prot · FW0998 · 1973-12-31 00:00:00 — har denutlåningen accentuerats ytterligare. Om institutet är lika benäget attfortsätta utläningsexpansionen under den kvarvarande delen av året som det harvarit under den hittUls gångna delen, kommer årssurnman att ligga på 700miljoner kronor, dvs. Institutetberäknar att rnan med den takten kan tillmötesgå som jag sade deseriösa låneintressen som aktualiseras. ger detta institut inte något s. k. riskkapital, utanvi har som de mera minnesgoda kan erinra sig i samråd med kommitdithän att vi har etablerat ett annat institut, som heter Företagskapital ochsom också är anknutet tUl det institut jag nämnde. Detta institut skallförse småföretagen med riskkapital, eftersom det passar bättre att hanteradessa län efter speciella administrativa rutiner än vad jag tänker mig attAP-fonderna kan mobilisera och lägga . Sedan, fru talman, skall jag också objektiv som jag är försöka svara , även om det blir betydligt kortare. Hurfår mer pengar, frågar , om AP-fonderna köperbörsaktier? Det har jag redan bemött. fär sina pengar via län ochemissioner. Men jag kanske skall lägga ytterligare en liten synpunkt pä detta,eftersom jag tyckte att var nägot ofullständig i sinredovisning. Jag har sagt att den väsentliga kapitalanskaffningen tillindustrin bör gå via emissionsverksamheten, men naturligtvis är inte fjärdefonden förhindrad att gä ut och köpa pä börsen. Om det skuUe innebära en vissuppstramning av kursen, hade det inte varit ovälkommet . Detskulle ha givit möjligheter för en hel del företag att gä ut med nyemissioner,som varit förhindrade att göra. Vid andra tUlfällen är detnaturligtvis olämpligt, men det skall väl sitta tillräckligt kloka karlar ifondstyrelserna för att kunna göra de rätta bedömningarna. Det har talats om huruvida löntagarna får något störreinflytande eller om det är ett pampvälde som etableras mellan de 11 personernai fjärde fondens styrelse. Jag sade vid en presskonferens iSveriges television när jag fick en fråga om detta, att jag betraktar det somalldeles naturligt att fondstyrelsen, där den anser det vara lämpligt, befull- Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. rn. mäktigararbetarna och tjänstemännen ute i de privata företagen att tala för fondstyrelsensaktier vid en bolagsstämma. Det tarvas en viss komplettering tUl den nuvarandebolagslagstiftningen härför. Vi håller på att utarbeta förslag om detta ikanslihuset . Om jag minns rätt sade statsministem dagen efterdetsamma på en distriktskonferens uppe i , dä samma fräga ställdes tillhonom. efteråt kom traskande patrullooch sade att det också tyckte att man skaU göra på detta sätt. Man har ju i dagfrån denna talarstol redovisat rätt mycket av yverborenhet över att det varcentern som ville bevaka de anstäUdas intressen, och man har uttalat sin glädjeöver att utskottet följde motion. Ja, som den vänliga människa jag ärunnar jag visst alla små glädjeämnen i tillvaron, men jag har velatgöra dessa påpekanden för att i varje fall de som lyssnar på mig skall fä klartför sig att detta är något som vi varit instäUda på. Vi skrev visserligen ingetom det i propositionen, men vi betraktar detta som en enkel praktiskhandläggningsfråga meUan fondstyrelsen och de anställda, som det väl inte varså alldeles nödvändigt att aktualisera i propositionen. Emellertid har nuutskottet skrivit under på detta, och det är helt i överensstämmelse medregeringens uppfattning. Den aktuella förändringen i bolagslagen skaparmöjlighet att fördela fjärde fondens fullmakt inte bara på en utan på flerarepresentanter för de anställda, vUket jag tror i praktiken kanske blirerforderligt och nödvändigt. Jag måste vidare reagera mot somju alltid är litet mera onyanserad i sitt sätt att resonera när han säger attangivandet av ramen är ett sätt att vUseleda svenskafolket. Jag begär inte att svenska folket skall lusläsa kommitténs förslag, menpä två ställen i betänkandet sägs det att detta är en första ram och att man iframtiden skall gå vidare. Vi