prot · FW0938 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är egentligen lustigtatt denna diskussion alls skall behöva föras. Sedan kan jag inte låta bh att knyta an till vad herrWirtén sade. Den motion där det här tas upp är efter vad jag förstår enpartimotion från med partiledaren som främsta namn. Där tycks manha mycket stort intresse för att syssla med den socialdemokratiska näringspolitiken.Man talar om hurdan den var och hurdan den är nu och hänger sig åt väldigahårklyverier om frontförändringar och allt det där. Det är lustigt att framföraUt har sä mycket intresse för vår näringspolitik, men det ärkanske förståehgt, för det man själv presente- rar somnågot slags näringspohtik är inte mycket att syssla med. Det kan vara vettigareatt prata om något annat i stället, I motionen sägs det att den socialdemokratiskanäringspolitiken avsåg en massa saker man skuUe flytta fram sina positionerosv, men en rad misslyckade företagsexperiment har fått socialdemokratin attsluta med det här. Jag tror, , att man skall vara försiktig med atttala om misslyckade företagsexperiment i klump, SjälvfaUet det skall jag inteförneka har inom Statsföretag förekommit att företag gått iUa, Det har iflera faU berott på att man har köpt upp privata företag som redan gick dåhgt,och sedan har man inte lyckats bättre än den private ägaren. Men om det är någontingman skall hänga den statliga företagsamheten för viU jag låta vara osagt. Jagskulle kunna plocka fram flera exempel på privata företag som de senaste årenhar gått över styr. Vi har haft väldiga diskussioner om mycket stora privataföretag som har lyckats mindre väl, men jag tror inte att någon socialdemokratfördenskull har gått ut och sagt: "Det privata näringshvet är heltolämpligt att syssla med företagsamhet. Vi måste ta över aUtihop tillstaten." Det får väl lov att vara någon proportion även på kritiken frånfolkpartihåll, aUra helst som ni själva sitter så jämmerligt illa till i ertglashus i den här frågan. Låt bh att tala om statliga misslyckanden alltförmycket! Det kan nämUgen träffa er själva. säger också något annat, som jag skall ta uppsom ett sidospår: EnUgt filosofi måste det finnas ett expansionsutrymmeinnan ett statligt företag skaU bildas eUer innan samhäUet skah gä in ochhjälpa fram någonting. Jag har upplevt i vissa lokaliseringssammanhang att manhar sagt, att den och den lokaliseringen som eUerregeringen har gett bidrag till är olämplig, för det finns redan sådan industrii att det räcker till. Men är inte eljest den fria konkurrensen liksomsjälva livsnerven i den liberala näringspolitiken? Är inte det viktiga att detfinns konkurrens? Varför skaU man då klaga, om ett statligt företag kommer ochkonkurrerar på samma marknad? menar man helt enkelt: "Det fåringenting byggas i , för det finns redan tillräcklig industri i Syd-och MeUansverige." Sedan vill veta hur den socialdemokratiskanäringspolitiken ser ut, vilka frontförändringar man har gjort osv. Det därstruntpratet har vi hört så förfärligt mycket. Och frontförändringarna har jagväldigt svårt att förstå. åberopade mig beträffande det senastenäringspolitiska programmet. Det är riktigt; jag var ordförande i kommittén somarbetade fram det programmet, och jag fanns med i den som gjorde det programsom antogs 1968. Följaktligen måste jag personhgen ha kluvit mig och ändratmig, om det skaU vara två skilda program, men det är program som är antagnagemensamt av och det socialdemokratiska partiet, och detgår en klar följdriktig linje mellan de två programmen. Vad vi vUl åstadkommaär ett större medinflytande för människorna i produktionen och i samhället-också i näringspolitiken. Vi vill vara med och skapa en ekonomisk demokrati.Det är någonting som startades långt och som fortsätter framöver. Vi viUha en bättre planering av näringslivet, en planering där man sätter innäringshvet i dess roll i samhället. är en delav det samhäUe vi planerar. Det här gör man till något förfärligt märkvärdigt ochfrågar; "Hur mycket statlig företagsamhet