefter flytta över det till ytterligareen apparat och kontrollera isotopmärkningen. Sådant tar tid. Jag viU mot bakgrund av praktisk erfarenhet hävda att detär viktigt att ett identitetskort är realistiskt när det gäller möjligheternaatt undvika förfalskning. Därmed menar jag att det å ena sidan skall innehållaså många förfalskningssäkringar att bara ett mycket litet antal personerförsöker sig på att förfalska kortet. Å andra sidan får kontrollapparatureninte vara så dyr att kortet eller kontrollen av detsamma blir dyrare än denekonomiska skada man vill förhindra genom att ha kortet. Låt mig iUustrera detta med ett exempel. Checkbrottenkostade 1970 de svenska bankerna ca 4,5 mUjoner kronor. Utredningskostnadernahos polisen med anledning av dessa checkbrott uppgick till ca 2,5 miljoner,dvs. kassaplats måste naturligtvis hakontrollutrustning. Det lär finnas ca 20 000 kassaplatser i banker,jordbrukskassor och postkontor samt 40 000 kassaplatser i butiker. Omvarje kassaplats skall ha en kontrollapparat betyder detta alltså eninvestering i kontrollapparater av . Avskrives dessakontrollapparater efter 6 procents ränta blir årskostnaden ca 15miljoner kronor för enbart kontrollapparaturen. Då är inte kontrolltideninräknad. Totalt innebär den i införda lösningen att man alltså betalaren "försäkringspremie" av för attundanröja en årlig ekonomisk skada av efter 1970 årspenningvärde. Det var medelförlusten . Urtotal nationalekonomisk synpunkt är det alltså en föga intelligent lösning. Ett gott tecken på att den i införda lösningenbörjar uppfattas som mindre och mindre intelligent är att den nödvändigakontrollapparaturen, som egentligen skulle ha varit färdig , ännuinte finns på marknaden och heller inte över huvud taget talas om frånbankernas sida. Men i och med detta har också flera inbyggda säkringar i kortenfrån förvandlats till rena skrivbordsprodukter och saknar praktiskbetydelse . Jag tänker här på de speciella säkringar somteoretiskt skilde de kort som framställde frän andralegitimationskort. Den intressanta situationen är alltså att AB ID-korts egetkort således endast i teorin når upp till den kravspecifikation som uppställts.Om man bortser från de tre speciella säkringarna isotop, fluorescens ochvattenmärke, är kortet frän högst ordinärt urförfalskningssäkerhetssynpunkt. Några olika fall av förfalskningar av kort har också som bekant förekommit i . Interner på Västerviksfångvårdsanstalt tiUverkade 1971 efterapningar av identitetskort från , och de lyckades lura nio innan de avslöjades. Iärlighetens namn skall dock sägas att detta bedrägeri gjordes med dåligaförfalskningar och berodde på dålig uppmärksamhet från respektive kassörs sida.Det hjälper ju inte hur bra ID-handlingar som framställs, om kassaplatsernasläpper igenom dåligt gjorda förfalskningar. Men med det registreringssystemsom tillämpas vid kan även framhållas att möjligheter finns att utansvårighet komma över ett flertal av detta företags , eftersom ju dessa ibankernas egna bestämmelser används som standard när det gäller frågan omhkvärdighet ur förfalskningssynpunkt. Man kan om inte annat använda den för attöva sig på. På Ceaverken i som producerar korten förvaras arkivdelennämligen endast i kortnummerordning och inte efter personnummer, och någonkontroll att samma person inte beställer flera kort efter varandra på olikabanker äger inte rum. Den möjligheten bör ju stoppas på lämpligt sätt.Det är inte något nytt avslöjande som jag här gör. Den uppgiften harbekantgjorts tidigare pä olika sätt. Jag vill inom parentes säga att jag inte alls tycker attdet är roligt att framföra dessa synpunker i kammaren. Jag hade velat framföradem i utskottet, men del är fråga om så viktiga saker att jag vill framföradem, även om påståendena kan vara en smula hårda för en del åhörare. I sä fallhar man emellertid tillfälle att korrigera eller försöka vederlägga det som jagsäger. Framställning av säkrare identitetskort m. m. Framställning av säkrare identitetskort m. m. Jag vill vidare anknyta till den framtidssyn som jag, ommöjligt, försöker anlägga på alla frågor. I de stora dataoperativa system somvi kommer att tvingas in i, kommer - som jag framhållit i motionen och i börjanav mitt anförande - identitetskortet att spela en betydande roll dels sominformationsbärare, dels som styrkort för såväl innehavarens privata samröremed dataregister och minnesenheter som individens samhälleliga integrering isystemen. Oanade perspektiv på dessa frågor kommer att överrumpla oss, om interiktlinjerna dras upp . en mycket