har sagt detta i propositionen, och jag utgårfrån att man har åberopat det även i utskottsbetänkandet. Då kan man ju inte,som vill göra gällande, ha vilselett svenska folket. Ochskulle gå omkring med slika hemska planer som att vilseledasvenska folket, tror jag att han nu när han blivit upplyst om vad som står idet betänkande han skrivit under som den hederlige man han är, ifortsättningen kommer att tala om hur det hänger ihop, och då blir ju ingamänniskor vUseledda. vamar nu fackföreningsfolket ja,bocken som trädgårdsmästare och mycket annat faller en i tankarna. Jag troremellertid att jag utan att vara ovänlig skulle kunna säga att jag har enkänsla av att svensk fackföreningsrörelse sätter längstbort i kön om det gäller att lyssna pä råd, varningar och anvisningar. Jag hartidigare sagt att är som ett flitigt bi i talarstolen ett flitigt bi som vill hälsa på sä många blommor på ängen som möjligt under enviss begränsad tid. Han förnekar sig inte heller när han i dettasammanhang tar upp frågor om utlokalisering och tandvårdsförsäkring. Den endakommentar jag har att göra är att han flyger omkring på redan utsugna ängar,och då blir ju behållningen naturligtvis därefter. Några ord även till ! Medlen i AP-fondema,sade , är ändå någonting av en knutpunkt i en utveckling som han registrerade.Han skiljer sig där väsentligen ifrån , och jag tror att viallesamman här i kammaren skulle vara stor tack skyldiga, omhan tog sig tid att sitta med rent privat i några omgångar och gehonom några lektioner om litet större moderation i argumenteringen i den här-frågan. Jag tyckte att jag fann i inlägg att han liggersanningen närmare. Företagens kapitalexport gillar inte . Nuär det här en tvåvägstrafik. Vi tUlåter via valutakontrollen företagen att föraut visst kapital, vi tillåter via valutakontrollen annat kapital att komma in ivårt land. Det är naturligt att vi gör det så länge vi har en öppen ekonomi, enekonomi som ser ut som vår ekonomi, kontra kringliggande länder, länder som vihar våra omfattande ekonomiska förbindelser med. Vi kan inte gärna förbjudakapitalexporten i varje del. Vi kontrollerar den. I allmänhet har det varitsådana fall där det har varit rimhgt och riktigt även från svenskföretagarsynpunkt att tillåta en kapitalexport. Vi kontrollerar importen av kapitaloch släpper in den där vi anser att det är stimulerande för svensktnäringsliv.och svensk sysselsättning, och även om det kommer utländska företagoch etablerar sig här i är de i de allra flesta fall underkastadenationens lagar och bestämmelser. har ett argument som han ofta kommertillbaka till, och han gör det även i den här frågan. Man skall inte gå ut ochförstärka privata företags kapitalställning, man skall i stället använda de härpengarna för att bygga industrier i statlig regi, vilket kan ge sysselsättningoch behållning tUl nationen, säger han. Även det här, , låterfasligt bra från talarstolarna. Det är en annan sak om vi skall bygga dessastatliga industrier i en öppen ekonomi med det konkurrensklimat som vi har ivärlden runt omkring oss, industrier som skaU sälja sin produktion i konkurrensmed den tullfria import som vi mer och mer kommer att fä uppleva - envaruhandel som inte är belastad med någonting av kontroll och restriktioner. Vihar utifrån egna och, vägar jag säga, konsumenternas utgångspunkter sagt att deindustrierna skall hävda sig i den internationella konkurrensen, om det skallvara någon idé att satsa pä dem. Det är litet annorlunda, om som jag tyckteatt det föresvävade vi kan avgränsa det här landets ekonomifrån omvärlden och det ekonomiska system som vi är invävda i och etablera oss inågon nationell isolationism eller protektionism. Då kan vi laborera pä det härsättet, men dä blir det naturligtvis väsentligt dyrare för konsumenterna. Vi bygger ut den statliga industrin precis i den takt somvi har möjligheter att göra det med utsikter att den skall vara lika funktionsdugligoch lika konkurrenskraftig som den industri den skall konkurrera med när detgäller varuförsäljningen. Vi får nöja oss med att ha den takten, och dåbeställer vi inte i förväg en läng rad statliga industrier, placerade här ellerdär, producerande det eller det. Det går helt enkelt inte ihop med den ekonomivi har att vistas uti. Om jag skall vara riktigt utförlig, fru talman - jag lovaratt jag skall försöka begränsa mig i fortsättningen kanske jag skall bemötaytteriigare ett par argument, som inte har kommit frän partiledare och vicepartiledare utan har annonserats tidigare här i debatten. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Man tog upp frågan om det gamla kreditstoppet och kalladedet för ett idiotstopp. Det har blivit en sådan där slogan som man värdslöstslänger omkring sig utan att göra sig besvär med att undersöka vad somegentligen låg bakom åtgärden bevekelsegrunderna och hur den genomfördes.Det är intet tvivel om att man även från bankvärlden, som hanterar krediterna,är beredd att erkänna att denna åtstramning av kreditpolitiken genomfördes påett tekniskt utmärkt sätt. Man har uttalat sin uppskattning och sin respekt förhur den genomfördes. Åtstramningen var nödvändig, eftersom den svenskariksdagen inte var beredd att ta några nya skattehöjningar ocheftersom vi hade över oss en sådan press, som tog sig uttryck i försvinnandevalutareserver och ett väldigt underskott i utrikeshandeln, att det hade varithelt oansvarigt att sitta med armarna i kors. Var det då några som for fasligt Ula av detta? Det var välen del som for illa, men sedan detta kreditstopp hade genomförts kalladeriksbankschefen och finansministern upp alla affärsbankernas verkställandedirektörer och resonerade igenom problemet med dem. Dä fick de följande beskedfrän min sida jag råkade sitta ordförande vid tillfället: har ni rätt ochriksbanken kommer inte i något fall att ingripa att lämna krediter tUl allade små och medelstora företag som i annat fall skulle stå inför den situationenatt de inte skuUe kunna driva verksamheten vidare. Det här kreditstoppet färinte köra småföretagen över styr, om det nu är seriösa småföretag som skallleva vidare . Bankcheferna gick följaktligen hem med det beskedet attmöttes de av läneanspråk frän seriösa småföretag via sina checkräkningar, såhade de rUcsbankens och regeringens auktorisation för att släppa fram de länenoch de krediterna. Jag tror inte att jag har sagt det tidigare, men när jag såhär långt efteråt upplever att man slänger omkring sig uttrycket idiotstopp, såvUl jag säga att det bara är en löslig argumentation som inte har underlag ivad som skedde. Efter det att denna deklaration hade gjorts satte jag mig hosradio och TV och gjorde ett offentligt uttalande av den här karaktären, och jagvore, fru talman, mycket tacksam om vi slapp dessa klyschor i fortsättningen. Lyssna på , har det sagts, som i sitt remissvarvill ge en varning till fjärde fondens styrelse för att inte rasa ut försnabbt. Jag är alldeles övertygad om att den är helt pä det klara med atthandha den här verksamheten med all den försiktighet och respekt som behövs. Isamtliga de offentliga uttalanden som jag har gjort på den punkten har jagunderstrukit synpunkter, för jag tycker att de är riktiga. , som ju är gammal och erfaren i sådana härpenningpolitiska frågor, förvånade mig litet grand i ett av sina inlägg. Detvar kanske närmast därför att det ju är htet besvärligt att säga nej och talaom att det här är en socialisering, när storebror i församlingen har bundit migför denna linje. som man bedömer regeringens proposition skall manalltså ändå på något sätt acceptera att det mest inflytelserika partiet påoppositionssidan är överens med regeringen, och då är det ju klart attargumentationen mänga gånger blir motsägelsefull. Det här är en historia som viinte gärna kommer ur. Det skaU bli spännande att lyssna på den argumentekvUibristiksom ni kommer att prestera från talarstolen . Man behöver inte göraså mycket omskrivningar av proble- met - detär kort och gott som jag har beskrivit