prot · FW099 · 1973-12-31 00:00:00 — Samma sak har inträffat beträffandetransportfrågorna, exempelvis vid olyckan i ; fortfarande häller man päoch visar fiskar som dog vid det utsläpp sorn då blev följden. Det är ju på detviset att en fisk som uppehåller sig i ett relativt begränsat vattendrag intehar möjlighet att fly utan dör vid en sådan här olycka och då är lätt att fångaupp och fotografera. Andra djur och människor kan sätta sig i säkerhet när dethänder någonting. Jag måste reagera mot att det har blivit på detta sätt närdet gäller sådana här utsläpp. Jag hoppas att den lagstiftning som herrstatsrådet utlovar skall kunna få det positiva med sig att man kan minskariskerna både när det gäller utsläpp och när det gäller de biverkningar somdärav följer. Vi har ju ingen möjlighet att här i riksdagennu diskutera orsakerna till vad som hände i och vad som eventuellt kanha brustit där. Det pågår, som jag antar att alla frägeställarna vet, ennoggrann undersökning under ledning av och under medverkan av deövriga myndigheter som är ansvariga för tillämpningen av de bestämmelser somgäller pä området, och när den undersökningen är slutförd - såvitt jag vet . inte kommit fram till något resultat i fråga om orsakerna ärdet dags att dra slutsatser på det här speciella området. När det gäller gifter finns det inte någon så begränsadregel för förvaringen som antydde. Jag refererade redan i mitt svarden ahmänna bestämmelse som gäller för förvaring av gifter. Sedan är detsjälvklart att i och med tillväxten av antalet gifter i samhället skapas detständigt nya problem, och därmed måste samhällets resurser ökas bäde när det gällerlagstiftningen och när det gäller organisationen. Jag tycker att det jag anförti mitt svar visar det är också ett svar på i propåom utredning att samhället verkligen är aktivt och försöker följautvecklingen här. Jag kan väl säga beträffande tiUämpningen avgiftförordningen bara för att peka pä vilket problem det rör sig om att detenhgt uppgift är fråga om tusentals ohka ämnen som ahtså i och för sig skullekunna kräva olika bestämmelser. Men den nya lagstiftning som vi tänker föreslåskah ge ökade möjligheter för myndigheterna att följa utvecklingen och attingripa med preciserade bestämmelser, konkreta råd och anvisningar till dem somhandhar den praktiska tillämpningen. HerrÅBERG (fp); En kort fråga! I svaret från statsrådet talas det om två utredningar ochom de förslag som skall läggas pä bord. I det enafallet - när det gäller lag om hälso- och miljöfarhga varor talas om att ettlagförslag skall framläggas, men när det gäller transporterna sägs ingenting omnågot lagförslag utan bara att det skall framläggas förslag. Får jag fråga; Rördet sig även på transportsidan om en lagstiftning? Det tycks syndas kolossalt härvidlag, och det behövs nog en skärpt lagstiftning, om icke dessa gifttransporterskah fortsätta att vara sä farliga som de nu är. (vpk); Det finns fortfarande kvar fenol i tankar iGöteborg. Folk frågar sig givetvis: Är dessa tankar säkra eller skah vi befaraatt också de springer läck? TiU , som gick in på vad jag yttrat omberedskapen, vill jag säga att jag inte pä något sätt underkänt det utomordentligtfina arbete som brandmännen och brandberedskapen gjorde i detta fall. Vad jaganmärkte pä var beredskapen i ahmänhet för giftkatastrofer den anser jag ärotilhäcklig. Sedan vill jag fråga: Är det inte sä att folk i allmänhetoch inte minst våra myndigheter har en alldeles för knapphändig kunskap om denya miljögifterna och därför inte är beredda att behandla dem på rätt sätt?Tänker statsmakterna hjälpa tih att sprida den upplysning som behövs, inte baratill de handhavande myndigheterna utan också till dem som måste handskas ochtransportera dessa gifter? Jag har här ett klipp ur i , i vilketdet talas om att en bil med fenollast blev hejdad av pohsen vid en s. k.flygande besiktning. Det var alldeles oerhört vad den bilen såg ut! Den hadeinte täta skott i