prot · FW09105 · 1973-12-31 00:00:00 — Det ligger - det vill jag gärna säga - mycket i tanken påen neutralitet som ger ett ökat fritt handlingsutrymme för enskilda människor.Men jag vill i detta sammanhang bemöta , som säger att det ärförvånande att moderata samlingspartiet kräver att samhället skall gå in ochställa krav, eftersom det skulle kunna uppfattas som ett uttryck för socialism.Jag vill här säga att en grundregel i vår politik har varit att samhälletvisserligen skall lämna den enskilde frihet men också stötta dem som är svaga,och det är ju vad äktenskapslagstiftningen enligt allmän uppfattning och enligtallas uppfattning är till för. Nåväl, neutralitetstanken kunde vi i familjelagssakkunnigainte biträda. Det berodde på flera olika saker. Man kan se neutraliteten tillsamlevnadsformer från två olika håll. Man kan säga att samhället skapar äktenskapsregler. Definns för dem som vill använda sig av dem, men samhället ställer sig neutraltså till vida som människorna själva får välja om de vill inordna sig underdetta regelsystem eller inte. Men detta går svåriigen att förena meddirektivens ord om att äktenskapet skall ha en central plats i familjerätten. Man kan också skapa neutralitet genom att samhälletsreglering av mannens och kvinnans inbördes relationer är densamma antingenäktenskap har ingåtts eller inte. Det innebär att om jag får barn med någonfinns det regler som automatiskt gäller för mitt förhållande till denna person.Det är alltså en form av tvångsgifte, och det berövar äktenskapet som rättsligtinstitut dess materiella innehåll. Vad blir det kvar av själva äktenskapet iett sådant fall? Därför fick vi i familjelagssakkunnigasäga att det går inte att åstadkomma en lagstiftning som är helt neutral, omman vill behålla äktenskapets centrala plats och inte vill tvinga in människorunder ett regelsystem. På ytterligare ett område kan jag med glädje notera attstatsrådet i propositionen har bifallit en reservation från bl. a. minsida. Det gäller frågan, om samboende föräldrar skall kunna ha gemensam vårdnadom sina barn. När jag första gången ställdes inför problemet tyckte jag att enförändring i den riktningen var mycket sympatisk. Jag hade alltså ingenmoralisk motvilja mot en sådan anordning. Men sedan jag hade satt mig in i dekonsekvenser som en sådan lagregel skulle få kunde jag bara fastslå att i dessaregler måste en skillnad göras mellan gifta makar och samboende, beroende påatt förfarandet när samlevnaden upplöses är olika i de två fallen. Jag seralltså propositionens förslag som en eftergift åt de synpunkter som jag sedanlänge haft i denna fråga. Jag vill beröra ytteriigare en punkt, nämligen densärskilda bodelningsregeln. Statsrådet gjorde här en ändring ipropositionen som jag tycker är till det bättre. Vi hade inte föreslagit någonändring, men statsrådet har alltså gått ett steg längre än vi gjorde. Om jagskall yttra mig litet vanvördigt om den regeln kan jag säga att den är enförtäckt skadeståndsregel. Men den bidrar i alla fall till att hjälpa dekvinnor som vid upplösning av ett äktenskap, i och med att skadeståndsregeln intefinns kvar, skulle ställas i en orimlig social eller ekonomisk situation. Dettaär alltså en förbättring i propositionen. Jag kan sålunda konstatera att mitt ställningstagande närdet gäller vigseln och den gemensamma vårdnaden har beaktats i propositionen.Beträffande betänketiden och giftomannasamtycket kan jag konstatera attledamöter frän och har följt mitt ställningstagandei utredningen. Statsrådet inleder sin proposition med ettkonstaterande att familjen är av grundläggande betydelse både förfamiljemedlemmarna och för samhället. Statsrådet anför också att övervägandeantalet män och kvinnor som bildar familj väljer att ge sin samlevnadäktenskapets form. Vad statsrådet inte anför är att det traditionella äktenskapeti värt land upplever en kris som torde sakna motstycke i hela väriden.Denna kris drabbar äktenskapet som samlevnadsform - påvisbar genom det ständigtstigande antalet