prot · FW0964 · 1973-12-31 00:00:00 — a. beroende på vilken del av förvaltning och administration som har hand omtillämpningen och hur stor relativ befogenhet den får i förhållande till andradelar. Vi vet att det ingalunda råder enighet om t. ex. olika säkerhetspolitiskabestämmelsers tillämpning mellan exempelvis säkerhetsorganen och regeringen.Det där är en tvistefråga i parti .som han väl borde känna till. Det kan också vara så att en regering och en minister haren helt annan uppfattning än en annan minister - eller i varje fall enuppfattning som är skiljaktig. Del är genom alt lagen ger godtyckligt spelrumför sådana olikheter som man har anledning att betvivla de olika avsikter somkan ligga bakom. Det ligger i sakens natur. Det är inte vi som förgiftaratmosfären. Det är lagförslaget självt och praktiska erfarenheter som geranledning till sådant. Vad sedan beträffar den politiska garantin må man väl tvivel när på en sida ges en politisk garanti, som är slarkl begränsande,och på en annan sida talas i mycket mer vittgående ordalag om vad som är terrorismoch vad som kan tänkas bli betraktat som terrorism. är inle fri fråndel själv, eftersom det här är etl svårt ämne vilket han själv påpekar. Hantalar liksom massmedia om ulan att göra någon som helst analys avskillnaden mellan det officiella och utbrytarorga-nisalionen, det s. k.provisoriska , som har en helt annan linje och taktik. i (s) kort genmäle: På en enda punkt kan jag ge rätt, och det är när han säger att en regering kan ha andra avsikterän en annan regering. Visserligen finns del starka förhoppningar om atl vi äveni framliden skall ha en vettig och förnuftig regering här i landet, men delfinns ju inte några hundraprocentiga garantier mot en förändring, och därför ärdet onekligen mycket angeläget all man överväger om del inte kanbyggas in ännu starkare rältssäkerhelsgaranlier i denna lag. Menmisstänkliggörandet av de politiska avsikterna i kommunisternas uttalandenriktar sig mot den nuvarande regeringen. Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund HerrPETERSSON i (fp): Jag tillhör den grupp av liberaler som anseratl denna undantagslag är onödig. Detta anser jag av övertygelse och inle pågrund av bristande information eller därför att jag inte förslår allvaret; delär två argument som använts i den förda deballen. Inte någon av dagens talare har på minsta sätt givit migden information som skulle ha övertygat mig om att denna undantagslag har någotberättigande. Lagen är oklar. Den innebär avsteg från vad somhittills gällt i vissa frågor och den är diskutabel så tUl vida atl den förmånga framstår som etl alltför stort avsteg från grundläggande principer i vårrättsordning. Detta har redan sagts i deballen jag vill bara understryka del. Inte heller tror jag atl vi kan komma åt presumtivaterrorister som verkligen är presumtiva terrorister med en sådan lag. Dessa harav föredragande statsråd och utskottsmajoritet beskrivits som gärningsmän medfanatism, hänsynslöshet och kallblodighel. Jag betvivlar all en organisationeller grupp bestående av fanatiska, hänsynslösa och kallblodiga terroristersom föresatt sig att utföra ett våldsdåd i vårt land kommer atl sända någonkänd ligamedlem hit. De måste vara medvetna om att dessa kommer alt varauppförda på rUcspolisstyrelsens förteckning. Över huvud tagel har jag en känsla av alt vägen fram tillproposilions-och ulskoltsskrivningen varit kantad av brasklappar; alla hartyckt alt detta är någol tvivelaktigt men känner sig därtill nödda och tvungna.Man finner det i remissvaren, man finner det i ulskoltsskrivningen, och manfinner del i dagens debatt. I ulskoltsskrivningen när det gäller tvångslagenkonstateras det all den föreslagna ordningen innebär ett avsteg från vad somhittills i allmänhet gällt om tvångsmedel, då det inte förutsätts atl den motvilken åtgärden riktas är misstänkt för brott. Sedan konstaterar ulskoltellakoniskt atl de betänkligheter som finns måste vika. Då frågar man sig: Varfördå? Jo, det ger polisen bättre möjligheter till broltsföre- Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd Del är naturligtvis bra med pohsiära effektivitetsaspekter. Frågan äremellertid, om detta i sin tur skall tillmätas så stor betydelse all man ärberedd lUl avsteg från vad som gällt, avsteg som i sig ingerbetänkligheter. För mig måste svaret vara nej! Jag skall inte ta upp tiden med detaljkrilik.Det har redan skett. Jag kan alltså nöja mig med all instämma i den kritik somhar framförts av vad gäller avvUcandet från principen omindividuell ansvarighet, om utvidgandet av tvångsåtgärderna osv. Särskilt starktvill jag understryka den kritik som framförts när det gäller frågan om vilkagrupper som skall förtecknas. Utskottels skrivning är i delta avseende verkligtdramatisk; man skildrar hur organisationernas och gruppernas skepnader växlardag för dag och hur nya organisationer bUdas. Går det till på det sättet, dåmåste det komma alt röra sig om betydligt fler grupper än de två som del hartalals om i debatten. Jag ber atl få instämma i det yrkande somframfördes av . Idetta anförande instämde (). HerrTAKMAN (vpk); Frågan här är inle jag kanske för säkerhelsskull bör inleda mitt anförande med att säga det vilken inställning man har tillde "våldsdåd med internationell bakgrund" som det aktuellalagförslaget är avsett alt täcka. Det är självklart alt flygplanskapningar,attentat med brevbomber, massakrer och andra terrorhandlingar måste fördömas,bestraffas och med alla rimliga medel förebyggas. Om detta inte kan ske medbibehållande av traditionella garantier för rättssäkerheten och iöverensstämmelse med de juridiska principer som gällt, kan delknappast heller ske genom all dessa garantier och principer sätts åt sidan. I allahändelser är detta pris för högt. Därför har den verkliga och avgörande frågannu blivit det hot mot rättssäkerheten och det flagranta avsteg från svenskrättstradition som terroristlagen utgör. I debatten här har det inle tillräckligt starktframhävts att framstående jurister från rent juridisk synpunkt har underkäntdet aktuella lagförslaget och varnat för konsekvenserna om det upphöjs tilllag. Den juridiska kritiken mot denna illavarslande lag kanredovisas i några huvudpunkter: Det principielltallvarligaste är all lagen gäller organisation inle individ och därmedbryter mot en princip som präglar den svenska straffrätten. Definitionen påden befarade brottsligheten är vag och oklar och ger inga garantier mot atlnationella befrielserörelser kan hänföras till de internationellaterrorislorganisationer som sätts på den hemhga listan. Kravet påbevisning är reducerat till obefintlighel. Om detta inle varit helt klarttidigare, bör det ha klarlagts i justitieutskoltets betänkande underrubrikerna "Förutsättningar för avvisning" och "Förutsättningarför tvångsmedel". Lagens 1 § bygger på två antaganden: att det finns"grundad anledning antaga" och atl organisationen "kanbefaras" användavåld, hot eller tvång för politiska syften. Del behövs inle heUer någol bevisför att utlänningen i fråga tillhör den svartlistade organisationen; deträcker med att någon antar alt han eller hon "verkar för" dennaorganisation eller grupp. Centrala principer för förundersökning har åsidosatts.I vanliga fall måste vissa regler följas för användning av tvångsmedel isamband med förundersökning. Den viktigaste regeln är att del skall föreliggamisstanke om brott. I terroristlagen anknyts inle tvångsmedlet ellertvångsingripandet till en konkret brottslig gärning utan det har en visspolitisk anknytning. Man bör i kontrast härtill observera att den extraordinära lagsliflningen om tvångsmedel vid spioneri och narkotikabrott byggerpå principerna i . Där förutsätts alltså misstanke om brott.Här - i terroristlagen - förutsätts endast misstanke om viss politiskanknytning. har redan citerat rUcsåklagaren som i sittremissyttrande men också i offentlig debatt har uttalat sin kritik mot atl deföreslagna tvångsåtgärderna