tankvagnen, den var utrustad med sommardäck, den hade intenågot underredsskydd, och den var över huvud taget i sådant skick att denknappast hade kunnat fä köra pä våra vägar med vanlig, ofarlig last. Mentankbilen transporterade fenol! Vad tänker man göra för att öka kunskaperna, sä att intesådant händer i fortsättningen? Om åtgärder mot riskerna vid förvaring m. m. av gifter HerrHUGOSSON (s): Jag är inte kemist, , menjag vet att fenol inte kan explodera. Och det var ingen explosion det gällde,utan det var ett övertryck som gjorde att tanken brast. Det spelar emellertid ioch för sig mindre roll. Men genom olyckan har man blivit påmind om att denlagstiftning, som vi hört är på väg, är helt nödvändig. Tihverkning,transport och förbrukning av giftiga produkter inom industrin utgör ständigtett hot mot vårt samhäUe, och riskerna kommer att öka successivt, eftersomförbrukningen av dessa gifter ökar i industriproduktionen. Man kan inte undgåatt med fasa tänka på vad som kunde ha hänt i , om det hade rått andraväderleksförhållanden. I anslutning tih vad anförde om beredskapenvill jag sedan säga att den fungerade bra i , men rent allmänt har vianledning hysa oro för den totala beredskapen i landet. Man använder t. ex.klorgas vid de flesta reningsverk, och vad händer om det uppstår ettklorgasut-släpp? Därför är det nödvändigt att den lagstiftning som harsignalerats kompletteras med bättre regler som gör det möjligt att hälla en godberedskap om och när denna typ av olyckor inträffar - och var de än inträffar ilandet. 3 protokoll 1973. Ang. inrättandet av ett i Pä fråga vhl jag svara att jagjust nu inte kan tala om vilken författningsmässig reglering som blir en följdav det utredningsförslag som lagts fram beträffande transporterna. Där finnsdet en del alternativa lösningar som gör att jag inte för dagen kan lämna någotbesked. Men klart är att vi skaU införa sådana regler att den önskade ordningenblir en reahtet. När det gäller bristen pä kunskaper och frågan omberedskapen tror jag att jag i båda fallen vågar hänvisa tiU den aviseradepropositionen, som inte bara innehåller förslag till ny lagstiftning utan ocksåförslag tiU organisatoriska åtgärder. Det kommer att bli en organisation somsyftar till att sprida kunskaper både till aUmänheten och till de handhavandemyndigheterna. Och tih det senare hör naturligtvis också kunskaper om vadmyndigheterna behöver vidta för åtgärder för att öka beredskapen. Överläggningen var härmed slutad. inrättandet av ett iHaparanda Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara i Gäddvik (m) i kammarens protokoll för den 16januari intagna fråga, nr 30, och anförde: i Gäddvik har frågat mig, närjag förväntar att förslag om inrättande av ett kursverksamhet i kan bh föremål för beslut. Svaret är:Under vårriksdagen. i Gäddvik (m): Jag vill pä vanhgt sätt tacka statsrådetMoberg för svaret pä min fråga. Jag tycker dock att svaret visar vilken lek medord detta värt sätt att få ställa enkla frågor onekligen inbjuder till. Jagtycker att statsrådet har anledning att förklara sig htet närmare. Frågan om fortsatt verksamhet i seminarium ärmycket betydelsefull för , och den har engagerat riksdagsmän i mängapartier och landsdelar under en följd av år. Jag vih erinra om att påpekade önskvärdheten av att en ersättning för seminarieverksamheteni någon form skulle tillföras . SÖ har på statsrådet uppdraggjort en utredning som har redovisats. Den är också omnämnd istatsverkspropositionen, och sä långt låter aUt bra. Men , den 19januari, kom en generaldhektör i Riksförbundet Finska föreningar till Haparandaoch berättade att svenska staten träffat ett avtal om överlåtelse mednyttjanderätt av seminariebyggnaden i tihRiksförbundet . Han berättade vidare att förberedelserna harpågått och att avtalet undertecknades . Man frågarsig dä vad det egentligen är som håller på att hända i Haparanda.AUt jag sett av handläggningen av frågan om ersättningsverksamhet förseminariet i har