prot · FW09108 · 1973-12-31 00:00:00 — När det nya förslaget om arbetsgivaravgiften sedan kom päbordel hade vi inte ett enda papper och inte ett enda or'd till belysning avverkningarna. Statsminislern g.jorde för någon vecka sedan enligt tidningsreferatett uttalande där han medgav att man i räknat pä detLarsson-Edinska förslaget, dvs. vad utfallet skulle bli i skattesänkningar medolika procentuella höjningar av arbetsgivaravgiften. Det var därför jag skrevtill finansministern och undrade om vi fick la del av de beräkningarna. Hurskall vi annars kunna föra den debatt som finansminislem har stimulerat osstill? , herr talman, hur har man röstmajoritet? Om jaginte missuppfattade finansministern så måste det nu bli tillsammans medkommunisterna som man anser sig kunna förbereda ett förslag och vara säker päatl få igenom det i . Vad det gäller , så gav väl hansinlägg inte något annat besked än att han accepterar mina beräkningar om deöverbud som är presenterade till årets riksdag och den budget som vi harsuccessive behandlat. De slutar i fräga om cp, om jag räknar med kompensationtill kommunerna, på 3 900 miljoner. Och säger : Ja, men stat ochkommun är ju ändå samma kassa orn man lägger mera hos kommunerna kan manlägga mindre hos staten, och lägger man mera hos kommunerna kan ju kommunernaspara och behöver inte ta ut så mycket av medborgarna. En så värdslös argumentering kan man föra inför en mycket,mycket osakkunnig publik men knappast inför , som själv vet hur 67 Nr 108 kommunerna resonerar. Deförbehåller sig rätten alt själva bestämma om w . ,, I sina utgifter och sina inkomster, och det är alldelesorimligt att mena att 4 inni1Q73 "''" klarar sig undandenna våldsamma försvagning av finanspolitiken i Den ekonomiska poUtiken in. dagenskonjunklurperspekliv genom att säga att del här är ju tämligen egalt statensoch kommunernas finanser och utgifter och ekonomi är egentligen kommunicerandekäri, det är två själar och en tanke. Naturligtvis är det inte så. Till vill jag säga att om han inbillar sig attden professor jag hänvisade till har gått och fält sin artikel godkänd ifinansdepartementet - det framkom ju insinuant i inlägg är detingenting annat än en klar oförskämdhet mot vederbörande professor. Han harskrivit, som alla andra nationalekonomiska professorer, utifrån sina utgångspunkter.Herrarna brukar ju dä och dä citera nationalekonomiska professorer som talaremot finansministern, men jag har ändå aldrig kommit och kommer aldrig på denhorribla idén att gä upp och offentligt säga att förmodligen har dessaprofessorer varit och frågat , och vad deskulle skriva, innan de skrev. Det här är självständiga personer de gör sinareflexioner utifrån egna uppfattningar. Sedan kommer tillbaka till detta: Ja, mensysselsättningen minskade . Jag säger att jag har inte hafttillfälle alt se den där statistiken - jag är delvis överraskad av den,eftersom vi hade en immigration pä ungefär 100 000 personer under de båda åren1969 och 1970. Men vad jag tillåter mig att säga är att 1965 gick ungdomarna uti arbetslivet när de var fyllda. och är det 85000 fler ungdomar i själva utbildningsgången. Dessa ungdomar har inte ståtttill arbetsmarknadens förfogande, och de kan inle statistiskt avläsas i form avnågra redovisade arbetstimmar eller sysselsatta. Där ligger ju en väsentligförklaring till den något överraskande uppgift som ger oss. Jag angriper naturligtvis inte tidningarna för att deskriver för mycket om arbetslösheten. Vad jag begär är att om man ger sig in päatt kommentera arbetslösheten skall man göra det korrekt. Man skall inte baralåta medborgarna ha den uppfattningen att det står 30 000 unga människor utanmöjligheter att få jobb när värnplikten är slut, eftersom det detta är somalla år - visar sig att de mycket snabbt assimileras av arbetsmarknaden. Detblir naturligtvis inte samma dramatik i artikeln när man först talar om det,men det blir mera korrekt, och det var en sak som jag hade anledning attpåpeka. Jag är naturligtvis väldigt