prot · FW0960 · 1973-12-31 00:00:00 — Därför fortsätter vi satsningen på samhällets barnomsorgmed en ny kraftig höjning av driflbidragen till daghem och fritidshem, och ävenanordningsbidragen höjs. Därför kommer vi atl lägga fram en proposition ominförande av allmän förskola för årets riksdag. Därför avvisar vi tanken på ett generellt, uttunnatvårdnadsbidrag, eftersom vi anser att det skulle bromsa utbyggnaden avbarnomsorgen, utan att fördenskull lösa problemen för de många barn som harbehov av plats i daghem eller famUjedaghem. Och därför inför vi en föräldraförsäkring.Föräldraförsäkringen lar just sikte på de situationer då del även om samhälletsbarnomsorg byggs ut är Familjepolitik m. m. Familjepolitik m. m. ofrånkomligtalt en av föräldrarna avstår från förvärvsarbete för att la hand om ell barn.Del är framför allt i samband med och närmast efler barnetsfödelse, när barnen är sjuka och när ett svårt handikappat barn vårdas ihemmet. Föräldraförsäkringen är en viktig markering från samhällets sida altpappan och mamman delar ansvaret för barnens omvårdnad. Denna markering gör viinle minst för barnens skull, eftersom vi blivit alltmer medvetna om ocksåpappans betydelse för barnens utveckling. Men reformen är också en viktigjämlikhetsreform. Jag skall inle i delta sammanhang gå närmare in på föräldraförsäkringen,eftersom den skall behandlas av , och det blir dåanledning alt återkomma i frågan. Vad jag nu vUl peka på är alt ävenföräldraförsäkringen ger uttryck för principen all stödet i första hand börförstärkas för de sämst ställda, i detta fall för den som har ettotillfredsställande stöd i samband med barns födelse. Den får stor betydelseför unga föräldrar som inte hunnit ut i förvärvslivet och för kvinnor somtidigare fått barn och som inte återupptagit förvärvsarbetet. Allt del som jag här har nämnt är reformer som ökartryggheten för både föräldrar och barn, alltså för hela familjen. Dessareformer innebär också atl vi ställer oss bakom och för ut i verklighetenkonkreta önskemål om famUjepolitiska reformer, som förts fram inom den fackligarörelsen och kommit lUI uttryck i LO:s och TCO:s familjepolitiska program. Jag tror att vad jag här i korthet har anfört om defamiljepolitiska reformerna och deras syfte tydligt visar, hur orimligt det ärnär man i borgerlig propaganda med jämna mellanrum försöker påstå, alt vi frånsocialdemokratisk sida inte skulle slå vakt om familjens trygghet. Det finnssjälvfallet inget belägg för sådana påståenden. Del är en propaganda som blirmer avslöjande för upphovsmännen för varje gång den upprepas. Vem slår sönder den fina och värdefuUa gemenskap som enväl fungerande famUj kan utgöra? Inte socialdemokraterna i varje fall. Men vivägrar att falla undan för allmänt vackert tal om att stärka familjen, om detöppna eller nödtorftigt inlindade syftet är atl skaffa fördelar på bekostnad avgrupper som vi vet är sårbara och har en myckel svagare ställning. En av de stora satsningarna i årets budget är konkretareformer som ger barnen och föräldrarna social och ekonomisk trygghet. Vi slårvakt om mäns och kvinnors rätt till arbete och jämställdhet på arbetsmarknaden.Det är kvinnorna själva som söker sig ut på arbetsmarknaden lika väl sommännen. Vi ger lika rätt till män och kvinnor atl stanna hemma och la vård omsina barn, samma anställningstrygghet och pensionstrygghet för den som vårdarspäda eller svårt handikappade barn. Det är föräldrarna själva som gemensamt får bestämma hurde vUl fördela hemarbetet och omsorgen om barnen. Mot den bakgrunden för vi enreformpolitik som syftar till att öka barnens och föräldrarnas trygghet och labort de hinder som finns för mäns och kvinnors lUca rätligheteroch likaskyldigheter. Den reformpolitiken är ett ullryck för vår vilja alt omdanasamhället så, all gemenskapsvärdena i familjen kommer alla till del. En sådansolidaritet, där människorna är ett stöd för varandra, måste prägla oss allaför alt vi genom samhäUet skall kunna skapa den trygghet för allasom