prot · FW09131 · 1973-12-31 00:00:00 — Om förbättring av efterle vandesky dde t för barnfamiljer § 1 Justerades protokollen för den I och 2 innevarandemånad, § 2 Herr talmannen meddelade att i Skänningeenligt till kammaren inkommet läkarintyg var sjukskriven den 1225november. i beviljades erforderlig ledighetfrän riksdagsgöromälen. § 3 Om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer Herr socialministern erhöllordet för att besvara i (c) framställdainterpellation, nr 104, och anförde: i har frågat om jagär beredd lägga fram förslag tUl förbättringar av efterlevandeskyddet förbarnfamUjer för att dels uppnå ökad jämställdhet, oberoende av om fadern ellermodern avlider, dels uppnå en ordning där samhället visar sin uppskattning ochvärdering av det arbete som utförs i hemmet. redovisade ettförslag om utbyggnad av efterlevandeskyddet för barnförsörjare. Förslagetsutformning mötte vissa erinringar under remissbehandlingen. Under förra åretlade famUjepolitiska kommittén fram ett förslag med motsvarande syfte men meden annan utformning. Det senare förslaget avsåg förbättringar för de grupper avenförälderfamUjer som har den lägsta förmånsnivån, nämUgen de fall då intebarnpension frän ATP eller änkepension utgår. Förslaget tog vidare sikte på attnä större enhetlighet i samhällets insatser för olika grapper avenförälderfamUjer. På grundval av famUjepolitiska kommitténs betänkande laderegeringen till årets riksdag fram en proposition som innefattade förslag ibl. a. dessa frågor. har i enlighet därmed beslutat höjabarnpensionen frän folkpensioneringen fr. o. m. till 40procent av basbeloppet i de fall dä barnpension från ATP eUer änkepension frånfolkpensioneringen inte utgår. höjs åldersgränsen för barnpensionfrån folkpensioneringen från 16 är till 18 är. Viktiga förbättringar av det ekonomiska grundskyddet inomden allmänna pensioneringen för de grupper som avser kommersåledes att träda i kraft . De andra pensionsfrågor somtas upp i Interpellationen är av den karaktären att de måste bedömas ochavvägas tillsammans med en rad andra angelägna frågor om förbättringar ipensionssystemet som är under behandling ipensionsålderskommittén. Om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer HerrGUSTAVSSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpeUation. Jag är medveten om att den fräga jag aktualiserat är ettsvårlöst problem. Jag har kommit i nära kontakt med mänsom har ställts i den situationen att bh ensamma med en stor barnaskara. Densom helt plötsligt råkar i den här situationen får dels ekonomiska svårigheter,dels svårigheter med att ordna barntUlsynen. I samtiiga de fall jag kommit ikontakt med har det varit så att modern helt har ägnat sig åt arbete i hemmetoch ät barnens vård medan fadern har varit förvärvsarbetande. Jag vet att det från den inträder väsentligaförbättringar. Jag tillhörde en gång pensionsförsäkringskommittén och kännertUl hur svårt det kan vara att göra sådana avvägningar att man når störstamöjliga rättvisa. Vi diskuterade då frågan om försörjarförsäkring eller-pension. Jag tror att det utöver de förbättringar som inträder vorevärdefullt om man kunde vidareutveckla de tankegångar som fanns inompensionsförsäkringskommittén och som redovisades i dess betänkande. Samhällets stöd blir alltjämt betydhgt sämre när det ärmannen som ställs ensam, dä endast han har varit förvärvsarbetande medan modernhar haft vårdnaden om barnen och arbetat i hemmet. Den ekonomiska situationenblir alltså sämre när mannen ställs ensam. Detta gäller pensionssidan. En annan sak som naturligtvis inte direkt hör samman medpensionssystemet är grupplivförsäkringen, som också kommer in i bilden. Jagtror att man även borde ta upp den frågan och försöka lösa den på något sätt såatt just de famUjer där modem är hemarbetande kunde få en försäkring som träderi kraft vid sådana situationer som jag här berört. Jag har också aktualiserat just hemmakvinnans roll, ochjag har frågat det fick jag inget direkt svar på om