skilsmässor. Människor har fått svårare att leva samman. Menkrisen drabbar också själva äktenskapsuppfattningen. Allt färre gifter sig. Varken utskottet ellerdepartementschefen har velat gä på djupet för att utröna varför det förhållersig så. De borgeriiga ledamöterna i familjelagssakkunniga önskadefå till stånd en utredning för att undersöka svenska folkets kännedom omgällande äktenskapslagstiftning. Jag hade t. o. m. saken uppe i en enkel frågatill finansminister , eftersom det ansågs att vi inte skullekunna få pengar till en sådan undersökning. Efter ungefär diskuterandedeklarerade de socialdemokratiska ledamöterna att någon utredning inte varönskvärd. Det är glädjande att jag nu har tillfälle att tillstatsrådet ställa den fråga som för mig så länge varit angelägen: Hurkan statsrådet i sin proposition konstatera att här skall man skapa enbättre likhet och en neutralitet olika samlevnadsformer emellan och samtidigtinte vilja biträda ett önskemål om en undersökning för att utröna vad svenskafolket egentligen vet om gällande lagstiftning på detta område? Äktettskapslagstift-nirigen m. m. Äktenskapslagstiftningen m. rn. Jagbeklagar att den undersökningen inte kommit till stånd. Det hade varitutomordentligt värdefullt såväl för statsrådet som för familjelagssakkunnigasfortsatta arbete att vi hade haft en uppfattning om vad människor känner till.Annars kan vi inte utröna vad nedgången i antalet äktenskap beror på. Det är enallvarlig nedgång och ingenting som man längre kan slå bort. Vi i moderata samlingspartiet har hänvisat till attnedgången i antalet äktenskap har berott pä skatte- och sociallagstiftningen det må den ha gjort - men det är inte enda skälet. Det vore fel att säga attdet endast är materiella hänsyn som varit avgörande. Det finns mer djupgåendeoch därför svårfängade skäl till den nya attityden. Den förändrade sexualmoralen har satt trohetsbegreppet ifråga och därigenom urholkat den etiska grundsynen på äktenskapet. Det stigandeantalet skilsmässor har bidragit till att urholka uppfattningen om äktenskapetsom en livslång gemenskap. Nya samlevnadsformer, alltifrån storfamiljer tillandra grupperingar, har bildat en motvikt till den lilla kärnfamiljen. Menförst och främst och det vill jag inte beklaga är sammanboende utanäktenskap socialt accepterat. Allt fler människor känner sig främmande för regler ochförordningar, vill bryta sig ut, själva bära ansvaret och göra som man vill man vill inte längre vara gift. Vad gör då samhället i gengäld? Borde inte dennaförändring av äktenskapsuppfattningen bemötas med åtgärder som stärker äktenskapet?Borde inte ungdomars flykt från det regelsystem som följer med giftermålet avsamhället bemötas med att ge dessa regelsystem fördelar? Icke så frånstatsrådet sida. I stället får vi: neutralitet rill olikasamlevnadsformer, urholkning av de fördelar som följde på giftermålet,förändring av äktenskapet i själva dess funktion som det också presenteras iutskottsbetänkandet och först och främst osäkerhet om vilka rättsregler som iframtiden skall åvila det. Jag skall inte det har gjorts här förut gå in på osäkerheten inför det fortsatta arbetet och osäkerheten för densom gifter sig om vad detta kommer att innebära. Jag ärövertygad om att denna osäkerhet påverkar inställningen till äktenskapet. Det hade dessutom varit lyckligt om statsrådet hade tagitupp hela äktenskapslagstiftningen i en enda proposition det är självklart.Jag vill erinra om att utskottet påfallande säger att man skall seöver äktenskapslagstiftningen för att uppnå språklig enhetlighet, man skallgöra slutlig revidering, och utskottet utgår ifrån att gällande giftermålsbalkdå kommer att ersättas av en helt ny giftermålsbalk. Utskottet är mycketmedvetet om det felaktiga i den uppdelning som här sker. Jag kan inte heller undgå att uttrycka min glädje åt att 5kap. 1 § får stå kvar. Det är särskilt glädjande motbakgrunden av vad justitieminister -jag nämnde det inledningsvis - sade1968 om förändringen av de etiska värderingarna. Jag