är målet för vår famUjepolitik. i (c): Statsrådet inledning kunde geanledning till en omfattande debatt kring de rent principieUafrågeställningarna. Mycket av hennes tal var ju ett lovord lUl del som kommerfrån departementet, men andades det mycket av misstänksamhet mot deförslag som kommer från de övriga partierna. Jag skall i detta inledandeanförande inte ta upp så mycket av vad statsrådet sade, eftersom vi har haftden ambitionen i utskottet atl försöka begränsa debatten, även om den avtalarlistan att döma kommer alt bli ganska lång. Jag vUl lägga de äradekammarledamöterna på minnet att i socialutskottets betänkande nr 5 behandlassamtidigt med huvuddelen av statsverkspropositionens bilaga 7 ävenpropositionen 29 och ca 75 motioner. Jag vUl rent aUmänt säga att famUjepolilikens mål skallvara att utjämna slandardskUlnader, skapa god uppväxtmiljö och ge trygghet förfamUjen. Samhällets åtgärder skall vara ett led i strävan lUl större jämlikhetoch solidaritet grupper emellan, och de bör syfta till en ekonomiskstandardutjämning mellan dem som har barn och dem som inle har barn. Vi har också gett ullryck för att de långtgåendeförändringarna i vårt samhälle inle har minskal behovet av familjepolitiskainsatser. Familjens situation har förändrats avsevärt. Genomurbaniseringen och samhällsomvandlingen i övrigt har kontakterna mellan generationernaminskat och tregenéralionersfamiljen har blivit mer och mer ovanlig. 1 densituationen är det angeläget att samhället ger möjligheter för famUjen altfungera och skapar trygghet för den. Då är det naturligtvis av utomordentligt stort värde hurfamUjepoliliken utformas familjens roll, riktlinjerna för att skapa trygghetoch ökad valfrihet för föräldrarna osv. har vi krävt en samlad reform på detfamiljepolitiska området. Socialdemokraterna har sagt nej och hänvisat tUlpågående utredningar. Vi har även i motioner och i reservationer tillbelänkandet begärt en plan för famUjepolilikens fortsatta utbyggnad. Vi har därockså tagit upp ett vårdnadsbidrag, som statsrådet här dömde ut, liksomindexreglering av barnbidragen som vi anser viktig i sammanhanget. De olika frågeställningarna i utskotlsbetänkandet utgörbevis för att det finns behov av etl samlat program. Ränteavdragen ger t. ex.vissa marginaleffekter vid beräkningen av bostadstilläggen; detta har ävendepartementet insett. När det gäller vårdnadsbidragel, som statsrådet berörde,har jag svårt alt förslå varför man så hårt dömer ut delta. Varför värdesätterman inle det arbete som en förälder gör i hemmet då det gäller att vårdabarnen? Visserligen har socialdemokratiska kvinnor i denna kammare tidigare iår förklarat atl valfrihet inte kan uppnås och därför är del ingen mening medatl arbeta för den. Del blir inte så mycket av de gamla stolta parollerna omvalfrihetens samhälle. När del gäller barnbidragen anser vi del väsentligt alt dessa inte Familjepolitik m. m. den 4 aprU 1973 Familjepolitik m. m. urholkas.Det är bl. a. anledningen till all vi vUl ha en indexreglering av barnbidragen.Den frågan liksom frågan om vårdnadsbidragel vUl vi ha in i arbetet på att fåfram en plan för uppbyggnaden av framtidens famUjepolitik. I propositionen 1973 föreslås en begränsning avrätlen till "underskotlsavdrag vid ansökan om bostadstillägg". Enligtpropositionen begränsas detta avdrag till . Vi delar uppfattningenalt avsikten med bostadstilläggens tUlkomst inte var all vUlaägare med högainkomster genom alltför höga ränteavdrag skulle komma i åtnjutande avbostadstillägg. Men vi accepterar inte förslaget om begränsning av avdragettill . Det skulle nämligen innebära väsentliga kostnadsökningar försmåhusägare i vanliga inkomstlägen. Vi känner till hur inställningen harförändrats när det gäller bostadssituationen. Fler och fler människor har underde gett uttryck för önskemålet att bo i småhus, etl önskemål somframträder allt klarare. Del vore då felaktigt atl på en gång begränsamöjligheterna till avdrag så starkt som föreslås i propositionen. I den framlagda