prot · FW0968 · 1973-12-31 00:00:00 — Bestämmelserna avser dock i första hand atl skyddaomkring-boende mot buller, 1 det avseendet har hälsovårdsnämnderna redan tiUräckligabefogenheter. Till skydd för de anställda finns bestämmelser iarbetarskyddslagsliflningen, 1 10 § i arbetarskyddslagen sägs bl, a. attlämpliga anordningar skall vidtas för alt hindra all arbetstagare skadas genomatl utsättas för buller. För tillämpningen av denna bestämmelse iarbetarskyddslagen har arbetarskyddsstyrelsen fastställt anvisningarrörande ljud- och ljusstyrka i vissa lokaler t, ex, diskotek (medelande1972:11), Anvisningarna har utarbetats i samråd med arbetsgivar- och arbetstagarrepresentanler.Om ljudnivån hålls under den gräns som anges i dessa anvisningar torde ävengästerna i regel skyddas för skadligt ljud. i (c): Jag ber att få lacka för svaret. Frågan varfrämst föranledd av uppgifter som förekommit om hörselskador hos värnplUctigavid inskrivningen. Den nedsatta hörseln har i många fall uppgivils ha sin orsaki all vederbörande besökt diskotek där ljudstyrkan som bekant håller sig på ennivå som i många fall knappast kan motsvara vad som enligt föreskrifter ansesacceptabelt. Stickprovsundersökning på ell diskotek här i Stockholmvisade också all bullerni'/ån låg på . Risk för hörselskador finnsredan vid . Många diskotek och liknande lokaler följer sannolikt integäUande föreskrifter avseende ljudnivån i lokalerna. Del är mig inle bekant i vilken utsträckning myndigheternakontrollerar tiUämpningen av bestämmelserna. En sådan kontroll synes bliaktuell närmast i del fall då kringboende klagar över hudslyrkan i en lokal. Omlokalen således ligger så att man inle stör boende i närheten löper mansannolikt inte några större risker för myndigheternas ingripande. Däremot kanden höga bullernivån orsaka obotliga skador hos dem som befinner sig inomlokalen. Det gäUer både anställda och tillfälliga besökare. 1arbetarskyddslagstiftningen stadgas visserligen -vilket framgick av svar'et alt lämpliga anordningar såvitt möjligt skall vidtas för att hindra allarbetstagare skadas genom atl utsättas för buller eller annan liknandeolägenhet. Några nya förordningar med generell räckvidd har emellertid inleutfärdals när del gäUer bullernivån inom diskotek. Med hänsyn till del ökandeantalet diskolek i landet borde det vara angeläget alt framför allt gehälsovårdsnämnderna större befogenheter alt ingripa och alt således generelltskärpa förordningarna om bullernivån. Diskolek frekventeras som regel av mycketunga människor, av vilka man inte kan begära att de själva skall skydda sig motde skador en alltför hiig bullernivå kan leda till. Tvärtom är del väl så atlde unga trivs med den höga hudstyrkan och vänjer sig vid den. Därför bör demyndigheter som bär ansvaret på del här området ingripa. Avslutningsvis vill jag, herr talman, bara släUa en frågatill socialministern: Om ell diskolek inte stör grannarna och om del intefinns någon anställd personal, har då hälsovårdsnämnden möjlighet all ingripa,om bullernivån ligger på oacceptabel höjd? I de anvisningar rörande Ijudslyrkan i vissalokaler som jag nämnde i mitt svar konstaterar arbetarskyddsslyrelsen atl etlkontinuerligt buller under mer än fem limmar innebär risk förhörselskada om bullrets hudslyrka - ljudnivå - överstiger 85 decibel-Ä.Ljudnivån ensam är inle avgörande för när denna risk föreligger. Risken beroräven som man utsätts för bullret och på bullrets karaktär, dvs.vUken frekvenssammansättning bullret har. Undersökningar på restauranger, diskolek o. d. har visatatt del främst är hudet från dansmusiken som har sådan styrka ochfrekvenssamman-sällning atl del medför risk för hörselskada. Undersökningarnahar gällt dels ljudnivåer och frekvenssammansättning, dels den lid som personaloch besökande utsatts för hudet. Arbetarskyddsslyrelsen har - det har jag understrukit -därför beslutat att ljudnivån i regel skall understiga 85 decibel-A. Härinbegrips diskoteken - del har jag redan betonat. Om den genomsnittliga lid som personalen