prot · FW09110 · 1973-12-31 00:00:00 — Vår frågatill majoriteten är denna: Är det med avsikt ni här i skaparförutsättningar för ett talmansvälde som strider inte bara mot våraparlamentariska traditioner utan också mot uttalade föresatser att intekoncentrera för mycket makt hos en enda person? De flesta menar att vi skaU ha skydd mot sådana ändringar igrundlagen som en majoritet av allmänheten är emot. Men varför i så fallmotsätta sig oppositionens förslag att en tredjedel av ledamöterskall kunna se till att ett vilande grundlagsförslag underställs folket ibeslutande folkomröstning i nästa allmänna val? Vilka sakliga skäl finns detmot denna spärr mot författningsändringar sorn saknar folklig förankring?Frågan bör alltså besvaras av de socialdemokrater som här säger nej. Alla menar att de lagar som antar skall varanoga granskade i förväg. Om det finns vägande invändningar av juridisk naturskall de föras fram offentligt innan fattar sitt beslut. Men i såfall - varför har socialdemokraterna avskaffat lagrådet som obligatoriskinstans för granskning av viktiga lagförslag? Varför motsätter man sig också Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Nr 110 oppositionens krav attlagrådsgranskningen skall väsentligt stärkas? Tisdagenden rogeringen kunna gå förbi lagrådetdärför att den fruktar att experternas S iuni1973 invändningar kan bli besvärande? -------------------- ----- Inget parti motsätter sig i ord att man stärker den kommunala Men vi vet att i valrörelsen dränks delokala frågorna av ocli nyiiKSCiags- rikspolitiken. Den gemensammavaldagen gör det nästan omöjligt att effektivt utkräva ansvar av de kommunalaförtroendemän, som på senare år fåttallt större uppgifter och allt större del av de offentliga utgifterna attförvalta. Varför motsätter man sig fortfarande en utredning som lägger frammodeller för skilda valdagar för kommunalval och riksdagsval? Hur kan man talaom demokrati och slå vakt om ett system som effektivt förundan de kommunala frågorna från allmänhetens intresse? Gång på gäng ser vi alltså hur de vackra orden står istrid med de konkreta förslagen. Därför har vi liberaler ofta tvingatsreservera oss för lösningar, sorn står i samklang rned de värderingar som vi ienighet bekänner oss till. 1 flera fall är hela oppositionen samlad. Någragånger står två partier gemensamt bakom kraven. Ofta har ensamt förtfram förslag sorn vi upplever sorn angelägna förbättringar. Med hänvisningartill motiv och förslag i motioner och reservationer yrkar jag bifaU tUlreservationerna 7, 10, 11, 12, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 28, 31, 32, 33, 34,35,36, 38,39 och 41. har vi fått uppleva, liksom under 1960-taletskamp för enkarnmarsystem, hur socialdemokratin är den bromsande kraften förmånga viktiga reformer i författningsfrågan. Det mest konservativa och mestprinciplösa partiet när det gäller grundlagarna är just socialdemokraterna. ex. på de motioner som socialdemokrater har väckt till årets riksdag och somutskottet nu behandlat. Det är sex stycken. Tre av dem kan vi i det härsammanhanget bortse från: ett förslag om annat namn pä revisorer,ett gemensamt krav från flera partier om rösträtt för invandrare ochherr yrkande om avslag pä alltsammans. De tre motioner som återstårär både viktiga och kontroversiella. Do är det bidrag till författningsarbetetsom man bland 163 socialdemokratiska riksdagsledamöter kommit med vid sidan avpropositionen. För det första begär () (motion 95) attden fria motionsrätten skall upphävas. Vissa motioner återkommer ju, har honupptäckt, år efter är och avslås lika regelbundet. Man borde finna regler atthindra riksdagsmän från att upprepa sådana framstötar, säger hon. Det är riktigt att vissa reformkrav avslås avriksdagsmajoriteten är . Men ofta skapar motionerna en opinion som tillslut påverkar de makthavande. Ofta tvingar man en motsträvig riksdagsmajoritettill eftergifter genom att år argumentera för sin sak. 1 andra falldäremot fortsätter motionerna att avslås, och