givit mig en känsla av att handläggningen varitnyckfuh och aht annat än välplanerad. Om man frågar efter en tidpunkt, sä fär svar pä den frågan. Det är verkligen inte en lek med ord det är kanskefrägaren som leker med ord och inte svararen. I den särproposition om vuxenutbildningen som jagframlägger tas sakbehandUngen av den här frågan upp. Det herrPetersson i Gäddvhc sist nämnde känner jag inte till. Däremot har jag i sambandmed att den finske undervisningsministern deltog i ett möte i den nordiskaministerkommittén låtit meddela att jag har för avsikt att idenna proposition föreslå att en folkhögskola för finska invandrare inrättas.Det är de fakta som är ahmänt kända. Jag har svårt att förstå att det sätt varpå vi hitthlshandlagt denna fråga skulle vara uttryck för någon nonchalans, som herrPetersson i Gäddvik försöker göra gällande. i Gäddvik (m); , som begärt frågans utredning, harfått redovisningen att SÖ har utrett frågan och att det skall framläggas ettförslag. Sedan kan man i tidningen läsa ett uttalande av en generaldirektör ien förening om att man arbetat på förberedelserna för ett avtal i ett och etthalvt års tid och att föreningen med staten nu träffat ett avtal som innebäratt staten överlåter seminariebyggnaden till föreningen med nyttjanderätt påfemton är. Vad kvarstår dä till den proposition som senare skall få?Eller vhl statsrådet bestrida de uppgifter som generaldirektör här harlämnat? Jag kan verkligen inte diskutera vad enordförande i en privat förening uttalar i en lokaltidning. i Gäddvhc (m); Jag vill påpeka för statsrådet att intervjunenligt uppgifter i tidningen också kommer att sändas i TV i ett tio minuterlångt program. Då kanske statsrådet får tillfälle att ta del av den. Men statsrådet dementerar inte uppgiften att ett avtal harträffats med den här finska föreningen. Överläggningen var härmed slutad. Ang. flyttningen av SJ.s elektrobyggnadsavdelning frän"'""" m. m. flyttningen av SJ:s elektrobyggnadsavdelning från , m. m. Herr kommunikationsministem NORLINGerhöh ordet för att i ett sammanhang besvara dels i (s)och fröken () i kammarens protokoll för intagnafrågor, nr Ang. flyttningen av SJ.s elektrobyggnadsavdelning fränNässjö, m. m. 26respektive 31, dels i Skärstad (c) i kammarens protokoh för den18 januari intagna fråga, nr 35, och dels herrar i (m) ochLothigius' (m) i kammarens protokoll för intagna frågor, nr 23respektive 25, och anförde: i har frågat mig omjag för kammaren vih redovisa min syn på det nu offenthggjorda förslaget omflyttning av SJ;s elektrobyggnadsavdelning frän och dess konsekvenserför anställda och kommun. Fröken har frågat mig på vilket sätt jag anser attsamråd med berörd personal bör ske, innan organisatoriska förändringar inom SJvidtas. i Skärstad har frågat mig om regeringenämnar pröva lämpligheten av SJ;s beslut att lägga nerelektrobyggnadsavdelningen i . i har frågat mig om jag ämnar vidtanågra åtgärder för att kompensera kommun för den aviserade kraftiganedskärningen av SJ:s verksamhet där, exempelvis i form av någon statliglokahsering. har frågat mig om inte staten bör uppträdasom mönsterarbetsgivare vid omorganisation av statlig verksamhet. Den regionala administrationen av SJ.s byggnads- ochunderhällsverksamhet avseende fasta anläggningar sker normalt genombandistriktens försorg. Ett undantag härifrån utgör vissa investeringsarbetenavseende kontaktlednings-, tete- och signalsäkerhetsanläggningar som handhas avSJ:s elektrobyggnadsavdelning i . Genom sina arbetslag svarar avdelningensålunda för en landsomfattande ny- och ombyggnad av starkströms-, signal- ochteleanläggningar. Dessutom svarar avdelningen för en tih lokahseradverkstad och för SJ.s centrala lagerhållning av el- och signalmaterial samtkabel. Den SJ-personal sammanlagt ca 280 man som sysselsätts vidavdelningen fördelar sig med 44 man på administration, med 55 man pä verkstadoch förråd i samt med 181 man pä arbetslagen. Med sikte pä ett samordnat