utsätts förbullret inle överstiger kan undanlag få göras från denangivna ljudnivån. Enligt styrelsens mening bör vidare orkesterns placeringvara sådan alt serveringspersonal inle ständigt behöver passera nära denna. För all komma till rätta med problemet, ,behövs inte i första hand ökade möjligheter för hälsovårdsnämnderna, ulan manbör sträva efter alt ge ökad information om skadeverkningarna. Del hararbetarskyddsslyrelsen gjort genom dessa anvisningar. Om åtgärder mot störande buller inom diskotek HerrBÖRJESSON i (c): Jag är medveten om all en ökad information ärbåde nyttig och värdefull. Men tyvärr når informationen inte fram.Dessa ungdomar är kanske inte mottagliga för informationens budskap, och delmåste väl herr socialministern då ta fasta på. Det är då samhällets skyldighetatl på något, sätt gripa in. Min fråga kvarstår: Har myndigheterna möjlighet attingripa om hudnivån på ett diskotek är oacceptabel, helt enkelt skadlig, om delinte finns några grannar till diskoteket som upplever det som en sanitärolägenhet och om det inte finns någon anställd personal? Jag vore tacksam allfå ett svar på den frågan. Såvitt jag vel har hälsovårdsnämnden denmöjligheten. Finns del klara belägg för alt sanitära ölägenheter föreligger,har nämnden självfallet möjlighet att ta upp frågan för direkta åtgärder. Ang. principerna för indragning av poststationer HerrBÖRJESSON i (c): Jag är tacksam för denna komplettering. Jaghar nämligen kommit i kontakt med hälsovårdsmyndigheter som sagt att de intehar några möjligheter atl ingripa, därför alt del icke finns några grannareller någon anställd personal som upplever bullret som en sanitär olägenhet.Jag är mycket tacksam för socialministerns svar, som jag skall vidarebefordra. Hälsovårdsnämnderna är säkerligen medvetna ombåde sina möjligheter och sina rättigheter här. Jag har pekat på att närsanitära olägenheter föreligger för grannar, som utsätts för störande hud, harde självfallet ;möjlighet atl la upp sådana frågor för direkta åtgärder, såsomjag redan har sagt. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. principerna för indragning av poststationer Herr komrnunikalionsrninislernNORLING erhöll ordel för atl besvara i (fp) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 150, och anförde: i har frågat mig om jaganser atl de regionalpoliliska principer, sorn uttalats i underhösten 1972 och som kommit till uttryck i Kungl. Maj:ts cirkulär den 13februari 1973, har iakttagits vid därefter beslutade indragningar avpoststalioner, 1. ex. beträffande och Sillerud i . Jag har tidigare här i kammaren vid olika liUfällenredogjort för den poslala servicen pä landsbygden och hur denna successivtförbättrats, framför allt genom utökning av systemet med bilåkandelanlbrevbärare. I samband med alt lantbrevbäringen byggts ut har mindre poststationerkunnat dras in ulan några serviceförsämringar för allmänheten. Tvärtom har ettstort antal människor, som tidigare inle haft postutdelning eller en sämresådan, fått tillgång till lanlbrevbärare, som i princip fungerar som rullandeposlanstalter. Lantbrevbärarna ombesörjer i vissakommuner, framför allt i , viss social service utöver den normalaposlser-vicen. Det kan gälla utsändning av livsmedel och apoteksvaror,förmed-hng av boklån, hembesök och hjälp ät äldre med enklare uppdrag rn. m.Jag anser att denna verksamhet - som sker på prov - kan vara ettsätt alt genom utnyttjandet av postverkels och lantbrevbärarnas bredakontaktyta bryta isoleringen för människor i glesbygd och ge dem en viss socialgrundservice. Frågan om postverkels landsbygdsservice har behandlats avriksdagen , då man avslog en motion med begäranom en över'syn av postverkels ralionaliseringsverksamhet, syftande till en"sådan inriktning av den fortlöpande rationaliseringen alt mindrepostan-ställer i största möjliga utsträckning skulle kunna bibehållas på mindre orter ochi glesbygd. a. med hänsyn till den successiva utvecklingen ochmotoriseringen av lantbrevbäringen avstyrktes motionen av ett