prot · FW0947 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes till en början av fru andre vice talmannen, § 1 Justerades protokollet för den 9 innevarande månad, § 2 Fru andre vice talmannen anmälde att till kammarenöverlämnats Kungl, Maj;ts skrivelse nr 71 angående muntliga meddelanden till . Av denna skrivelse, som föredrogs och lades tiUhandlingarna, inhämtades att Kungl, Maj:t beslutat, att i den i 56 §riksdagsordningen stadgade ordningen till gjordes meddelanden rörandeSveriges utrikespolitik samt handels- och valutapohtik, samt förordnat, attmeddelandena skulle framföras, det förra av herr utrikesministern ochdet senare av herr handelsministern , Fru andre vice talmannentillkännagav att ifrågavarande meddelanden skulle lämnas vid kammarenssammanträde kl, 10,00, § 3 Meddelande ang, plena Såvitt nu kan bedömas blir det nödvändigt att dels anordnakvällsplena onsdagen den 21 och , då sammanträdena bodarkl, 10,00 respektive kl, 12,00, dels anordna arbetsplenum fredagen den 23 mars.Sammanträdet sistnämnda dag tar sin början kl, 10,00 och avslutas senastomkring kl, 15,30, Ang. verkningarna av avtalet med kol-ochstålunionen () § 4Ang, verkningarna av avtalet med () Herr industriministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den21 februari intagna fråga, nr 105, och anförde: har till mig ställt frågan omhur jag bedömer verkningarna av avtalet med () för bl, a, verkstadsindustrin i och om jag vill uttala mig omhuruvida dessa kan ge anledning till några initiativ från regeringens sida. undertecknade dels ett avtal medden europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) rörande industriprodukter i allmänhet,dels ett avtal med den europeiska kol- och stålgemenskapen 3 protokoll 1973. Ang. verkningarna av avtalet med kol-ochstålunionen ()rörande järn- och stålprodukter, vilka avtal godkändes av den 12december 1972, Båda dessa avtal är av betydelse för näringslivet i , Avtalet med EEC innebär att tullarna på bl, a,verkstadsindustrins produkter kommer att stegvis avvecklas med början den 1april 1973 om 4 1/. Jag betraktar det som enbetydande fördel för verkstadsindustrin och inte minst den i attföretagen redan nu kan planera för att avsätta sina produkter på en tullfrieuropeisk marknad som omfattar 300 mUjoner människor. Avtalet med ger på motsvarande sätt efter enövergångstid tullfri avsättning inom EG för den svenska järn- ochstålindustrins produktion. Avtalet är av klart positiv betydelse försysselsättningen inom denna viktiga industrigren, innehåller även vissa bestämmelser rörandeprissättningen. Dessa prisregler för järn och stål medför alt vid försäljningfrån svenska verk fraktkostnaden från en s, k, baspunkt tUl köparens ort kommeratt redovisas öppet såsom ett tillägg tUl basortspriset. Detta utgör enförändring i förhållande till det nuvarande systemet, som med vissa undantaginnebär ett för hela landet enhetligt pris i vilket inkalkylerats engenomsnittlig fraktkostnad. För köpare från grossistlager - vilket torde gällaen stor del av den mindre och medelstora verkstadsindustrin inträder ingenförändring, GenereUt sett blir effekten av det nya prissystemet att denindustri som är lokaliserad till inlandet och i kommer - vid köp avstål direkt från svenska verk i ett relativt sett sämre kostnadsläge änindustri belägen söderut och i kustbygderna. Jag vill dock framhålla att det iallmänhet rör sig om marginella effekter på en av mänga kostnadsposter. På handelsministerns uppdrag pågår inom kommerskollegiumförberedelser för att organisera administrationen och övervakningen avprissystemet. Jag vUl också erinra om att jag tillkallat sakkunniga för att bl,a, utreda de här berörda industripolitiska effekterna av , Jag harerfarit att de sakkunniga avser lämna en rapport , 1 avvaktanpå denna rapport är jag nu inte beredd att ange om och i så fall vilka åtgärdersom kan vara motiverade på detta område. HerrLÖVENBORG (vpk): Jag ber att få lacka industriministern försvaret på min enkla fråga. Beskedel är att