när do inte längre återkommer ärsorgen ringa. Men hur kan en erfaren ledamot av kammaren föreslå atttalmanskonferensen skall avgöra vilka motioner som skall få väckas? Har frökenBorgegr-en inte föistätt alt riksdagsmännens fria motionsrätt är ett av de 70 viktigaste redskap som framförallt oppositionen har för att påverka opinionoch politik här i landet? Skall vi sätta talmanskonferensen att i riksdagensställe bestämma vilka motioner som är så bra att de får upprepas och vilka somär så dåliga att de över huvud inte får föras fram? För det andra tänker sig () och () (motion 1879) att en del skatter, t. ex. mervärdeskatten, skall fåförändras av regeringen ensam i vissa lägen. De opponerar mot den lösning somregeringen tiU slut gick med på efter förhandling med oppositionen: att finans-och skatteutskotten får befogenhet att inom vissa gränser ochtills hunnit sammanträda besluta om förändringar i nivån på t. ex.indirekta skatter. I stället antyder de att man längre fram skall ge regeringenliknande befogenheter. Vi liberaler vänder oss med skärpa mot sådana tankarliksom vi gjorde det mot majoritetsförslaget i grundlagberedningen. Rätten attbesluta om skatter är av utomordentlig betydelse för ställning.Regeringen skaU ständigt känna kravet på sig att de förslag den lägger framskall kunna godtas av en majoritet inom folkrepresentationen. Den kontrollenskaU inte ske i efterhand. Den skall ske i form av ett beslut som kangenomföras först när , eller av valt organ, har sagt sitt. Också för den tredje motionen (1890) är ochArne Gadd ansvariga. De reagerar mot rättvisan i det valsätt som vi nu har iSverige. har tidigare motionerat för majoritetsval. Denna gångbegär han dock inte "nu" ett nytt valsätt; saken skall först utredas.Men motionen antyder i försåtliga tonfall att riksproportionaliteten mästeöverges, naturligtvis tUl förmån för ett valsystem som överrepresenterarsocialdemokratena. Herrar och påstår i motionen att det nuvarandevalsättet främjar en "permanentning av minoritetsparlamentarismen". I det särskilda yttrandet nr 43 visar jag att detnuvarande kammar- och valsystemet tvärtom hade gett majoritetsregeringar iminst sex av de senaste nio valen. Men valstatistik saknar troligen intresseför motionärerna de vill kompromettera riksproportionaliteten för att längrefram i något lämpligt ögonblick driva igenom ett orättvist valsätt. Det var de tre motionerna från socialdemokratiskt håll. Envill upphäva den fria motionsrätten i . Nästa vill ta en bit av rättenatt besluta om skatter bort från . Den tredje vill avskaffa deträttvisa valsättet. Det är i sådana banor som socialdemokrater ofta tänker iförfattningsfrågor. Det är mot sådant som vi liberaler har rest motstånd. Detär för ställning i statslivet som vi ständigt arbetat. Visst har dehär tre motionerna avstyrkts av . Men ingen skall tro attde alla hade blivit avstyrkta utan en oavbruten liberal opinionsbildning förriksdagens rätt och betydelse. Och ingen kan hoppas att de förslagen intekommer igen. Det gör de säkert, och utan en stark liberalism i har ensådan principlöshet mycket större chans att vinna framgång. Det betyder inte, herr talman, att vi menar att riksdagensmakt skall vara obeskuren. har redan visat att grundlagen bl. a.skall skydda oss från övergrepp från tillfälliga majoriteter här i kammaren.Man skall inte kunna inskränka eller upphäva viktiga fri- och rättigheter genomvanlig lag med en rösts majoritet vid ett enda tillfälle. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. skyddaderättigheter innebär ju att man tvingar att fatta ett och samma besluttvå gånger, med val emellan, innan beslutet kan förverkligas. Därför är detviktigt att grundläggande rättigheter skyddas av grundlag. Här har i vår debatten stått hetast. Låt mig genast sägaatt några av de inläggen pä mig har gjort ett hycklande intryck. Baraövertygade demokrater kan ha trovärdighet när de begär författningsskydd fördemokratins fri- och rättigheter. Regeringens förslag var förvisso torftigt ochoantagbart. Men det gör ett egendomligt intryck när kommunisterna angripersocialdemokratin för att inte vilja värna om folkstyrelsen. Vi liberaler har iförfattningsfrågor kritiserat socialdemokraterna för mycket och främst förderas motstånd att reformera demokratins institution. Men aldrig ett ögonblickhar vi trott att socialdemokratin har planer på att upphäva demokratin. Tvärtomhar vi ofta beundrat den klara gränsdragning som socialdemokratin i regel gjortmellan den demokratiska arbetarrörelsen och olika kommunistiska grupperingar. När kapitel 2 i regeringsformen nu angrips avvänsterpartiet kommunisterna för att inte tillräckligt skydda friheten är detnaturligtvis ingen uppriktig kritik. Kommunisterna begär förvisso frihet föregen del men har aldrig, där de haft makten, gett frihet åt andra. antydde detsamma med orden att "nöd bryter lag" och attinga reaktionära grundlagar varaktigt kan få hindra folkets rättmätiga krav ungefär så föll hans ord. Det är också nästan otroligt att höra just herrHermansson, med sitt politiska förflutna, blåsa upp sig till frUretensförsvarare. Han är en person som från första början av sin politiska karriärhar försvarat kommunistiska övergrepp och kommunistiska diktaturer i -han bör inte med storvulna ord om frihet attackera dem som alltid har värnat omdemokratin. I förslaget till lagtext i kommunistemas partimotion (nr1881) sticker bockfoten fram. Där föreslår man följande inledningsparagraf:"Folket har rätt att försvara sig mot och bekämpa utsugning ochklassförtryck och att forma sådana samhällsförhållanden, som kan garanteraarbete, bostad, utbildning, kultur och social trygghet åt envar." Var och en som känner till något om kommunistisk dialektikvet vad det betyder. Kapitalism innebär utsugning, enligt marxister - rätt att"bekämpa utsugning" betyder alltså en laglig motivering för att ivilken form som helst upphäva kapitalismen. Ett flerpartisystern där någrapartier slår vakt om biandekonomi och enskUt ägande är enligt kommunister ettvärn för klassförtrycket - rätt att bekämpa "klassförtryck" betydernaturligtvis en rätt att upphäva friheten för partier som inte stårpå marxistisk grund. "Folket har rätt att försvara sig ", Vi vet'att de alltid med "folket" menar dendel av folket som står på rätt sida i klasskampen, att frasen "rätt attförsvara sig" för kommunister i regel betytt rätt att angripa dem som haren annan mening. Formuleringar av det slaget har bara ett syfte; att ge enlegal och ideologisk motivering för att upphäva de rättigheter som beskrivs iandra paragrafer. Vi liberaler har självfallet ingenting gemensamt medkommunisternas kritik av regeringens förslag på den här punkten. Vår kritik är den motsatta. Grandlagen bör skydda centralamedborgerliga fri- och rättigheter så att de bättre kan försvaras iekonomiska, utrikespolitiska och andra krislägen. Den traditionellasocialdemokratiska linjen är i stället: demokratin bygger pä att en majoritetav människor är demokrater. Grundlagen kan ge föga skydd därutöver men kandäremot skapa nya svårigheter för normal lagstiftning och leda till enpolitisering av domstolarna. Ännu var det den officiellasocialdemokratiska linjen. När ordförande första-majtalade sammanfattade han den synen. Han påstod i Umeåenligt tidningsreferat att oppositionens förslag skulle göra det "omöjligtatt inom rimlig tid genomföra nödvändiga och angelägna reformer". Han sadeatt våra förslag skulle "kunna leda till att domstolarna fick politiskmakt". Och ännu gick en annan socialdemokratisk riksdagsmanfrån grundlagberedningen, , till storms mot tanken att i författningenskydda fri- och rättigheterna. Gadd skrev i att"frågan om mänskliga rättigheter - de må gälla strejkrätter eller annat kan aldrig säkras genom formella knep". talar nu ett annat språk. "Syftet" med den nya utredningen skall vara "dels att strävaefter att uppnå ett utbyggt skydd i grundlag för de politiska fri- ochrättigheterna, dels att överväga frågan om en vidgning av