tacksam för allade tips jag kan få av om hur jag skall föra debatten gentemot desvenska väljarna för att där vinna största anslutning tUl mig och mitt parti.Jag är djupt tacksam för den verkligt människovänliga attityd som , men jag har mindre respekt för hans funktioir som magister. Jagtycker att de erfarenheter som kan ha gjort om sin egenattraktionskraft på väljarna borde stämma ner honom litet, när han går omkringoch talar om hur andra skall bete sig mot väljama. När sedan gör gällande att demokratin är ifara därför att 68 det är majoriteten som regerar har han fått hela saken så pass om bakfotensom man kan få. Trots aUa omskrivningar som 108 gjorde isitt tal är demokratins innebörd helt enkelt den att det parti som den harväljarna bakom sig leder de pohtiska besluten. Jag var så försiktig i 4 - 1973 mittinlägg att jag sade, att det har det socialdemokratiska partiet gjort i------- fyradecennier, ibland ensamt, ibland i samarbete med andra partier, men Dolitiken tn tn varje gång har det varit en majoritet avväljama bakom de beslutförande. Vidare vet att det finns något som heter attbjuda med armbågen, och det var väl något av en sådan bjudning som låg bakomherr tal, när han illustrerade att vi ju ändå i vissa materiellahänseenden har haft en ganska snabb och välgörande utveckling här i landet.Men, sade , det är ju en sekundär fräga. Det värsta är attmänniskorna är olyckliga. De är otrygga. De leveri en tUlvaro som är tiUytterlighet beklagansvärd. De är vårdfall, kriminalfall, socialfall, olycksfaUoch alla de former av "fall" som räknade upp. också chansen att här läsa in en del av sitt anförande tUl riksdagensprotokoU. Det är ett intressant anförande. Jag har det här. Men det är mte såintressant att det förtjänar att läsas in i handlingar tiU aUadelar. Jag skall emellertid komplettera med litet tiU av vad sade. Han fortsatte med att säga att det har gått snett.Avundsjukans och grappmotsättningamas konfrontationspolitik är den politik somregeringen och regeringspartiet för, och den måste brytas ner. Den enskildemedborgarens oberoende och självständighet minskar. Det är konstruktionerna somherr kommer fram till, trots telefon- och TV-apparaterna. Den enskildemedborgarens oberoende och självständighet minskar, statsmakten blir maktstatetc. aUtså sådant där bludder som vi hörde någon gäng , närhögern hade sin högkonjunktur. Och fortsatte med att slå fast somdet väsentliga att den nya otryggheten han talar om är en realitet förmajoriteten av de svenska medborgarna, och det är jag upprepar det, sade herrBohman, för att verkligen pränta in det i sin entusiastiska lyssnarskara istor utsträckning en följd av den socialdemokratiska politiken. Men vi ju har ju suttit här i och gradvisförbättrat tryggheten för medborgarna. En folkpensionär svälter inte . Jaghar mänga gånger sagt att hade en folkpensionär tvåalternativ. Det ena var socknens fattigstuga som gjorde skäl för namnet ochdet andra var barnens barmhärtighet. Det är nu ett avslutat kapitel. Men dethar ingenting med tryggheten att göra, som ser det. Att människorkan repareras på sjukhus, även om de inte har några pengar, har enhgt herrBohman ingenting med trygghet att göra. Att människor när de blir utslagna i enarbetsprocess kan få förtidspension eller bli omhändertagna av samhället i allade beredskaps- och omskolningsarbeten som vi kommer att få fortsätta med haringenting med trygghet att göra. Detta är ju att vända upp och ner på allting.Vi har suttit här i rUcsdagen och fattat beslut om arbetarnas inflytande iföretagsstyrelser, vi har fattat beslut om arbetarnas möjligheter att med egnarepresentanter skapa verklig trygghet för liv och lem på arbetsplatsen genomett utbyggt arbetarskydd, och vi kommer att fatta beslut om arbetarnasrättssäkerhet i sin anställning. Det där har inget med trygghet Nr 108 att göra, säger ; majoriteten av de svenska medborgarna lever , , i otrvgahet. man kan tföra svart till vitt och vitt till svart pä många den -'=- , - , , , ,n-Ti