det. säger: Det där riskkapitalet är väl i självaverket inte sä mycket värt, för om jag lånar kapitalet är ju räntornaavdragsgilla och då bhr kapitalanskaffningen förhåUandevis biUigare än om jagsatsar det egna aktiekapitalet eller det s, k, riskkapitalet. Detta kunde väldelvis ha varit rUctigt om jag går tiUbaka tUl tiden - det ärmöjligt, fru talman, att jag missminner mig i fråga om årtalet, men jag brukarha ganska gott minne för sådant här. Då införde vi bl, a, med riksdagensmedgivande någonting som kallas AnneU-lagen och som gav möjligheter för avdragpå ungefär samma premisser som när man drar av räntan iinvesteringsfinansieringen. Man får med andra ord möjligheter att dra avutdelningen på de nyemissionerade aktierna under ett respektabelt antal är framöver.Vi gick fram tUl med det förslaget för att jämställa det egnakapitalet och länekapitalet rent finansiellt för det investerande företaget. Vid sidan av detta måste jag säga att det är för mig enalldeles ny upplevelse att finna en borgerlig politiker som ju vill tala förföretagsamhetens väl men som säger att det där med eget kapital är inte såangeläget det väsentliga är att man kan låna. Vi har ett ekonomisktplaneringsråd som snart ser tolvårsdagen av sin tillkomst, och där sitterrepresentanter för och bankrepresentanter med. Det ärinte många sammanträden där jag inte fär höra ständiga klagomål över justbristen på riskkapital i den industriella verksamheten. Vi har gjort oss såmycket besvär och så mycket bekymmer med detta att vi har inhämtat uppgifterrunt om i världen och låtit en professor i företagsekonomi examinera alla dehär frågorna för att se i vilken utsträckning visar sig vara Ulahanterat vid en internationeU jämförelse. Slutsatsen blev att det är önskvärtmed en förstärkning pä riskkapitalsidan, och då var det klarsignal för denproposition som ligger pä bord. Att det sedermera också har denpositiva effekten att vi fär ett löntagarinflytande i den produktiva industriellaverksamheten helt i linje med samhällsutvecklingen kan väl, fru talman,endast betraktas såsom en förstärkning av propositionens motivering. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. rn. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. () kort genmäle; Får jag på det allra sista som finansministernsade bara replikera, att om löntagarna kan fä individuellt ägda andelar iföretagens långsiktiga kapitalbildning är det självfallet fränfördelningssynpunkt klart överlägset den linje som finansministern förfäktar. Men det alldeles avgörande med finansministerns inlägg,fru talman, är ju att han här vUl framkalla intrycket att hela frågan omatt köpa aktier med medel ur pensionsfonderna bara är en praktisk lämplighetsfråga.Finansministern sade direkt att , som säger nej till hela förslaget,klagar över vissa detaljer finansministern använde t. o. m. uttrycket"den hlla skillnaden mellan kapitalmarknadsutredningens förslag ochpropositionen". Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Ja, är det en liten skillnad att ta bort spärren vid 5procent av röstvärdet i det företag där man skall köpa aktier, att ta bortbestämmelsen att pengarna skall gå tillbaka tUl pensionsfonderna och tryggapensionstagarnas medel, att ta bort spärren vid 500 miljoner med rätt endastför att gä därutöver, att ta bort den spärr som består i attriksdagen skall ha årlig insyn och kontroll? Nej, herr finansminister, om utvUad och i god form , sä frågar jag mig: Är Nigräsligt trött eUer i alldeles extra god form, när Ni säger att "viden kaffegök i skall jag kunna förvandla den lilla skiUnaden tUl ingenskUlnad alls"? Det är väl ändå att tilltro sig själv om att vara mer äntrollkarl. I själva verket är det ju betydande principieUa skillnader. Och detfinns rätt stor anledning att fråga, som flera har gjort här: Vad hände mellanutredningsförslagets framläggande och beslutet att i propositionen dra ettstreck över alla dessa viktiga principiella spärrar? skyller pä Bankföreningens ochIndustriförbundets