prot · FW0938 · 1973-12-31 00:00:00 — Fränden tredje fonden, som turnerar företag med färre än 20 anställda med kredUeroch alltså skall ge återlänemöjligheter tiU sådana företag, uppgår återlånenbara tUl . Jag tycker att de siffrorna talar för sig själva. Vi har från vårt håll försökt få bättre ochframför allt mera rättvisa förhållanden. Låt mig ställa en fråga; Kan någonfrån regeringspartiet eller utskottsmajoriteten förklara, om det är en naturlagatt diskrimineringen av småföretagen skall fortsätta? I det här sammanhangetgäller det bristen på långa krediter. Bör samhället försöka utjämna dessaorättvisor? Om svaret på den senare frågan blir ja, måste man efterlysa bättreoch mera engagerade insatser från samhällets sida nar det gäller långa kreditertill småföretagen. Våra förslag i motionen 821 är förslag som innebär ettsteg på vägen. Jag betonar, herr talman, att det bara är steg på vägen mot merarättvisa förhållanden och mindre diskriminering av småföretagen, när vi sägeratt småföretag med mindre än 500 anställda måste få ackumulera avgifter i femår och fä återlån pä . Utskottsmajoriteten hänvisar till 1968 årskapitalmarknadsutredning och säger att man måste avvakta dess arbete. Jag kaninte, herr talman, beteckna detta som något annat än den obotfärdigesförhinder. Det kan dröja väldigt länge, kanske åtskilliga år, innan denutredningen framlägger något förslag. Medan gräset gror så kanske inte kon dör,för småföretagarna är väldigt uthålliga, men kon sinar. Och det är mycketallvarligt, eftersom småföretagen spelar en så betydelsefull roll inte minstför sysselsättningen, I småföretag med färre än 20 anställda finns det docktUlsammans mer än 1 miljon anställda. Småföretagen är betydelsefulla även förproduktionen. Det finns inget som helst samhällsintresse av att denna kobildligt talat skall sina; det finns anledning se till att den mjölkaråtminstone lika mycket som . Att situationen verkligen är aUvarlig, jagskulle nästan vilja säga desperat, framgår av ett förhållande som inne på och som jag bara kort skall beröra. När vi klagat över småföretagarnas svårigheter att få långa krediteroch påpekat att de i detta sammanhang måste få sin rättvisa del av AP-fondensmedel, har man ständigt från socialdemokratiskt håU hänvisat tiU ABIndustrikredit och AB Företagskredit, Det är två förträffliga institut, har mansagt, och det håUer jag gärna med om. De turnerar småföretagen med långakrediter från AP-fonderna, Som påvisat är lånebehovet vid deinstituten ungefär 1 miljard för det här året. Det är inte något sensationellthögt belopp med hänsyn till dels att antalet småföretagare uppgår tUl åtskUligatiotusental, dels att företag med - om jag minns rätt - upp tUl 500 anställdastår i kö och vill låna frän dessa två institut. Det har blivit en alarmerandestockning i fråga om kreditansökningar på en kvarts mUjard kronor. Och detgäller då ansökningar som är behandlade och lån som är beviljade men som intekan effektueras på grund av brist på kapital ett kapital som enligtuppläggningen av finansieringen skall lånas ut huvudsakligen av AP-fonden, Jag skall inte diskutera just den här frågan vidare den diskussionen får föras i annat sammanhang. Men förhållandet visar hurangeläget det är att förslagen i motionen 821 realiseras utan dröjsmål och utanett trankilt väntande på ett utredningsförslag som kanske över huvud taget inteläggs fram eUer som i varje fall inte läggs fram förrän efter 1975,Det är angeläget att man nu tar ett steg på vägen genom att förverkligaförslagen i motionen 821, Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen 1 av i Glömminge m, fl. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. HerrBENGTSSON i (s): Frågan om företagens återlånerätt frånallmänna pensionsfonden har genom motioner i olika varianter diskuterats iriksdagen praktiskt taget vade år sedan ATP-systemets tUlkomst. Kraven somde framförts i motionerna och följts upp i reservationerna är hksom tidigaresådana att utskottsmajoriteten inte har kunnat acceptera dem. Som vi hörde av i och av herrSjönell kräver man att vi skall besluta att återlånerätten skallhöjas från nuvarande 50 tUl av avgiftsbeloppet. Men inte nog därmed;man kräver också en ackumulering av lånemöjligheterna , kapitalmarknadsutredning har, som vi alla vet,till uppgift att granska systemet med återlånerätten frän allmännapensionsfonden. Nog bör vi avvakta utredningens förslag innan några ändringargörs! I reservationen 2 framhålles att den vidgning avåterlånerätten som krävs i motionen 821 är av alltför begränsad innebörd, Istället krävs här att kapitalmarknadsutredningen med förtur skall utreda helafrågan om de mindre och medelstora företagen. Vad man pekar på i reservationerna är i första hand attåterlånen från tredje fondstyrelsen ligger så lågt som vid . Dettaskulle enligt reservanterna ha sin grund i gällande regler. Det är kanske inteså lätt att på rak arm säga vad den låga procentsiffran beror på. Jag skullemöjligen kunna föreställa mig att den beror på att vederbörande företag avbankinstituten inte anses kreditvärdiga. Vi måste ju ha garantier för att Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. pengar somutlånas förräntar sig och fyller sin primära uppgift att säkra pensionen åtpensionstagarna. Det är som bekant inskrivet i reglementet för pensionsfonden,att den skall förvallas så att den blir till största möjliga gagn för försäkringen.Därvid skall det iakttagas att placeringen av fondmedlen tillgodoser kravet påbetryggande säkerhet, god avkastning och tillfredsställandebetalningsberedskap,Jag har svårt att tro att betalningsberedskapen kanuppehållas, om man skulle tillmötesgå kraven på ackumulerad återlånerätt. För övrigt menar jag att man skall göra klart för sig, attdet inte blir en enda krona mer att låna, totalt sett, om vi vidgaråterlånerätten. Jag delar uppfattning att det i vissa fall finnssvårigheter för de små och medelstora företagen, men om vi skulle bevilja demännu mer är frågan ändå: Kan de utnyttja det? Jag föreställer mig att derasdilemma är att de inte kan ställa säkerhet. och ni andra somföreträder reservationerna menar väl ändå inte att man utan någon säkerhet kanlåna ut AP-fondernas pengar? Det finns ju institut tUlskapade för atttillgodose de små och medelstora företagen, och det är inte obetydliga summorav AP-fondernas pengar som går dit. Jag är väl medveten, , om att vi är beroendeav de små och medelstora förelagen - vi är givetvis beroende av företagsamhetenöver huvud taget och vi skall väl försöka se till, att de får dekapitalresurser som är nödvändiga, men jag ser inte några möjligheter att lösaproblemen på det sätt som ni nu har föreslagit. Vi vet ju att alla pengar iAP-fonderna är ute och arbetar i vårt näringsliv . Jag är inteheller säker på att vi skulle nå den ur samhällets synpunkt bästa fördelningenav resurserna, om vi tillmötesgick de framförda kraven. Vi som bildar utskottsmajorileten vUl på den här punktenlugna oss tUls vi har tagit del av vad kapitalmarknadsutredningen kommer med.Först då, och i ett sammanhang, vill vi bedöma de här frågorna. Med de här orden ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan. i (fp): iLandskrona framför den teorin om varför de mindre företagen inte har utnyttjatmöjligheterna till återlån, att de kanske inte är kreditvärdiga. Det ärsjälvklart att banken skall göra sin bedömning av ett företags kreditvärdighet,men även om det ofta påpekas att de mindre och medelstora företagen har enbesvärande ekonomisk situation kan jag inte tro att så förfärligt många företagi har det så Ula stäUt att man sammanlagt endast skall varakreditvärdig att återlåna av den fond på 10,7 miljarder som