skall kunna tillgripas ulan atl misstanke om brottföreligger. Riksåklagaren betraktar detta som "ell alltför stort avstegfrån de principer som präglat den svenska rättsordningen". "Alt man inte kan kräva fullt bevis för elltvångsingripande från samhällets sida mot en utlänning betyder dock inte atlförutsättningarna för sådana åtgärder kan skäras ned till ett minimum och kan släppa kontakten med etl i svensk strafflagstiftning känt brott",skrev docenten i processrätt i en artikel Och han fortsatte:"Det är sålunda ell välkänt faktum atl innehållerstadganden som möjliggör tvångsingripanden mot en misstänkt trots alt fulltbevis om brottslighet inte föreligger." Både förre kanshchefen vid C. G. i enartikel i och , ordförande i och domare vid , i en artikel i har påpekat all språkbruket i terroristlagen är mycket likt detsom används i säkerhetslagarna i polisstater. "Om man nu verkligen uppnårbättre resultat med de nya metoderna", undrade , "vad ärdet då som avhåller myndigheterna från alt begära att dessa 'bättre' metoderskall användas mot brottslighet i allmänhet? Och vUka garantier finns det föratt man inle, långsamt, i praktiken låter en sådan speciallag få inflytandeöver handläggningen av de 'vanliga' fallen? Det finns ju ingen principiellskillnad när del gäller behovet av skydd mot olika sorlers våld?" Jag tror också att del finns många jurister och polismänsom känner djup oro och olust över atl behöva tillämpa en lag ulan konturer ochfasthet. Del krävs, som den gamla sömmerskan sade, en hög moral för att säljaresårband metervis. Och del krävs nog en alldeles speciell moral för atltillämpa terroristlagen på ett snyggt sätt. Många har frågat sig vad del finns för behov av dennaslarvigt hopkommna lag, som så uppenbart strider mot principerna för svenskrättsordning. Docenten i straffrätt skrev i en artikel i att de lagar som gäller ger möjligheter att den 6 aprU 1973 Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd ingripamot krimineUa organisationer av typ Ustasja: "Genom reglerna om förberedelse till brott kanpolisen inskrida på ett tidigt stadium mot planlagda våldsdåd. Dessabestämmelser skulle kanske behöva anpassas till nya gärningslyper t. ex.tagande av gisslan." Men i så fall skulle en enkel lagändring vara tillräcklig.En helt ny och för svensk rättstradition främmande lagstiftning är likaobehövlig som den är ödesdiger. Inte minst illavarslande är de hänvisningar till vårainternationella förpliktelser och till del "internationellapohssamarbetet" som förekommer så ofta i statsrådet ochuttalanden. Frågan om vem som är en presumtiv terrorist är självfallet enpolitisk fråga jag tycker atl i , som tyvärr kom fram felaktig konklusion, dock i mångt och mycket hade rätt i sin redogörelse fördetta. Den frågan kan besvaras mycket skiftande beroende på skiftande pohtiskförankring hos dem som ger svaret i ord och i handling. harkategoriskt förnekat, åtminstone den senaste liden, alt nationellabefrielserörelser såsom ENL i och PAIGC i skulle kunnaföras in under . Men jag vill hänvisa tiU det storatal som höll inför FN:s juridiska utskott förraåret. 1 definitionsfrågan sade han bl. a. föhande: "Del förefaUer mig vara ett typiskt fall avinternationell terrorism när etl brott som är föranlett av de inreförhållandena i landet A begås på landet B :s område. Men jag tror att detockså skulle vara en internationell lerroristhandling.om brottet begås i landetA mot en medborgare i landet B. I detta fall är sistnämnda lands intressenberörda eftersom en av dess medborgare är offer för brottet." Detta är en verkligt oroande definition. Den andra typenav fall som här angav har utgjort ett av de klassiska svepskälenför de gamla kolonialmakternas annektering av land efter land. När en missionärfrån landet B, i detta fall , på 1800-lalet dödades i landet A, idetta fall , var delta enligt definition nu ett klart fallav internationell terrorism. En liknande uppfattning hade också den dåvarandefranska