enhälligttrafikutskott. Det system som postverket tUlämpal förlandsbygdens postservice - och där man genom atl lantbrevbäringen får en alltstörre utbredning kan kombinera den med viss social service bygger enligt minmening på principer som ligger väl i linje med uttalanden i'anledning av höstens regionalpoliliska proposition. i (fp): Jag tackar .statsrådet för ett fylligt svar,men jag vill redan nu säga att jag inle är lika lacksam för innehåUel i svaret. Jag delar kommunikationsministerns uppfattning allförsöksverksamheten med social service är aUdeles utomordentlig, och denhoppas jag att vi skall kunna fortsätta med. Men själva kärnfrågan är huruvidadet beslut föhs som vi fattade och som utmynnade i det cirkulär somjag har påtalat och som även kommunikationsministern har berört här, vari detklart sades ifrån atl man uppmanade myndigheterna "att verka för atl deallmänna regionalpolitiska mål nås som uttalat sig för". Fråganär om de här indragningarna verkligen ligger i linje med den uppmaningen. Jagifrågasätter det mycket starkt, måste jag säga. När nu statsrådet hänvisar till trafikutskottetsbehandling av motionen av i m. fl. vill jag säga atl denmotionen visserligen avslogs, men uttalade ett enigt trafikutskottalt man förutsatte atl behoven av poststalioner även i glesbygderna skullebeaktas. Kommunstyrelsen i , som är en av de berörda orterna -med inom sin kommun tolkar bUden ganska bra, tycker jag, när densäger att det väl ändå är en ödets ironi atl som den nya giv frånregeringen för olika slag av glesbygdsstöd basunerades ut i massmedia hadearbetsutskottet i ärendet uppe till behandling och såg detorimliga i att man så helt sidesleppal ett fullmäktigebeslut och bara meddelatbeslutet om indragning. Vid samma sammanträde beslutade man att anta enbyggnadsplan för byggande av 30-40 villor i ett samhälle, och så kom dåpostdirektionens i Västra distriktet beslut om att indra dessa poststationer mot en enig folkmening och mot eniga kommunala myndigheter, som starkt harprotesterat. Jag ifrågasätter om detta verkhgen är att föha de intentioner som vivar överens om . Det är möjligt att det är specieUt bekymmersamt i den delav landet som jag kommer från. skall man dra inungefär av de poststalioner som vi har i landet. Man har redan dragitin 14, och av dem hgger II i det västra distriktet ett av de sju distrikten.Vi är alltså tydligen speciellt hårt drabbade. Jag tycker all statsrådets svar är farligt det gerliksom råg i ryggen ål direktionen att handla fritt på del här fältet, ochdetta gör mig orolig. Ang. principerna för indragning av poststationer Del avgörande för behandlingen av ell sådanthär ärende protokoll 19 73. den 12 aprU 1973 Ang. principerna för indi-agning av poststationer är omservicen för människorna försämras eher förbättras. Jag bygger mitt svar på altindragning av en poststalion normall inte innebär en serviceförsämring. Tvärtomblir del en serviceförbättring genom att man får hela den poslala servicen in ibostaden, om man inle bor aUtför långt från de allmänna farvägarna. Jag har visserligen inle så lång erfarenhet beträffandedenna verksamhet i departementet, men den sträcker sig dock över i detnärmaste . Om vi hade tid skulle jag kunna la fram en rad exempel somvisar all införandel av lantbrevbäring i en bygd först har mött kraftigaprotester naturliga, tycker jag, eftersom människorna upplever indragningenav den fasta postanstalten som en radikal försämring av den offentliga servicenför jusl deras bygd eUer by. I del helt övervägande antalet fall, om också intei aUa, möter jag antingen det är jag som frågar dem eller det är de självasom i:ar upp frågan en helt annan attityd tiU den förändring som genomfördesett eUer . Då har man nämligen upptäckt fördelarna medlantbrevbäringen. Begreppet lanlbrevbärare har ju sedan gammall något avbåde romantik och enkelhet över sig. Den gamle lantbrevbäraren var den som kommed tidningen och privatbreven. Dagens lanlbrevbärare kommer oftast i bil. Hanhar möjlighet atl sköta insättningar