vissa saker är på gång, och det börgivelvis noteras att man nu skall göra en översyn och att utredningen skallföretas. Men det hade naturligtvis varit mycket bra, om man redan nu hadekunnat få besked om konkreta åtgärder och målsättningar. Jag vill ocksåbestrida industriministerns yttrande att det rör sig om mycket marginella effekter. Vårt parti var som bekant det enda som i gickemot frihandelsavtalet med det handelsblock som kallas EG, Vi gjorde det avflera skäl, bl, a, därför att vi förutsåg regionalpolitiskt ogynnsammaeffekter. , som ju närmast kan karakteriserassom en underorganisation till EG, har ju sitt som har accepterat,och det har en rad följdverkningar av just den typ vi varnade för. Bakgrunden till frågan är de konsekvenser avtalet redanhar fått genom systemet med basorter. Varje järnbruk måste bestämma sig förvissa basorter som kan ligga långt från industrin i fråga, NJA har sinabasorter. För exempelvis vissa sortiment är det , för andra är detStockholm, Vad innebär det i sin tur? Jo, att företag i , som kanligga i nära anslutning till , måste betala väldigafraktkostnader som de i verkligheten inte har. Man kan som exempel ta ettföretag som heter , Det är beläget ca 500 m frånNorrbottens , men NJA:s närmaste basort är , Följaktligen fårNorrlands Handelsjärn betala frakt för , trots att man har en halvkilometer till sin leverantör. Nog är väl en sådan ordning en parodi på sunt förnuft, ochnog står det väl också klart att den har en negativ regionalpolitisk effekt ochförsvårar verksamheten för industrin i , Den strider alltså motuttalade regionalpolitiska målsättningar. Hur kan det egentligen komma sig att man i dåregeringen talar mycket om åtgärder för att befrämja industrin i norr integjorde något för att man .skulle slippa dessa underliga effekter? Var det såbråttom med avtalet att man inte hann undersöka alla konsekvenser, eller tog mandenna belastning med öppna ögon? Ingen av förklaringarna är mindre märklig änden andra. Ang. verkningarna av avtalet med kol-ochstålunionen () Jag har ju sagt att det är fråga om marginellaeffekter. En bedömning visar att de här berörda fraktkostnaderna maximalt kanberäknas utgöra 1 å av den totala produktionskostnaden. Självfalletär det i vissa faU en kostnad, som i någon mån kan påverka konkurrensläget. Nufinns det emellertid vissa möjligheter till modifikationer. De stålköpande företagen har ju alltid belastats med vissagenomsnittliga fraktkostnader oberoende av den verkliga fraktens omfattning.Denna genomsnittsfrakt kan beräknas ha motsvarat 30 mils fraktkostnad. Man kandå enkelt uttrycka det så att inom det nya systemet alla företag, som liggernärmare basorten än , kommer att få betala mindre, medan de som liggermer än kommer att få betala mer än . Det finns emellertid en modifikationsmöjlighet, den s, k,aligneringen, vilken innebär att stålverken får frångå sina listpriser för attanpassa sig till en lägre offert från ett utländskt stålverk. Om alltså ettutländskt förelag offererar kvantiteter av stål till låt oss säga norrländskaverkstadsindustrier till ett pris som ligger lägre än vad exempelvis NJA skullekunna offerera, har NJA i det sammanhanget möjligheter att företa enmodifikation av sitt pris för att på det sättet kunna upprätthållakonkurrensen. Därmed får man i regel till stånd en prisreduktion. Men jag harsagt att det pågår en utredning om detta, och vi får se tUl vilket resultat denutredningen kommer. Den lämnar sitt betänkande , alltså , ochsedan får vi ytterligare diskutera frågan. Ang. verkningarna av avtalet med kol-ochstålunionen () HerrLÖVENBORG (vpk): Förklaringarna hur man än tolkar dem -tycker jag är något märkliga. Milt uttryckt tycker jag att industriministerninte riktigt har satt sig in i alla detaljer, när han vidhåller attdet rör sig om marginella verkningar. Enligt ledningen för det företag som jag nämnde i mittförra anförande, nämligen Handelsjärn, skulle det röra sig om enmerkostnad på ca . Det beloppet tar man givetvis ut av kunderna,som