regeringen som satte in stora styrkor av kolonialtrupper för attpacificera landet. Hot eller påstådda övergrepp mot USA-medborgare i främmandeländer har vid ett stort antal tUlfällen varit enförevändning för att sätta in marinkåren eller flottan för allunderkuva dessa länder. i har berättat om den upphetsadestämning som rått i och om det tryck som utsatts för där.Han nämnde också debatten i FN . Tyvärr har den svenskadebatten inför den aktuella lagen nästan helt förbigått denna utomordentligthäftiga och långvariga debatt som fördes i FN:sjuridiska utskott och i generalförsamlingen. Enbart pressmeddelandena omfattaretl par hundra sidor. Under den fortsallaförhandlingen framlades två huvudförslag till resolution man kan väl säga attdet ena representerade vad kallade för i-länderna och det andrau-länderna. stödde vid omröstningen i generalförsamlingen del italienskaförslaget, dvs. beslutade generalförsamlingen alt upprättaen kommUlé beslående av 35 medlemmar för all undersöka problemet internationellterrorism och inför nästa session med församlingen lägga fram en rapport medrekommendationer för ett tänkbart samarbete i syfte alt snabbt elimineraproblemet. hörde inle till majoriteten vare sig i utskotteteller i generalförsamhngen. Den resolution som stödde var, kan mansäga, väslorienlerad, under del alt det resolutionsförslag som fick majoritetframlades av en 16-nationsgrupp som med undantag för enbartutgjordes av stater som räknas till den tredje världen. Man kan få en föreställning om majoritetens uppfattninggenom formuleringen av denna punkt på generalförsamhngens dagordning: "Åtgärder för atl förebygga internationell terrorismsom hotar eller lar oskyldiga människors liv eller äventyrar grundläggandefriheter samt undersökning av underliggande orsaker till dessa former avterrorism och våldshandlingar, vilka ligger i fattigdom, besvikelser,orättvisor och förtvivlan och som driver vissa människor alt offra människoliv,inberäknat sina egna, i ell försök att få till stånd genomgripandeförändringar." Jag kanske bör säga all formuleringarna inle är mina. Delär i min översättning de formuleringar som användes för denna punkt pågeneralförsamlingens dagordning . Man bör uppmärksammavilket datum del var - , när strategiska och taktiskaflygvapen genomförde ell av historiens största och mestfruktansvärda terroristdåd mot de vietnamesiska storstäderna ochHaiphong. När nu frågan om den internationella terrorismen hadeaktualiserats i FN och en kommitté hade tillsatts all undersöka problemet, såkunde den ha väntat. Rapporten skall komma . När det,som i påpekade, har pågått flygplanskapningar år är den brådska som präglat handläggningen av denna allvarligaaffär oförklarlig. Jag skall sluta med en mycket kort återblick på entidigare mycket dyster period i svensk rättshistoria. Under den korta lid som baksmällan varade efler densvenska anpassningen till önskemål efler andra världskrigetkom en del material genom en parlamentarisk kommission som kalladesParlamentariska angående flyktingärenden ochsäkerhetstjänst, där en aktad ledamot av rUcsdag var enmycket aktiv och kritisk ledamot. De tre betänkanden, som den parlamentariskakommissionen publicerade, handlade om flyktingars behandling (SOU 1946:36), omutlämnande av uppgifter om flyktingar (SOU 1946:93) och om säkerhetstjänstensverksamhet (SOU 1948:7). Alt denna kommission tillsattes och all del över huvudtaget blev en granskning av säkerhetspolisens verksamhet under kriget beroddepå att en byråinspeklör hade lämnat uppgifter till en hemlig agent fördet tyska underrällelseväsendet i stället för att gå den vanliga, respek- Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgrund Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd tablåvägen och lämna dem direkt till tyska beskickningen i , vilket varvanligt . var försvarsstabens och säkerhetspolisens man isocialstyrelsen och under hela kriget fram , då han anhölls efler alt tidigare ha fått enförvarning om