rättighetsområdet iövrigt". Det är en radikal förändring av socialdemokratinshållning. Att ge skydd i grundlagen var "formellaknep", som man kunde stranta i. skall man tillsätta en utredning justför att genomföra sädana "formella knep". Jag hoppas att detta intebara aren omvändelse under galgen, ett försök att fä bort en otrevlig fråga urvaldebatten. Jag hoppas att socialdemokratin nu äntligen gått in för attmedverka till ett rättighetskapitel i vår regeringsform som gör det omöjligtatt inskränka en rad centrala rättigheter genom vanlig lagstiftning. Avgörande blir dä debattens utveckling. Om diskussionenfortsätter att belysa svagheterna med den grundlag vi skall besluta omfinns stora möjligheter att sätta ett sä hårt tryck på socialdemokratin att reform kan genomföras . Därför fär överenskommelsen i utskottetinte försvaga debatten utan mäste tvärtom stimulera den. Detta är skälet till att och jag i ettsärskilt yttrande beskriver hur vi ser pä den överenskommelse som gjorts. Vimenar att partierna i en sådan här fråga har en skyldighet att redovisa förmedborgarna hur de har agerat i förhandlingar med andra partier, inte detaljereller repliker utan huvudlinjen i deras arbete. har kallat detta för "missvisandekrumbukter." Men på ingen enda punkt har han kunnat visa något sakfel idet särskilda yttrandet nr 4. Han är mest grinig över att liberalers insatser iförfattningsdebatter återigen framhävts. Och han gillar väl inte att vikritiserar den kohandel som gjordes om fri- och rättigheterna igrundlagberedningen, där han ju var en smula inblandad. Vi liberaler har enlångt mer optimistisk uppfattning om grundlagsfästa fri- och rättigheter. HerrFiskesjö har utförligt belyst sin egen skepsis, som också delvis Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Nr 110 präglade hans insatser i utskottet. den ' ' tror i motsats till att dethade varit S iuni1973 möjligt att redan nu underutskottets arbete nä fram till ett rältighets- -------------------- kapitelpå grandval av motionen 1880. Men när utskottets majoritet y y regeing jorin vägrade göra det valde vi att söka driva fram så mångaförbättringar som ocn ny riKsaags- möjligt inom ramen för enuppgörelse mellan partierna. j-,gj utredning, som skalltillsättas, skall fä direktiv som grundas på Den skall bli klar . Den syftar till attriksdagen skall få ett nytt förslag till främst kapitel 2 i regeringsformenföre valet . Den skall ta upp flera av de problem sorn vi sökt lösa ibilagan till motionen 1880. Den skall gä igenom internationella konventioneroch överväga hur rättigheter i dem skall kunna införas i den svenskagrundlagen. Det vi nu beslutar om för kapitel 2 blir alltsä ett provisorium iavvaktan på ett bättre förslag. En utredning var inte tillräcklig för vår del. Folkpartietbegärde en rad förbättringar redan / denna omgång, rättigheter som hade kunnatföras in utan stora svårigheter och utan att pä avgörande punkter föregripa denutredning som kommer. Pä fyra områden hade vi framgång. Kravet på ersättning videxpropriation görs tvingande, "bör" byts ut mot "skall".Rätten till fackliga stridsåtgärder, som statsministern medgav att han hadeglömt bort, förs in i en särskild paragraf. Förbud att hindra svensk medborgareatt återvända till landet skrivs in i regeringsformen. Och förbud att införadödsstraff blir en del av vår grundlag. Personligen gläder jag mig allra mest åt denna sistareform. avskaffade dödsstraffet i fred. Förraåret tog vi bort lagen om dödsstraff i krig. går vi vidare och söker skapaspärrar mot att i ett pressat läge äterinför en strafforrn som alltidär en skräck för dem som döms och alltid en förnedring för dem som dömer.Dödsstraffet strider mot vår civilisations första och främsta etiska princip:att aldrig ta ett liv annat än i nödvändigt självförsvar. Dödsstraffet är inte bara en skam för det samhälle somnyttjar det. Som strafform är det dessutom pä andra sätt förskräckande i sinakonsekvenser. har oskyldiga dömts, och någon rättelse kan dä aldrig