och uttag på postsparbank, han harmöjlighet att utföra över huvud taget alla postala tjänster som en poslanslaltutför, bortsett från att han inle kan dra med sig alla paket. Jag kan inle gå i god för alt vi i del fall som herrEriksson i har tagit upp kommer att få precis den här reaktionen eflernågot år, men jag är inte helt säker på atl jag inle får rätt även när delgäller exempel. i (fp): Kommunikationsministern och jag är överens omatt det i många fall har blivit en förbättrad service. Jag antydde ocksåinledningsvis att kombinationen av lantbrevbäring och social service är bra påmånga ställen. Vi är även ense om att del avgörande förställningstagandet skall vara just om servicen blir bättre eller sämre. Men nären enig befolkning, en enig kundkrets, tillsammans med kommunala myndigheter iell samhäUe - vi kan ta som exempel - som är på väg alt expandera,säger att "Del här accepterar vi inte", tycker jag det är underligtalt postdirektionen handlar så som den gör. Det är ju en litet förändrad tid . Vi strävar efter attså många som möjligt skaU komma ul i sysselsättning. Folk är hemifrån i störreutsträckning . Det gör att del kanske fanns större fog för systemetmed lanlbrevbärare än . Jag sade förut alt detta inte enbart gäller västradistriktet, även om tyngdpunkten ligger där. Jag läste jusl i tidningen i dagatl kommunikationsministern har en uppvaktning av sina egna partibröder frånÖster-färnebo i södra som har precis samma problem. Jag tror att del var väldigt klokt avkommunikationsministern alt lämna en venlU öppen för om reaktionen kommer atlbh allmän i de här områdena.Jag bjuder gärna hem till , och vi kan gå rant i de härbygderna om . Jag är rätt övertygad om atl fullföljer direktionensina intentioner, kommer vi atl möta protester även då. Får jag föreslå som en personlig önskan altvi dröjer etl år, . Det kanske behövs etl år för atterfarenheterna skall kunna bedömas. Då kommer jag. i (fp): Herr kommunikationsministern är välkommennär del passar. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Ang. hastighetsbegränsningar på Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för all besvara () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 155, och anförde: har frågat mig om jag villredogöra för principerna för hastighetsbegränsningar på . Inga särskilda principer gäller förhastighetsbegränsningar på i förhåUande till järnvägsnätet iövrigt. Begränsningarna beror främst på sådana faktorer som geolekniskaförhållanden, kurvradiernas storlek, lutnings- och signalförhållanden, banansbärighet m. m. Jag utgår från atl har stäUt frågan medanledning av de hastighetsbegränsningar på som beslutats gälla fr.o. m. tidlabellsskiftet . Högsta tillåtna hastigheten förmotorvagnar kommer då alt sänkas frän på sträckornaHotingÖstersund och BrunfloOrsa samt på sträckanOrsaMora. Några olägenheter av ifrågavarande hastighetssänkningaruppkommer knappast. Tidsförlusten i gångtid beräknas variera mellan en halv ochen och en halv minut för nämnda sträckor. I anslutning härtill kan konstateras alt eftertidtabeUsskiftel nio låg av berörda aderton har oförändrad tidtabellslid, trelåg en förlängning och sex tåg förkortad tidtabeUslid, varavtre och tre . Vad specieUt gäUer sträckanOrsa-Mora har hastigheten sänkts på grund av slitna räler. Rälsbyte planerashösten 1974 och fr. o. m. sommartidlabeUen 1975 beräknas motorvägnarnashastighet åter kunna höjas på den sträckan. HerrWIKNER (s): Jag ber atl få lacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Om förbättring av hamnmöjlighetenia på Frågan är, som kommunikationsministern förmodade,föranledd av atl det har varslats om hastighetsbegränsning till85 km/tim efter vissa sträckor på fr. o. ni. i år.Enligt de uppgifter vi fått skulle detta bero på att järnvägsspåret ochrälsbussen inte skulle tåla högre hastighet än . Del förhåller sig såalt det finns skyltar uppsatta i kurvorna som begränsar hastigheten till 85km/tim. 1 övrigt är hastigheten och dessa skyltar måste nu bytas ut. Dethar