att han var i farozonen. Jag skall inle här göra någon genomgång av hela dettaomfattande material - det är tre tjocka volymer - men när det nu så starktbetonas att det kommer all bli parlamentarisk insyn i den här verksamheten, såkanske det finns anledning alt påminna om att den , som jag här nämnt om, konstaterade att det varomöjligt alt få full insyn i säkerhetspolisens arbete, atl det på grund avmaterialets omfattning inte hade gått att göra en helt uttömmande undersökningsamt att kommissionen inte verkställt någon allmän utredning rörande"förekomsten av politiskt opålitliga polismän inomsäkerhetstjänsten". Del hade inle ens gått all klarlägga vem eller vad somutgjort hemliga polisens högsta ledning. Men under kriget hade mängder av anlifascistiskaflyktingar och judiska flyktingar avvisats vid våra gränser och sänts liU ensäker död. Kommissionen kunde aldrig klargöra hur många fall del gällde, menman kunde spåra en del sådana falls öden. Kommissionens redogörelse för dessafall är en skakande och djupt tragisk läsning. Jag hyser den allra största oro för all en sådan viktigroll som bevakningen vid gränserna skall läggas i händerna på personer som intehar någon redovisningsskyldighet och som kanske arbetar efter helt andravärderingar än de som majoriteten här skulle vilja se användas i sådanasammanhang. Jag yrkarbifall till reservation 1, dvs. avslag på detta lagförslag. () kort genmäle: har väl lämnat en t stort settkorrekt redogörelse för vad som förekommit vid FN:s senaste generalförsamling iterrorrstärendet. Men han uttryckte sin förvåning över den brådskasom har präglat bl. a. den ställningstagande i denna fråga.Ätt själva ärendet kom upp var väl ändå inle så märkvärdigt. Man kan förstå attFN:s generalsekreterare under intryck av och andra händelserav del slaget, som skapat en mycket stark indignation i många länder, villepröva möjligheten av att FN här skulle kunna enas om effektiva åtgärder mothandlingar av delta slag. Sedan kan man ha olika bedömningar av utsUcterna tillatl en så pass stor, mångskiftande och disparat organisation som FN verkligenskall kunna komma överens om åtgärder med någon riktig substans. Del är rUctigt att det förelåg två alternativaresolutionsförslag och att hamnade på det italienska förslagets sida.Men del kan tilläggas atl det gjordes myckel allvarliga ansträngningar altförena dessa två förslag. När sedan läser upp dagordningsrubriken fårman ett intryck av alt han ogUlar den. Det var i själva verket så att detta varden formulering som efter mycket långa diskussioner hade drivitigenom. Vidare klagar över all man log slällning den18 december, som inledde sina massbombningar mot storstäderna iNordvietnam. Det där är väl ett typiskt exempel på försök alt avvändauppmärksamheten från etl viktigt och allvarligt problem genom alt i ställettala om ett helt annat i och för sig ofantligt allvarligt problem. gjorde som bekantden svenske statsministern ett uttalande i det ämne som berört.Detta uttalande gav eko och har haft en del ganska långsUctiga konsekvenser. Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle: Jag sade inle, i , att jagogillade formuleringarna i FN:s dagordning . Jag sade bara attdet inle var mina formuleringar; jag skulle sannolikt ha formulerat den punktenlitet annorlunda. Vad jag citerade var en direkt översättning avdagordningspunkten. Jag har över huvud laget inle vänt mig emot att manbehandlat den internationella terrorismen, och jag har inle på något sättförsökt dra bort uppmärksamheten från den med hänvisning till vad som skettunder :s julbombningar. Problemet är utan tvekan allvarligt. Men i del härspeciella lagförslaget förekommer utomordentligt vaga formuleringar när delgäller definitioner, bevisföring etc, och det kan inle läggas till grund fören rättsskipning på området och inle heller för förebyggande åtgärder mot debrott som det skaU omfatta. Grunderna för ingripanden finns för övrigt tillstörsta delen redan formulerade i den