får betala det i form av högre priser. Det innebär ju alt man kommer isämre konkurrensläge än tidigare och att, såvitt jag förstår, etablering norrutmotverkas - alltså tvärtemot uttalade lokaliseringspolitiska strävanden. Jag kan också referera till ett annat verkstadsföretag iLuleå som har deklarerat att det tills vidare skrinlägger sina utbyggnadsplanerpå grund av den här belastningen till dess företaget kan få klart besked om detkommer någon form av kompensation. Det kan finnas andra företag som redan haravstått från nyetableringar eller utbyggnader på grund av de horriblaverkningar som systemet innebär för bl, a, norrbottnisk verkstadsindustri istörre och mindre format. Det är därför man verkligen måste fråga sig, omregeringen var medveten om dessa negativa verkningar för en region som redantidigare haft det svårt med nyetableringar och sysselsättning. Man får ju alltid vid bedömningen av ettsådant här stort problem som anslutningen till göra avvägningen mellanför- och nackdelar. Jag har i mitt interpellationssvar sagt att vi når entullfri marknad inom fyra och ett kvarts år, en marknad på 300 miljonermänniskor, där åtskilliga av våra produkter verkligen kan komma att blikonkurrenskraftiga. Sedan finns det olägenheter, och dåfår vi se på vilket sätt vi skall justera dem. Jag har i mitt senare svar sagtatt den totala effekten kan hgga på en eller högst en och en halv procent avden totala kostnaden. rör sig med en totalsiffra och undvikeratt bedöma den relativa andelen av kostnaden. HerrLÖVENBORG (vpk): Det är alldeles klart att den kostnad som jaghar anfört är den kostnad som företagen har att göra med och som kan utgöra ettverkligt hinder för både etablering och utbyggnad. Jag anser nog fortfarandeatt om regeringen varit riktigt ärlig, så hade den medgivit att man inteförutsett de här konsekvenserna. 1 annat fall hade man ju också tagit mednågonting därom i propositionen, så att haft en chans att ta med deti bedömningen innan den gick till beslut. Jag tycker att det verkar litet grandsom om den ena handen inte visste vad den andra gjorde. Jag läste protokolletfrän EEC-debatten innan jag gick hit och fann att i den debatten förnekadehandelsminister att avtalet skulle kunna medföra något slag avNorrbottensproblem. Jag måste ju säga att ett sådant påstående del var attvilseleda . Vill man nu finna någon form för att försöka rätta tiU dethär, så är det ju väldigt bra. Totalomdömet om det som föreslås får vUa tilldess att vi närmare kan studera effekterna. Men det här borde regeringen somsagt ha garderat sig för innan den drev igenom avtalet. Överläggningen var härmed slutad. Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter § 5 Ang,arrendeavgifterna på av domänverket upplåtna fritidstomter Herr mdustriministern erhöU ordet för att i ettsammanhang besvara dels () framställdainterpellation, nr 42, till herr civilministern, dels () den 20februari framställda interpeUation, nr 45, till herr jordbruksministern, delsherr i (vpk) i kammarens protokoU för den 15 februariintagna fråga, nr 90, till herr jordbmksministern och dels () ikammarens protokoU för intagna fråga, nr 145, och anförde: i har frågatjordbruksministern om han anser det befogat med riktlinjer för statliga verkoch institutioner med syftet alt allmänheten på rimliga villkor skaU kunnaarrendera mark för fritidsändamål. har frågat mig vilka normerdomänverket tillämpar vid fastställande av arrendeavgift och höjningar avdesamma för mark med fritidshusbebyggelse. har frågatcivilministern om han anser att den markprispolitik som regeringen anger sigföreträda inom justitie- och civildepartementens ansvarsområden också bör fåuttryck i statens agerande i egenskap av markägare. har frågatjordbruksministern om han viU redovisa vilka principer domänverket följer vidarrendeavgiftens fastställande, då arrendekontrakt gällande fritidstomterförnyas. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvarafrågorna, eftersom de i huvudsak avser av domänverket förvaltad mark. Enligt beslut av riksdag skall domänverketsverksamhet ha en strikt ekonomisk inriktning. Även i fråga om fastighet somdisponeras för annat ändamål än skogsbruk skall de företagsekonomiskaprinciperna vara vägledande. upplåter över hela landet ett stort antaltomter för fritidsbebyggelse. Efterfrågan på tomter var tidigare svag, och deupplåts därför ofta med låga årsarrenden. är efterfrågan stor inom södraoch och inom vissa delar av norra , Nyupplåtelser skernumera i huvudsak inom särskUt planlagda tomtområden. söker anpassa avgifterna till vad som i varjesärskilt fall är skäligt med hänsyn till de rådande marknadsförhållandena. Närdet finns en arrendenivå för jämförliga objekt är denna utgångspunkt förbedömningen. De marknadsmässiga arrendeavgifterna varierar härigenom starktmellan olika trakter och även mellan tomter inom samma område. De principer som sålunda tillämpas överensstämmer medföreskrifterna för verkets verksamhet och därmed också med den statligamarkprispolitiken. Något behov av ytterligare riktlinjer för domänverkets här Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter ifrågavarandeverksamhet anser jag inte föreligga. Jag vill erinra om att arrendator isamband med förlängning av arrendeavtal vanligtvis har möjlighet att fåarrendevillkoren prövade av vederbörande arrendenämnd. Jag ber att få tacka industriministern för atthan gjort sig besväret att svara på den interpellation jag ställde tillcivUministern, gällde min fråga inte i första hand vUka principerdomänverket följer när det gäller att bestämma arrendeavgifterna påfritidstomter utan om dessa avgiftshöjningar står i överensstämmelse medmålsättningen för samhällets markpolitUc i allmänhet. Statsrådet påpekar i sitt svar att enligt beslutav riksdag skall domänverkets verksamhet ha en strikt ekonomiskinriktning. Även i fråga om fastighet som disponeras för annat ändamål änskogsbruk skall de företagsekonomiska principerna vara vägledande. Jag ansluter mig helt tUl detta beslut. Mendetta får inte innebära annat än att rimliga och sunda företagsekonomiskaprinciper, i överensstämmelse med god affärssed tillämpas även då det gällerprissättningen på domänverkets markarrenden för fritidsändamål. Det kan intehöra till god affärssed att vid utgången av den gamla arrendeperioden överlämnakontraktsförslag för en ny period som innebär höjningar med 400500 procenteller, som jag också påpekat i min interpellation, att för en tomt som saknarsåväl vatten, avlopp som elektricitet och där arrendet sålunda egentligenavser mark som normalt är att betrakta som råmark begära ett arrende per årav per kvadratmeter. Enligt statsrådets uppfattning överensstämmer dennaprissättning med föreskrifterna för verkets verksamhet och därmed också med denstatliga markprispolitiken. Något behov av ytterligare riktlinjer fördomänverkets här ifrågavarande verksamhet anser statsrådet inte föreligger. Mendet är på denna punkt som jag menar att det måste ha blivit något fel itankeverksamheten vid interpellationssvarets avfattande. Om domänverketsprissättning då det gäller markarrenden för fritidsändamål enligtindustriministerns uppfattning överensstämmer med den statliga markprispolitiken,överensstämmer denna prissättning i alla händelser inte med målsättningen församhällets markpolitik så som den finns angiven i den nya expropriationslagenoch i den av antagna propositionen 111, HushåUning med markoch vatten, I motivskrivningen för den nya marklagstiftningen understryks ochupprepas gång på gång av de ansvariga statsråden och attmålsättningen är att motverka spekulativa markprisstegringar, I det sammanhanget vill jag påminna om hur den s, k,presumtionsre-geln i samband med expropriation utvidgas att gälla vid samtligaexpropriationsfall. Skälet till denna utvidgning angavs vara att den skulle fåinflytande på markprisutvecklingen och bidra till att dämpa markprisstegringen.Det är denna bristande överensstämmelse mellan liv och lära i statensmarkpolitik som jag vill påtala. Det kan