socialministern ärberedd att medverka till en sädan ordning att samhäUet visar en annanuppskattning och värdering av det arbete som utförs i hemmet. Det är just vidhär berörda tUlfällen som bristerna i samhällets stöd klart framstår. Jag kanta det exempel jag nämnde, där det fanns fem minderåriga barn och modemhelt hade ägnat sig ät skötseln av dem. Samhället värderar inte detta arbete det ger ingen pensionspoäng och det blir inte grundläggande försjukförsäkring. Vi har hävdat att införandet av ettvårdnadsbidrag skuUe vara värdefullt. Då skulle man ge kompensation tUl denförälder som i stället för förvärvsarbete ägnar sig ät vårdnaden av barnen. Dåskulle också samhället visa sin uppskattning. Vi vet att utgårett välmotiverat stöd till vårdnaden av de barn som har institutionelltillsyn, medan det inte utgår nägot sådant stöd till vårdnaden av barn ihemmet. Införandet av ett vårdnadsbidrag skulle avhjälpa några av de orättvisorsom nu finns. Om man kunde göra bidraget pensionsgrundande skulle ocksåefterlevandeskyddet kunna förbättras. hänvisar statsrådet i interpellationssvaret till densittande pensionsålderskommittén. Jag har gått igenom direktiven, och jag kaninte se att det finns någonting i dem som tyder på att kommittén kommer attägna sig åt denfrågeställning jag har tagit upp här. Jag vill ställa frågan till socialministernom det ändå inte skulle finnas en möjlighet att diskutera igenom de härfrågorna, som jag tycker är mycket angelägna. Jag är medveten om att det kanskeinte är så många som kommer i den situation som de pappor som jag nämnde,men de som drabbas gör det så oerhört hårt. Därför är det, menar jag, angelägetatt vi försöker diskutera fram lösningar som även kan skapa den bästatryggheten i de här fallen. Om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer Det centrala mera konkreta förslaget ipensionsförsäkringskommitténs slutbetänkande gäUde ett särskilt tillägg tillbarnpensionen. Det tog sikte på att utiämna skillnaderna i efterlevnadsförmånernaberoende pä om det är fadern eller modem som går bort. Detta förslagöverarbetades av famUjepoUtiska kommittén, och som jag har nämnt harårets riksdag beslutat om ändrade regler för barnpensionerna fr. o. m. den Ijanuari . Jag vill också erinra om att en annan fräga som berörts avpensionsförsäkringskommittén gällde åtgärder för den som av åldersskäl,hälsotillstånd eller arbetsmarknadsmässiga förhållanden har svårt att klara sinförsörjning genom arbete. På det området har det, som i Alvestasäkerligen väl känner tUl, skett betydande förbättringar under de senaste årengenom de ändringar som genomförts när det gäller möjUgheterna att fåförtidspension en väsentlig reform. tar nu också upp vårdnadsbidragsfrågan.Jag vill i den frågan här endast hänvisa till att harsagt sin mening. Jag vill också erinra om att årets riksdag pä grandval av ett låt mig gärna säga det - väl genomtänkt förslag har beslutat om en föräldraförsäkringsom fr. o. m. nästa är kommer att ge barnfamUjema väsentligt ökadekonomisk trygghet i samband med barnens födelse och vid vård av sjukt ellerhandikappat barn. hade även i uppdrag attutreda frågan om jämställdhet mellan män och kvinnor bl. a. beträffandeefterlevnadsskyddet inom socialförsäkringssystemet. I sitt slutbetänkandeföreslog kommittén vissa omedelbara åtgärder, där det centrala förslaget gälldeinförandet av ett särskilt barnpensionstillägg för att utiämna skillnader iefterlevnadsförmänerna beroende pä, som jag sagt, om det är fadern eller modernsom avlider. Någon änklingspension det vet föreslogs inte av kommittén. I sitt betänkande diskuterade kommittén däremotmera långsiktigt frågan om en tänkbar ny form av försörjningspension som skulleutgä oberoende av om det är mannen eller kvinnan som avlider. Kommitténunderströk emellertid att änkepensioneringen i sin nuvarande form fyller ettstort socialt behov och att ett genomförande av den skisseradeefterlevnadspensionen därför mäste skjutas . Jag antar att nu väl inte har nägon annanmening. Han