prot · FW0943 · 1973-12-31 00:00:00 — Men allmänt sett måste man väl ändå fastslå attförändringarna av butiksöppettiderna har varit så obetydliga att de inte kanförtjäna den stora uppståndelse som det har blivit fråga om. Det är 2 procentav de handelsanstäUda som är berörda av söndagsöppet. Och visst kan man sägaatt det är en stor grupp, om man ser tUl alla som någonsin arbetar i ensöndagsöppen butUc, Men jag tvivlar på att det känns så väldigt betungande attdå och då göra ett sådant här dagsverke. Min kontakter med olika personer somhar fått chansen att göra det säger mig någonting helt annat - förlåt att jagpåstår det. I övrigt har det endast blivit obetydliga förändringarrent allmänt i öppethållandet. Mot den bakgrunden måste man förstå att det inteär möjhgt att avläsa några effekter i fråga om prisnivå eller strukturförändringarefter de här 15 månaderna. Den slutsats som affärstidsnämnden då har dragit ifebruari hksom tidigare är att det krävs längre tids erfarenhet innan man kanfå en överblick, i synnerhet om man skall se på inverkan på prisutvecklingenoch handelns struktur. Och alla de strukturfrågor som här har berörts stormarknader m. m. får vi ju tUlfälle att tala om i ett annat sammanhang.Jag vill verkhgen påstå att den söndagshandel som vi haft kan inte hanågon betydelse härvidlag. I fortsättningen skall jag bara gå in på ett paromständigheter. Den första är de jippon och den reklam som iÄngelholm gav exempel på. Detta är visserligen inte så värst omfattande,men det är alldeles tillräckligt för att verka utmanande, och det är förvånandeatt företag som vill ha gott renommé ger sig in på sådana här reklammetoder föratt få folk att söndagshandla. Det är verkligen önskvärt att företagen slutarmed det. I anslutning till vad jag sade om den ringaomfattningen av öppethållandet vill jag sedan också lämna några faktiskauppgifter från affärstidsnämndens undersökningar. Det är bara meUan 1 och 2procent av varuhusens sammanlagda omsättning som beräknas falla på söndagshandelneUer en summa av 100 mUjoner kronor. Det skaU då ses i relation till att t. ex.den största privata kedjan här i landet säljer för mellan 1 1/2 och 2 mUjarderkronor . För konsumföretagen i hela landet är siffran mångdubbelt större. En angelägen fråga att få besvarad är, om det verkligenfinns en tendens tiU överflyttning av försäljningen till de företag som harutsträckt öppethållande, HittUls insamlade uppgifter ger inget som helst stödför ett sådant antagande. De förändringar som skedde beträffande debåda butikstyperna kommer emellertid att redovisas i början av sommaren.Uppgifterna finns insamlade, men de blir inte redovisnings-klara förrän isommar. Sedan skall sådana jämförelser göras kontinuerligt. Sä länge ettföretag får vara ensamt om att hålla söndagsöppet ökar naturligtvisomsättningen, men om konkurrenterna också börjar hålla öppet blireffekten naturligtvis inte lika stor. Man kan alltså våga gissa att den vidgadesöndagshandeln åter kommer att minska. Men vi skall inte ägna oss åt gissningar, och i affärstidsnämndengör man som sagt nu undersökningar om detta, 1 de stora butikskedjorna och ikonsumaffärerna gör man också en enkät om vUken omsättning man har och vilkavaror som säljs och vilka kostnader man har för detta. Resultatetav den undersökningen kommer att presenteras månad. Det är därförskäl i att vänta på dessa faktiska uppgifter. Jag tror att det finns en gruppkonsumenter som har nytta av friare butikstider, alltså inte bara någraovidkommande intressen utan ett praktiskt behov av sädana butUcstider, Det ärt, ex, människor med egen obekväm arbetstid. Hur stort det behovet är kan varamycket svårt att få en uppfattning om i förväg. Jag tänker här på människor medyrkesarbete och sådana som behöver använda bU när de handlar och bara hartillgång tUl sådan . Om affärsföretagen tiUfredsställde dessamänniskors behov utan att därför göra så mycken egendomlig reklam, så kunde manfå reda på hur stort det egentliga behovet är och därmed få en ganska naturlig utveckling.Jag tror därför att det är ytterst angeläget att man försöker få företagen attförstå att de skall avstå från den jippobetonade reklamen. Men det bUr kanske ändå svårt att komma till rätta medfrågan