prot · FW09108 · 1973-12-31 00:00:00 — I ATP-frågan hade vi visserligen etl eget förslag, som vityckte var bättre än det socialdemokratiska. Men efter det att ATP-systemetgenomförts gick dåvarande ut och krävde att systemet skullebyggas ut - det fanns resurser för det, menade vi - så att även grupper somursprungligen ställts utanför skulle få sina pensionsförhållanden förbättrade.De övriga partierna gick emot oss på den punkten. Men genompensionsförsäkringskommitténs sedermera framlagda förslag gjordes denkomplettering av ATP-systemet som vi hade begärt. Vi har kritiserat denorättvisa samordningen mellan allmänpension - ATP och folkpension ochstatlig eller pension. Vi har uttalat oss för sänkt pensionsålder. Vihar begärt att folkpensionen skulle göras skattefri. Då det gäller tryggheten för gamla människor pä derasålderdom har vi verkligen ett förflutet, som är så positivt att debeskyllningar som jag här berört borde framstå som helt otroliga. Och jagtycker, herr talman, att anständigheten borde kräva att socialdemokraternaupphör med det här slaget av falskt politiskt krypskytte. Det är oärligt. Det är ovärdigt vår demokrati. Även om socialdemokraterna kännersig trängda får ändamålet inte helga sådana medel. I detta anförande, under vilket herr förste vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde i , fruSundberg, herrar i Trobro, och , fröken herrar Regnéll, Leuchovius, , , , ,, och i Agnas (samtliga m). HerrWERNER i (vpk): Vi har frän värt partis sida tidigare ipartimotioner till årets riksdag utförligt gett vår bedömning av det ekonomiskaläget och av den ekonomiska politik som regeringen har fört. Vi har ocksåutförligt argumenterat för vilka åtgärder man i stället för den politik som harförts enligt vår mening borde ha vidtagit när det gäller att bekämpaarbetslösheten och prisstegringarna. Jag behöver därför inte upprepa alltdetta. Under de år som hittUls har gått av har denekonomiska utvecklingen varit långt svagare än den var . 1960-talets första hälft accelererade den ekonomiska tillväxttakten.För perioden 1965 beräknades bruttonationalproduktens ärligavolymförändring till . Därefter steg bruttonationalprodukten1965-1970 ärligen med i genomsnitt . Motsvarande siffra för åren19701972 var . Även om man betraktar den mera långsiktiga utvecklingen,gäller den Nr 108 här nedgången i tillväxttakt. I avstämningen av långtids- Måndaeen den utredning kalkyleras med en årlig bruttonationalproduktförändring på a 1073 . Det är flera faktorer som har bidragit till dennautveckling. En " ekonomiska avgörande orsak är att finna i de starkakoncentrations- och monopoli- politiken m. n. seringstendenser som slagitigenom i synnerhet senare hälft. Över hälften avföretagssammanslagningarna och fusionerna har ägt rumsedan 1965. Denna kapitalkoncentrations betydelse för den ekonomiska tillväxtenär mångsidig. Dels leder den till att nyetableringar av företag oftast blirförenade med mycket höga kapitalinsatser, varför nyanläggningsverksamhetenhämmas. Monopolen håller ute annat kapital, vilket måste ses som en avorsakerna till att antalet arbetsställen minskar. Dels leder den storaansvällningen av kapital till vissa företag till att dessas kapitalexport ökarmycket kraftigt. Detta har visat sig vara fallet framför allt under senare år.Enbart uppgick kapitalöverskottet till mer än 6 miljarderkronor. De strukturella problem som det här handlar om visar atttillbakagången i den svenska ekonomins tillväxttakt är ett långsiktigtproblem. Detta är i själva verket ett utslag av det kapitalistiska systemetsallmänna kris, som yttrar sig i ett ökat spänningsförhållande mellan enfortsatt tillväxt och de kapitalistiska ägande- och maktförhållandena. Från borgerligt håll accepterar man naturligtvis inte denhär beskrivningen av det ekonomiska system man från de partierna önskarbevara, utan man hävdar att alla dessa problem är ett resultat av densocialdemokratiska regeringens politik. Men till det skall sägas att vi juingalunda lever i ett