ställde sig bakom detta betänkande. hade ingensärmening i fräga om betänkandet som var enhälligt. har upp vissa pensionsfrågor med speciell mriktning. Om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer företrädareför det parti som representerar framhåller angelägenheten avandra omfattande förändringar inom pensionssystemet, som är underbehandling i pensionsålderskommittén. Här liksom på andra omräden mäste det skeen prioritering. Det finns, herr talman, anledning att fräga omhan vill sätta de av honom berörda frågorna före de i pensionsälderskommitténbehandlade viktiga frågorna om förstärkning av standardgarantin för dagensfolkpensionärer, bättre pensionsförmåner för unga invahder och en lagstadgadsänkning av pensionsåldern. Prioriteringar när det gäller omfattande ochkostnadskrävande reformfrågor kommer man inte undan. i (c): Om vi begränsar debatten till det område somjag aktualiserar i min interpellation, är det gruppen ensamstående med en storbarnskara som det nu gäller. Jag har klart deklarerat att jag som ledamot ipensionsförsäkringskommittén stod bakom det betänkande där vi, som jag nämndetidigare, utvecklade tanken pä en icke livsvarig försörjarpension. Jag sadeförut att jag tror att denna tanke skulle kunna vidareutvecklas. Den grupp somdet gäller är nämligen inte så stor, men de som det är fråga om drabbas hårt. Socialministern försöker att föra ut denna diskussion tUlhelt andra områden. Jag finner inte någon anledning att ta upp dendiskusssionen. Men när han ställer frågan, om jag vill prioritera förbättringarav efterlevandeskyddet för barnfamUjer framför det som pensionsålderskommitténarbetar med, vill jag klart säga att vi har slagits för dessa spörsmål undermånga år. Om inte socialministern och hans riksdagskolleger under hela1960-talet hade kämpat emot, hade vi haft frågan om en sänkt pensionsålder löstför länge sedan. Vad jag i min interpellation aktualiserat är inte en så storkostnadsfråga, och vad jag undrade var om inte socialministern ytterligare villundersöka dessa spörsmål och försöka att ge ett bättre stöd tUl den grupp dethär gäller. i kan självfalletavgränsa en sådan här frågaoch föra den i centrum för debatt och diskussion.Men jag måste se till helheten i detta sammanhang. Vad har vi att vänta inom ennäraliggande framtid i fråga om omfattande reformer? Jag har redovisat deuppgifter som pensionsälderskommittén har sig förelagda, och de uppgifterna ärstora och omfattande. Låt mig här bara skjuta in att jag är väl medveten om attmånga problem kan föreligga i det nu berörda avseendet. sägeratt frågan om försörjning och trygghet aktualiseras i de fall där denefterlevande har en stor barnskara. Men fär inte glömma att denreform vad gäller barnpensionen som träder i kraft den kommer attha den största betydelsen just för dessa grupper. Vi får väl återkomma, , tillpensionsåldersfrågan. Med anledning av påstående att visocialdemokrater har kämpat emot vill jagsäga, att det finns ibland skäl attinte gå i debatt när beskyllningarna får den karaktären. Vi har aktualiseratfrågan i en stor utredning.Det var först när jag satt i kammaren och lyssnade pä herrGustavssons partiledare som jag fick klart för mig att han i varje fall rentallmänt var beredd att ställa sig bakom finansieringen av reformen. Det blir enviktig fräga som vi fär återkomma till, , Alla reformer har två sidor - de skall ju ocksåfinansieras. Genom de insatser som sker nästa är för en förbättring avbarnpensionerna och införandet av en föräldraförsäkring tar vi ett ickeoväsentligt steg framåt när det gäller tryggheten på det område som herrGustavsson här har diskuterat. Om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer i (c): Jag har stöd för mitt påstående attsocialdemokraterna har kämpat mot. Vi har kämpat för , och varje årdå vi har motionerat om sänkt pensionsålder har vår motion avslagits med enmängd olika motiveringar. Avgränsningsfrågan tog jag upp därför att jag tyckte attsocialministerns inställning var