om behovet på den vägen. Därför tror jag att den framställning somaffärstidsnämnden nu har gjort och som behandlas i , omatt få medel för att göra en undersökning av kundstrukturen isöndagshandeln och motiven för inköpen i denna handel, är ytterst välbefogad. Denundersökningen, som skulle kunna göras och vararedovisningsklar , skulle ge oss en helt annan utgångspunkt fördiskussionen om dessa frågor, finner jag det inte vara anledning att vidtanågra åtgärder. Man kan förutsätta att affärstidsnämnden hka noggrant somhittills registrerar de förändringar som sker i butiksöppethållandet och attnämnden fullföljer studierna om prisutvecklingen och strukturförändringarnasamt belyser söndagshandeln och dess kunder. När vi får rapporterna härom, ochde kan vara klara , har vi en mycket säkrare grund att stå på, ochdå har vi också anledning att pröva en lagstiftning. Som flera talare redanframhållit blir det inte en lagstiftning av samma karaktär som vi hafttidigare, utan den blir säkert långt mera restriktiv, och det skall då blimycket intressant att se vem som viU ansluta sig tiU den. i (c): När affärstidslagens upphörande debatteradeshär i kammaren grundade såväl företrädarna för ett slopande somföreträdarna för ett bibehållande av lagen sitt ställningstagande helt påantaganden. Ingen visste då, helt naturligt, vilka följderna skulle bli, ochdebatten präglades av tro och övertygelse för eller emot. har vi nu haft fria affärstider. Vi vet nuvilka verkningar slopandet av lagen haft. Har friaaffärstider medfört några fördelar för konsumenterna? Ja, för de bilburna ivårt samhälle, för dem som anser att och helgdagar bäst kan användastiU mköp är det naturligtvis en fördel. Men för alla dem som inte har tUlgångtUl bil, för de sjuka, de gamla och de handikappade, alltså de grupper somredan är sämst ställda i vårt samhäUe, de som har fått se sin närhetsbutikförsvinna till förmån för stormarknader och varuhus på långt avstånd frånbostaden, har det inneburit någon fördel för dem? Nej, självfallet inte. Har lagens slopande då inneburit någon fördel för dehandelsanställda? De stora företagen mobiliserar nu personal tUl skiftarbete.Är detta en önskvärd utveckling för handelns folk? Att döma av uttalanden frånHandelsanställdas förbund tycks menmgen snarare vara att en försämring kommittill stånd. Det sades i debatten 1971 att man bör följa medutvecklingen. Men om utvecklingen går åt fel håll, bör man tänka om. Vill vi haett samhälle som bygger på principen att allt som är stort är bra, det må nugälla stormarknader, varuhus eller annat? Jag tillåter mig, fru talman, atttvivla på att allt större och därmed färre inköpsställen är till nytta förberörda parter. Jag framförde redan i debatten 1971 den åsikten attnärbutikerna kommer att försvinna, att servicen för stora grupper i samhälletkommer att försämras och att de handelsanstäUdas arbetsförhållanden kommer attförsvåras. Jag vidhåller detta, och den pågående utvecklingen har ytterligareförstärkt denna min uppfattning. Utskottet anför i sitt betänkande att det enligtaffärstidsnämndens mening krävs längre tids erfarenhet innan slutsatser kandras. En - det betyder att ännu ett antal närhetsbutiker kommer attfalla bort och att vi kommer att få ytterhgare skadeverkningar på handelnsstruktur. Skall detta kunna undvikas är det nödvändigtatt snabba åtgärder vidtages. Jag yrkar bifall tUl den reservation som är fogadtill näringsutskottets betänkande nr 15. I detta anförande instämde herrar () och Perssoni Heden (c). HerrSVENSSON i (s); Argumenten från reservanternas och motionärernassida är vid det här laget kända, och jag kan i stort och i allt väsentligtsluta upp bakom de argumenten. För mig var tre synpunkter vägledande när jag förra gångengick emot förslaget att affärstidslagen skulle upphöra, och såvitt jag förstår hardessa tre motiv fortfarande sin giltighet. Mitt första motiv är att detta innebär en ytterhgarekommersialisering av vårt samhälle, och jag finner inte det önskvärt. Jag kanförstå att går på den hnjen, men jag har svårare att förstå att andragör det. Den hårda konkurrensen kräver sin tribut - det blir en dyrbarareannonsering och olika jippon, bara för att man skall dra till sig kunder. Denkoncentration