remissvar, men remisstiden gick ut . Då komde kritiska synpunkterna. Men finansministern tog ställning påsocialdemokratiska partiets vägnar och åberopade t. o. rn. att han lästeinnantill ur partiprogrammet, när han på socialdemokratiska partikongressensade: "Vad det nu gäller är att via AP-fonderna ge samhället makt attinifrån styra företagen." Det var ju där det gick på sned. Det var där dethände någonting. Det var då vi fick besked om vad som var syftet med attanvända aktiefonderna på detta sätt. Enligt utredningen kan det visserligen bli mer än femprocent av aktiekapitalet det är riktigt, men man kan enligtutredningen inte gä av röstvärdet; det finns ju t. ex. en delfall med en tredjedels rösträtt och liknande. Det är det som är den viktigaprincipiella skillnaden mellan utredningens förslag och den obegränsadefullmakt som regeringen begär. Det är inte riktigt renhårigt att försöka dölja deprincipiella skillnaderna mellan utredningsförslaget ochregeringspropositionen. Jag skall- inte tävla med finansministern om det bästauttalet av det franska uttrycket för en kvantitet som kan negligeras, men det ärfel att försöka inbilla att det inte skulle råda en principiellskillnad mellan er uppfattning att syftet med aktieköpen är att inifrån styraföretagen och utredningens klara uttalande att fonden skall vara ettkapitalplacerande organ. Utredningen polemiserar på s. 25 direkt motuppfattningen att fonden skulle användas för att öka samhällets inflytande inomnäringshvet. Det är sålunda alldeles klart att vi står vid en skiljevägi dag. Och det är orimligt att karakterisera den som avgörande för om vi påsikt skall lämna biandekonomin och fä en samblandningsekonomi samt - om dennaregering skaU sitta kvar acceptera en socialistisk ekonomi, där staten intelängre begränsar sin uppgift till att dra ramar inom vilka företagen skallarbeta utan också inifrån skall vara med och styra dessa företag. I den debattstämning som finansministern här fann riktig,nämligen att försöka tona ned det hela, ville finansministern inte erinra omsina egna jämförelser i den svenska historien. Men gjorde ju direkt jämförelsenmellan vad regeringen nu föreslår och vad och hade för sig, och det var ettogement nöje att höra göra den historiska jämförelsen. Den visadenämligen att hade klart för sig i vUken storleksklass det helaligger. Det var ju inga småsaker som och hade för sig. Och jag vet att herrSträng älskar att bli jämförd med . Men här, inför allt talet omkaffegökarna i , är jag förvånad över att också viU blijämförd med asketen och Allmänna pensionsfondens förvaltning, in. HerrANTONSSON (c) kort genmäle: Såväl finansministern som detsocialdemokratiska partiets gruppledare har efterlyst hur det kommer att gå meddet här förslaget, om - som uttryckte det - "det skulle gå braför er ". EUer med andra ord om vi får en annan regering. Kommerdetta förslag då att läggas på is? Nej, självfallet inte,ty kommer ju att anta det här förslaget. Och skuUeden situationen inträffa att vi fär en annan regering kommer i den måncenterpartiet får vara med i en sådan och får något att säga tUl om där förslaget icke att rivas upp. Men däremot kommer vi, i punkter där jag hargjort invändningar, att försöka ändra det till att överensstämma med förslagetfrån en enhäUig utredning, som vår partimotion bygger på. Jag avser följandefrågor: inflytande, femprocents-spärren och den årliga granskningen. Finansministern försökte att ideologiskt motiveraförslaget, och det må ursäktas mig att jag tyckte att det var en ovanligttorftig ideologisk motivering när finansministern sade; Ja, men bönderna harinte dragit sig för att starta industriföretag, massafabriker osv. Skall dåinte löntagarna få göra på samma sätt? Har inte finansminister lärt sigskilja pä kooperativt ägande som vi har både i jordbrukskooperationen och ikonsumentkooperationen och den form av ägande där en jättefond, som samhälletförvaltar, går in som ägare? Jag skulle aldrig komma på tanken att göra enjämförelse