sätt, men det här slår allt vad jag tidigare bevittnat i den politiska j a & t- Jag villtill sist säga några ord till i , Jag gick av naturliga skäl förbi honom i mitt första inlägg - jag har svarat herr Hermanssonpå liknande inlägg så tidigare. talar vid sidan av denpraktiska, politiska verkligheten. När han föreslär att man skall slopa momsenär han visserligen tillräckligt ärlig för att vilja skaffa pengar somkompenserar statskassan för inkomstbortfallet - han vill inte ha en svagfinanspolitik eller ta risken av en alltför härd ki-edit-och penningpolitik.Han har alltså ett visst avancerat ekonomiskt tänkande, som den borgerligaoppositionens talesmän, i varje fall, avstår från att tillämpa; jag ti'orinte de är i avsaknad av det, men det är inte opportunt atl föra fram sädanatankegångar. Jag håller räkning för detta, rent teoretiskt. Menherr talar i en annan värld. Det är inte politisk realism att talaom att sänka försvarskostnaderna med två miljarder. och hanspartivänner här i är ensamma om den bedömningen. Det går inte attskaffa pengar den vägen, och det går inte heller att skaffa pengar genom deförslag till skatteförstärkningar som aktualiserar. Och blir detmera en diskussion för galleriet. Jag har i dessa förslag icke funnit så mycketav reell underbyggnad i den politiska verklighet vi lever i att jag tyckte attdet fanns någon anledning att ta upp dem punkt för punkt, dissekera dem ochbemöta dem. Det är, , den enkla förklaringen. Men jag ger som sagtgärna ett erkännande för att han i varje fall i teorin håller sigmera på jorden i de ekonomiska frågorna än den borgerliga oppositionensrepresentanter gör. () kort genmäle: Nej, , jag har inte accepterat dendär redovisningen. Jag har bara försökt redovisa några områden där det inte ärnågot tvivel om att vi har krävt att samhället skall gä längre än regeringenvill göra. Finansministern säger nu att jag har påstått att vare sigdel gäller stat eller kommun, så gäller det samma kassa. Nej, det har jag intesagt. Finansministern skriver själv i sin reviderade finansplan att kommunernamåste arbeta med en ökad upplåning och att det skaU finnas utrymme för denupplåningen. Dä säger jag alt om vi får en bättre skatteutjämning, däralla får av medelskattekraften, så minskas lånebehovet ute ikommunerna med en kvarts miljard, och då finns rimligtvis motsvarande utrymmeför staten. Samhällsekonomiskt spelar det ingen roll, men jag tycker att detfrän skattebetalarnas och de små inkomsttagarnas synpunkt är bätti-e attåterhetalningsskyldigheten för detta lån hgger Iros staten. Detta går inte attförenkla på det sättet att jag skulle ha gjort gällande att det är samma kassa. Finansministern använder sitt långa anförande och sinreplik huvud sakligen till att kritisera oppo.sitionen. Och naturiigtvis har finans- 70 ministern rätt att göra det. Men det är anmärkningsvärt att finans- Den ekonomiska poUtiken ni. ministern inte hade några förslag, idéer, program eller skisser till hur Nr 108finansministern och regeringen vill lösa problemen framöver att komma Mirul-ieen den med; jag kunde i varje fall inte upptäcka några sådana.Finansministern a 1973förklarar och försvarar en hög arbetslöshet och försöker hävda att del ärekonomiskt lättsinne att vilja gä aktivare fram för att fä bukt med dennaarbetslöshet. Finansministern förklarar också alt man skall fortsättamed den traditionella arbetsmarknadspolitiken - den som går ut på att flyttafolk. Mot detta stär våra förslag: Sätt in alla krafter på ett förstahandsmål-100 000 nya jobb! Sluta upp med att sätta i främsta rummet att flyttamänniskor, sätt regionalpolitiken i främsta rummet! () kort genmäle: Finansministern är överraskad över siffrornafrån folk-och bostadsräkningen. De är intressanta, och de motiverar väl att mantittar på dem. Det är ingen tillfällighet att utvecklingen började . Däbörjade nämligen nyföretagandet, lönsamheten i förelagen ochsjälvfinansieringsgraden att gå ned. Och det har gett utslag i form av färrenya