ske.Ofta har man valt ut de brott som leder till avrättning på godtyckliga grunder.1 regel fungerar dödsstraffet som en klasslag där förbrytare utan anseende,kontakter eller de bästa advokater löper mycket större risk än andra att förastill galgen, giljotinen eller gaskammaren. Dem som säger att dödsstraff är nödvändigt i krig vill jagsvara: förra årets lagändring byggde på värderingen att dödsstraff icke skall användas vare sig i fred eller i krig. Dem som påstår att utan rätt till dödsstraff blir följden ståndrätt i krigslägen vill jag svara: inför man under krig en lag om dödsstraff är risken uppenbar att den nya lagen skapar ett slags ståndrätt och inte alls kommer att innehålla de skydd för rättssäkerheten som den nu avskaffade lagen ändå rymde. Just därför måste vi hindra att en ny lag om dödsstraff införs i krig, och grundlagen ger här det främsta värn som värt rättsväsen känner. 74 Dem som tror att länder som avrättat i krig anser dödsstraff nödvändigtvill jag hänvisa till . Där har man avskaffat dödsstraffet i krig, bl.a. med hänvisning till att de egna avrättningarna under intealls var nödvändiga. De som slappt pastarätt alla länder använder dödsstraff ikrig bör studera . Det är ett land som plågats av tre krig, oavbrutnastrider i mindre omfattning och ständiga hot om nya angrepp. har aldrig vare sig i krig eller i fred verkställt någon enda dödsdom, med undantagför . ger vi kampen mot dödsstraffet, som förs av AmnestyInternational och tusentals progressiva politiker ute i världen, ett nyttexempel och en ny inspiratron. Vi inte bara avskaffar lagar om dödsstraffet, viförsöker också skydda oss själva i grundlag från att falla för frestelsen atten gång återinföra det. Om detta har till slut kunnatenas. Låt mig fä säga om utskottets ordförande, , alt dethedrar honom och hans parti att han aldrig motsatte sig detta krav, när detrestes under våra förhandlingar. Däremot beklagar jag djupt att inte fler rättigheterinförs i den här omgången. 1 värt särskilda yttrande har och jagnämnt de paragrafer i motionen 1880 som vi tog upp under överläggningarna. Vifinner det fortfarande obegripligt varför t. ex. stadgandet i Europakonventionenom mänskliga rättigheter - "Ingen får utsättas för tortyr eller för grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning" inte kundeinföras i grundlagen . Och vi beklagar att moderata samlingspartietsföreträdare på denna och andra punkter hade en helt annan utgångspunkt än viliberaler. kommer de här frågorna att manglas vidare i en nyutredning. Dä måste en vaksam opinion se till att fri- och rättigheterna inteän en gång kohandlas bort på det sätt som skedde i grundlagboredningen. Socialdemokraternaförde där fram icke rättsligt bindande målsättningsparagrafer. Oppositionenbegärde rättsligt bindande skydd för de politiska fri-och rättigheterna.Enighet uppnåddes genom att båda sidor släppte sina krav. Ett sådant mönsterfår inte upprepas. Men då mäste ocksä socialdemokratin för gott överge sinnegativa inställning till grundlagsskydd för rättigheterna. Jag hoppas attjustitie-rninistem på den här punkten kommer att ge ett klart besked idebatten. "Den yttersta garantin för fri- och rättigheter är demokratinsförankring i folkopinionen", säger propositionen. Det är naturligtvis sant- men det är inget argument mot ett fördjupat grundlagsskydd. Det finns ju enmängd mellanlägen mellan en folkopinion som förhindrar varje brott mot frihetenoch en folkmening som godtar varje förbrytelse mot friheten. Det finns lagar som ligger i någon sorts grå zon, därviktiga värden gröps ur utan att demokratin upphävs. Det finns speciellasituationer då man kan anföra s. k. goda skäl för att begränsa en viss frihetutan att de flesta begriper att rnan därmed raserar en bit av skyddetför dem själva. Och det kan uppstå krisartade politiska lägen då en starkopinion kan begära att man upphäver viktiga rättigheter. I sådana fall kan det vara grundlagens skydd, och endastgrundlagens skydd, som gör att man