som sker i anledning av allt detta leder till att de svagare isamhället slås ut. Det är för mig en mycket viktig synpunkt. Mitt andra motiv gäller de anställdas situation. Såvittjag förstår finns det ingen anledning att utan mycket tvingande motiv krävaytterligare helgarbeten bara för att man skall stå andra människor tiU tjänst.Jag medger att helgarbete är nödvändigt på många sektorer i vårt samhälle, menhär är det inte nödvändigt; såvitt jag förstår finns det inget klart uttalatbehov av ett generellt söndagsöppethållande. De affärsanstäUda behöver hksom viandra sin fritid. Vill man stärka familjesammanhållningen i vårt samhälle ochstimulera tiU gemenskapsfrämjande aktiviteter bör man naturligtvis inteytterligare öka sektorn av helg-arbetande människor. Det tredje motivet gäller affärsinnehavarna själva. Det ärmånga av dem som inte vUl hålla öppet och helgdagar men som ändåtvingas att ta upp kampen om kunderna eftersom utvecklingen har sin egeninneboende konsekvens. har man från sida ganska öppet sagt att maninte kan håUa emot längre utan måste ge sig in i denna karuseU. Jag tycker att allt talar för att man omprövar dethär beslutet . Om detta förslag inte nu vinner majoritet, kan man dockvara rätt säker på att den dagen kommer . Opinionen växer ute ilandet. I det partidistrikt jag tillhör har det väckts två motioner i dennafråga, och inom andra socialdemokratiska partidistrikt hyser man samma oro.Inom är vi självfallet också mycket oroade av utveckhngen. Det kan naturligtvis med visst fog hävdas att vi böravvakta affärstidsnämndens ytterligare undersökningar, vUket många här harsagt. För min del viU jag, eftersom några ytterligare motiv för öppethållandeinte tUlkommit sedan vi införde de fria affärstiderna, rösta för denreservation som vi har framför oss. Om den faller och valet skulle ståmeUan utskottets hemställan och motion, tvingas jag att lägganed min röst, eftersom jag menar att motion binder upp regeringenaUtför starkt. Ett lagförslag är fogat tUl den, och jag anser att man inte utanmycket tvingande skäl här i skall godkänna ett enskUt sådant förslag.Reservationen ger utrymme för regeringen att göra sina egna överväganden, innanden framlägger en proposition i ärendet. Jag ber aUtså, fru talman, att få yrka bifall tiU denreservation som är fogad till utskottets betänkande. HerrROMANUS (fp) kort genmäle; i ville av någonanledning utnämna mig till en särskilt ivrig apostel för kommersialisering avtillvaron. Han kunde därför mycket väl förstå att jag inte ville ha någon affärstjdslag,medan han hade svårare att begripa sig på att t, ex, ärmotståndare tiU införandet av en sådan lag. Jag vet inte vad i stöder sig på,när han anser att jag skuUe vara en så ivrig talesman för ökad kommersialisering.Jag tror att han helt enkelt inte har något underlag för en sådan förmodan. Jaghar för min del samma motiv som dem anförde, nämligen genom fria affärstider ger handeln möjlighet att lämna 10 protokoll 1973. bättreservice framför allt tUl vissa grupper, t, ex, till dem som har långaarbetsresor och svårt att handla på vardagarna, ensamma föräldrar och familjerdär båda makarna förvärvsarbetar alltså de som i olika undersökningar visatde högsta procenttalen när det gäUer intresset för söndagshandel. Dessa ökadeservicemöjligheter innebär därför ett bidrag tiU bl, a, jämhkheten meUan mänoch kvinnor. i nämnde också att söndagsöppetskulle vara ett hot mot famUjesammanhållningen, Det är klart att vissa av demsom arbetar i handeln därmed går miste om en del famUjesam-varo,även om det i de flesta fall sker frivilligt. Men frågan har flera aspekter.För en familj, där hustrun på grund av bristande barntUlsyn eUer av andra skälinte har möjlighet att arbeta , kan det på htet sikt vara tUlfördel för familjelivet att hon får en chans till egen inkomst genom att ta ettextrajobb. Dessutom kan det kanske vara befrämjande för ett bättreförhållande inom familjen, om inte alla viktiga beslut, som fattas i ekonomiskating när det gäller inköp och sådant, måste fattas av en av de vuxna ensam, närdenne handlar efter arbetets slut, utan hela familjen kan vara med om inköp avviktiga varor såsom möbler och andra större kapitalvaror. Det är också enaspekt