jobb. Statistiken kommer som en bekräftelse. Och det avgörande är:regeringen kan inte efter detta längre använda påståendet om någon breddadsysselsättning som ursäkt för den höga arbetslösheten. replik till mig var så passmagsur att jag kan lämna den därhän. Vad jag har reagerat mot är denkonsekventa skönmålningen, försöken att pästå att Kramforsrnanifestet pä grundläggandepunkter skulle vara infriat. Jag bryr mig inte ett skvatt om hur väljamareagerar i sig på att välja argumenten. Det fär ni själva finnaut när väljarna sagt sitt. Men det avgörande är: för att debatten skall kunna blimeningsfull måste vi hålla oss till fakta orn den höga arbetslösheten, om destigande priserna, om de marginaleffekter som gör det nästan omöjligt förmånga barnfamiljer att höja sin inkomst. Försöker Ni alt förneka dessa fakta,herr finansminister, ställer ni Er själv vid sidan av debatten och får själv lakonsekvenserna. Finansminislern visar ingen som helst förståelse, i någondel av sitt inlägg, för att vi behöver ett samhälle där de enskilda människornasjälva skulle kunna påverka utvecklingen i högre grad också mellan valen.Människorna vänder sig till regeringen, sade finansminislern i sill långainlägg. Många av dem - både företagare och enskilda - har ni snärjt in så idetaljregleringar och detaljbestämmelser att de, för att söka komma ur dem ochäven de negativa konsekvenserna av dem, tvingas vända sig till er. Men detgrundläggande är att alla de människor som tror på ett mer liberalt samhälle,där man kan få satsa på att göra det bästa av sig själv, inle kommer till sinrätt i det samhälle som ni har åstadkommit. Det är därför ni också kommer attfinna att de reagerar mot detta för ett friare samhälle, byggt på stimulanser. () kort genmäle: Jag fick , strax före debatten,finansdeparte mentets granskning av våra alternativ - en tjock lunta. Ingen kan väl 71 Nr 108 begära att jag skall ha hunnit läsaigenom den före den här debatten, men Måiid- een den mycket kan jag ändå konstatera - i likhet med - att 4 iuni197'? har räknat medkostnader för sådana saker som vi .. _...---------- [,;,|,a begärt utredning om och dessutom räknat fel pä alla möjliga olika Denekonomiska p,,,,,, m. y- ,j, j,, föreslagit en anslag.sökning pä för informationorn rnellanfolkligt samarbete. Vad blev det hos finansministern? Jo, 15miljoner kronor. Visst brukar ni röra er med stora tal, men att förvandla till 15 miljoner är litet för snabb infiation. Likasåhar man inte tagit upp en besparing på för vissa verk ochman har höjt ett belopp frän till 35 miljoner. En professuri pedagogik som skall tillsättas till räknar man med ibudgeten. Och man räknar bort etl par på bostadssektorn. Hade det inte varit bättre, herr finansminister, om efter det ambitiösa arbete som ulförts i - finansdepartementetsfolk hade träffat företrädare för våra kanslier och satt sig ned och gåttigenom materialet och klarat upp en stor del av frågorna? Då hade vi kanskefatt fram några restposter, som kunde ha varit intressanta att debattera, istället för en tjock lunta med en mängd fel. Sedan vill jag ta upp frågan om igen.Finansministern sade: Demokratin är i fara, säger , om majoritetenregerar. Det har jag aldrig sagt. Jag har sagt att det skapar problem för demokratinom ett och samma parti sitter vid regeringsmakten alltför . Jag troddeverkligen att finansministern själv begrep alt det skapar problem fördemokratin, om ett och samma parti sitter och regerar alltför . Vilkenmajoritet är det för resten som finansministern talar om? Jag hade ingen aningom att socialdemokraterna har majoritet. Ni har majoritet medkommunisterna är det detta som ni anser vara den majoritet som skall bestämmai landet? En majoritet av socialdenioki'aler och kommunister harfinansministern annars inte brukat syssla med. Milt tal om konfronlalionspolitik är bara"bludder", säger , Ja, jag är klart medveten om alt det ärbara "bludder" för finaiisriiiriistem, som sitter där uppe i sittelfenbenstorn. Men det är det inte för