socialdemokratiskt samhälle, utan vi lever i ettkapitalistiskt samhälle. Orsaken till den höga arbetslösheten, utslagningen avarbetskraft, den dåliga arbetsmiljön är det ekonomiska system som vi lever ioch som innebär att penningpåsen och profithungern fär styra samhällsutvecklingen.Vår kritik av socialdemokratin är att den avstår frän åtgärder som syftar tillatt rasera detta system och att man i stället begränsar sig till att förvaltadet. Frän borgerligt häll sysslar rnan i det här fallet med dubbel bokföring. Aena sidan ger man en i stort sett riktig beskrivning av den ekonomiskaverkligheten, men man drar ä andra sidan naturligtvis inte riktiga slutsatserdärav, eftersom man slår vakt om samma system. Huvudlinjen är att man skall ökaföretagens lönsamhet, dvs. kapitalets profiter skall öka. Men det är jueftergifter för de synpunkterna som har varit vägledande i den politik somregeringen med er hjälp har bedrivit under denna ekonomiska kris. Det är naturligtvis besvärande för regeringen att eftermånga års propaganda om att arbetslösheten tillhör en förgången tid få upplevaden envishet med vilken arbetslösheten hänger kvar trots alla försök att rnedden s. k. biandekonomins medel komma till rätta med problemen. Lika besvärandemäste det vara att kostnaderna för människornas viktigaste livsförnödenheteroch bostäder ständigt stiger i höjden i en omfattning som undergräverlöntagarnas levnadsstandard. När detgäller sysselsättningen bygger man hela sin framtidstro, både i -7 Nr 108 statsverkspropositionen och ikomplelteringspropositionen, på förhopp- Måndagenden ningen om en internationellkonjunkturuppgång - alltså på en tilltro till 4 iuni1973 '' kapitalistiska ekonomins möjligheter.Man redovisar hela av de ------------- \----- s. k. stimulansåtgärder för företagen som man har vidtagit under senare är och förutsätter en fortsättning påden linjen. I finansplanen sade man: politiken III. "Mot bakgrund av destimulansåtgärder som vidtagits, av likviditets- lägel inom industrin och av den allmänna konjunkturbilden, bedömsindustriinvesteringarna öka med ." Men är det väl ändå ett faktum att likviditelslägetinom industrin inte alls har varit så dåligt, trots att man från det hållet harjämrat sig över den höga arbetsgivaravgiften. Inte ens under de senaste årensbetydande arbetslöshet har det saknats kapital jag behöver bara hänvisa tillden betydande kapitalexport som har ägt rum. Det är inle pä grund av attföretagen saknat pengar sorn folk har blivit arbetslösa. En konjunkturuppgångoch ökade investeringar leder heller inte självklart till ökad sysselsättning.Det har visat sig i olika internationella sammanhang att en upphämtning efteren tids nedgång ofta tagit sig uttryck i investeringar av det slag som intealltid har givit nya arbetstillfällen. När det gäller arbetslöshetsproblemet - eller, som deträtteligen borde betecknas, problemet med rätten till arbete - har man under enföljd av är rundhänt talat om som den fulla sysselsättningens samhälle.Man har givit rosor åt regeringen, vars politik har betecknats som positiv. Menså har det hela förbytts i för alla och envar påtagliga skröpligheter i dettaekonomiska system. Eftersom den politik som har förts inte har varit riktadrnot monopolkapitalet har i verkningarna kunnat avläsas en allvarligsysselsättningskris, speciellt för skogslänen. Arbetslösheten minskade från84 676 till 77 527 människor, men ökade antaletberedskaps-arbetande från 35 452 till 45 857 och antalet i AMS-utbildning från18 512 till 20 322. I skogslänen har arbetslösheten i ärökat med 3 300 personer. En annan sida är det ökade antalet deltidsarbetande,som i vissa sammanhang vårdslöst nog brukar noteras som om det rörde sig omheltidsarbelande. Över huvud taget har egenskaperna idet ekonomiska system som vi lever i på ett avslöjande sätt visats, vilket vinoterar i vår motion i anslutning till den proposition som vi diskuterar.Vissa tillväxtaspekter ändrar inte den långsiktiga bilden av ensysselsättningskris. Produktionstillväxten