på familjesammanhållningen som inte bör glömmas bort. () kort genmäle; Utan några illvilliga anspelningar, herrSvensson i , skuUe jag vilja säga att nästan hela den här debatten harvarit sådan som om den gällde en religiös fråga. När vi diskuterade ärendetförra gången var det många som hade en åsikt och en uppfattning, en övertygelseoch en tro att prisema skulle komma att höjas, att strukturen hos handelnskulle förändras i en från konsumenternas synpunkt negativ riktning och att deanställdas vUlkor skulle försämras alldeles oerhört, kan vi konstatera att något sådant ännu inte harinträffat. Vad beträffar de anstäUda kan man visa på en del effekter, men iövrigt är effekterna som har gått inte ens mätbara. Det har gjorts upp ett program fören undersökning, som skall redovisa för och andra vad som egentligensker, men icke desto mindre är man beredd att med samma övertygelse och sammatro rusa i väg och begära en lagstiftning i stället för att vänta och sevad resultatet blir. Det förvånar mig, måste jag säga. HerrBLOMKVIST (s) kort genmäle; Jag hade knappast begärt ordet, om inte herrSvensson i hade givit ett intryck av att utskottsmajoriteten inteskulle ha någon förståelse för de svagare i vårt samhälle. När utskottsmajoriteten har behandlat frågan har vi av detfaktamaterial som redovisats för oss försökt dra de slutsatser som vi utifrån vår uppfattning har ansett riktiga. Jag tror att iKungälv får mycket stora svårigheter att med några fakta leda i bevis attutskottsmajoriteten har handlat pä ett sådant sätt att de svagare i vårtsamhälle skulle ha kommit i ett sämre läge. I uttalanden av det här slaget - det har gjorts vid fleratillfällen av de debattörer som har en annan uppfattning änutskottsmajoriteten har man försökt tolka in värderingar frånutskottsmajoritetens sida som den såvitt jag kan förstå inte alls har haft. JagvUl på det bestämdaste hävda att utskottsmajoriteten har försökt att så ärligtsom möjligt bedöma frågan under aUt det hänsynstagande tiU samtliga parter somvi har haft anledning att göra. Är det sä att vi har gjort felaktiga bedömningar, herrSvensson i , är detta beroende på det material vi har haft till vårtförfogande. Men jag har ännu icke kunnat konstatera att exempelvis herrSvensson i presenterat ett material som bygger på bättre faktauppgifterän dem på vUka utskottsmajoriteten har grundat sitt beslut. i (s) kort genmäle: När jag har lyssnat pä de anföranden som fruLewén-Eliasson och hållit har jag fattat det så, att dethär ändå är en tidsfråga man vill avvakta resultatet av flera undersökningar,och man vill avvakta utvecklingen. Såsom jag sade i mitt anförande kan jag förstå att manvill göra det, men för mig har saken en principiell betydelse. Redan när vifattade beslutet förutsåg jag att utvecklingen skulle bh olycklig. När manlyssnar till de affärsanställda får man också en bestämd känsla av attmajoriteten av dem är emot den utveckling som skett. Det är de naturligtvisinte utan orsak, utan de kan anföra i stort sett samma argument som jag haranvänt här. När det sedan gäller kommersiahseringen innebär den att vigår mot stormarknader och mot koncentration och att detta i sin tur måsteinnebära att närbutikerna slås ut eUer läggs ned och att vi får längre avståndtUl butiker. Jag medger gärna, fru talman, att detta problemkomplex är stort,och vad vi nu talar om utgör bara en del av denna utveckling. Jag tror att viskall försöka hålla utveckhngen i vår hand och inte alltför mycket hänge oss ätde marknadskrafter som finns. har en hberal åskådning, och det ärdärför följdriktigt att han går just i den riktningen. Jag hoppas dock att vi aUa ganskasnart skall bli överens om att återinföra affärstidslagen. Det behöver intevara i den gamla formen utan det kan ske i en ny och mera genomtänkt form.Detta försökte jag också säga i mitt tidigare anförande. HerrBLOMKVIST (s) kort genmäle: Som jag har sagt har frågan omstormarknaderna mycket större räckvidd. Den bUdar ett helt annat problemkomplexän frågan om öppethållande , som bara är en liten delfråga. i säger att jag stöder reservationendärför att det är det enda alternativ jag kan gå på. Utifrån de synpunkter somherr här framfört skulle jag väl närmast dra den slutsatsen att