sagts mig, att man för alt slippa sälla upp nya skyltar i stället sänkerhastigheten utefter de här sträckorna . Den hastighetsbegränsning som föreslås berör en avsevärdsträcka. Jag ifrågasätter' om de uppgifter rörande en tidsförlust på en halvtiU som kommunikationsministern gav är rikliga. Jag troralt det rör sig om en större tidsskillnad. De som bor inom dessa områden anseralt denna hastighetsbegränsning trots all den är liten medför enserviceförsämring, något som jag kan håUa med om. Jag anser inte heller att denär motiverad. Jag har själv åkt halva den del avbanan som berörs av hastighetsbegränsningen. Jag fick då upplysningar om atldet inte mötte något hinder atl hålla hastighet på de delar av banan som inte har hastighetsbegränsning på grund av kurvor m. m. För alt ge demänniskor som bor i dessa glesbygder goda kommunikationer borde man iställethöja hastigheten, men gör man tvärtom. Del positiva i svaret är naturligtvis, atl man planeraratt företa rälsbyte emellan och . Fr. o. m. sommaren 1975beräknas motorvägnarnas hastighet åter kunna höjas på sträckan. Jag vUl SläUa en följdfråga till herrkommunikationsministern: är väl inte föranledd av tänker lägga ner persontrafiken på ? Det är angeläget att fåden frågan besvarad. Herr kommunikationsministern : Herr talman! På densista frågan är svaret nej. Det är tacknämligt att jag fick detta svaroch jag är glad över det! Överläggningen var härmed slutad. §9 Om förbättring av hamnmöjligheterna pä Herr kommunikationsministern erhöll ordet för atthesvara () i kammarens pr-olokoll för intagna fråga,nr 157, och anförde: har frågat mig om vilka åtgärderjag avser vidtaga för .att förbättra hamnmöjligheterna på , Hamnfrågorna tillhör del kommunala ansvarsområdet.Samtidigt gäller atl kommunerna har möjlighet alt under vissa förutsättningarfå arbetsmarknadsverkets medverkan vid utförande av hamnarbeten. HerrEKINGE (fp): Det var en ganska lång debatt i går även omGolland, Det kan därför verka egendomligt att vi måste la upp den nu igen. Viskall dock inte upprepa gårdagens debatt. som jag lackar för svaret,viU jag förklara atl jag från den synpunkten kan förslå atl svaret blev någoltorftigt, 1 går framhöll kommunikationsministern: "Jag tror migkunna säga utan all gå in i detalj att varit och är föremål för mycketintensivt studium och arbete från statens sida, och aUt som kan göras från lidtiU annan för atl underlätta för dem som bor på görs också," Mot denna bakgrund, herr talman, ter det sig egendomligtatl del företag som har koncession på båltrafUcen befar denna del av Östersjönpå ett sådant sätt att man i bästa fall först när man kommer en bit utanförkusten vid Landsort kan få besked om var på ön fartyget skall lägga till. Att hamnsitualionenär så besvärlig all man inte vel om man kanske hamnar i eller iKappelshamn kan inle vara tillfredsstäUande, framför allt inle från samhälletssynpunkt och därmed inle heUer från kommunikationsministerns synpunkt. Kommunikationsministern förklarar enligt svaret alt haningenting kommer alt göra. Vi har fått det beskedel. De vackra orden från i gårräckte alltså inte längre än till . är del kommunen som får lösa dettaproblem. Att det saknas något större engagemang från kommunikationsministernatl medverka till atl få fram erforderligt kapital och vidta behövligaåtgärder, framför allt inför den stundande turistsäsongen, kan jag barabeklaga. Man kanske ännu inte har insett hur besvärlig situationenär för de många gotlänningarna, unika förhåUanden har tydligen inle sattsådana spår atl vi ens är beredda att konstatera atl åtgärder måste vidtas. Eninsats på ett par skuUe behövas, och del var dem jagnaturligtvis hade hoppals att kommunikationsministern skulle ställa sig positivtiU och, i varje fall mot bakgrund av vad som sades i går, förklara sig bereddatt på något sätt försöka åstadkomma en förbättring, i första hand avKappelshamn. De pengarna har vi aUtså inte fått. Om bibehållande av samma postadresser vidorganisationsändringar inom