handhavande i bandistriktensregi av alla slag av arbeten som avser spär- samt kontaktlednings-, signal- ochteleanläggningar har inom SJ utarbetats ett förslag till omorganisation, sominnebär att elektrobyggnadsavdelningens anläggningsuppgifter förs över tillbandistrikten. Därigenom beräknas behovet av administrativ personal minska med2030 man. Det är det antal befattningshavare, för vilka det skuhe bli aktueUtatt flytta frän . Innan den organisationsundersökning påbörjades som liggertih grund för förslaget har de anställda vid elektrobyggnadsavdelningen päsedvan-hgt sätt informerats. Vidare gäller att det nu utarbetade organisationsförslagettillställts all berörd personal. Någon sluthg ställning i frågan kommer inteatt tas innan personalorganisationerna avgett sina yttranden. Enligt vad jag har inhämtat är SJ och berördapersonalorganisationer helt överens om en sådan handläggningsordning. I anslutning till i Skärstad fråga kankonstateras att det här gäher ett organisationsärende om vilket SJ självt haratt besluta. Givetvisfinns möjlighet att i sedvanhg ordning anföra besvär över ett kommande beslutav SJ i frågan. i fråga förefaller alltför tidigtväckt, eftersom organisationsärendet alltjämt är föremål för beredning inom SJ. i (s): Jag vill först tacka kommunikationsministernförsvaret på min fråga. Jag är glad över att kommunikationsministern dementeraruppgiften att ett 80-tal anställda skulle behöva flytta från omförslaget genomförs. Utredningen säger dock att arbetslagen skah överföras tillbandistrikten, och då förehgger alltså en fara för förflyttning. Statsrådetsuttalanden här tar jag som ett uttryck för att någon påtvingad förflyttning avdenna personal inte blir aktueh. Bakgrunden till frågan är naturligtvis också den minskningav statliga sysselsättningstihfähen som vi upplevt . Antaletanställda vid i var omkring 1 400 man. I dagär antalet 1 000. Förflyttningen av ochTobaksbolaget samt polisdistriktets förläggning är andra exempel på åtgärder päden statliga sidan som resulterat i en minskning av antaletsysselsättningstihfähen. I detta konkreta fall kan vi konstatera att det kvarstårproblem för den administrativa personalen i . Ett alternativ tiU den avutredningen föreslagna lösningen, vilket arbetarekommun tidigare pekatpä och kommun anknutit tih, är att lokahsera även den centralaadministrationen för denna enhet från tih . Jag förutsätter överväger också denna möjlighet. De fackliga organisationerna, som jag vet att statsrådetgärna lyssnar tih, har i brev till SJ.s centralförvaltning avstyrktorganisationsförslaget. De återkommer sedan med detaljerade synpunkter. Jag vill här också uttrycka förhoppningen att statsrådet,innan några ändringar görs, tar del av och noggrant prövar ärendet. Jag harnämligen i ett samlat samhähehgt sammanhang svart att se att SJis förslagrimmar med exempelvis regeringens regionalpohtiska målsättningar, speciellt iett fah som detta där utredningen inte redovisar det ekonomiska utfahet avorganisationsförändringen. För de anställda vid elektrobyggnadsavdelningen är detnaturligtvis ingen tröst att som exempelvis gör i sin fråga diskutera alternativa lokaliseringar. Det bör ske i annat sammanhang. För deanstähda är det viktigt att de fär ha sina arbeten kvar i , och pä denpunkten hoppas jag att statsrådet senare ger de anställda sitt stöd. Man kan bara beklaga nedtrappningen av statligasysselsättningstillfällen i . Men skall man komma ihåg attproblem har skapats vid inskränkningar inom det privata näringshvet. Tyvärrsaknar samhället den önskvärda möjligheten att styra det privatanäringshvet i dessa avseenden. De regionalpohtiska förslag som regeringenaviserat hoppas jag har ett sådant innehåll att samhället och deanställda får ökade möjligheter att påverka och styra utvecklingen. Ang. flytmingen av SJ:s elektrobyggnadsavdelning fränNässjö, m. m. Ang. flytmingen av SJ.s elektrobyggnadsavdelning frånNässjö, m. m. FrökenHÖRLEN (fp): Jag vill tacka