skaU ni ha?" Vi har aldrigsagt att vi skaU ha 5 eUer 10 eller 50 eUer . Vi har sagt att destatliga företagen bör expandera på samma sätt som de privata, där detta ärrimligt och lämpligt. På det sättet skaU de utvecklas positivt. Vi är bereddaatt även fortsättningsvis från statens och samhällets sida gå in i företag-direktägda av Statsföretag, ägda gemensamt med det privata näringslivet osv.Det är ingen ändring i det fallet, . Sedan talar om AP-fonderna, och så tar hanfram det älskade uttrycket att nu är det fråga om en socialisering. Vadsocialdemokratin och vill åstadkomma är att använda en delav AP-fondernas medel tUl aktieköp, och det är inte en socialisering. Så långtskall jag ge rätt, att man inte skall röra in begreppetsocialisering i alla möjliga sammanhang allt som har med statsägande att göraär inte socialisering. Nej, detta har helt enkelt att göra med att vår industribehöver kapital för att investera, för att bygga ut. Då säger man att vi kananvända en del av de löneanställdas medel för att göra detta. Men självfalletmåste i så fall dessa löneanställda få insyn och inflytande i företagen påprecis samma sätt som andra aktieägare har i de företag de äger. Jag tyckerinte att detta är så förfärligt svårt att förstå. Jag tror att AP-fondernasanvändning tillsammans med en ordentlig planering för vår produktion kan ledatill ett samhälle och ett näringsliv som blh bättre i takt med verkligheten. Det är ju ändå så, , att den liberala drömmenom frikonkurrenssamhället som var så förfärligt bra - man skulle inte röra idet från samhällets sida utan håUa fingrarna borta, då skulle vi leva i ettparadis är död överallt utom i några underliga fantasier på folkpartistiskauppbyggelsemöten. Vi måste ha en planering, en styrning av näringslivet i dethär landet. Det är bara fråga om vem som styr, det är mte fråga om huruvida detskaU vara en styrning. Jag tror att man skulle ha stor glädje av attfolkpartiet utan förutfattade meningar studerade planeringen för näringslivet ivissa mycket kapitalistiska länder. Hur går det till i , ochItalien, där näringsliv och samhälle gemensamt planerar mycket starkt för hurindustrin skall utvecklas, skötas och göra framsteg? Man ser till att manskaffar de kapitalresurser som behövs för att bygga ut, och sedan diskuterarman sig fram tUl hur vinsterna skall fördelas. De länderna är inte attrekommendera i något annat avseende än att de, trots att de är utpräglatkapitalistiska, har en mycket hård planering för näringslivets utveckling. Omvi går ut och säger att vi vill ha någonting av detta, ja, då är vi ute för attsocialisera hela det svenska näringslivet. Jag tycker detta är väldigt lustigt.Näringslivet bör -och dess bättre gör näringslivets folk det i mycket storuträckning tacka försynen för att de här folkpartistiska och liberaladoktrinerna inte har blivit någon ledstjärna för svenskt samhällsliv under desenaste årtiondena. Jag tror att de aUra flesta är glada för att sådanadoktriner aldrig kommer att bli det. När det gäUer frågan om mål för statsföretagsamheten, dessomfattning och inriktning, säger utskottet precis som alla de föregående årenatt det intefinns någon anledning att ta upp den här diskussionen igen, den är helt onödig. Sedan några ord i frågan om koncernbidrag inomStatsföretag. Det finns här i landet en lagstiftning om koncernbidrag somgäller för såväl statliga som privata företag. I några av motionerna vill manegentligen ha en särskild bestämmelse om koncernbidragen när det gäUer statligaföretag där skaU inle den bestämmelse som gäller på marknaden få finnas. Detär ju ingen i utskottet som har tagit upp detta - det finns ingen reservationtill förmån för den här motionen - och jag skall därför gå förbi den ganska snabbt.Jag skall bara peka på en rätt underlig sak. Man säger här i något sammanhangatt de statliga förelag som betalar ut koncernbidrag till sina fattigare bröderär av så specifik natur att de pengarna inte borde få gå till koncernbidrag,utan de borde gå in i statskassan, och