så negativ tUl det problem jag tog upp. Manbör kunna pröva frågan för att se vilka kostnaderna skulle bli och inte baraavfärda den med att här gäller det prioriteringar. Jag är medveten om att aUareformer kostar pengar och att man mäste prioritera. Det är just därför vi hardrivit pensionsfrågan så hårt . Herr socialmmistern ASPLING: Jag har redan sagt att jag denna senaeftermiddag inte skall ta upp någon debatt om pensionsåldern; den frågan får viåterkomma till. Men i bör känna till att vi nu haraktualiserat inte bara den allmänna sänkningen av pensionsåldem utan dessutomstandardgarantin för folkpensionärerna och förbättrade pensionsvillkorför de unga invaliderna. På den uppdragslista som pensionsålderskommittén harsig förelagd står därutöver en rad viktiga och också kostnadskrävande reformer.Nog finns det anledning att vi awaktar det förslaget dess utformning, desskostnader och dess finansiering, det sistnämnda icke minst viktigt i stäUetför att jag , som tydligen vill, skulle ge ett besked omnär vi skall aktualisera nästa reform. Det är mycket ogjort här i landet, . Myckethar skett, inte mmst genom de insatser det parti har gjort som jagrepresenterar. Vi har mycket kvar, men vi fär lov att ta tingen steg för steg.Det har präglat vårt fruktbara reformarbete, och det kommer säkerligen att göradet i fortsättningen, om vi skall föra poUtiken under ansvar. Överläggningen var härmed slutad. Om åtgärder mot läkarbristen i glesbygdsområden § 4 Omåtgärder mot läkarbristen i glesbygdsområden Herr socialministern erhöllordet för att besvara (vpk) framställdainterpeUation, nr 137, och anförde: har frågat vad som görs fränsocialdepartementets sida för att finna metoder och former att komma tUl rättamed den läkarbrist som alltjämt förekommer i glesbygdsområdena. Mot bakgrunden av bl, a, de svårigheter som förelåg under1960-talet att rekrytera läkare tUl den öppna sjukvården ute i läkardistriktenhar den sjukvårdspolitiska målsättningen i hög grad inriktatspå att pä olika sätt prioritera en utbyggnad av den öppna sjukvården utanförsjukhusen. Detta har resulterat i att en betydande utbyggnad av denna sektorpågår. Jag kan här nämna att antalet i offentlig tjänst verksamma läkare inomden öppna sjukvården utanför sjukhusen ökat frän 1968 tiU inemot1200 , Därtill kommer ett betydande antal läkare somfullgör allmäntjänstgöring i öppen vård utan att uppehålladistriktsläkartjänster. Vakanssiffrorna för landet i dess helhet kan medledning av vakansstatistik beräknas tiU förår 1973, Vissa regionala skillnader föreligger dock. Sålunda redovisar en delNorrlandslän höga vakanssiffror. Som jag nämnt har de sjukvårdspolitiska åtgärderna undersenare år inriktats pä att stärka den öppna sjukvården utanför sjukhusen. JagvUl här först erinra om den reformerade läkamtbUdningen, som bl, a, innebär attaUa nya läkare numera skaU fullgöra 21 månaders allmäntjänstgöring, varav sexmånader i öppen värd. Vidare har genomförts viktiga ändringar isjukvårdslagstiftningen, som främst syftar till att fä till stånd en utbyggnadav den decentraliserade öppna sjukvården i samhällets regi. Avsikten är attskapa möjligheter tiU en bättre närhetsservice inom den öppna hälso- ochsjukvärden genom en förstärkning av allmänläkarvården och en decentraliseringav den öppna specialistvärden. Jag vUl här även nämna det viktigautredningsarbete som pägår inom för att få till stånd en meraadekvat struktur på sjukvårdsverksamheten. Ett syfte är därvid att finnalämpliga former för närhetsservice och kontinuitet inom hälso- och sjukvärden,inte minst inom glesbygderna. har pä uppdrag avsocialdepartementets sjuk-vårdsdelegation också lagt fram ett program förfördelning av läkarresurserna fram t, o, m, , Målet är att skapa balansmellan tillgång och efterfrågan på läkare samt att tUlgodose de prioriteradeområdena, bl, a, den decentraliserade öppna läkarvården. Programmet innebär attdenna sektor av sjukvärden i samhällets regi kommer att tillföras ettväsentligt större antal läkare