var större 1972 än 1971, menredovisningen i den reviderade nationalbudgeten noterar att den utvecklingeninte fått någon motsvarighet med avseende pä sysselsättningsvolymensutveckling . Sysselsättningsvolymen sjönk mellan 1971 och 1972med i antalet arbetade timmar, men produktivitetsökning ger utslagi ökad bruttonationalprodukt. kommunisternas slutsatser är att det behövsett industripolitiskt program, I den förda debatten här i kammaren om aktieköp med medel ur AP-fonderna utvecklade vi vårt partis syn pä de åtgärder som måste vidtas. Vi tog upp invändningarna om vad för slags basindustrier det är som kommunisterna vill skall byggas och pä vilka '° marknader de skall säljas. Vibetonade att det handlar om en inriktning pä envidgad statlig industri med avancerad teknologi och framtidsinriktning.Anknytning gavs till behoven inom det egna landet och att en utbyggnad av dennationella marknaden kommer att minska det ensidiga exportberoendet. Sammatankegångar utvecklades och konkretiserades i debatten om den regionalpolitiskastödverksamheten för sedan, dä vi bl. a. knöt an tUl opinionen förostkustbanans förlängning, till den fackliga opinionen i inlandet för enförbättring av och att en teknologisk upprustning inom SJ-omrädetbehövs. Dessa och andra anknytningar behöver jag därför inte upprepa. Vi harockså pekat på behoven inom vårdsektorn, för en bättre samhällelig barnomsorgosv. Vi pekar på att det av sociala skäl behövs en sänkning av arbetstiden ochett lugnare arbetstempo, vilket som biverkningar skulle fä ett ökat arbetskraftsbehov. En långsiktig plan för statliga industriinvesteringar iindustriellt mindre utvecklade regioner, förslag till samhällsnyttiga arbetenav det slag som vi har antytt och som vår motion om ettsysselsättningspo-litiskt handlingsprogram reser utgör grundelement i denpolitik riktad mot arbetslösheten och för en ekonomisk politik i lönearbetarnasintresse som vårt parti företräder. Länge hävdades från regeringens sida att prisstegringarnavar det pris vi fick betala för den fulla sysselsättningen. Under senare är harvi haft hög arbetslöshet och ändå kraftiga prisstegringar. Prisstegringarnahar t. o. m. ökat i takt jämsides med arbetslösheten. harprisstegringarna uppgått till . Det är främst livsmedelspriserna och boendekostnaderna somstigit kraftigt. Livsmedelspriserna har stigit med i runt tal perär. Man kan räkna med att livsmedelspriserna ligger än . Det var väl knappast den utveckling väljarnaväntade sig efter att 1970 ha hört alla löften om kamp mot prisstegringarna. De stigande priserna får särskilt kraftigt genomslag närmervärdeskatt lägges ovanpå den egentliga prisstegringen. Det orimligaförhållandet att konsumenten tvingas betala skatt också på prisstegringarna hargett värt partis krav om slopad moms på maten ökad aktualitet. Varje höjning avmatpriserna är kännbar för låginkomsttagarna och drabbar ännu hårdare genom attmervärdeskatten läggs på som en extra börda. Vi har som bekant vid upprepade tillfällen ställt kravetatt livsmedel befrias från mervärdeskatt och även krävt detta i anslutning tillkompletteringspropositionen. Trots den även frän regeringens sidaavvisande hållningen kommer man inte förbi att kravet om slopad matmoms fåttökad anslutning hos en bred allmänhet. I olika varianter också här dykertanken om lättnader i beskattningen av livsmedel upp även i andra partiersskattediskussioner. Vi kommer frän värt partis sida att driva denna fräga medstörsta kraft även i fortsättningen. Trots prisstoppet pä vissa livsmedel har priserna pådagligvaror stigit med . Vi kräveratt prisstoppet utvidgas. Genom alt ta bort momsen från maten skulle man ocksåkunna Den ekonomiska poUtiken m. rn. Den ekonomiska poUtiken rn. åstadkommadirekta prissänkningar och bryta den ogynnsamma utvecklingen avlevnadskostnaderna. Vpk har tidigare anvisat hur pengarna skall anskaffas föratt la bort livsmedelsrnornsen. Vi har sagt att det kan ske genom en skärptbeskattning av kapitalvinster. Därigenom