inte vara likgiltigt vilkenmarkprispolitik domänverket, som dock förfogar över en fjärdedel av landets markareal, bedriver. kan aktivt bidra till att motverkaöverdriven markspekulation och dämpa markprisstegringen genom att tillämpa enmåttligt avvägd prisnivå då det gäUer utarrendering och försäljning av mark förbostadsändamål. Det finns inte anledning för staten att inlåta sig på någotslags markprisspekulation för att utnytda en för tillfället gynnsamefterfrågesituation. Anledningen till att jag ställde min fråga tillcivilministern var alltså denna bristande överensstämmelse mellan den allmännamålsättningen för regeringens markpolitik såsom den kommer till uttryck igällande lagstiftning och i propositionen 1972 och den markprispoUtiksom domänverket bedriver. Jag var speciellt intresserad av civilministerns synpå denna sak. Men har vi fått höra industriministerns uppfattning, attdomänverkets prissättning helt överensstämmer med den statliga markprispolitikenoch, fru talman, jag får då nöja mig med det beskedet. Ang. arrendeavgifterna pä av domänverket upplåtnafritidstomter . HerrHAMRIN (fp): Även jag kan bekänna att jag hellre hadediskuterat denna fråga med jordbruksministern eller civilministern. Varför jaghar den inställningen kanske framgår av mitt kommande inlägg. Men jag tackarändå industriministern för svaret. Vi har här i landet fått åtskilligalagregler som gör det möjligt för oss att åstadkomma en samhällsplanering föratt klara landskapsvård och strandskydd samt få en bättre allemansrätt iområden som vi vill bevara för allmänhetens nyttjande. Men innan vi kom framtill de reglerna hade vi fått uppleva att åtskillig bebyggelse och tomtbildninghade kommit tiU i områden som det numera skuUe vara otänkbart att exploateraför sådana ändamål, i stort sett för fritidsbebyggelse. Det var alltsåexklusiva tomter som på det sättet skapades i en numera svunnen tid. Åtskilligaav de tomterna är väl bebyggda med relativt enkla stugor, kanske uppförda påett arrende från domänverket. Om vi av någon anledning anser att utnytdandet ärså anmärkningsvärt att vi skulle vilja ha ett friläggande av dessa områden pånytt, är enligt min uppfattning nog inte det lämpligaste tillvägagångssättetatt höja arrendena för tomterna, så att stugans ägare kanske bliroförmögen att ha kvar sin stuga och tvingas antingen flytta den till en annantomt eller helt enkelt överlåta den till markägaren. I så faU är det ett bättretillvägagångssätt att ta upp förhandlingar med de stugägare som har fått såexklusiva tomter att de rimligtvis inte längre bör ha kvar dem. Men vad gör i detta fall domänverket? Jo, det höjertomtarrendet. Ett exempel: arrendet för en tomt höjs från till som arrendet varar,1968-1973. Del innebär, om man kapitaliserar med 5 procents ränta, en kostnadpå för en tomt, eller 30 kronorkvadratmetern. Om det nu hade varit fråga om kostnader som markägaren lagt nedpå vatten och avlopp, väg, el och annat kunde höjningen i varje falldiskuteras, även om beloppet även då ligger åtskilligt högt enligt min egenerfarenhet från trakter som är starkt efterfrågade av fritidsbebyggare. Detmåste åtminstone vara en mycket vacker tomt som betingar det priset. sägerindustriministern att 1968 beslöt att domänverket Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter skulletillvarata de företagsekonomiska intressena i sin verksamhet. Men om denprincipen får sådana här konsekvenser, innebär väl knappast beslutatt man skall bibehålla den. Det är ju möjligt för både regering och oppositionatt föreslå förändringar i ett sådant beslut. Industriministern pekar på att efterfrågan på tomtertidigare var svag men numera är stor inom södra och meUersta och vissadelar av norra , Det är kanske något diskutabelt. Jag har inte bara enbestämd känsla utan erfarenhet av att har efterfrågan påfritidstomter varit i sjunkande. Det är i och för sig inte så konstigt, förefterfrågan följer i stor utsträckning med de befintliga konjunkturerna. Min fråga tiU jordbruksministern, numera