kommunikationsministern försvaret på min fråga. I sådana situationer som kan exemplifieras med det som idagarna hänt beträffande elektrobyggnadsavdehiingen i blir ahtid fråganom informationen aktuell. Information behövs i två riktningar dels för att påett arbetsdemokratiskt sätt hälla personalen underrättad om vad som är igörningen, dels för att inhämta synpunkter och ta del av erfarenheter sompersonalen kan ha att ge. Dessutom har naturligtvis kommunen av arbetsmarknadsskälbehov av information pä ett sä tidigt stadium som möjligt om förändringar ifråga om sysselsättningen. I det aktuella fallet kom ettskriftligt meddelande till chefen för elektrobyggnadsavdelningen i omatt en undersökning skulle göras vid elektrobyggnadsavdelningen i samband medutredningen om hur den interregionala bygg- och underhållsverksamheten skallmordnas i banavdehiingens organisation. Därefter kom skriftlig information omhur utredningen skuhe gå till, och detta ledde tih att varje man någon gäng iapril fick lämna dagbokshknande redovisning för femminutersperioder om sittarbete. gjordes någon intervju. Någon annan information lämnades över huvud taget inte,inte heller tih kommunen, förrän chefen för elektrobyggnadsavdelningen fick detmycket omskrivna brevet för att påföljande måndagförmiddag kunna ge de ohka personalgrupperna information om förslaget till nyorganisation av elektrobyggnadsavdelningen. Ännu har ingen personlig kontakttagits mehan centralförvaltningen och de anstäUda enligt de uppgifter jaginhämtat i . Förslaget går i princip ut på en uppdelning avelektrobyggnadsavdelningen i på åtta skilda distriktsenheter.Organisatoriska förändringar av det här slaget faller inom SJ:sbefogenhetsomräde, men det är klart att personalorganisationerna ställer sigundrande till bristen pä kontakt mehan SJ:s ledning och personalen. Man finnermedföljande PM ganska svag och bristfällig och efterlyser motiveringen tillorganisationsförändringen. Personalorganisationerna har anmodats inkomma medremissvar före , och även om tiden till dess är kort tycks detredan stå klart att man samstämmigt går pä avslagshnjen. Jag villfråga kommunikationsministern: Borde inte ettstathgt verk, när det gäller planläggningen av organisatoriska förändringar, päett tidigt stadium ta personhg kontakt för ömsesidigt utbyte av synpunkter? Vore det inteav psykologiska skäl sakligt klokare att i sådana här fah hålla kontinuerhgkontakt med personalen för att hos den lättare vinna gehör för sina förslag? HerrJOHANSSON i Skärstad (c): Jag ber att fä tacka för svaret. Man kännerstarkt med kommun och dess ledning med anlednmg av SJ:s beslut. Jag behöver inte relatera vad som hänt tidigare det harde föregående talarna redan gjort. Jag vill endast säga att jag från pojkåren fram tiUnu haft tihfäUe att följa utvecklingen i järnvägsmetropolen. Kommunens strävanhar varit att skapa sysselsättningstillfällen och att ge en så god service sommöjligt på olika områden. Det är lätt att förstå den oro som man nu känner. Jagskall bara understryka vad sade, nämligen att om man gör enomorganisation för att utvinna någonting skulle det väl i utredningen hafunnits en ekonomisk redovisning. Min fråga var om regeringen ämnar pröva lämpligheten avSJ;s beslut. Jag läste i tidningen om dem som har uppvaktatkommunikationsministern, och de hade tydhgen fått vissa förhoppningar när deträffade kommunikationsministern. Men i svaret har kommimikationsministern sagtatt han inte kan påverka dessa beslut, utan det är SJ självt som fattarbesluten. Då är det väl inte farhgt att tala om kompensation; det kommer juahtid fram i sädana här sammanhang. Men vad som oroar människorna och ledningen i Nässjökommun är om denna åtgärd är en fortsättning pä vad som hänt under de senasteåren sä att man kan riskera att få nya besked som kommer att minska deanställdas antal vid SJ i . i (m); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Jag vih först säga'att.jag inte tänker gå i