propositionen fanns inga beräkningar avhur detta förslag skulle verka; jag utgår från all del var något av ett"höflat" belopp, om jag får uttrycka mig så. Ungefär samma är välfallet med de motioner som lämnats. Under ulskottsarbetets gång har vi fåttfram siffermaterial som har visat verkningarna av delta förslag. Då har viklart kommit fram till atl vi inte kunnat följa propositionen. Del har desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet heller inte kunnat göra, ulan de harföreslagit en höjning lUI . Men även 4 000 är en för låg summa, ochdärför har vi tillsammans med folkpartiels representanter enat oss om atl ireservation föreslå en höjning till . Därmed tar vi bort denegativa effekter som såväl propositionens som utskotts-majoritetens förslagskulle åstadkomma. Därtill kommer att det är utsagt atl detta är ettprovisorium i avvaktan på resultatet av pågående utredning om nyttinkomstbegrepp. Vid inkomstprövningen las även hänsyn till förmögenheten. Atldetta sker anser vi vara riktigt, men frågan är: I vilken grad skall man lahänsyn till förmögenheten? gällande bestämmelser innebär alt på en förmögenhet somligger räknas som inkomst. Denna regel verkarenligt vår uppfattning myckel oförmånligt för exempelvis makar som driver enegen rörelse. är inget stort belopp i en rörelse, och denekonomiska standarden blir ofta ganska låg. Vi har liksom föregående år-begärt alt den del avförmögenheten som skall läggas till inkomsten minskas från till 10procent. Då blir det en samordning med den procentsats som tillämpas vidinkomstberäkningen inom folkpensioneringen när man fastställer hustrutUläggoch kommunala bostadstillägg. 1 fråga om utformningen av systemet för bostadstUlägg tilllåginkomsttagare har vi i motion framfört förslag till förändringar iförhållande till propositionen. hade ju här olikaalternativ, och vi har motionerat om alt del s. k. alternativ 2 skulle liggatill grund för utformningen, något som vi också givit ullryck för ireservation. Som framgår av propositionsförslaget, vUkel stöds avutskottsmajoritelen, är del något nytt att bostadstillägg skall utgå även lUllåginkomsttagare utan barn. Förslaget innebär att bostadstillägg skall utgåmed av bostadskostnaden förensamstående utan barn och för gifta ulanbarn. I vår motion som alltså överensstämmer med alternativ 2 i famUjepolitiskakommitténs belänkande föreslås att stödet skall utgå av hyranmellan 250 och för en boende och mellan 350 och 550 kronorper månad för två boende. Vårt förslag innebär att en större krets får del av bidragetän vad som föreslås i propositionen. Förslaget tar sikte på att även personer,som inle har erhållit bostad med så hög standard och därför har en lägreboendekostnad, skall bli delaktiga av bidraget. Enligt vår uppfattning lederetl förverkligande av förslaget tUl alt de människor som har del störstabehovet av stöd får sådant i större utsträckning än enligt propositionensförslag. Jag har talat som reservant, men som framgår avutskotlsbetänkandet befinner sig de socialdemokratiska ledamöterna i minoritetunder en punkt. Jag syftar på det avsnitt av punkten 7 som gäUer utbetalningenav slalskommunala bostadstillägg. Del innebär atl vad jag säger ifortsättningen säger jag som representant för utskottsmajoriteten. Beträffande reglerna för utbetalning av bostadsbidragen ärprincipen den alt de skall utbetalas till familjen. Det har rått livligadiskussioner om huruvida det skall vara så i fortsättningen också, eller ombostadsbidragen skall betalas ut tUl hyresvärden. Propositionens förslag på denpunkten är alt del statskommunala bostadstillägget skall betalas ut tillhyresvärden för avräkning på hyran. Del är som sagt den frågan det har stått enså livlig diskussion om. Från samtliga fem partier har det väckts motioner i denfrågan, i vissa fall med yrkande om avslag, i andra fall med yrkande omändringar. Även här har famUjepolitiska kommittén framfört förslag. Kommitténredovisar i sitt betänkande atl bostadsföretagens ekonomiska