finns.Det tror jag är en alldeles för hög beräkning av antalet icke kreditvärdigaföretag här i landet. HerrNORDGREN (m): i sade att det inteär så lätt att förklara varför det inte har skett större återlån från dentredje fonden. Jo, , erfarenheten visar att de nu gällandereglerna är för opraktiska för att återlånerätten skall utnyttjas. Jag tycker att det var en väldigt hård dom och det varockså i inne pä - över den mindre och medelstora företagsamhetensom fällde här. Enligt hans resonemang skulle det ju endast varaen ytterst liten del av hela den svenska småföretagsamheten - somskulle vara värd att fä låna ur AP-fonderna. Det är väl ändå inte möjligt! Vidare sade att det finns kreditinstitutsöm har möjlighet att bedäna den här sektorn. Ja, det är riktigt, det finnsFöretagskredit och Industrikredit, men där är det - jag har kollat siffran 250 miljoner i beviljade lån, som man inte kan tUlgodose, De är tydligenkreditvärdiga eftersom instituten har beviljat dem, men inte heller dessa gåralt klara. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. HerrSJÖNELL (c): Till vad i anfördevill jag bara foga ett par korta anmärkningar. Han sade att om våra förslag skulle bifallas och de mindreföretagen alltså i större utsträckning få återlån ur AP-fonden så skulle detinte bli en krona mer tUlgänglig att fördela. Nej, självfallet inte, herrtalman, det är väl ingen som har inbUlat sig det. Men vad som är det väsentligaoch det som vi har tryckt på är att en sådan utveckling skulle innebära mindrediskriminering och mindre orättvisa mot de mindre företagen. Det har i dagenssamhälle talats om begreppet jämlikhet. Vi kräver jämlikhet ävenför småföretagarna i det här landet när det gäller att kunna klara sig i detlånga loppet och få tillgång till de svåråtkomhgaste och kanske mestväsentliga krediterna som står till förfogande för storföretagen, nämUgenlånga krediter. Det är det, , som är det väsentliga, inte att detblir fler kronor att fördela. De kronor som skall fördelas vill vi ha merarättvist fördelade. Sedan säger att del inte är säkert att detskulle betyda att det bleve en samhällsekonomiskt lämpligare fördelning. Ja,här finns det kanske olika uppfattningar. Vi är helt övertygade om att om mansatsar på de mindre företagen och ger dem möjligheter alt utveckla sig och tahela sin kapacitet i anspråk, så kommer det alt bli många, många fler jobb idet här landet i den sysselsättningskris som vi upplever. Det kanske t, o. m,kan bli 100 000 nya jobb om man gör den satsningen. Slutligen gäller det kreditvärdighelen. Mingode vän är ju en vänlig och fin man, det är jag den förste attbetyga. Men den här gången tycker jag att han var närmast cynisk när han taladeom att anledningen till att företagen inte får dessa återlån kanske är att deinte är kreditvärdiga. Det räcker, herr talman, med att påpeka att det är 250miljoner kronor som ligger och väntar i AB Industrikredit av beviljadekrediter. Efter alla konstens regler har man alltså prövat dessa småföretag.Det kan inte vara någon liten mängd småföretag som har begärt alt få låna enkvarts miljard kronor. Så kreditvärdigheten tror jag vi kan lämna helt vidsidan om den här diskussionen. Dessa företag kan vara lika kreditvärdiga somandra och är det. Det väsentliga är att vi får en bättre rättvisa och en meraenergisk satsning på just dessa småföretag. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. HerrBENGTSSON i (s): 1 vad det gäller de 250 miljoner som man nuinte kan få ut i lån är det väl fråga om tre eller kanske fyra månader innandet blir möjligt att lämna ut dessa pengar. En längre tidrymd kan det knappaströra sig om , enligt de uppgifter som jag har fått. Sedan har jag inte sagt att den låga återlåningssiffran itredje fonden beror på att vederbörande inte är kredilvärdig, utan jag stäUdenärmast frågan: Kan den möjligen bero på att man inte är kreditvärdig? Jagmenar ändå att möjligheterna finns. Man kan ju låna ned till , ochnog skall väl småföretagen kunna utnyttja den här möjligheten - jag har svårtatt föreställa mig någonting annat. Vi fick ju årsredovisningen från allmänna pensionsfondenför , och det visar sig där att ungefär en tredjedel avfondkapitalet är utlånat till näringslivet. Det ligger inte en krona outnyttjad det är vi naturligtvis helt överens om. Pengarna är ute och gör tjänst i delsvenska näringslivet. Vad det då närmast blir fråga om är en prioritering. Nifår ju tala om, vem som skall avstå från återlån . Skall vi hamindre tUl bostadsbyggandet, skall kommunerna få mindre eller vem är det somskall ha mindre? Jag har ingenting emot om man inom näringslivet kan bliöverens om att göra någon form av omfördelning av den andel som står tillförfogande för näringslivet. Men ni får tala om hur den omfördelningen skall gåtUl, för faktum kvarstår som jag sade - att det inte blir en enda krona mertotalt sett, utan det är samma pengar som det handlar om. Slutligen vill jag bara påminna om att närvi diskuterade var man inte särskilt intresserad frånmoderaternas sida; Om man där hade varU litet mera positiv den gången, så hademan kanske inte behövt klaga i andra sammanhang . HerrSJÖNELL (c): Jag skall bara svara på den fråga som herrBengtsson i ställde. Jag uppfattade den närmast som en retoriskfråga: Är det månne den bristande kreditvärdigheten som är orsaken till att maninte får lån? Jag uppfattar som sagt detta som en retorisk fråga. Menjag vill svara, att såvitt vi kan se är det inte fråga om bristandekreditvärdighet. Jag hänvisar tUl att lån på 250 miljoner ligger beviljade. Manbeviljar inte lån på en kvarts miljard kronor till icke kreditvärdiga förelagmed den omsorgsfulla prövning som Industrikredit gör. Alltså måste orsaken vara att finna på annat håll. Och detär vä! närmast en lustig krumelur som gör när han säger: Var sågoda - här har ni så och så många miljarder som skall ställas tillnäringslivets förfogande. Slåss om dem inbördes och kom sedan och tala om för osshur mycket ni skall ha tUl småföretag och hur mycket ni skall ha tUlstorföretag. Men, herr talman, det går ju inte till på det viset i ettciviliserat samhäUe. Och framför allt i ett samhälle där man vill slå vakt omde små måste väl ändå samhällsorganen vara med och göra en rättvis ochjämhkfördelning. HerrNORDGREN (m): Får jag bara påminna iLandskrona om att det inte var något bristande intresse från moderatasamhngspartiets sida , för vi ville - som säkerligen minns- ha ett privat kreditinstitut. Och erfarenheten av privat verksamhet, avprivat bankväsende, visar i alla fall att det är effektivare, AUt tyder på attdet med ett enskilt institut hade varit större möjligheter att skapa erforderligakrediter för de mindre och medelstora företagen och det är ju vad vi i dagefterlyser. Vidgad rätt till återlån från allmänna pensionsfonden, m.m. HerrBENGTSSON i (s): Jag skall fatta mig mycket kort. Jag vill bara till säga att trots alltförhåller det sig på det sättet att av fondmedlen - alltså drygt18 miljarder - är utlånade tUl det svenska näringslivet. Nog är en stor del avdessa pengar utlånad tiU småföretagsamheten. Visserligen har väl en del av pengarna gått genom deinstitut som finns . Men jag har ännu inte fått något riktigt svar påfrågan om den direkta anledningen till att man ur tredje fonden inte haråteriånat mer än man gjort. Ni som har goda kontakter med näringshvet bör välkunna tala om detta. Det måste ju finnas en anledning, och kunde man peka påden verkliga anledningen skulle man kanske kunna tackla problemet. i sade i sittsenaste anförande att av de 18 miljarder som AP-fonderna ställt tUlnäringslivets förfogande måste en god del vara utlånad till småföretagarna. Ja,tre talare här har påpekat att från tredje fonden har gått tillsmåföretagarna. Jag tror att detta faktum är tillräckligt svar på frågan omdessa företags andel i AP-fondens utlåning. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i Glömminge m, fl, imotsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan i begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 13 punkten I röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 1 av i fl, i motsvarande del. Vidgad rätt till återlän från allmänna pensionsfonden, m.m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Örebrobegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 13 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: §4 Interpellation nr 57 ang, de mindre och medelstora företagens upplåning urAP-fonden Ordetlämnades på begäran tUl HerrSJÖNELL (c), som yttrade: De mindre och medelstora företagen är starktberoende av kapitalmarknaden för sina investeringar. Genom sina förhållandevisbegränsade möjligheter tUl självfinansiering måste nämligen en stor del avinvesteringarna finansieras med lånat kapital. Detta förhållande fick , med den brist påkapital som då rådde, starkt negativa återverkningar på den mindre ochmedelstora företagsamheten. Därefter har tillgången på korta rörelsekreditervarit tämhgen god medan det fortfarande rått knapphet på långa krediter.Lönsamhetsförhållandena har inte heller inbjudit till någramer omfattande investeringar, 1 dagens läge har många mindre och medelstora företagframskridna planer på relativt omfattande investeringar. Om dessa kanförverkligas, bör den mindre företagsamheten ha bättreförutsättningar att ta till vara de möjligheter till produktions- ochsysselsättningsökning som följer medett omslag i konjunkturen. Bristen på kapital lägger dock i många fall hinder ivägen för att investeringsplanerna skall kunna förverkligas. Industrikredit och Företagskredit och övriga s. k.mellanhandsinstitut spelar i detta sammanhang en viktig roll. De nämndainstituten är i första hand inriktade på att lämna lån till mindre ochmedelstora företag och refinansierar sin verksamhet genom upplåning urAP-fonden, Industrikredit och Företagskredit, vilkas rörelser ärintegrerade, fick ökade möjligheter till upplåning avAP-medel, Men därefter har upplåningen i AP-fonden legat kvar påoförändrad nivå, 1972 begärde de bägge instituten, av vilka Industrikreditsvarar för den dominerande delen av den sammanlagda utlåningen, alt få låna 850miljoner kronor ur AP-fonden men beviljades endast lån på , I förening med företagens ökade efterfrågan på krediterhar detta lett tUl en kraftig eftersläpning i de bägge institutens utbetalningav beviljade lån. har de sålunda en betydande balans avfärdigbehandlade och beviljade kreditansökningar, som inte kan lyftas på grundav akut brist på medel. Det är enligt min mening olyckligt att de mindre ochmedelstora företagens möjligheter att investera på detta sätt ännu en gängstryps i ett skede, då investeringsbenägenheten tenderar att öka. Denna sektorav näringslivet har särskilt stor betydelse för sysselsättningsutvecklingen.Med hänsyn tiU den situation som råder på arbetsmarknaden är det därförangeläget att se tUl att dessa företags investeringar inte hämmas av brist påkapital. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr finansministern få ställa följande fråga: VUl statsrådet medverka till att de mindre och medelstoraföretagen bereds möjligheter att öka sin upplåning ur AP-fonden? Denna anhållan bordlades. §5 Interpellation nr 58 om åtgärder för att motverka tristess och vantrivsel iskolarbetet Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade: "Nästan alla barn tycker illa om skolan.Skall det vara meningen? Jag skall tala om att jag är inte ensam om det här.Det är som att brinna i helveteselden . Skoltiden skall vara dåman kan skapa och även lära