betydande svensk innovation inomhithörande område har bekantgjorts är det lättare att skönja hur dessaframtidslinjer bör dragas. Vid skrivningen av min motion hade jag genom kontaktmed tekniska kolleger kännedom om denna lösning av identifika-toriskkommunikation mellan människa och dator. Jag har tidigare inte haft tUlfälleatt framföra det hka öppet som , men det har och föregående veckaförekommit en mycket intressant upplagd presentation härav i tekniskatidskrifter, nämligen Modern Datateknik, Eleklro-niknyheterna. m. fl.Jag ber att avslutningsvis få säga några ord om denna "genetiskt"betingade identifieringsmetod. För att ytterhgare försöka få mina politiska kolleger attförstå varför jag vill engagera dem i detta vill jag först citera följande uren ledare i Modern Datateknik; det bör ju beröra politiker: "Det helt förfalskningssäkra legitimationskortettycks nu vara verklighet, bankerna och myndigheterna till fromma. enskild medborgare i t. ex. kommer närsystemet tas i bruk att 100-procentigt kunna identifieras med hjälp avdatalagrade ansiktslinjer. Om nu systemet tas i bruk. För denna uppfinning kan bli ett farligt politiskt vapenom inte en rigoriös lagstiftning kringgärdar användandet. Det krävsgenomarbetade lagar för att kanalisera användandet under kontroll avmyndigheterna." Fortsättningen är minst hka intressant, och jagrekommenderar ledaren i Modern Datateknik - där även systemet är beskrivet -för närmare studium. Det är Aktiebolaget som fått ut denna storainnovation över hela världen. De stora företagen inom dator- och filmområdenaosv. arbetar mycket intresserat med detta system. Jag kan nämna att man ävenhär i häller på att fullborda tillverkningen av komponenter för detta,som kanske skall kunna demonstreras i praktiskt bruk. Del gällerterminalanläggningar för avkänning av de nya identitetskorten. Man lar tre porträttfotografier, i följd eller på en gångoch i olika vinklar. Dessa bilder produceras på framsida. Med datorshjälp eller - tills vidare för hand ritar man av de drag som ärkarakteristiska för personen i fråga, profillinjer, m. m., och skapar därigenomen kurvskara som läggs på baksida. Den kurvskaran matas in i datorn,och därefter kan man endast med just det kortet nå in till datorregistretsinformationer. På det sättet skyddas den personliga integriteten mot obehörigasom kan vilja komma åt den. Dessa kurvlinjer är unika för vade människa, och dekan inle förfalskas eller behandlas som en bokstavs- eller sifferkod. Avsökningen sker genom att man "scannarav" kurvlinjeskaran, men man kan även använda kortet som ett vanligtidentitetskort genom att man vid genomlysning ser hur linjerna exakt följerfärgfotografiets hnjer. Detta har uppfattats världen över som en mycket värdefullinnovation, och den har slagit ut igenkänningsmetoder såsom identifiering avfingeravtryck med datorer, identifiering av röst och även mätning av huvudetslinjer med indikatorstavar. Vi bör alltså i vårt land vara glada för detta ochförsöka utnyttja det på bästa sätt. Inför denna innovation anser jag det vara angeläget attformulera mig ungefär som följer. Identitetskortet bör inte betraktas somnågonting farligt för medborgarens integritet. På rätt sätt skött, av pohtikerm. fl., bör det i stället kunna göras tiU medborgarens förnämsta skydd för denegna integriteten genom att vara en sekretessnyckel tUl de informationer somfår anses vara privata. Ett sådant kort bör lämpligen tillhandahållas under desenare skolåren för att sedan vid lämphga tillfäUen förnyas. Då har man engaranti för att även den grundläggande legitimationsprövningen blir riktig,vilket den inte är . Jag kan ge många exempel på hur det brister förnärvarande. Jag har enträget och kanske försökt att påvisa att dessa frågor bör vara viktiga angelägenheterför oss politiker. Trots att näringsutskottets ledamöter inte har kunnatbibringas samma syn pä frågorna eller kanske hellre just därför - vUl jag nuyrka bifall till min motion nr 1462. Framställning av säkrare identitetskort m. m. HerrPETTERSSON i (s): Efter förtjänstfullt utförhgaanförande här om problem och framtidsutsikter när det gäller ID-kortenkan jag fatta mig ganska kort. Jag vill bara lugna kammarens ledamöter med attsäga att är bättre än sitt rykte och bättre än vad som framgick avdet som sades från talarstolen, Samma uppfattning har också ett enhälligtutskott kommit fram till, inklusive samtliga center-partistiska ledamöter. Jag ber därför att fä yrka bifall till näringsutskottetshemställan i betänkandet nr 10, som innebär att vi anser att