de mänga enskilda människorna ute ilandet. Gå ut och fr'åga dem! De människorna upplever, mitt i all den välfärdsom jag ingalunda bestrider atl den finns och som vi alla känner till, denotrygghet som jag har tillåtit mig att tala om. Jag har rätt att tala om dennya otryggheten lika väl som finansministern och hans folk, framför alltstatsministern, talar om de många brister i samhället som man skall bota.Precis med samma rätt kan jag tala om den nya otrygghet sorn jag vet är en realitetför många människor. Det kanske visar sig när valresultatet räknas ihop att detär en majoritet av människorna som upplever den nya otryggheten i dagensSverige som en realitet - och som en så påtaglig realitet, att den påverkatderas röstande. Vi får väl se. i (vpk) kortgenmäle; -j-, Herr talman! När räkna bort våra röster här i riksdagenvill jag bara påminna honom om att det har funnits ett och annattillfälle när även ni har varit angelägna om att få våra 17 röster också. Vi är ensamma, säger , att vilja sänkamilitärutgifterna för att kunna ta bort momsen på mat. Ja, som parti iriksdagen är vi möjligen ensamma, men atl det finns en mycket stark opinionutanför det här huset mot de höga militärutgifterna kan väl ändå inte ens herrSti'äng vara okunnig om. När vi har föreslagit att momsen skall tas bort på mat harvi också föreslagit inkomstförstärkningar på all tasin på annat sätt. Vi har föreslagit en höjning av förmögenhetsskatten, avar-vs- och gåvoskatten, bolagsskatten osv. - jag behöver inte räkna upp mera,eftersom det är känt av alla som har läst våra motioner tidigare. Men förslagen har gemensamt avvisats av regeringen och deborgerliga partierna. Vi har den uppfattningen att grunden för de borgerligapartiernas framgång har lagts av en alltför borgerligt betonad politik frånregeringen. sorn storföretagens vinster har varit goda ochkapitalexporten rekordhög har regeringen undfägnat storföretagen inedskattelättnader, subventioner och gävor. Siffrorna är svåra att skatta exakt,men att det rör sig om miljardbelopp under 1970-talel är helt klart.Det är naturligtvis ingenting att förundras över att mänga väljare förvillasoch har svårt att se skillnaden mellan regeringens politik och en del av den s.k. borgeriiga oppositionens politik. Gåvopolitiken gentemot företagen, som har varitsynnerligen generös, har ju inte kunnat minska arbetslösheten. Kapitalägarnaser trots allt i första hand till sin egen profitutveckling. Gåvor kan möjligenfå dem att lidigarelägga en investering som de annars skulle ha gjort vid ettsenare tillfälle, men gåvorna ökar inte sysselsättningen och häver inteheller nionopoliseringen och andra orsaker till den kris som vi har upplevt. några ord till , som har gått ut medmålsättningen 100 000 nya jobb. Det är märkligt att inte har dragitnågra slutsatser av den nuvarande gåvopolilikens misslyckande - tvärtom vara rned om alt öka gåvorna till det privata näringslivet för attdelta snällt och vänligt skall infria löfte om 100 000 nya jobb. Någonannan linje att ge bolagen bidrag och synnerligen förmånliga län och sedanhoppas på all det leder till nya jobb har inte . Den ekonomiska politiken iii. menar att man inte kan räknacenterpartiets överbud när det gäller bidragen över den kommirnala skatteutjämningentill de fattiga kommunerna som något egentligt överbud. Han försöker förklaradet med att då minskar ju lånebehovet, och i sista hand skulle det således varaneutralt. försäkrar jag att kommunerna sannerligeninte har kunnat tillfredsställa sitt lånebehov , inte ensnär vi har haft en lågkonjunktur. De kommer att få ännu större svårigheter atttillfredsställa del lånebehovet, om jag ser det här konjunkturperspektivet itraditionell mening med allt starkare anspråk pä länemarknaden från andra håll. Skatteutjämningsbidragen går till de fattigaste och sämst Nr 108 ställda kommunerna. De har såmycket ogjort på grund av brist pä Måndagenden pengar, att de kominer att försökastäda undan litet av detta, och sedan 4 iuni1973 ' '" anspråk på att fä lånapå kapitalmarknaden, det försäkrar ----------- ;----- jag . Därför är detta en nettoutgift som alla andra Denekonomiska nettoutgifter inte bara förstatskassan utan för den samlade och totala m. ekonomin. Sedan det där slagordet "100000 nya jobb". har frisknat till litet nu; förut skulle detvara en ny man på varje arbetsplats. Jag har tidigare försökt göra klart förhonom att det är ett omöjligt anspråk. har han korrigerat sig själv och vUlräkna alla jobben pä en gång, och då skall det alltsä vara 100 000 nya jobb. är 62 000 anmälda pä arbetsförrnedlingama som stärtill arbetsmarknadens förfogande. En del andra är sysselsatta med beredskapsarbeten,en del är under omskolning. Men de mäste ju omskolas först, och frågan är omberedskapsarbetarna utan vidare kan flyttas från de orter där beredskapsarbetenpågår till de orter där man söker folk. Jag är medveten om alla de svårighetersorn ligger i detta. Vi har 45 000-47 000 obesatta platser. Man kan teoretisktsäga sig att skillnaden mellan de arbetslösa och de obesatta platserna i dagligger på 15 000-17 000. Allt talar för att den här skillnaden kommer attminska jag är rätt övertygad orn att kurvorna kommer att skära varandra om vilugnar oss etl par månader. Är det då alldeles riktigt att säga att vi skall ha fram100 000 nya jobb, om vi inte har tillräckligt med arbetslösa på förmedlingarnaför att besätta de jobb som redan är obesatta? Är det inte farligt att slängaur sig dessa lösa påståenden när verkligheten kanske bjuder till en helt annanförsiktighet. - Delta säger jag i all välmening till för att haninte skall försätta sig i en besvärlig situation. Jag återkommer till och hans statistik. Hantalar om statistiken . hade vi enuppenbar brist på arbetskraft här i landet. Vi hade anmälda obesatta platsertill ett antal som var större än antalet pä arbetsförmedlingarnaanmälda arbetslösa som förklarat sig beredda att ta ett arbete, I en sådansituation är det för mig rätt främmande alt föra den debatt som förutifrån denna statistiska redovisning. Däremot kan det kanske ligga något annorlunda till om manser på vad som har hänt , Där har vi ingenting annat atthålla oss till än AKU-undersökningarna, som redovisar en ökad sysselsättningunder den tidsperioden. Anledningen är helt enkelt att vi i vår ambitiösaarbetsmarknadspolitik, i kvinnans anspråk på att ha rätt att få arbete, harfått ett utbud på arbetssökande som vi inte hade 1970. Människorna vänder sig till regeringen, tillät jag mig attsäga, när de har behov av stöd och hjälp. Detta är ett faktum. De gör det ibland direkt, ibland genom sina politiska ombud. Oppositionspartiernas hela överbudslista är ett uttryck för att de får kontakt med folk som på ett eller annat sätt vänder sig till den centrala statsmakten för att få sina intressen tillgodosedda. Det går aldrig alt komma bort frän denna utveckling, hur mycket man än talar i andra tonarter. 74 är inte i harmoni medden ofrånkomliga utveckling som viupplever när han försöker att i något slags nostalgi komma tillbaka till Nr 108 det gamlasamhället, där var och en trampade omkring på sin ort och den tyckte attvar och en skulle sköta sig själv. Det gamla agrarsamhället, det 4 - ig gamlasamhället med familjen som den naturliga samlingspunkten där----------- man föddes, växte upp, levde och dog finns inte i dagens moderna "ekonomiska samhälle. Det vore mycket bättre att lärde sig allförstå det PoUtiken m. m. relativt snabbt, för då skulle han komma i bättreöverensstämmelse med den utveckling vi har att räkna med. Jag bemötte inte fru vice talmannen i mitt förra inlägg.Det är möjligt att jag kommer alt göra det . Jag har lagt märke till atthon är anmäld pä talarlistan. Talet om att Sträng under alla år lappar på skattetäckethar vi hört allesammans intill leda. begär oppositionen att man skall ryckaut vissa saker ur en samlad skattebedömning och anmäla dem tillskattekorn-niittén, som med förtur skulle behandla dessa delar sä atl de snabbtkommer pä bord.