någon polemikmed i . Jag tycker att den här frågan är alldeles förviktig för och dess invånare för att göras tih föremål för någon sortspartipolitiskt slagsmål. Kommunikationsministern säger i sitt svar att min frågasynes honom vara för tidigt väckt. Jag tycker precis tvärtom. Den är egentligenalldeles för sent väckt. Det drabbar nu inte mig; jag har själv tagit uppfrågan i andra sammanhang. började mista en långrad stathga aktiviteter. Här har redan nämnts att Tobaksbolaget flyttade tillMalmö, varvid 160 anställda försvann, delar av tih ochpolisen till och delar av SJ tiU . Finansminister lovade någon form av ersättningslokaliseringför redan när Tobaksbolaget flyttade . Av detta har vihittills inte sett någonting, utan bara raka motsatsen. Jag betonar att det rörsig om stathga aktiviteter, varför självfallet staten har ett alldeles särskiltansvar i detta avseende. Jag tycker personhgen, efter att ha läst igenom den gjordautredningen, att på denna grund kan man inte fatta något beslut om att flyttaelektrobyggnadsverksamheten frän . Utredningen är inte av den klassen attden erbjuder tillfredsställande underlag. Det är naturligtvis min och mänga andras förhoppning iNässjö att vi skah shppa en sådan här utflyttning. I stähet borde det varanaturligt att lokalisera allt fler aktiviteter just på SJ-sidan tih istället för att göra motsatsen. Men skulle mot förmodan beslut fattas omelektrobyggnadsverksam-hetens bortflyttande från , är det verkligen nödvändigt att Ang. flyttningen av SJ:s elektrobyggnadsavdelning fränNässjö, m. m. Ang. flyttningen av SJ.s elektrobyggnadsavdelning frånNässjö, m. m. statsmakternapå aUvar tar itu med att få fram någon ersättningslokalisering för kommunen.Talet om regional balans i vårt land fär inte vara ett tomt tal. Staten harhär, som jag sade tidigare, i detta fall ett mycket betydande ansvar. Också jag ber att fä tackakommunikationsministern för svaret på min enkla fråga. Fröken har tagit upp samma spörsmål, och om jaghade vetat det kunde jag ha besparat kommunikationsministern min fråga. Men nuär den ställd, och jag viU något kommentera det svar somkommunika-tionsmmistern givit, där det står att "de anstähda videlektrobyggnadsavdelningen pä sedvanhgt sätt informerats". "Enligt vad jag har inhämtat är SJ och berördapersonalorganisationer helt överens om en sådan handläggningsordning." var man inte överens om detta nere i . Nässjöarbetarekommun har ju starkt kritiserat formerna för denna information ochsagt att man inte på ett tillbörhgt sätt har tagit kontakt med personerna därnere. Det bevisas t. ex. av att en frågestähare sagt att man trodde att det varfråga om 80 personer men att det i verkligheten gäller ett mindre antal. Likasåsäger man frän kommunen att man inte har informerats på det sätt som borde haskett. I stället hade kommunen den uppfattningen att SJ skulle utökaverksamheten där nere och inte skära ner den pä detta vis. AUtså harkommunhcationerna inte fungerat riktigt som de skuhe, och detta måste manpåtala. Jag måste fråga kommunikationsministern; Är det bristandekommunikationer mehan SJ och departementet som gör, att informationerna bl. a.vid detta tillfälle varit så dåliga? Jag kan aldrig tänka mig att det skulle hainträffat, om SJ hade meddelat departementet om de tiUtänkta åtgärderna. Dåkunde ju departementschefen ha informerat SJ om hur man sköter sådana frågor. Det finns nämligen, herr kommunikationsminister, enförtroendekris mellan SJ och svenska folket , och händelser avdenna karaktär förvärrar denna kris. I stället skulle det vara angeläget attförsöka finna samarbetsformer, som gör att sådana händelser naturhgt upp.Det är därför man nere i har den uppfattningen att SJ, som skall vara enmönsterarbetsgivare, verkligen inte har visat detta i det aktueha sammanhanget. Jag vih allra först säga att vi skaU akta ossför att i denna debatt krångla till frågan. De missförstånd av ohka slag somden hittiUs orsakat är helt tiUräckhga.