åstadkommer man också en rättvisarefördelning av skattebördorna. Den debatt i skattefrågan som har blossat upp är enligtvår mening i länga stycken en skendebatt, eftersom man där mera för etttekniskt resonemang än en diskussion om hur man skall omfördela skattetrycket.När vi har ställt förslag om slopande av momsen på maten för alt i stället tain detta skattebortfall genom hårdare beskattning av dem som har råd attbetala, ingår delta sorn ett led i en demokratisk skattepolitik. Omfördelningenrnäste främst bestå i att minska de mest orättvisa skatterna, nämligen deindirekta, och öka det direkta skatteuttaget. Därför är den viktigasteskattefrågan av alla att ta bort momsen på maten. Jag anser det viktigt att hälla detta i minnet, när rnannu på borgerligt och socialdemokratiskt håll laddar upp för en ny skatledebattinför valet. Visst är det riktigt att inflationen medfört att också vanligalöntagare börjar resonera om vad som är verklig lönehöjning i deavtalsuppgörelser som sker. Men de problemen kan inte lösas enbart med ändradeskatteskalor och marginaler bl. a. därför att man konsekvent i dessa resonemangtycks glömma bort den kommunala skatten den skatt som hårdast drabbar delägre inkomsttagarna. Alla vet hur det var inför förra valet finansministernoch socialdemokraterna talade mycket och länge om att den skattereform som dågenomfördes och som i huvudsak var en förändring av skatteskalorna skulleinnebära sänkt skatt för två tredjedelar av skattebetalarna. Stegringen avkommunalskatterna ledde i stället till att de flesta fick höjd skatt. För attfå den utlovade effekten måste reformen senare kompletteras. Den oroande stegringen av kommunalskatterna har man söktstoppa med en överenskommelse mellan regeringen och kommun- och landstingsförbunden.Men det är något märkligt, att sorn den överenskommelsen träffades,lades nya uppgifter pä kommunerna. Den tänkta mornshöjningen skullebelasta kommunerna utan kompensation. När det blev höjd arbetsgivaravgift fickkommunerna kompensation endast för mellanskillnaden mellan vad detta kostadeoch vad momshöjningen skulle ha kostat. kommunisterna har hävdat att kommuner ochlandsting helt borde befrias från arbetsgivaravgiften som en omedelbar åtgärdför att ändra kostnadsfördelningen. Det är därför anmärkningsvärt att man fränborgerligt häll nu agerar för fortsatt skattestopp, om bara regeringen lovaratt inga nya kostnadskrävande reformer kommer. Vi tycker nog att staten måstebefria kommunerna från en del kostnader som redan lagts på dem. Detta är enförutsättning för att kommunalskatterna skall kunna hällas nere, drabbas löntagarna hårt av den nuvarandeutvecklingen. Vid varje löneökning ställs frågan hur mycket de fär behållainför trycket av stigande priser och hyror. Därför kan de frågorna inte kopplasbort från skattedebatten,vilket man uppenbarligen vill göra både från borgerligt och socialdemokratiskthåll. De tingen hör hemma i den debatten och mäste därför föras in isammanhanget. Det är ganska meningslöst att diskutera enbart tekniska förändringarav skatteuttaget, om det hela inte syftar till en omfördelning avskattetrycket. Vad tjänar marginella sänkningar till orn höjda priser och hyrortar lika mycket eller mer än det man vinner? Därför kan skattepolitiken intediskuteras fristående frän kraven pä prisstopp och hyresstopp. I den debatt som förs har diskuterats ökade avgifter påföretagen i stället för direkt skatt pä löntagarnas inkomster. Man kannaturligtvis ta ut mer frän företagen, men vi hävdar att diskussionen måstehandla om en omfördelning och inte begränsas till ett tekniskt resonemang. Detfår heller inte införas ett system sorn begränsar och låser löntagarnas och defackliga organisationernas lönepolitiska handlande. Jag tycker att det finnsanledning att säga det därför att i den hittillsvarande debatten har funnitsmycket oroväckande dragningar just ät det hållet. Resonemanget att vissa sänkningar av den direktastatsskatten skulle kunna bytas mot höjda