man lar bl. a. upp ochTobaksbolaget. koncernbidrag har i allt väsenthgt gått tiU NJA,järnverket i . Man skall väl ändå vara ganska förblindad av en doktrin föratt säga att det är så specifik verksamhet att bryta järnmalm att koncernbidragför att tillverka lackjärn och stål av den malmen hör inte aUs till sammaområde. Är det inte i stäUet så att statens järngruvor i , statensjärnverk i , den statliga järnvägen som fraktar malmen mellan de olika platsernaoch det statliga kraftföretaget som levererar kraft till smältverket är entypisk koncernsammanslutning? Om detta ägdes privat, skuUekoncernbidragsförfiyttning inom detta område över huvud taget aldrigdiskuteras. Det vore så naturligt och självklart att det var på det sättet, ochdet är en helt horribel tanke man har att pengar är så speciella att deinte i något sammanhang kan föras över till de andra företagen. När det gäller Tobaksbolaget skaU jag inte ta upp endiskussion på annat sätt än att jag vill påpeka för utskottets värderade viceordförande, som var väldigt hovsam i sin kritik, att det är en enig styrelse iTobaksbolaget som varit med om överförandet av koncernbidrag. Det har intehöjts några protester mot att de här koncernbidragen ges, och såvitt jag vet ärdet åtskilliga icke-socialdemokrater som sitter i Tobaksbolagets styrelse.Revisorerna har, enligt vad det sagts mig, godkänt förfarandet. De har heltriktigt inte haft någonting att invända jag förstår dem. Två av revisorernafinns här i kammaren; de heter och . De harinte avstyrkt detta, och det tycker jag som sagt är helt riktigt. Varför skaUman då här av ett slags partinit försöka säga någonting annat? Jag tycker altni skall vidhåUa den alldeles rikliga ståndpunkt ni haft som revisorer ståför den och strunta i litet vilseledda partibröder som motionerar tokigt i dethär sammanhanget. Sedan har vi frågan om vidgad representation för riksdagenvid bolagsstämmor i statliga aktiebolag. Del är en lika gammal fråga som fråganom målsättningen för Statsföretag. är det 18 av den här kammarenvalda ledamöter som har rätt att delta i . En del ärmed vid bolagsstämmorna de träffas i övrigt också och får olikaredogörelser från Statsförelag. Vidare lämnar Statsföretag mycket öppenhjärtigaredovisningar till näringsutskottet vade år i samband med att företagetsårsredogörelse diskuteras. Insynen i Statsföretag och därmed också i dotterbolagensverksamhet Nr 38 är alltså fuUt tUlfredsställande - jag skulle vilja sägaatt den är oerhört Onsdasen den intensiv jämfört med vad som är vanhgt närdet gäller andra förelag. Men q xnais 1973 ändå fortsätter man med att säga, att egentligen borde varenda riksdagsmani det här landet ha rätt att gå på alla bolagsstämmor i aUa de Statligaforetag Jag skämtade om detta i utskottet och sade, att i och för sig voredet inte så farhgt om vi införde en sådan bestämmelse, för det skulleändå aldrig komma några riksdagsmän. Av de 18 som är valda redovisarStatsföretag väldigt få som närvarande vid sammanträffandena; det ärnågra som visar sig där. Inte ens dessa 18 kommer alltså, så intressetfinns inte hos riksdagsmännen i särskilt stor utsträckning. Men är det rimligt att man skuUe länka sig - om det nufanns ett mtresse att 350 personer rasar in på bolagsstämmor och skallframföra synpunkter i diskussionen? Vi skall ha insyn i företagen, vi skallveta vad som händer det är jag fullt ense med er om. Men har vi inte det medden rapport som lämnas till , med det arbete som utskottet gör och meddet arbete som de 18 valda ledamöterna utför? Behöver ni hålla på med dettaspegelfäkteri och säga att det behövs en bättre insyn i dessa företag, närinsynen är så bra som den över huvud taget kan bii? Ägna det intresset åt attfå insyn i andra företag, som vi inte vet någonting alls om! Det vore bättreanvänd energi. Det har också väckts en motion oih sammanslagning av Vin-& spritcentralen och Systembolaget, Jag behöver inte offra många ord påden. Frågan har tagits upp av alkoholpolitiska utredningen som lagt fram enrapport