rider ut krisen utan att raserarättssäkerheten. När ingen hotar friheten behöver man knappast skydda den ens ilag, än mindre i grundlag. När många vUl tumma på demokratin är det viktigt att Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. ha detsäkraste skydd som lagstiftningen ger. Det är författningen. I den andan kommer att fullfölja debatten omfri- och rättigheter och andra författningsfrågor. Överläggningarna i konstitutionsutskottetdenna vår har än en gång visat hur viktigt det är med ett klart liberalt parti,som driver på när grundlagarna reformeras. Vi skaU vårda den representativademokratin, sade statsministern . Det är sant, men det räcker inte. 1 ettföränderligt samhälle måste vi också förnya demokratin och dess institutioner.Och dä som tidigare har Uberaler fått uppleva att detfortfarande är mycket som skiljer oss åt. Vi kommer som att fortsättavåra strävanden att fördjupa folkstyrelsen, beredda till överenskommelser ochkonstruktiv samverkan men också redo för strid och långsiktig opinionsbildning. () kort genmäle: Jag vill påminna om att en avmotionerna rörande fri- och rättigheter är gemensam för ochfolkpartiet. Önskemålen är således gemensamma. Jag vill också påminna om att vi varit försiktiga nog attlägga lagförslaget som en bilaga för överväganden inom utskottet. Jag förstårmycket väl uppträdande i denna fråga. Han har genomtidningsartiklar och på annat sätt - i en artikel krävde han att vad hankallade "grundlag" skulle stoppas - gått ut så hårt idebatten, att han inför aUmänheten kan behöva åstadkomma ett visst buUer föratt täcka den temporära reträtt, som vi alla av omständigheterna tvingats till.Han har biträtt uppgörelsen i utskottet och drabbas därmed själv av denfördömelse, som han vill tillvita andra, vilket naturligtvis kan vara litetförsmädligt. Han har, såvitt jag kunnat uppfatta, åtminstone inte häri kammaren yrkat avslag vare sig på grundlagsförslaget som helhet eller på dessandra kapitel. Jag är personligen inte särskilt imponerad av yviga gesteroch stora ord. Alla vi som varit inblandade vet vUka svårigheter vi haft attkämpa med. Vi vet också vilka beslut vi varit med om att fatta. Svårigheternabör vi erkänna, besluten bör vi stå för. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Det finns två olika sätt att se pä offentligdebatt. Det ena är att säga att man vill åstadkomma "ett visstbuller" för att täcka något slags reträtt. Och så angriper man dem somdiskuterar innebörden av den uppgörelse dessa står för. harpraktiserat den linjen, och han må göra det. Vi liberaler har en annan uppfattning. Den här uppgörelsenär ju inte slutgiltig. Den handlar om / vilka former det fortsattareformarbetet skall ske. Då är det av utomordentlig betydelse för medborgarnaatt veta var partierna står och hur de har agerat. Det här är inte enuppgörelse som gäller militära hemligheter. Det är inte en överenskommelse somgäller för nationen viktiga frågor i ett utrikespolitiskt krisläge där manmåste samla landet. Det här är en uppgörelse som gäller fri- och rättigheternaför alla medborgare här i landet och det fortsatta reformarbetet. Därför bör vistimulera debatten och inte lägga på locket. Vi har i vårt särskUda yttrande, nr 4, beskrivit vårutgångspunkt. har rätt när han säger att den var gemensam medmotionen 1880. Men vi har också beskrivit hur vi såg på arbetet i utskottet,att vi strävade efter förbättringar av den bilaga till motionen 1880 som rymde enlagtext men att det inte gick att uppnå en majoritet för att få den lagtextensom en grundval för ett rättighetskapitel. Vi ingick då en överenskommelse medde tre övriga partierna och försökte uppnå så mycket som möjligt i denomgången, så goda direktiv som möjligt för den utredning som skaU tillsättas.Vi är skäligen nöjda med direktiven för den utredningen. Vi uppnådde dessutom fyra rättsligt bindande förbättringari jämförelse med regeringens förslag. Personligen gläder jag mig allra mestöver att förbudet mot dödsstraff införs i grundlagen.