människor andra människor det man kan. Det skallinte kännas som ett straff för att man blivit född," (ur ) Dessa ord från en elev i en obsklass kan förefalla hårdaoch obalanserade. Men i grunden kan de ändå sägas återspegla hur många elever om än mindre artikulerat upplever sin skoltid. För var och en som kommer iberöring med skolan är det ett välkänt faktum att en stor Nr 38 del av eleverna känner vantrivseloch saknar motivation för skolarbetet, j , vilket resulterar i skolk, bristande intresse förundervisningen, skolstör- -, in-7o ningar av olika slag etc, -------------------- ------ En undersökning frän pedagogiska utvecklingsblocket i , publicerad , bekräftar denna allmänna Av denna framgår att elevernas attityd till skolan är Ungefär en fjärdedel av de undersökta eleverna i åk 8 och 9tycker att det är tråkigt eller mycket tråkigt i skolan, och en lika stor gruppskulle sluta skolan om den vore frivillig. också attandelen elever som trivs bra i skolan sjunker kraftigt från låg- ochmellanstadiet till högstadiet. Undersökningen avser åk 8 och 9 i sin tidigare utformning(Lgr 62), Det finns emellertid ingen anledning att anta att den nya läroplanen(Lgr 69) med färre valmöjligheter och mindre inslag av praktiskt inriktadeämnen medfört någon positiv förändring. Tvärtom talar mycket för attsituationen förändrats till det sämre. Att skolan har svårigheter att fungera och leva upp tillsina mål är knappast att förvåna sig över när en fjärdedel av eleverna uppleversådan vantrivsel att de egentligen skulle vilja lämna den. Det har visserligenantytts att siffror av det slag som finns i Uppsala-undersökningen inte är såmycket att bry sig om. Vantrivsel förekommer på alla arbetsplatser, ochungdomar har så lätt för att ta till överord, har man menat. Alt det förekommer problem även på andra arbetsplatser göremellertid inte problemen i skolan mindre och kan inte tas till intäkt förpassivitet. En positiv vilja på ansvarigt håll att ta itu med skolans problemär nödvändig, HittUls har man med olika yttre metoder försökt korrigeraett olämpligt beteende hos eleven. Dit hör t, ex, en effektiv närvarokontroll,olika former av klinikundervisning, terapeutiska samtal, diskussion videlevvårdskonferenser etc. Mera sällan har man försökt finna roten till detonda. Visserligen arbetar utredningen om skolansinre arbete med frågeställningar av detta slag, men dennautredning pågår kominer ett antal elever att uppleva känslan av vantrivsel ochbristande motivation i skolarbetet på ett sådant sätt att de riskerar att redanfrån början komma fel i sin anpassning tUl samhället. I den allmänna debatt som förs om skolan har från olikahåll framförts att skolan på något vis radikalt måste ompröva såväl sinaarbetsformer som organisationen i stort. Det gäller bl, a skolans utformning,utrustning av skolgårdar, utformning av skollokaler och skolmiljö, formerna förumgänge mellan elev och personal i skolan samt naturligtvis arbetsmetodik. Detär ställt utom all tvivel att det är mycket i den svenska skolansom inte fungerar såsom det var tänkt från början. Den optimism och positivismsom mötte skolreformerna och frånbåde lärare och elever har till stor del ersatts av en djupt känd pessimism ochvanmakt inför situationen. Frånansvarigt regeringshåll har egentligen inga andra svar på dagens skolproblemgivits än att reformverksamheten nu måste 160 betraktas som avslutad. Dettakonstaterande i och för sig måste betraktas somanmärkningsvärt med tanke pä de problem skolan brottas med. Några initiativ för att förvandla läroplanerna i riktning mot alt ge Onsdaeen den elevernamer utrymme för aktivitet och skapande verksamhet i stäUet för irm / mars1973 den ensidigt intellektuella skolning som de nu är inriktade på har heller --- Med hänvisning tUl det anförda hemställer jag därför althos få framställa följande fråga;