och kommer att ta ställning till frågan i sitt fortsatta arbete, I detsammanhanget får tillfälle att behandla saken. Följaktligen avstyrkerutskottet motionen med hänvisning till att frågan redan är under behandling. Med detta vill jagyrka bifall tUl utskottets förslag på samtliga punkter. HerrWIRTEN (fp): Jag vet inte riktigt mot vem argumenterade,när han tog upp frågan om den statliga företagsamhetens mål, omfattning ochinriktning. I varje fall kände jag mig inte personligen träffad av herrSvanbergs beskrivning av liberalismen. Det var en vrångbild av vad folkpartietsnäringspolitiska program innehåUer. Den formen av liberalism som göra gällande att vi företräder är ett för länge sedan passeratstadium. Det är inte särskilt meningsfullt att föra en debatt på den nivån. Vidare sade att jag försökte göra gällandeatt det var något skumt med statliga företag, men jag sade precis tvärtom, herrSvanberg. Jag hänvisade för övrigt också till program, där detsägs klart ut - t.o.m, i första meningen i detta avsnitt - att statligtföretagande skall ses som ett näringspolitiskt instrument i syfte att uppnå målsom inte kan förverkligas på annat sätt. Men sedan fortsatte jag med att påpekaatt statlig företagsamhet i sig själv inte är något egenvärde utan bör prövasfrån fall till fall. Att döma av den inställning som socialdemokraterna i detsenaste programmet har redovisat tycks det inte skilja såmycket oss emeUan på den punkten. Däremot hävdade jag att det finns andrainslag i det nya socialdemokratiska partiprogrammet sorn det finns störreanledning att diskutera, därför att där föreligger det uppenbart klaraideologiska skiljelinjer mellan socialdemokratin och den sociala liberalismen. Det går att dokumentera den saken på olika sätt. En braväg tycker jag är att hänvisa till den rätt hårda debatt som fördes på densocialdemokratiska partikongressen om banksociahseringen, där finansministernuppenbarligen var ganska hårt trängd av vänsterfalangen inom partiet. Jo, man tog fram förslaget med AP-fonderna, som både menade inte har någonting med sociahsm att göra. Man enadesom att använda AP-pengarna i syfte att få en bättre styrning och ett starkareinflytande över svenskt näringsliv. Och det kan väl också vara lämpligt att härerinra om vad slutade med att säga i den debatten. Han sade"att den vägen leder säkrare till målet samhällskontroU över kapitalet utan de störningar i ekonomins funktioner som en ren banksociahsering i vårtland skulle innebära". Det torde vara helt klart att finansministern insågatt detta taktiskt var en bättre väg att gå fram på än en mera direkt väg medsocialisering. Jag är litet besviken på utskottets ordförande för alt haninte mer tog upp det liberala näringspolitiska program som jag rätt utförligtredovisade. Det hade varit bättre att diskutera det i stället för attskenfäkta mot något som måste betecknas som 1800-talsideologier, Efter vad jagkunde uppfatta tog inte upp det liberala näringspolitiskaprogrammet mer än på en punkt. Han sade att menar att man skah varaförsiktig med statlig företagsamhet, om man uppenbarligen har htetexpansionsutrymme för den verksamhet som tänker ge sig pä. Jagundrar, , om det inte är ett ganska riktigt mål att man undvikeratt gä in och konkurrera på områden, där det fria näringslivet sköterproduktionen på ett utmärkt sätt. Resultatet blir ju annars, , attföretag slås ut och att anstäUda blir arbetslösa. Jag är fullt medveten om att man från Statsföretags sidaav sysselsättningsskäl ofta måste ta regionalpolitiska hänsyn. Beträffande demålsättningar som nämnde på den punkten finns det ingamotsättningar oss emellan. Men det är viktigt att man är grannlaga i valet avverksamhet, så att man inte kommer i den konflikt som jag skildrade. HerrREGNÉLL (m): menade att det var svårt alt förstå vad somligger i den moderata motionens tal om att och Tobaksbolaget kanbetecknas som företag som arbetar under särskilda viUkor. Jag tycker uppriktigt sagt inte att det skulle vara såsvårt att förstå om man ser på