tycker att det ändå liggeren viss trygghetsfaktor i detta att man enligt propositionen och utskottsbetänkandetinte har velat ta bort 5 kap. 1 § . Jag harvelat göra denna sammanfattning av vad som har skett och därmedklarlägga att den hårda kritik som på våra "jubelmöten", enligtstatsrådet , förs fram från moderata samlingspartiets sida inte är hårdjämfört med det förslag som propositionen innehåller. Vi har i vårt valmanifest tagit upp den här frågan så tillvida att vi säger att äktenskapets ställning skall stärkas. Men det kan jaginte kalla för några utrerade konservativa yttringar. Jag skulle här vilja ställa en sista fråga till statsrådetLidbom. Det är en fråga som jag tror alla ungdomar - gifta, sammanboende ochförlovade och kanske också vi äldre, som har varit gifta , villha svar pä. Statsrådet anser att äktenskapet skall ha en centralställning i familjerätten och det vill vi också. Med det menar vi att vi ärvilliga att ge vissa förmåner till dem som är gifta. Jag talar inte då enbartom ekonomiska fördelar, som statsrådet förstår. Utan jag vill veta vadstatsrådet över huvud taget menar med "central plats ifamiljerätten" för äktenskapet. Man kan inte bara hoppas att alla skallgifta sig. Jag vill här beklaga att lagutskottet har i referatet avinterpellationsde-batten som statsrådet förde, tagit med denfelaktighet som fanns i hennes interpellationssvar. Hon sade dä jag vill hamed detta i protokollet även , eftersom hon inte bemötte det att avdrag vid beskattningen kostar samhället ochatt detta skall värderas som en förmån för de gifta. Men, statsrådet ochutskottets värderade ordförande, exakt samma avdrag kommer sammanboende medbarn till del. Den enda skillnaden mellan gifta och ogifta utgörs här av denlilla grupp gifta makar där bara en förvärvsarbetar och där inga gemensammabarn finns. Det blir alltså inte fråga om det har jagredovisat tidigare. Den enklaste addition ger sålunda vid handen att dennaekonomiska diskriminering trots allt finns, men det skall vi inte tala om . HerrSJÖHOLM (fp) kort genmäle: Om man får tro , vilket mankanske inte får göra på den här punkten, skulle numera vara de somi stort sett bestämmer hur vi skall besluta här i kammaren och t. o. m. hurpropositionerna skall utformas. Det är väl en mild överdrift. Och det är kanskelitet farligt att ta ut segrar i förskott på det här storvulna sättet. När jag nämnde i samband med frågan om betänketid -ordet socialism var det därför att samhället här tar åt sig mer och mer ochlämnar mindre och mindre åt den enskilde att bestämma. Det tycker jag attsamhället gör när man t. o. m. vill förmena vuxna, rättskapabla människor attsuveränt besluta i en sak som angår dem själva. Och vad händer? Jo, herrWinberg stiger upp och tar fram som ett idealland i det här avseendet ,som ju är ett socialistland. Jag tycker att det bestyrker precis vad jag harsagt. När jag ändå har ordet vill jag påpeka att flera av dedomstolar som har yttrat sig och även och Sverigesrättshjälpsjurister varit eniga om att betänketid inte borde ifrågakomma.Några av dem vill t. o. m. slopa betänketiden när det finns barn och närmakarna icke är ense. Organisationer som sysslar med dessa problem dagligenanser att maninte bör ha någon betänketid, detta av rent praktiska skäl därför att det inteskulle vara till någon nytta. Rättshjälpsjuristerna anser t. o. m. att detskulle vara menligt med betänketid, eftersom parterna under den tiden i ställetkan börja ordna för sig själva med bodelning och sådant som brukar kunna ställatill trassel. De som känner till förhållandena säger alltså att det avpraktiska skäl icke bör finnas någon betänketid. Jag säger att vi lever i ettfritt land och att det är en hberal ståndpunkt att människor skall få bestämmasjälva. Om makar efter ett längre eller kortare äktenskap lugnt och sansatkommer överens om att bryta upp, så skall inte samhället lägga hinder i vägen.Det är trots allt socialism i överförd mening, . FruLUNDBLAD (s) kort genmäle: angrep i sitt