detinte behövs någon parlamentarisk utredning i detta ämne. HerrGERNANDT(c); Jag tror inte att jag säger någonting alltförindiskret eUer vad det nu skall kallas, om jag nämner att jag vid mitt tidigarenämnda besök på redogjorde för den inte så dyrbara och inte såkrångliga metodik för förfalskning av kortet som jag alltså inte kan redogöraför här. Man kunde då inte vederlägga det. Jag sade när jag gick därifrån attjag skulle känna mig mycket tryggare om någon från företaget kunde säga att deneller den delen av metodiken inte går att genomföra. Man begärde då någradagars betänketid, och något besked har tills vidare inte lämnats fränföretaget. Överläggningen var härmed slutad. 12 protokoll 1973. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels motionen nr 1462 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. § 6 Krigsmaterielindustrin och flygindustrin Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 11 i anledning av motioner angående krigsmaterielindustrin ochflygindustrin, I betänkandet behandlades motionerna 1973:217 av i m, fl. (vpk) variyrkats att skulle hos regeringen hemställa att en utredningtillsattes med uppdrag att skyndsamt utarbeta ett program för civUt utnyttjandeav de resurser som frigjordes vid en nedskärning av krigsmaterielproduktionen, 1973:515av m. fl. (s) samt 1973:1460 av herrar Gadd (s) och () vari hemställtsatt uttalade som sin mening att regeringen i fortsättningen skullekomplettera sina anslagsäskanden till försvaret med äskanden om resurser föratt upprätthålla en beredskap av civilt inriktad produktion för sysselsatta ikrigsmaterieltillverkning. 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:217, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:515, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1460. Reservation hade avgivits av i (vpk)som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall tUl motionerna 1973:217 och1973:1460 samt med avslag på motionen 1973:515 hos Kungl. Maj:t skulle anhållaom utredning rörande civilt utnyttjande av krigsmaterielindustrin enligt vadreservanten anfört. i (vpk): Den omfattning som de militära rustningarnahar fått såväl internationellt som i vårt land har medfört att betydanderesurser binds tUl militär verksamhet men också att många människor i sindagliga gärning är sysselsatta med mUitär verksamhet. Koncentrationen av dennaverksamhet tUl stora enheter på vissa orter i vårt land har skapat särskildaproblem. För var och en som har kännedom om förhållandena iLinköping eller , för att nämna ett par kommuner, framstår det somangeläget att åtgärder vidtas för att minska sårbarheten vid en nedgång i denmilitära verksamheten. Det är ett rimhgt krav från de tusentals människor som isitt arbete varit sysselsatta med exempelvis Viggenplanet att alternativasysselsättningar skall finnas den dag man inte längre tillverkar sådanaflygplan. De anstäUda vid har all rätt att hävda att de som gjortinsatser för enproduktion som statsmakterna beslutat om inte skall drabbas av arbetslöshet dendag denna produktion blir överflödig. Det är lika rimhgt att kommuner som byggt bostäder, skoloroch annan service för att denna produktion skall kunna bedrivas inte skaUbehöva se en avveckling av mUitär produktion som hot mot bygdens fortbestånd. Vid förra årets riksdag väckte jag och några andraledamöter kommunisterna en motion, vari vi föreslog ettprogram för civUt utnyttjande av de resurser som frigörs vid en nedskärnmg avkrigsmaterielproduktionen. Vi har återupprepat detta krav till årets riksdag imotionen 21 7, Vi ser det både som en fråga om att planera för civilanvändning av de väldiga resurser i fråga om kapital, teknik och välutbUdadarbetskraft som finns i den mUitära produktionen och att tryggasysselsättningen för de berörda människorna. Vi erinrade om sociala konsekvenser, vari man fastslår att det finns många kravsom tävlar om en nyttig användning av resurser, frigjorda genom avrustning ochatt på kort sikt övergångens smidighet till stor del beror pä regeringarnasförmåga att förutse de problem som kunde uppstå och på förberedelsernaslämpUghet, Det förhållandet att ytterligare två motioner tar uppfrågan om åtgärder för civil produktion för att trygga sysselsättningen för de.anställda i krigsmaterieltillverkningen viU jag se som ett glädjande framsteg. understryker också att motionärernaaktualiserat en väsentlig fråga, men utskottet nöjer sig med att referera vadsom sades i denna fråga och förlitar sig tydligen på att företagensjälva skall åstadkomma en annan