dessa båda företags historia. För ;s delbegagnade staten sig av sin rätt att överta större delen av aktierna från dentidigare ägaren på villkor som tydligen har ansetts som mycket fördelaktiga -det sista stöder jag på den erfarenhet vi gjort inom moderata samlingspartiet,när vi motionerat om att sprida ägandet av ut till en bredareallmänhet och då fått besked om att vi smidde lömska planer på att berövastaten särskilt värdefulla tUlgångar. Det är här inte fråga om det närasambandet mellan järnmalmen, ett järnverk och dem som transporterar malmen nertill kusten där järnverket ligger, utan det är fråga om ett företag som hartillkommit under specieUa former. Detsamma gäller naturligtvis Tobaksbolaget. En gång ivärlden hade vi ett tobaksmonopol. Det är upphävt, men det gav en utomordenthgstart för det nuvarande aktiebolaget och en mycket stor marknadsandel, som mansedan försvarat genom en skickhg lednmg av det bolaget. förvånade sig också över att jag hadeförtigit - eller i varje fall inte omnämnt - att man inom Tobaksbolagetsstyrelse inte har anmält någon avvikande uppfattning när det har varit fråga omatt lämna koncernbidrag tiU moderbolaget eller möjligen direkt tiU någon systerinom gruppen. Nej, jag är medveten om att man inte sett några sådanareservationer. Hur resonemanget har gått inom styrelsen vet väl varken herrSvanberg eUer jag, så det skaU vi kanske inte spekulera över. En viss ledningfår man genom skrivningarna i styrelseberättelserna, som i vade fall inte andasnågon entusiasm över den nya uppläggningen när det gäller att disponeravinsterna inom Tobaksbolaget eller vinsten inom . Så fick i Glömminge och jag en liten snärtför att vi som revisorer i Tobaksbolaget inte heUer har opponerat oss motvinstöverföringen. Men vad skuUe vi ha för skäl att opponera oss? Jag framhölli mitt anförande - och det står också i den motion som föranledde mittanförande - att vi är fullt på det klara med att det 1969 förutsattes att destatliga bolagen inom skulle ha rätt att använda systemet medkoncernbidrag. Som revisorer konstaterar vi att förfarandet är iöverensstämmelse med den paragraf i kommunalskattelagen, som jag i mitt förraanförande direkt nämnde med paragraf och moment. Då kan det inte vara rimligtatt som revisor anmäla tveksamhet. Tveksamheten anmäler jag som pohtisktverksam med uppdrag från väljare, som är vana vid att det är sombedömer och fattar beslut om väsentliga investeringar i de företag somriksdagen är huvudman för. Vi har genom detta arrangemang med ettholdingbo-lag, under vilket en rad betydelsefulla och kapitalkrävande företagsorterar, fått ett system där vi inom inte helt och hålletsidesteppats det har jag aldrig gjort gällande men där vi kommer i efterhandpå ett sätt som för mänga av oss ter sig irriterande. HerrSVANBERG (s); säger att han och fick en snärt för att de som revisorer inte hade opponerat sig. Menjag sade inte något som kan tolkas på det sättet, ulan jag framhöll tvärtom attni som revisorer hade handlat helt riktigt. Jag bara frågade varför ni här förett annat språk. Någon snärt har jag alltså inte utdelat utan i ställetframhåUit att detta var en mycket riktig åtgärd av revisorn . Jagtror att han är en mycket skicklig revisor. Jag vet inte varför han opponerarsig , och jag tror inte heller att detta ligger sä djupt hos . Men sedanfrågar - och det förvånar mig mer om det är såsvårt att inse att och Tobaksbolaget är speciella företag. 