anförande en delpersoner för brist på konsekvens i uppfattningen. När gjorde det,tycker jag att det finns anledning att peka på ett par punkter i den motion därfru står som första namn. Beträffande den förenklade borgerliga vigselceremoninheter det i motionen: "Vi motsätter oss därför att vigsel skall kunnaingås efter ett förfarande som uteslutande begränsas till dekonstitutiva momenten I en reservation som tillsammans med herr Gustafssonavgivit till familjelagssakkunnigas betänkande sägs däremot att en enkelborgerlig ceremoni, där det endast bör vara krav på att de för äktenskapetsingående konstitutiva momenten ingår, bör kunna godkännas. Vilken konsekvens finns det i uppfattningen på denpunkten, ? nämnde ett statsråd som ändrat uppfattningpå . Jag konstaterar att kan ändra uppfattning på mindre änett år. En annan punkt i motionen handlar om vårdnaden av barn.Där säger att hon inte vill vara med om att ge fadern samma rättatt överta vårdnaden om ett bam som han har utom äktenskapet, även om det inteskulle strida mot barnets bästa. I det betänkande som för ett årsedan var med om att skriva under och på en punkt där hon inte har reserveratsig sägs det att modern och fadern även när det gäller barn utom äktenskap börvara likställda i fråga om rättigheten att få vårdnaden om barnen. Jag har velat peka på dessa punkter, därför att fruSundberg var helt tyst beträffande dem. Just detta med vårdnaden om barnentycker jag är väsentligt att dra fram i detta sammanhang. Många män ute ilandet har varit mycket aktiva när det gällt att framhålla hur viktigt det äratt fäderna får samma rätt som mödrarna till vårdnad och tillsyn av barnen. Jagvet också att har deltagit mycket aktivt pä många möten medMännens rättsförening i dessa frågor. Därför finner jag det litet stötande attfru på denna punkt inte givit klart uttryck för sin uppfattning . HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle: apostroferade mig speciellt, närhon sade att utskottet enligt hennes tolkning av betänkandet skulle varamedvetet om att metoden att göra den här reformen i två etapper är olämplig.Jag vill bestämt bestrida den uttolkningen. Då skulle vi inte alls ha lagt framdetta betänkande. Vi skulle dä ha avstyrkt propositionen och alltså avståttfrån att behandla den. Vidare var länge inne på diskussioner om denekonomiska diskrimineringen av äktenskapet. Med anledning av det ber jag attfå hänvisa till s. 74 i betänkandet, där utskottet just medanledning av debatten om den ekonomiska diskrimineringen av äktenskapet sägerföljande; "Utskottet utgår emellertid från att familjelagssakkunniga vidsitt utarbetande av ett förslag till ändrade regler för äktenskapets ekonomiskarättsverkningar undersöker hur dessa regler förhåller sig tiU annanlagstiftning som ekonomiskt påverkar äktenskapet." tillhör fortfarande familjelagssakkunniga,föreställer jag mig, och har alltså stora möjligheter att medverka tillerforderlig belysning av frågan om hur det kan förhålla sig med äktenskapetsekonomiska diskriminering. () kort genmäle: sade att tagit ett stegi konservativ riktning. Det är fel. Jag har noggrant redogjort för värtställningstagande när det gäller betänketiden. Jag har redogjort för deprincipiella synpunkterna och för att vi av omsorg om människorna på de grunderjag tidigare redovisat tagit ställning för tre månaders betänketid. Det äringet uttryck för vare sig konservatism eller dess motsats. Det är ett uttryckför omsorg orn den svagare parten. Vi har också fått en bredare uppslutningkring betänketid . Det är alltså fråga om praktisk politik,ingenting annat. () kort genmäle: Jag beklagar bara, , att jag hoscenterpartiets representant i familjelagssakkunniga inte fick gehör för mittkrav på betänketid i varje fall vid äktenskapets upplösning. i vill jag hänvisa till s. 79 ibetänkandet där utskottet skriver: "Utskottet utgår från att gällande GBdä kommer att ersättas av en helt ny giftermålsbalk." Det blir alltsånästa gång vi behandlar ärendet. Jag vill också påpeka