förluster pågrund av bristande hyresinbetalning utgör en mycket ringa del av bostadsföretagenshyresintäkter, och därför har kommittén kommit fram tUl atl i de fall där enhyresgäst är försumlig med hyran skall beslut kunna fattas om att hyran skallkunna betalas direkt till hyresvärden. Samma tanke har framkommit i ett flertalmotioner, och samma tankegångar finns med i ulskollsmajoriletens förslag. Jag är medveten om atl del kommer att bli en livlig debattkring den frågan, men vi anser det inle vara påkallat atl vidta en sådan åtgärdsom statsrådet har föreslagit. De personer som sköter sin hyresinbetalningskall man inle behöva vidta sådana åtgärder mot. Med del anförda ber jag all i delta avsnittfå yrka bifall till reservationerna 2, 5, 6, 7, 10, 17 och 18. I övrigt yrkarjag bifall till utskottets hemställan. Familjepolitik m. m. HerrROMANUS (fp): Del utreds mycket inom famUjepoliliken, detberättade statsrådet för oss. Och det är verkligen svårt atlbestrida den 2 protokoll 1973. Nr 60 saken. Den ärantagligen världsmästare när del gäller den " ' Sng en rad olika utredningar på de mest skUda fäll. 4 aoril1973 också dumt alt bestrida att vi inomoppositionen ofta hjälper regeringen -------------------- på traven genom atl begära utredningar på områden som ännu inte är m. m. Familjepolitik under kartläggning. Detta utredningsarbete är ofta mycket värdefullt. En annansak, som jag skall återkomma tUl, är att det också har sina sidor. Under dentid man håller på all utreda ändras ju verkligheten, och problemen kan hopa sigoch bli ganska allvarliga. Dessutom har vi som så tidigarefåll uppleva alt när förslagen från utredningarna sedan kommer till iform av propositioner, är de inle riktigt lika lysande och frikostiga som devar från början. Förslaget lUl föräldraförsäkring, som vi skall återkomma tillsenare, är ell exempel på del. Låt mig ta upp en karakteristik av den härutredningsverksamheten på det famUjepolitiska området, som hargjorts från mycket konservativt håll. Man talar om atl utredningsarbetet syftartill atl krossa famUjen, alt del nu måste till aktioner för alt rädda familjen.Man menar att syftet är att försvåra familjesammanhållningen och skapa någotslags upplöst och asocialt tillstånd. Jag vUl gärna börja med all la avstånd från denkarakteristiken av utredningsarbetet på det familjepolitiska området. Del ärgroteska överdrifter, och det är ell misstänkliggörande av syftet medregeringspolitiken som inte hör hemma i seriös debatt. Del är verkligen inleen sådan typ av kritik och misstänkliggörande som har varit utgångspunkten förden intensiva bevakning av regeringens familjepolitik, som ochliberala debattörer har ägnat sig ål under en följd av år. Vår utgångspunkt har varit del som t. ex. anges ifolkpartiels nya program, som antogs vid vårt landsmöle i november förra året.Vi har utgått från all famUjens situation förändras avsevärt genomurbanisering, ökad rörlighet, genom all - som i varinne på flergenerationsfamUjerna inte längre bor ihop i samma utsträckning somtidigare, genom det ökade kvinnliga förvärvsarbetet och genom ändrade attitydertill äktenskap och samlevnad. I den här nya situationen är det viktigt allfamiljepolitiken underlättar för famUjen atl fylla sin viktiga roll. Det måsteskapas radikalt förbättrade möjligheter alt förena familjeansvar ochyrkesinsalser utanför hemmet både för män och kvinnor. Familjelivet skallfrämjas, föräldrarna ha huvudansvaret för barnens vård och fostran det ärutgångspunkterna i vårt partiprogram. Från dem har vi framfört en rad krav på konkreta åtgärder,som skuUe skapa bättre jämlikhet mellan män och kvinnor, på insatser från statoch kommun för en ekonomisk standardhöjning för barnfamiljerna, en utjämningmellan barnfamiljer och icke barnfamiljer eller, om man så vill, mellan olikaperioder i människors liv! Vi har framfört förslag som skulle möjliggörakontakt med yrkeslivet även för dem som har små barn och som skulle ge allabarn en god omvårdnad. Vi tror att ell sådant