1 fråga omLKAB, som jag tog upp i mitt anförande, säger att det inte ärnågon väsensskUlnad mellan ett järnverk och en gruva - på den punkten ger herrRegnéU mig rätt. Men det märkliga var enligt det speciella sätt påvilket staten kommit över detta bolag. Antag att staten i stället förGrängesberg hade lämnat företaget och att detta aUtså hade bhvit privatägt!Skulle då någon inom moderata samlingspartiet eller inom något av de andraborgerliga partierna haft någonting att invända om detta företag hade anlagtett järnverk vid kusten och gett det koncernbidrag? Jag tror inte det! Jag troratt detta är ett slags konstruktion. Jag återkommer till vad jag sade i mittförra anförande: Ni talar om konkurrens på lika villkor och att statliga ochprivata företag skall behandlas lika, men när det kommer till kritan vill niatt de statliga företagen skall behandlas på ett hårdare och mycket mermisstänksamt sätt än de privata. Därmed kommer jag tillbaka till vad sade. Hanpåstår att jag försökte göra gällande att han skulle ha sagt att det var någotskumt med statliga företag. Jag sade inte att uttryckt sig på detsättet, men hela motionen går ju i den andan; man måste ha en särskildbevakning av de statliga företagen, varje statligt företag måste prövassärskilt noga och på ett helt annat sätt än privata företag. Innebär inte detatt man tycker att den statliga företagsformen är någonting som särskilt måstebevakas för att det inte skall bli tokigt? säger vidare alt han inte känner igenhberalismen i min skildring. Det är väl inte sä underligt; likalitet som jag eller någon annan människa vet väl egentligen vad liberalism är det är litet luftigt prat i ohka sammanhang. Därför kan vi lämna den saken åtsidan. framhåller att statligt företagande inte harnågot egenvärde i sig. Jag tror inte att vi är helt ense på den punkten, menlåt oss inte nu tvista om den saken - jag skall ta upp den i ett annatsammanhang. kommer återigen tillbaka till detsocialdemokratiska näringspolitiska programmet och säger att i det friaprogrammet finns vissa inslag som är mycket farliga farliga därför att deinnebär en socialisering av näringslivet. För att belysa detta tar han upp diskussionenpä den socialdemokratiska partikongressen om banksocialiseringen. Dethade varit mycket nyttigt för att lyssna på den diskussionen ochlära sig hur man inom ett parti kan diskutera väsentliga ting. Vi var överensom att bankväsendet eller näringslivet i dess helhet inte får bli en stat istaten utan att samhället och medborgarna måste ha kontroll över verksamheten.Vi kan diskutera olika metoder for att åstadkomma den kontrollen. Vidare skulle och jag ha sagt attAP-fonderna inte var någon inkörsport till socialism. Nej, absolut inte tillden form av socialism som talar om. Jag anser att användandet avbranschfonder och AP-fonder och över huvud taget av gemensamt ägt kapital päsikt kommer att leda till att vi får ett större medborgarinflytande inäringslivet eller vad jag skulle vilja kalla en bättre ekonomisk demokrati.Kalla det gärna demokratisk socialism, men del är inte fråga om en socialisering i den meningen att staten skall äga aUting. Nr38 AP-fonderna ägs inte av staten utan av de anstäUda. Så har vi hela denna historia om att finansministern fick kämpa 7niarsl973 myckethårt på partikongressen när det gäUde förslagen om banksocialise- ringoch att han ansåg att det näringspolitiska programmet var en säkrare Statligaforetag väg än ettförstatiigande av bankerna till socialism. Jag tror att herr Wirténanvände uttrycket tUl "styrning", och då är vi kanske inne på någontinghelt annat och då blir kanske tolkning mera riktig. Men herrWirténs omsorg om finansministern är säkerligen alldeles onödig jag trorinte att finansministern kände sig så förfärligt illa ute på Låt mig sedan bara säga en sak till. talar omatt man skall vara försiktig med en statlig industrietablering på ett område,där landets produktion redan är tUlräckhg. Ja, det är väl egentligen inte dennaprincip vi diskuterar, utan jag tog upp vissa saker som hänt när det gällerlokaliseringspolitiken. Eftersom det inte passar med regionalpolitik, kan jag gåännu längre tillbaka och ta någonting som inte är så färskt. Det järnverk somnu finns i är ungefär 30 är gammalt. Innan det nuvarande järnverket komtill pågick försök att bygga ett järnverk i , ständigt undermotstånd från de meUansvenska järnbruken. Det sades att det intefanns plats för ett järnbruk i . De som talade om att bygga detta järnverkmöttes av påståendet att det inte behövdes något nytt järnverk iSverige och att det redan rådde överproduktion.