besvarad avindustriministern, gällde emellertid inte alls nyupplåtelse inom särskiltplanlagda tomtområden, för där får väl konkurrensen slå ut, Stugägaren är därinte bunden på samma sätt som när det är fråga om en förnyelse av ettarrendeavtal, vilket jag avsåg. När industriministern också i svaret påpekar att det ärmarknadsförhållandena som får avgöra vid nyupplåtelse så har jag ingenting atterinra mot det. Men jag påpekar än en gång att det inte var de fallen som jagvar ute efter. ett påpekande som jag kanske inte skulle hagjort om inte industriministern själv hade berört saken i slutmeningen i svaret vi kan nämligen alla fela. Det är väl ganska självklart att när man säger uppett sådant här tomtarrende med en så väsentlig höjning som det här var frågaom, skall man automatiskt verkställa en hänvisning till arrendenämnden. Men detär som sagt var bara i förbigående jag nämner detta, för vi kan ju alla göraoss skyldiga tiU fel. HerrBERNDTSON i (vpk): Spekulation och markvärdestegring förekommerinte enbart i tätorterna utan också i hög grad i områden med fritidsbebyggelse.Det är därför angeläget att statliga organ i sin politik inte medverkar tillytterligare stegring av kostnaderna för mark som används för fritidsändamålutan i stället söker verka för att allmänheten skall kunna utnyttja marken pårimliga villkor. Min fråga, som ställdes tUl jordbruksministern och som nubesvarats av industriministern, var närmast föranledd av det faktum attdomänverket - för övrigt med anmärkningsvärt kort varsel förelagt ett antalsommarstugeägare i nya kontrakt med kraftiga höjningar avarrendena. Även om det tidigare varit fråga om förhållandevis hyfsadearrendeavgifter så måste man reagera när dessa blir fem eller sex gånger såhöga, vilket skett i vissa fall. För de berörda människorna är höjningarna och det sättvarpå de presenterats närmast chockartade. Men frågan har också intresse för enbredare allmänhet. Det är nämligen stor risk för att domänverkets politik idetta avseende i stället för att motverka kostnadsstegring och markspekulationbeträffande fritidsbebyggelse kommer att tas som intäkt för ytterligarehöjningar av avgifterna runt om i landet. Samtidigtsom jag tackar industriministern för svaret på min fråga vill jag därförefterhöra hans mening - om det inte utifrån dessa konsekvenser som åtgärdenkan få vore motiverat med riktlinjer för statliga verk och institutioner isyfte att håUa nere markkostnaderna för fritidsändamål. medverkar man istäUet till att driva upp kostnaderna. Industriministern åberopar bestämmelserna om attdomänverkets verksamhet skall ha en strikt ekonomisk inriktning. Jag kan integodta det som skäl för att man skall justera upp arrendena i takt medmarkspekulationen. Det är nämligen vad som tydligen industriministern menarskall ske, när han anför att man söker anpassa avgifterna till vad som ärskäligt med hänsyn tUl rådande marknadsförhållanden. Som markägare bör ettstatligt verk ha ambitionen att underlätta för vanligt folk att till rimligakostnader utnytda marken för fritidsändamål och inte delta i en politik somdriver upp kostnaderna. Om domänverket anpassar avgifterna tUl den nivå som privatspekulation drivit upp så är detta, såvitt jag förstår, ett accepterande avmarkspekulationen. Därtill kommer, säkert som ett brev på posten, privatamarkägares åberopande av domänverkets höjning som skäl för att ytterligaredriva avgifterna i höjden, SkaU då domänverket återigen följa efter? I så fallär det inte mycket bevänt med åtgärderna för att stoppa markspekulationen. Mankan väl också säga, att om domänverket håller lägre avgifter kan detta möjligeni någon mån verka bromsande på den privata spekulationen. Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter Jag vill tacka industriministernför svaret på min fråga. Motivet till att jag ställt frågan är att ett flertalmänniskor ringt till mig och skrivit brev till mig - personer som känner sigoroade över alltför täta och kraftiga höjningar av sina arrendeavgifter.