postverket Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om bibehållande av samma postadresser vidorganisationsändringar inom postverket Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 1 60, och anförde: har frågat mig vilka möjligheterpostverket har alt i samband med av rationaliseringsslrävanden betingadenamnändringar och andra omläggningar vid poslanstalter tillmötesgå allmänhetensönskemål om bibehållen postadress. Jag har redogjort för den postala servicen på landsbygdenoch hur denna successivt förbättrats, framför aUl genom utökning av den 12 aprU 1973 Om bibehållande av samma postadresser vidorganisationsändringar inom postverket systemetmed bUåkande lanlbrevbärare. Serviceförbättringarna för kunderna har i regelkunnat kombineras med en minskning av postverkets kostnader. För att uppnå denna kombination av god service och lågakostnader krävs ell effektivt utnyttjande av lantbrevbärarna. Utökningen avlantbrevbäringen medför ibland alt mindre poststalioner blir överflödiga, Iandra fall har kanske den berörda orten så stort hushållsunderlag allpostverket bedömer atl en postanstalt bör finnas kvar. Denna omorganiseras dåtill en fUial till den större poslanslalt varifrån brevbäringen utgår. Eftersom postadressen markerar den ort varifrån postendelas ut innebär förändringen av brevbäringen all de berörda hushållen får enannan sorteringshänvisning, dvs. en ny postadress. Min mening är atl postverket skaU iaktta försiktighet vidändring av de nuvarande ortnamnen som postadresser. Den någol minskadeeffektivitet detta kan innebära för postverkels del får uppvägas av de fördelarsom människorna har av att få behåUa namn, som anknyter till deras bygd. Jag ber att få lacka kommunikationsministernför svaret. Jag har ingen avvikande mening i förhållande till statsrådet närdet gäUer de fördelar som lantbrevbäring i lyckligaste fall och faktiskt i deallra flesta sammanhang innebär. Jag har själv mångårig erfarenhet av dennaverksamhet och tUlhör dem som har förstått alt utnyttja den maximall. Vid ellsådant förhållande är lantbrevbäringen en myckel förnämlig service. Det är emellertid tråkigt atl den ökade lantbrevbäringen iganska många fall medför all hävdvunna adresser försvinner. a vid diskussionerhär i har ju de gamla ortnamnen betraktats som kulturhistorisktvärdefulla, och de är kära för dem som har använt dessa namn i många är. Liksom när det gäUer många andra spörsmål i riksdagenligger det etl konkret faU bakom min fråga, nämligen just en förändring av detslag som statsrådet nämnde, att en postanstalt omorganiseras till att blifilial till en annan. FUialen ligger emellertid i en tätort, och när poslen därfick en ny lokal och allmänheten fann atl del blev en ändrad adresssom människorna inle kände någon samhörighet med, så är det klart all man blevupprörd. Det har gjorts en namninsamling med 700 namn där det krävs enförändring, och även andra aktiviteter har bedrivits. Jag viU gärna la fasta på statsrådets ord här om atlpostverket skall iaktta försiktighet vid ändring av de nuvarande namnen sompostadresser och vill fråga om delta statsrådets uttalande ger mig anledninghoppas på en sådan hantering av problemet atl i del fall när två postanstalterbetjänar en allmänhet den gamla utdelningsadressen kan bibehållas för dem somsjälva hämtar sin post. Jag vUl gärna ha sagt att sista stycket imitt svar ger det besked som nu efterlyser på nytt. Postverketfår iaktta stor försiktighet när det gäUer sådana här förändringar i framliden.Jag tror atlmed den konkreta utformningen av mitt svar bör även 68 kunna känna en viss förtröstan inför kommande beslut. 12 aprU 1973 (): -1---------------- I så faU ber jag att få lacka för delpositiva svar som jag Andringar i tryck- anser all herr statsrådets senaste anförande innehöU. Överiäggningenvar härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslötkammaren all besvarandet av återstående pä dagens föredragningslista upptagnaenkla frågor skulle uppskjutas till morgondagens sammanträde. § 11 Föredrogsoch hänvisades Kungl.