produktionsinriktning och att ohka departementföljer frågan. Faktum är emellertid att nuvarande beredskap på dettaområde är helt otUlräcklig, och den bygger inte på någon översiktlig och genomtänktprioritering av olika alternativa produktslag. En vida mer planmässig beredskapär nödvändig för att avvärja arbetslöshetshotet mot aUa dem som ärsysselsatta i rustningsproduktionen. Det kan inte sakna intresse att notera attstatsmakternas upphandlingspolitik på datasidan inte varit målmedvetet inriktatpå att främja alternativa sysselsättningar vid . Tryggheten för deanställda är ett tillräckligt starkt motiv för att utarbeta ett program förcivil produktion vid industrier av typ , och liknande. Men också berörda kommuners läge är en viktig faktor. Minegen hemkommun har betydande inslag av mUitär produktion, och dettaskapar särskilda problem. Kommunen har också i samband med behandlingen av enlångtidsbudget beslutat att göra framställning hos statsmakterna om ett programför civil produktion vid företag som är inriktade på mUitär tillverkning. Därtill kommer det faktum att binds enorma resurseri fråga om yrkeskunnig arbetskraft, teknik, forskning och inte minst pengar,som borde utnyttjas för mer angelägna uppgifter än . Det handlar alltså om Krigsmaterielindu strin och flygindustrin Detta är viktigt att hålla i minnet. De skäl utskottet anför för sitt avstyrkande av kravet imotionen 217 kan inte anses övertygande. Jag ber därför att få yrka bifall tUlreservationen av i , vari hemställs om utredning rörandecivilt utnyttjande av krigsmaterielindustrin. Jag förestäUer mig att kammaren håller migräkning för om jag inte ger mig in i någon längre diskussion dels med hänsyntill att denna fråga diskuterades , dels med hänsyn till den sena timmen. Låt mig bara helt kort konstatera, att utskottet är ensemed motionärerna om att detta är en väsentlig fråga både på lång sikt när detgäller att föra över krigsproduktionen till fredlig produktion och på kort sUctpå grund av de bekymmer som just nu finns på vissa ställen till följd avminskande försvarsanslag. Alldeles särskilt förstår jag situationen för demänniskor som lever i och vissa andra orter, där man märker en del avproblemen. Den motion som är undertecknad av bl. a. iLinköping tar upp dessa problem och försöker visa hur man skulle kunna ersättaproduktion för militära ändamål med viss produktion för civUt ändamål. Det äralldeles riktigt att det är den vägen man bör gå. Men vi kan inte åta oss attsäga att just den produktionen är den lämpligaste. Vi delar i stort settmotionärernas uppfattning om att åtgärder måste vidtagas för att garanterasysselsättningen för människorna, men det är en sak som framför allt de berördaföretagen måste planera för. Vi måste kräva av dem att de har en sådanproduktutveckling, en sådan planering att de kan ta upp andra tUlverkningar,när vissa mUitära beställningar uteblir. Självklart har samhäUet ett ansvar. Det har framhållitsflera gånger inför utskottet och i interpellationssvar här i kammaren att såvälförsvarsdepartementet som industridepartementet följer dessa frågor ochförsöker hjälpa tUl med att hitta tillverkningar för dessa företag. Det finnsockså en särskUd utredning som just nu sysslar med att försöka hitta civilaprodukter för Förenade fabriksverken. Men detta måste ske även i de privataindustrierna. Jag förutsätter att det arbete som uträttas iindustridepartementet i form av näringspolitisk planering ochbranschutredningar och att det arbete som kommer att uträttas av detindustriverk om vilket proposition framläggs i skall ledatill att vi får en planering för andra sysselsättningar, andra tillverkningarsom kan ersätta krigsmaterielproduktionen och ge sysselsättning åt demänniskor som annars blir arbetslösa. En så vettig åtgärd som minskning avrustningarna .skall inte behöva leda till arbetslöshet det vore en ödetsironi. Vi avstyrker således formellt motionerna, men i sak är detett poängterande av att motionärernas önskemål i allt väsentligt tillgodosesgenom det arbete som är på gång och det arbete som utskottet förutsätteruträttas i Kungl. Maj ;ts kansli. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. I detta anförande instämde (). HerrBERNDTSON i (vpk); Utskottet skriver att det primära ansvaretför företagens produktionsinriktning måste åvUa företagen själva, och dentanken framförde även . Jag vill bara erima om att industrier avtypen och har växt fram och utvecklats på grund av statsmakternasmUitärpolitiska beslut och att statsmakterna därför måste ha ett särskUt ansvarför att trygga sysselsättningen för de anställda då man ärberedd att skära ned rustningsnivån. (vpk); Med hänsyn tiU den sena timmen ochförstatligandet som det här har talats om var jag litet tveksam om huruvida jagskulle våga gå upp i talarstolen. Men jag lovar att skära ned mitt anförandetUl ungefär hälften av vad jag hade ämnat säga. Jag vUl ta upp en annan aspekt på denna fråga som närahänger samman med den civUa omställning som det här är fråga om, nämligensamhällets övertagande av den typ av industri som tillverkar krigsmateriel.Den frågan behandlades . Frågan om den civila planeringen var uppe ,och har en del hänt. Åtminstone vad gäller krigsmaterielindustrin iKarlskoga har antalet anställda krympt i betydande omfattning. En nedgång påomkring 600 arbetstillfällen har skett. En så kraftig nedgång skulle hagett stora rubriker och lett tiU stort pådrag hos myndigheterna, om det hadegällt en industrinedläggning som skett på en gång. Då nu tillbakagången isysselsättningen så att säga smyger sig på blir det inte samma dramatiskarubriker. Risken finns att problemets verkliga omfattning inte får den rättauppmärksamheten från arbetsmarknadsmyndigheternas sida. Det är bl. a. därför,herr talman, som jag har velat yttra mig i den här frågan. Den beredskap som näringsutskottet förutsatte fanns hosdet enskilda företaget har inte räckt tUl. Inte heller inriktningen på civUproduktion är för handen vid det företag som jag här talar om. En sådanproduktion har väl försökts men inte bedömts som lönsam eller konkurrensduglig.Vid ett företagsnämndssammanträde för sedan uttalades det frånföretagsledningens sida att inriktningen i stället skaU vara en hård satsningpå försvarsmateriel. En sådan ökad satsning på krigsmateriel förutsätter eftersom beställningarna från det svenska försvaret kan förväntas minska attvapenexporten i stället måste väsentligen öka. I denna situation har fackföreningen, MetaUs avdelning 76,agerat. I en motion till iår krävs att regeringen tillsätter en utredning om överförande i statens ägo avföretag som tillverkar krigsmateriel i betydande omfattning. Vidare framhållsatt då inget företag här i landet självt kan bestämma över hur stor del av dentillverkade krigsmaterielen som behövs i eller hur stor del som kan fåexporteras, vore det på sin plats att de företag som tillverkar krigsmateriel ibetydande omfattning också ägdes av staten. Man förväntar sig även att ettstatligt ägande skulle skapa bättre möjligheter tUl anställningstrygghet fördem som arbetar inom sådana industrier. Med detjag här har anfört viU jag fastslå att ett samhällsövertagande Åtgärder för att främja handeln med avindustri, i vars produktion krigsmateriel utgör ett väsentligt inslag, skulle ihög grad underlätta lösningen av de sysselsättningsproblem som uppkommer dåproduktionen av krigsmateriel sjunker till följd av exportsvårigheter ellerminskad inhemsk efterfrågan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följande voterings-proposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 11 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. § 7 Åtgärder för att främja handeln med Föredrogs näringsutskottetsbelänkande nr 12 i anledning av motion om åtgärder för att främja handeln medÖsteuropa. I detta betänkande hade behandlatsmotionen 1973:1514 av herrar Wirmark (fp) och () vari hemställts attriksdagen skulle hos Kungl. Maj:t begära att en skyndsam prövning skedde inomberörda departement och verk av de ytterligare åtgärder som borde vidtas föratt främja handel med . Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1973:1514. Reservation hade avgivits av herrar i Glömminge(c), i (fp), i (c), () ochGustafsson i (c) som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:1514 hos Kungl.Maj;t begärde att en skyndsam prövning skedde inom berörda departement och verkav ytterligare åtgärder som borde vidtas för att främja handel medÖsteuropa. uppgick export tUl41,jämfört med 1971, dvs. Vår totala export hade alltså en gynnsam utveckling underfjolåret. Däremothade vi inte samma positiva utveckling i vår handel med öststaterna.Man får tyvärr konstatera att utvecklingen i det avseendet efter 1970karakteriserats av en klar nedgång. De förhoppningar man efter kriget ställdepå en vidgad handel med har således inte infriats. Även om vårtvaruutbyte med relativt sett inte är av någon större omfattning detär av det totala varuutbytet mot 1962 - så ärdet ändå en mycket betydelsefull marknad, och det är självfallet ett svensktintresse att behålla och helst utvidga den marknaden.