än hittUls, Jag vill i detta sammanhang också erinra om att den öppnasjukvården prioriterats starkt inom de investeringsramar som regeringen varjeär faststäUer för sjukvården samt att tillämpat sammaprioritering när det gäller tillstånd att inrätta nya läkartjänster. Detta harfått till följd att landstingen i hög grad inriktat sin planeringsverksamhetmot en utbyggnad av den öppna sjukvärden med nya och bättre utrustadeläkarstationer och vårdcentraler. De olika åtgärder som jag här redovisat har öppnat nyamöjligheter för samhället att kanalisera de ökande läkarresurserna tUl deomräden inom sjukvärden och de delar av landet där behoven är störst. Ett viktigtsyfte därmed är att kunna lösa de problem som har tagits upp i interpellationen. (vpk): Jag vUl gärna börja med att tacka socialministern för detsvar jag har fått pä min interpellation. Svaret innehåller en grundlig redovisningav vad som gjorts och vad som planeras när det gäUer satsningar på öppenvården.Utifrån den fråga jag stäUt noterar jag naturligtvis specieUt att statsrådetanger ett av syftena med utredningsarbetet inom vara att finnalämpliga former för den närhetsservice och den kontinuitet som behövs inomhälso- och sjukvården också i glesbygderna. Det som jag med min interpellation velat fästauppmärksamheten pä är nämUgen just det problemet att antalet vakantadistriktsläkartjänster är högt i en del Norrlandslän, Eftersomsituationen för landet som helhet nu är ganska tiUfredsstäUande så mäste detuppenbarligen göras nägot aUdeles speciellt för att få också de mer avlägsnadistriktsläkartjänsterna besatta. Vilka metoder och former man skaU använda idet syftet är inte lätt att säga, och det var därför jag ville veta omdepartementet gör nägot för att hitta sädana metoder och former. Statsrådetssvar här tyder på att man i det pågående utredningsarbetet uppmärksammar denhär frågan. Det har ju oroat många människor att läkarsituationen utei glesbygderna inte har visat nägon märkbar tendens att förbättras, trots attantalet utexaminerade läkare har ökat . Den opinion som äraktuell kring frågan om rör visserligen en annan del av denhär problematiken. Men den, hksom andra starka krav på fullgod läkarservicefrån människor som bor i glesare befolkade områden, visar att människorna slårvakt om den näraliggande sjukvärden mitt i all stordrift på detta område, I öppenvårdens funktioner ingår ju att ha direkt kontaktmed människor och att förbygga sjukdomar. Sådana syften förfelas omläkarstationerna är underbemannade eller som i mänga faU helt obemannade.Dessutom innebär en sädan situation stora olägenheter och risker för mångamänniskor. Naturligtvis kan människor som bor i glesbygd hänvisas till långaresor för att få den vård de behöver även om läkarstationen på platsen ärbemannad. Vårdfall av mer speciell natur måste remitteras tiU lasarett mederforderliga resurser. Men oavsett detta fyller läkarstationen en mycket viktiguppgift och utgör en självklar del i den service som även avlägset boendemänniskor har rätt att kräva. Statsrådet påpekar avslutningsvis i sitt svar attsamhället nu har fått nya möjligheter att kanalisera de ökande läkarresursernatill de områden inom sjukvärden och delar av landet där behoven är störst. Jagutgår från att dessa möjligheter också kommer att användas, så att det problemsom jag har berört i min interpeUation blir löst. Med dettauttalar jag än en gäng ett tack för svaret. Om åtgärder mot läkarbristen i glesbygdsområden Jag vill ta tillfället i akt att nägotnärmare redogöra för läkarfördelningsprogram förfemårsperioden 19731977 som jag omnämnde i mitt svar, Läkarfördelningsprogrammet kommer att få utomordentligtstor betydelse för utvecklingen inom hälso- och sjukvården. beräknas ett tUlskott av 2 900 färdigutbildade läkare komma till stånd,och dessa läkare skall fördelas på alla sektorer inom hälso-och sjukvården. Mendet klart största tUlskottet kommer att gå tUl allmänläkarvård ochspecialistvård vid hälso- och sjukvårdscentraler som får 725 