att det som citerade pås. 74 i utskottets betänkande bara gäller de ändrade reglerna för äktenskapetsekonomiska rättsverkningar. FamOjelagssakkunniga skall undersöka hur dessaregler förhåller sig till annan lagstiftning, men vi har inte av utskottet fåttmandat att undersöka hur gällande sociallagar och skatteregler påverkatäktenskapet. Det var det jag anförde, och det var det interpellationsdebattenmed rörde sig om. anförde två exempel på bristande konsekvens idetaljfrågor. I det ena fallet har jag ändrat uppfattning, och det gäller den 6 protokoll 1973. förenkladeborgerliga vigselceremonin, där jag genom samtal med mina partikamrater kommitfram till det står inte heller i betänkandet att den etiska innebördenskulle vara med. Men när det gäller vårdnaden av barn har jag verkligeninte ändrat uppfattning. På s. 108 i utskottets betänkande heter det: "Ilikhet med föredragande statsrådet anser utskottet det emellertid starktmotiverat att fadern får vårdnaden, om det faktiskt skulle vara bättre förbarnet att stå under faderns vårdnad, oaktat föräldrarna aldrig har sammanlevtoch modern i och för sig är skickad att ta hand om barnet." Det är dettajag vänt mig emot att föräldrarna aldrig har sammanlevt och bildat en familj.Den flicka som inte söker abort utan väljer att föda sitt barn får en ökadotrygghet oaktat hon är lämplig att ta hand om barnet. På den punkten har jag alltså inte ändrat uppfattning. Närdet gäller poängterandet av den etiska innebörden i vigselceremonin kan jagsäga att jag har gjort detta. HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle: Det är väl alldeles uppenbart att omfamiljelagssakkunniga nu skall gä in i en belysning av äktenskapets ekonomiskarättsverkningar så kommer man in på sådana frågor som diskuteras i debattenomkring eventuell diskriminering av äktenskapet. Med vår formulering syftar vii utskottet direkt till att det skall bli fråga om just en belysning av såvälskatte- som sociallagstiftningens konsekvenser sett ur äktenskapets synpunkt. Sedan vUl jag verkligen hoppas att det bhr en nygiftermålsbalk. Redan i fråga om språkdräkten är det angeläget att det blir ensådan balk. Det är väl klart att när det gäller just de ekonomiskarättsverkningarna och även i övrigt så måste resultatet av reformarbetetsammanbindas till ett slags slutprodukt, och då måste det givetvis bli en nygiftermålsbalk. Det betyder naturhgtvis inte att de punkter som vi i dagdiskuterar innehållsligt skulle bli ändrade i en kommande ny giftermålsbalk. Jag vidhåller att utskottets majoritet icke haruppfattningen att det är olämpligt att gå fram i etapper, utan vi anser dettvärtom av praktiska skäl lämpligt och riktigt. På detta sätt har vi nu kunnatstarta reformarbetet i form av lagstiftning. () kort genmäle: Jag vill påpeka att de frågor, som jag togupp, av mig absolut inte betraktas som några detaljfrågor. Åtminstone frågan omvårdnaden av barn är en mycket väsentlig fråga för många personer. Om jag jämför texten i motion och texten ihennes reservation tiU familjelagssakkunnigas betänkande, så talas det iresei-va-tionen om anslutning till förslagen om vidgade möjligheter att ibarnets intresse överföra vårdnaden om barn utom äktenskap från modern tillfadern. Hon har alltså där anslutit sig till förslaget, medan isin motion har skrivit: Jag kan icke biträda detta förslag. FruSUNDBERG (m) kort genmäle: Det är fråga om två olika förslag. Ipropositionen föreslås detta med vårdnaden att gälla även fall där mannen ickehar sammanlevt med kvinnan och barnet. Det tycker jagar en helt annan sak änvid separering av sammanboende som har bildat en familj. Där skulle jag mycketväl kunna tänka mig att vårdnaden tillerkänns fadern, och på den punkten kommerväl förslaget sannolikt att gå igenom såsom det nu föreligger. Äktenskapslagstiftningen m. m. Jag har suttit och lyssnat till en lugn,fridfull och saklig debatt om äktenskapsrätten. Det har varit givande, om ocksåicke i uppiggande - tydligen tyckte att tristessenblev så stor att