brottsbalk vi har. Oron för politiska våldsdåd har ökat i vårtland , och del finns allt fog för detta. Jag instämmer med dem somhar sagt tidigare, att måste ta sitt ansvar för all förhindrapolitisk terrorverksamhet. får inte bli en attraktiv operationsbas förpolitiska gangslerorganisationer. Men statsrådet betonade också i sitt inlägg att denpolitiska terrorismen ställer oss inför etl dilemma när det gäller val avmetoder. I propositionen ullrycks del på följande sätt: "Människorna har berättigade krav på trygghet ochskydd mot våld. Men vi vill inle köpa oss trygghet genom atl offra värden somär en omistlig del av värt samhällsskick. Sådana grundläggande fri- ochrättigheter som åsiktsfrihet, yttrandefrihet och föreningsfrihet utgörhörnstenar i del demokratiska samhället och uppfattas med rätta av medborgarnasom okränkbara. Inte ens hotel från den internationella terrorismen får tastill inläkt för att i någon väsentlig omfattning göra avkall på respekten fördessa rättigheter. Det finns med andra ord vissa grundläggande principer somsätter gränser för oss vid valet av medel och metoder i kampen mot terrorismen." Del är en bra utgångspunkt för behandling av dettalagförslag. Förslaget inrymmer alltså sådana fall, där man rör sig vid gränsentill att den 6 aprU 1973 Åtgärder mot vissa våldsdåd med internationeU bakgmnd övergevUctiga principer i det svenska rättssamhället. Det har sagts all det är svåraavvägningsproblem, och därmed är också sagt all man kan göra en annan avvägningän vad regeringen har gjort, även om man är angelägen om alt ge den svenskastaten effektivare medel i kampen mot den politiska terrorismen. Del borde havarit naturligt att i första hand hålla de erforderliga lagskärpningarna inomramen för de principer som har gällt för rättsväsendet. Därför har jag i en motion föreslagit vissa ändringar ilagtexten, för att på det sättet få en bättre rättssäkerhet till stånd. Minasynpunkter i motionen är inte resultatet av någon medveten eller styrdarbetsfördelning inom , lika lilel som jag förmodar alt motion är resultatet av någon medveten eUer styrd arbetsfördelning inomdet socialdemokratiska partiet. Jag skulle väl tro att vi båda efler bästaförmåga har försökt fylla vår uppgift och ta vårt ansvar som ledamöter av dennakammare. En viktig fråga är om man, som här har föreslagits, skallha en särskild lag eller om man i första hand skall pröva ändringar i befintliglagstiftning - utlänningslagen,och . Jag vill instämma med utskottets majoritet i alt det från rättssäkerhetssynpunkt är att föredra, atl anta en tidsbegränsad lag. Då får en redovisning och kan la slällning lUI frågan om lagens förlängning. Jag håller med om att det inte är sannolikt atl en sådan lag kommer att avskaffas, men den kan, som påpekade, revideras på grundval av erfarenheterna och ytterligare överväganden. Det är naturligtvis inle någon rimlig utgångspunkt fördenna diskussion all utlänningar skall ha rätt att komma in i vårt land. Vifår precis som andra länder göra en prövning i varje särskilt fall. Del hindrarinle, atl det kan vara väldigt vUctigt för en utlänning all komma in i vårtland - om hant. ex. har anhöriga här. Del är också - del bör vi tänka oss in i - självfalletalt den som lämnar sitt hemland för all flytta tUl ell främmande land känner en stor osäkerhet, och det är angeläget att de som kommer hit kan lila på den svenska rättsstaten, kan känna sig trygga för att deras integritet respekteras. Därför är det problematiskt atl man här går ifrånprincipen om individuell ansvarighet och kan avvisa människor enbart på grundav deras tillhörighet till en viss organisation eller grupp. Del är inte på delsättet som vi skulle vilja att de som kommer hit möter den svenska rättsstatenvid gränserna. När utskottet polemiserar mot tanken att man här skulleavvisa bara dem som personligen misslänks för att i utöva någon form avterrorverksamhet, ger utskottet en bekräftelse på vilken löslighet det är frågaom i lagens 1 §.