nyaläkartjänster utöver de läkartjänster som behövs för att fylla nu vakanta tjänster.Dessutom får hälso- och sjukvårdscentralerna ett tillskottpå ca 500 läkare under vidareutbUdning efter läkarexamen. När det gäller frågan om att få till stånd en bättresocial service i vidsträckt bemärkelse i kommunerna bedriver isamarbete med några kommuner bl, a. i en viktig och intressantförsöksverksamhet för att genomföra en samordning av sociala aktiviteter ochhälso- och sjukvård. Avsikten är att skapa sådana samordnings- ochsamarbetsformer att människornas totala behov av värd och omsorger av olikaslag skall kunna tillgodoses pä ett så smidigt sätt som möjligt, 1 ett sådantsamarbete kommer bl, a, läkare och distriktssköterskor att spela en viktigroll. Betydelsen av goda kommunikationer tillsjukvårdsinrättningar av olika slag fär inte heller i detta sammanhangunderskattas. Den i kommunerna pågående planeringen av den lokalatrafikförsörjningen har härvidlag utan t-vivel stor betydelse. Av mitt interpellationssvar och av vad jag nuhar sagt framgår det att vi målmedvetet jag kan försäkra det arbetar pä att kunna erbjuda människorna, så långt det är praktiskt möjhgt, godoch lättillgänglig hälso- och sjukvård. Det gäller inte minst befolkningen iglesbygderna. Vi är väl medvetna om problemen. (vpk): Den redovisning av läkarfördelningsprogrammet somsocialministern här gav i sitt kompletterande svar ger ytterligare anledningatt hoppas på en lösning av de problem som jag berört i InterpeUationen. Det ärproblem som jag har tagit upp efter kontakt med väldigt många människor i deberörda områdena, och jag är alldeles säker på att de människorna med sammaintresse som jag kommer att ta del av de lämnade uppgifterna. Överläggningen var härmed slutad. §5 Om åtgärder mot arbetslösheten Herr inrikesministern erhöll ordet föratt i ettsammanhang besvara herrar Lorentzons (vpk) och i (fp) interpellationer,nr 103 respektive 108, båda framställda till herrinrikesministern , och anförde: i har frågat mig om jagvill redogöra för regeringens vidtagna och planerade åtgärder i syfte attnedbringa arbetslösheten samt om jag är beredd att förorda att åtgärder av detslag som angivits i interpellationen ställs samman i ett beredskapsprogram isyfte att bereda arbetslösa varaktig sysselsättning. har frågat mig hur jag bedömer detnuvarande sysselsättningsläget, och om regeringen har nägon utarbetad plan överomedelbara såväl som långsiktiga åtgärder för att komma till rätta medarbetslösheten. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang. Regeringen överlämnade till riksdagenpropositionen 1973 med förslag till vissa ekonomisk-politiska åtgärder,1 propositionen redovisas regeringens syn pä det aktuella sysselsättningslägetoch förslag till åtgärder för att både motverka den aktuella arbetslösheten ochskapa fler arbetstillfällen. Den aktiva sysselsättningspolitiken förstärks medinriktning framför allt pä kvinnor och ungdomar samt på tjänstesektorn ochbyggsektorn. Arbetsförmedlingarna föreslås fä ökade resurser. Under år1974 skall en särskild kampanj i samråd med arbetsmarknadens parter genomförasför att söka påverka arbetssökandes och arbetsgivares önskemål i syfte att göradet möjligt att bereda de arbetssökande anställning på de lediga platserna.Arbetsmarknadsstyrelsen fär möjlighet att tillfälligt anställa högst 200handläggande tjänstemän. Arbetsmarknadsutbildning i form av kurser för anställda ivårdsektorn och vid barnstugor kommer att anordnas t, o, m, utgången av mars1975, kommer de uppkomna vakanserna att fyllas genom anordnande avkommunala beredskapsarbeten med 75 procents statsbidrag. Det särskildautbildningsstödet om till företag, som utöver normalrekrytering anställer och utbildar ungdomar och kvinnor, skall enligt förslagetutsträckas till att gälla , föreslås dessutom få ytterligare700 till allmänna och särskilda beredskapsarbeten underinnevarande budgetär. Statens hantverks- och industrilånefond föreslås fåytterligare 20 mUjoner kronor.