arbetsgivaravgifter, attskattesänkningen skall betraktas som lönehöjning och ett slags garanti motannan lönestegring, det resonemanget kan vi inte godkänna. Det skulle ofelbartleda till sänkt standard under trycket av höjda kommunalskatter, priser ochhyror. I hela debatten om marginalskatternas effekt vill manglömma bort att orättvisorna i det gällande skattesystemet grundas på denpolitik som regeringen och de borgerliga partierna gemensamt bär ansvar för.Man kan inte diskutera skatteorättvisorna utan att ta med andra viktigaproblem. Det gäller skattelagstiftningens utformning, som ger särskilt de storabolagen favörer. Det gäller slappheten mot skattefusk och skatteflykt, och detgäller framför allt inriktningen på indirekt beskattning, som hårt drabbarlåginkomsttagarna. Vi menar att till allt resonemang om olika utredningarräcker det väl med att hänvisa till att det tillsatts enskalteutredning. Det är naturligt att frågorna diskuteras i den. ; De omedelbara uppgifter som mästeställas i centrum för den ekonomiska politiken är enligt vår mening följande.Arbetslösheten måste effektivt bekämpas med målsättningen att infria löftena omfull sysselsättning. Till det har vi frän värt partis sida ställt olikaförslag, som vi vid olika tillfällen har redovisat. Priserna måste sänkas, framförallt på viktiga livsmedel. Våra förslag är att utvidga prisstoppet och slopamomsen på maten. Hyrorna och andra bostadskostnader måste ner, i första hand inyproduktionen. Vi har därför ställt förslag orn införande av temporärthyresstopp. Det är bara genom en politik i den här riktningen somlöntagarnas levnadsvillkor kan förbättras, deras positioner flyttas fram ochderas självklara rättighet till ett meningsfullt arbete kan garanteras. Beträffande yrkandena begränsar jag mig tillatt nu yrka bifall till motionen 1995, punkterna 2, 3, 4 och 5, vilka berörs ifinansutskottets betänkande. Beträffande skatteutskottets betänkande nr 44avser jag att återkomma och yrka i mera preciserad form vad som anförts imotionen 57 1. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Den ekonomiska pohtiken tn. Nr 108 Herr finansministern : Måndagenden " talman! Jag skulle kanskevilja inleda med att säga att jag är 4 iuni1973 delvis förvånad över den måttlighetoch försiktighet som oppositionens borgerligapartiledare har visat i anslaget till dagens debatt. Men jag skall väl inteklaga över det i och för sig - vi har ju inte slutat debatten . m. , ... ... ... . . .... j r j j- Jag vrll egentlrgen borja rnrttrnlagg med att referera vad en trdrgare oppositionsledarei sade i ett anförande pä Norrlandsskogsägares stämma under rubriken "1973 blir ett bra är och 1974 blirännu bättre". Jag tror, herr talman, att har rätt i dennasin analys, och han kan i stort sett stödja sig pä följande siffermässigafakta. Produktionsökningen ligger 7procent högre än . Vi har iår ett exportvärde som ligger högre än ,och exportvolymen ökade . Handelsbalansenvisade ett överskott på 2 200 miljoner kronormot . Valutareservens ställning ultimoapril var rnot 6,5 , och går jag tillbakatill 1970 - man brukar ju gärna ta det året som utgångspunkt - låg den t. o. m.under 4 miljarder. Industrins leveransvärde låg i högre än för ett är sedan, industrinsorderingång låg högre och orderstocken högre än 1972,räknat på perioden januarimars. Industrins investeringar, som man kan avläsaockså av industrins beställningar och leveranserna från maskin- ochrnetallvaruindustrin, låg högre i är än , mätt under periodenjanuari-mars. Som av kompletteringspropositionen framgår harkonjunkturinstitutet räknat med en investeringsuppgång för industrin under 1973på 1 . Jag har försiktigtvis tagit ner den till . Av desiffermässiga redovisningar man kan få kan man hoppas päatt fär mera rätt än finansministern. Denna bastanta uppgång bestyrks ju runt omkring oss, närvi öppnar våra dagstidningar och när vi läser verksamhelsber'ättelserna ellerdelrapporterna från den svenska industrin. Jag utgår från att det är justdessa fakta som