hon måste visa sina talanger att reta upp kolleger i deborgerliga partierna. Men till saken. I morse uttryckte jag ett önskemål att viskulle använda en del av denna debatt till att testa samstämmigheten kringhuvudlinjerna i denna modernisering och reformering av äktenskapsrätten. Vivisste i och för sig från början att det fanns och finns en bred majoritet förpropositionens förslag och för utskottsbetänkandets majoritetsförslag. Men detvar ändå intressant att se hur långt samstämmigheten sträckte sig, framför alltdärför att det fanns en viss oklarhet om var stod. I sin agitationkommer de med rätt mycket av indignationsnummer och har blåst upp en rätt stororo inför denna lagstiftning och de har också skapat en ovisshet om var desjälva står. svarade att han visst ickeuppfattar denna lagstiftning som något attentat mot äktenskapet och familjen.Fru noterade att det inte var fråga om några revolutionerandeförändringar i äktenskapslagstiftningen och att hon också kunde ge sinanslutning till huvudlinjerna i förslaget. Då vill jag säga till båda dessamoderata vänner: Men gå då även utanför detta hus och tala om det! Det är iinte ringa mån ni själva och era partivänner som har snedvridit debatten, somhar jagat upp sinnesstämningarna och som har givit många människoruppfattningen att man nu står i begrepp att rasera äktenskapet eller att ivarje fall äktenskapet är svårt hotat av alla möjliga illfundiga och fanatiskapåhitt frän socialdemokratiskt håll. Skingra då själva de missförstånd niskapat! ville turnera på följande vis - och någotav det återkom väl också i anförande: Okay, den lagstiftning somvi skall besluta om är inte farlig i sak, men se nu också vilkaframgångar vi moderater har haft genom ärendets behandling från det attjustitieminister skrev sina direktiv, över familjelagssakkunnigasbetänkande och fram till proposition och utskottsbetänkande! Ja, men , det där är inte bara rätt skrytsamt.Det är dessutom i sak fel. Här genomför vi nämligen i allt väsentligt en reformprecis efter de hnjer som skisserats i direktiven och de linjer som återfinns ifamiljelagssakkunnigas betänkande. Propositionen är, som jag sade förut, någotmindre omfattande än familjelagssakkunnigas förslag. Ett och annat delförslaghar vi avstått från. All right, på en eller annan Akten skåps lags tift-ningen m. rn. punkt harvi tagit hänsyn till kritik, och jag sade också att jag tycker att det ärriktigt vid denna typ av lagstiftning att vara särskilt observant och attlyssna noga på kritik, att söka sig fram till ett regelsystem som kanaccepteras av så många människor som möjligt. Det hade jag inte väntat mig attfå höra några ironiska kommentarer om. Men dessutom vill kanske och nuinsinuera att socialdemokratin har ändrat sin grundläggande inställning. Nunalkas valet, och har man känt att de politiska vindarna börjat blåsa åt ettannat håll. talade man öppet om att man ville komma åt äktenskapet, nu harman retirerat och talar i stället väl om äktenskapet. är det inte längrefråga om att rasera det. Så heter det från sida. Det är naturligtvis frestande, framför allt utanför dennakammare där man inte riskerar att bli bemött, att föra den typen avargumentation. Tyvärr är emellertid även de här påståendena felaktiga fruSundberg. Det är inte så att regeringen, , då lagrådsremissenoffentliggjordes har intagit en helt ny attityd till dessa äktenskapsfrägor. Jag tycker egentligen inte om att behöva belägga att jaghar rätt genom att citera mig själv, men i det här fallet kan jag inte motståfrestelsen att göra det. Det är inte första gängen i vår som vi möter den härbeskyllningen, den här misstanken, den här farhågan för hur det skall gå medäktenskapet, och jag har även tidigare haft anledning att ta upp ämnet. När jagskall citera mig själv skall jag ta ett anförande vid i ett offentligt anförande som sedermera tryckts , ettår innan familjelagssakkunniga lade fram sitt betänkande. Det anförandetinleder jag med att säga: "Låt mig börja med en otvetydig deklaration.