mellan dessa båda företeelser. Jag vUl tvärtom säga att jag självhar tillhört konsumentkooperationen , och jag skuUe välkomna både omdet kooperativa ägandet utvidgades på konsumentsidan och om KF m. fl. kundeutvidga ägandet av fabriker. Jag kände mig inte alls träffad av kritiken beträffandeInvesteringsbanken, eftersom vårt parti ställde sig bakom det förslaget. Jag måste sedan säga, bäde tiU herr finansministern ochtUl fru talmannen, att det inte är ofta man behöver rätta i sak.Han brukar kunna sina saker mycket väl, och jag är osäker påom han råkade göra en förväxling vid läsningen av texten eller om han raljeradeför att försöka ge kammaren intrycket att jag inte skulle ha läst den utredningsom jag har framför mig. Till att börja med blandade samman5-procentsprincipen och frågan om de 500 miljonerna och säger att jag skulle hatillstyrkt ett högre belopp. Detta problem är behandlat pä s. lOl, ochanledningen tUl att det förefaller som om jag skulle ha gått med på ett högrebelopp än är att aktiernas röstvärde inte är detsamma somaktiernas nominella värde. Det är därför man kommer fram tUl något olikasiffror i dessa sammanhang. AUmänna pensionsfondens förvaltning, in. menkapitalmarknadsutredningen har inte alls varit med om att tillstyrka ett högrebelopp än 500 mUjoner kronor - mer än vad den här tekniska skUlnaden mellanaktiernas röstvärde och nominella värde kan föranleda. Finansministern sade att vi inte skall dra för storaväxlar på enhälliglieten i utredningen. Låt mig dä påvisa attIndustriförbundets direktör har blivit överkörd av sitt förbund, att ToreBrowaldh har bhvit överkörd i remissyttrandet frän bankvärlden och KnutJohansson i viss mån av LO. Men skall man, herr finansminister, ta det sommotiv för att gä åt andra hållet i förhållande till utredningens förslag? Vaddessa remissinstanser var ute efter var att hälla igen jämfört med vårt förslag.Jag kan inte förstå logiken i att tar de remissyttrandena tiUintäkt för att gå utöver utredningens förslag. Vi kommer väl inte överens i frågan om riksdagensprövning, som rent principiellt betraktas som mycket allvarlig. Det är möjligtatt , efter att ha suttit 28 är i kanslihuset, gör en någotannorlunda värdering av position i dessa sammanhang än jag gör. sade vidare en sak som kan vara verkligtintressant och värd att lägga på minnet för framtiden, nämligen att styrelsernai företagen har inflytande men att det är aktieägarna som bestämmer. Är detta,herr finansminister, att betrakta som en föraning om vad ni om ni fär arbetavidare med detta vUl att ÄP-fonden skall gå in för? Med detta uttalande harni indirekt sagt att ni går in för majoritetsägande utan det får aktieägarnaaldrig det inflytande gentemot styrelsen som ni syftar tUl! Svenska folket behöver ha en förklaring till dettauttalande, och jag vill verkligen uppmana finansministern att ge en sådan. Sedan till de egentligen ännu väsentligare frågorna. Hurlöser man kreditförsörjningen för småföretagen? Är finansministern beredd attta upp frågan om möjligheterna för AB Företagskredit och AB Industrikredit attbevilja lån? Hur löser man problemet med den länga lånekö som Hypoteksbankenhar? Detta är egentligen mycket viktigare frågor än de vi sysslar med här . Inte minst de anställda på denna stora sektor, alltså inom de mindre ochmedelstora företagen, skulle bli glada över ett besked i frågan, om derasföretag fär finansieUa möjligheter att utvecklas och därmed trygga derasanstäUning. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Det finns en borgerlig teori, först lanserad iFörenta staterna, sedan också här i landet, som gär ut på att man skall skapas. k. ägardemokrati genom spridning av aktier på flera händer. hardet som ett avgörande krav i hela sin samhällssyn. Det är falskspel som såmycket annat på det hållet. En ökad spridning av de stora bolagens aktier innebäringen ökad demokrati. Det innebär tvärtom att det blir ännu lättare för ettfätal stora aktieägare att ensamma utöva kontrollen över bolagen.