reformprogram är en förutsättningför all familjerna skall kunna fylla sin viktiga roll och inte alls något hotmot famUjelivet. Troligtvis har, som jag har uppfattat det, densocialdemokratiska politiken haft i stort sett sammasyfte, om man ser på den förda politiken och på denutredningsverksamhet som utsätts för angrepp från familjekampanjen och desssympatisörer. Jag vUl dock göra en liten reservation för framtiden. har med sin ordförande ispetsen lanserat något slags nyorientering i den socialdemokratiskafamUjepoliliken. Den har sammanfattats ungefär så här: Arbete åt aUa ochkollektiv lUlsyn för barnen. Därmed har vi gjort upp räkningen med valfrihetensom en målsättning för vår politik. Jag tror det är ell i del närmasteordagrant citat. Man har alltså gjort upp räkningen med målsättningenvalfrihetens samhälle, som tidigare formulerades av bl. Vadbetyder de här nya signalerna från de socialdemokratiska kvinnorna? Det ärganska oklart vad de innebär i praktiken. På en punkt kanske man kan hitta ettkonkret besked. sade också atl man nu säger nej tUl vårdnadsbidrag.I , som antogs av densocialdemokratiska partikongressen, fanns krav på sådant bidrag med. Det var dåen viktig punkt, men den är nu övergiven. I diskussionen omkring delsocialdemokratiska kvinnoförbundels program har man också givit exempel påandra typer av ekonomiska påtryckningsmedel, som skulle innebära atl man gårbort från valfriheten och mer in på en styrning av människornas privatliv. Menom detta synsätt blir bestämmande för regeringspolitiken är ännu osäkert. Jagkan försäkra att vi kommer atl följa regeringens handlande och desocialdemokratiska riksdagsledamöternas och andra opinionsbUdares uttalandennoga på den här punkten. Vi kommer inte atl tveka atl fortsätta med kritiken.Vi ger inle upp arbetet för ökad valfrihet bara därför atl vissasocialdemokrater har gjort det. Jag kan förstå atl man känner en vissuppgivenhet när man haft del poUtiska inflytandet och talat förvalfrihet och märker hur svår den är all förverkliga. Men vi har inte sammainställning. Vi tror inte att man kan bygga familjepolitiken på tanken all allamänniskor är stöpta i samma form, alt alla familjer skaU fördela arbetet ihemmet och i förvärvslivet på exakt samma sätt. Vi tycker inte att det är etlideal all sträva efter. Vår kritik av den förda politiken har alltså haftdessa utgångspunkter. Vi har inle haft några misstankar om syftet. Vi vUl intehävda atl det skulle vara någon familjefientlig politik som socialdemokraternahar bedrivit. Vår kritik kan sammanfallas i fyra punkter. Den förstagäller den dåliga samordningen av reformarbetet. Här har de många utredningarnavarit en nackdel. Vi fick en skallereform, som vi hade begärt, med individuellbeskattning i stället för den gamla sambeskallningen med dess orättvisor ochdess hämmande av del kvinnliga förvärvsarbetet. Men man glömde bort den viktigadelen alt ge del ökade stöd till barnfamiljerna, som reformen skullemöjliggöra. Vi fick sedan bostadstilläggen, och då glömde man bort deallvarliga marginaleffekter som summan av marginalskatter och bostadstilläggmedför. har vi på nytt fått en skatleutred-ning som skall se övermarginaleffekterna, men den skatleulredningen vUl man förbjuda alt syssla medt. ex. indexsäkring av skattesystemet. Familjepolitik m. m. Familjepolitik m. m. fortsätterdärför - i reservation 2 atl kräva ett samlat familjepolitiskt reformprogram.Punktreformer kan i och för sig vara bra, men erfarenheterna under de här årenhar lärt oss alt de ofta får effekter som man inte har avsett, och del ärbesvärligt alt sedan laga och lappa i ett sådant system. Hur man än gör uppstårdet försämringar för vissa grupper när man gör ändringar, och hellre än attverka för en principiellt riktig lösning framlägger regeringen då nyadellösningar, som skapar nya problem. Den andra punkten gäller det faktum all barnfamiljernafåll ett OtUlräckligt utrymme i reformarbetet. Så gott som under1960-och 1970-lalen har , ofta tillsammans med , i dekonkreta frågorna velat ge högre prioritering åt familjepolitiken än regeringenvelat. Det är överflödigt alt här nämna all detta självfallet skett inom ramenför en sund finanspolitik från vår sida; det har inle varit fråga om någraöverbud utan täckning. Den tredje punkten gäller förhållandet att man har varitalltför ensidigt inriktad på inkomstgraderade stödformer. Vi har varit ense omall man under etl uppbyggnadsskede måste göra den största omfördelningen tUldem som har de största behoven. Men i praktiken har uppbyggnaden avframiljepoliliken gått alltför myckel ut över vanliga barnfamUjer ivanliga inkomstlägen. När talar om att det genomskinliga syftet tror jag hon sade skulle vara alt skaffa fördelar åt de rika på bekostnad avde sårbara grupperna i samhället, är det inte en riktig beskrivning, i varjefall inte av den oppositionspolitik som förs här i . Vad vi har talatom är de familjer med myckel normala och vanliga inkomster, och mycket normalaoch vanliga ekonomiska problem, som ligger ovanför gränsen för bostadstilläggoch som har fått uppleva sin privata köpkraft minskad pågrund av regeringens skatte- och bidragspolitik. De skulle inte känna igen sig,om man sade: Ni tänker bara på alt ni som är rika skall få ytterligare fördelarpå de sårbaras bekostnad. När regeringen har sagt nej till en värdesäkring avfamUjeslödet har man också sagt att dessa stora famUjegrupper skall fåvidkännas en minskning av sin privata köpkraft och alltså av möjligheterna tillmycket viktig konsumtion för både barn och vuxna. Vi har länge varnat för de här samlade marginaleffekterna,men varningarna har viftats bort. Särskilt finansministern, men även andratalesmän för regeringen, har viftat bort våra varningar. Det är bara attkonstalera, att vi nu har fått rätt den ena efler den andra, ävensocialdemokratiska debattörer, tidningar och fackföreningsrepresentanter,erkänner att nu måste man göra någonting åt marginaleffekterna. Del är sannerligen inte konstigt! Beräkningar som utgårfrån det nuvarande skattesystemet visar atl, om man utgår från exemplet enfamilj med en inkomsttagare och antar att den får en nominell löneökning med 10procent medan priserna stiger - detta är sannerligen inte pånågot sätt extrema antaganden - finner man, alt det i stort sett för allabarnfamUjer med mellan 20 000 och 40 000 i årsinkomst blir en reell minskningav den egna konsumlionsmöjlighelen. Sådant är dagens famUjepolitiska syslem;sedan må man ha aldrig så mycket förnämliga I famUjepolitiska kommitténs betänkande föreslogs tvååtgärder för att mUdra dessa effekter: dels en utjämning avinkomstavlrappningsregler-na för bostadstUläggen, dels en övergång lUlenhetliga icke inkomstgraderade avgifter i den kommunala barntUlsynen. Del ärtypiskt för regeringspolitiken atl man har tagit upp vissa förslag i ulredningsbelän-kandel,men inte just de två förslag som skulle göra det mera lönande för vanligabarnfamUjer att arbeta. Del är t. o. m. så atl man varken iregeringspropositionen eller i utskottsbetänkandet över huvud taget låtsas omatt det finns sådana utredningsförslag, eUer säger något om när de kan kommaalt förverkligas. En sak vore om man sade: Delta är etl Ireårsprogram, och vikommer senare all anta det. Men inle ens så mycket har man sagt. Odhnoff vUl ge oss något besked om vUka planer man har på denpunkten. Den fjärde punkten, där vi har framfört kritik ochfortfarande har kritiska synpunkter gäller barntillsynen som längeförsummades. , när del i från liberalt håll ideligenframhölls hur viktig denna fråga är för jämlikheten och för familjerna ochbarnen, tUlkom ungefär några tiotal daghemsplalser i . Socialdemokratinfår naturligtvis la sitt ansvar för detta även om vi kan medge altutbyggnadstakten har varit betydligt högre . Men närman hade skapat etl sådant kalastrofläge är det också beklagligt, att man sålänge var så dogmatiskt negativ lUl famUjedaghemmen, som ju representerade enmöjlighet alt snabbt få fram ett gott lillskolt av barntillsynsplatser.