har gjort att de borgerliga partiledarna i sin egenskap avtraditonellt-professionella gräterskor har tagit det litet lugnare denna gångän tidigare. Det är litet svårt att fä den rätta reliefen till sin klagan, närman ändå måste öppna tidningarna och se vad sorn sägs. Jag klippte ur några tidningsuttalanden från två tidningar- den 19 respektive i är. "Läget är bättre för sågverken. Den låga lönsamheten genomgår en glädjande förbättring genom de prisökningar som noteras. kommer efterfrågan att fortsätta och överstiga tillgången, och det kommer att påverka priserna. Den internationella trävarumarknaden är osedvanligt stark just nu och försäljningen har redan börjat komma i gäng. kommer för överskådlig framtid att behålla sin ställning sorn huvudleve rantör på den europeiska marknaden." 42 En tidningsuppgift säger:"Orderingången upp för företa- Jag tar en annan uppgift: "Stålverken höjer. Desvenska handelsstälver-ken höjer pä torsdagen sina priser pä ett flertalprodukter." Det gäller stångstål, MP-balk, grovplåt, mediumplät,universalstål, armeringsstål och valsplåt. Ja, sedan finns det väl egentligeningenting mer man kan höja. Vi kan vidare läsa om en faktureringshöjning med 15procent för och för Saléngruppen, Även ICA - som väl inte har sämycket med den internationella konjunkturen atl göra - ökar med 17 procentenligt sina prognoser, "Ännu ett pangar för ", är en rubriksom talar sitt särskilda språk, "Bättre för . - export påEngland är földubblad. - bygger ut för 55 miljoner. Snabb ökning i vårhandel till . - KF:s industrier ökar försäljningen. - SKF ökar sitt resultat med 22procent." försöker göra en sammanställning av alltdelta genom att säga att högkonjunkturen i fortsätter att accelereraoch att orderingången i industrin gjorde ett kraftigt ryck uppåt i april i årjämfört med , Jag har tidigare bara hänvisat till perioden mars,och här kommer även april. Massaindustrin toppar orderfångstligan. Branschen tog mer order än . Även järn-, stål- ochmetallbruken gjorde stora kap. Orderingången steg . För övriga branscher r'edovrsar man följande procentuellahöjning i orderingången : Papper och papp , kemi,gummi och plast 17, metallvaror 18, maskiner 2 1, elektroindustri 13 ochtransport . Jag skulle, herr talman, kunna fortsätta med dennauppräkning mycket längre. Det här tog jag bara ur ett par tidningar, därför attdet kan ingen undgå att läsa. Om jag sätter mig ner och ambitiöst försöker analysera ochexaminera hela den svenska industrin, kan jag ta fram praktiskt taget allaföretag av betydelse. vinst fördubblas, Iggesundskoncernen visar enstark återhämtning, ökar , Billman-Regulator, Balken,Holmens Bruk, Esab, , , , Billerud, Tretorn, ,AEG, - som redovisar en 43-procentig uppgång gentemot tidigare är Tändsticksbolagel, , KemaNord, , Kockum som befinner sig ien extraordinär vinstökningsperiod - , , , ,Fortiakon-cernen - och jag kunde fortsätta vidare. Med denna uppgång såsom ett faktum är det självfallet,herr talman, rätt svårt att som gråterskor vid fortsätta tala om detdystra förhållandet för den svenska industrin och företagsamheten. GunnarHedlund - som den sansade man han är har rätt: 1973 blir ett bra år ettförhållande som de borgerliga partiledarnas klagan inte kan rubba, och del ärväl inte heller avsikten eftersom den borgerliga kritiken och svartmålningen - jag envisas med att använda det uttrycket, herr Den ekonomiska politiken rn. Den ekonomiska politiken m. rn. -bottnar i det rena och skära partipolitiska nitet att framställa vårt läge ochvår utveckling så dystert som möjligt för att med detta som bakgrund fäanledning att klaga pä regeringen, på den ekonomiska politiken - ochnaturligtvis på finansministern. HerrBohman var försiktig om jag jämför med andra framträdanden av honomunder de senare månaderna. Men han tog så där en upp sin sedvanligaklagan: "Det offentliga skall ta hand om så mycket som möjligt omsocialdemokratins politik får råda." Han kommer ständigt tillbaka tilldenna nya och nroderna otrygghet.