hanborde stödja , Reservanterna föreslår ett dispenssystem som vi icke vet någonting om. Varken reservanterna eller herr iKungälv har presenterat ett dispenssystem, som skulle kunna fungera iverkligheten och vara en rikslikare för hela landet. Jag frågar iKungälv: Vem skall utarbeta en rikslikare, som skall kunna tUlfredsställakonsumenterna i t, ex. storstadsområdet och i kommunen ? Baradet exemplet visar vilka problem regeringen och löntagarna kommer att få, närman skall försöka skapa en sådan rikslikare. Med de värderingar som jag tycker mig märka att herrSvensson i har borde han uppenbarligen stödja i , () kort genmäle: Det var en mager förklaring iKungälv gav, när han skulle tala om varför han utnämnt mig till förespråkareför en kommersiahsering av tillvaron. Han sade att vi går mot stormarknader ochkoncentration och att det måste innebära att närhetsbutikerna slås ut. Hanantydde att jag skulle ha uttalat mig för en sådan utveckling. Nej, det har jag inte gjort. Det enda jag sagt är att dethittUls inte finns någonting som styrker uppfattningen att söndagsöppet skulleha lämnat ett väsentligt bidrag till denna utveckUng, som ju har pågått långtinnan affärstidslagen togs bort. Det är en sak som undersöks. Jag tillade;Eftersom söndagsöppet har en mycket ringa del av den totala omslut-rungen inomhandeln, finns det inte någon anledning att förmoda att detta skuUe ha haftnågon större inverkan på de koncentrationstendenser, som kanskelitet oegentligt kallade tillvarons kommersialisering. Det var en skralmotivering. De argument jag anfört till förmån för fria affärstider ärhelt andra, nämhgen att de ger möjlighet för handeln att anpassa sig tillkonsumenternas önskemål när det gäller service och öppethållande och att detär av betydelse särskilt för vissa grupper. Om vill angripa mig,kan han väl nöja sig med att angripa mig för sådant som jag har sagt. i (s) kort genmäle: Vad jag har sagt är att söndagsöppet förstärkerden utvecklingen, ingenting annat. Jag skall medge, , att det kan vara ettvisst dilemma man ställs inför i valet mellan reservationen och . Men jag har tagit ganska starkt intryck av att det på vissa ställen idet här landet kan behövas en möjlighet för människor att handla i en butikäven under helgdagar. Det argumentet har framförts tidigare, och fruLewén-Eliasson har också framfört det . Jag tycker man borde undersöka denmöjligheten. Om vi går på förslagbinder vi upp regeringen för mycket. Det är dock ett lagförslag vi då röstarför, och jag tycker inte att jag som enskild riksdagsman kan ta det ansvaret. HerrKOMSTEDT (m): Anledningen till mitt deltagande i debatten äratt jag har ett förflutet i denna fråga då beslutadeom att affärstidslagen skulle upphöra. Det har sagts av flera ledamöter här att det hargått för att man skulle ompröva det beslut som dåfattade. Det material som reservanterna anfört från affärstidsnämnden och frånde undersökningar som företagits av visar dock ennegativ utveckhng sedan man tog bort den gällande lagen. Därmed bekräftas ocksåde farhågor vi framförde som hade inställningen att affärstidslagen borde varakvar. Andra har här pekat på de negativa konsekvenser somfinns för exempelvis de anställda och för de mindre affärernas fortsatta existens.Det är uppenbarligen så att de små och medelstora enheterna drabbas av att mannu har släppt loss affärstiden. Detta slår undan grundförutsättningarna fördessa serviceenheter, och det blir bara till förmån för mycket stora enheter,som visar en vilja att etablera sig på allt flera orter. Redan detta bordevara en fingervisning för handelsministern att ompröva det beslut riksdagenfattade 1971. Det är en ganska konstig argumentering - den framfördesockså när vi behandlade frågan 1971 - att exempelvis möbelinköp skulle varanågonting som famUjen skulle ägna sig åt som en enhet och att det därför skullevara bra att man kunde göra det på sådana här lediga dagar. Jag tror att deflesta familjer vid så betydelsefulla inköp som av möbler är på alerten tidigtpå lördagen och försöker ägna verklig omsorg åt sådana inköp. Dessa blir säkertinte mera omsorgsfullt gjorda en lördagkväU eller ensöndagkväll, tvärtom. Det finns emellertid ytterligare synpunkter som börbeaktas. Välfärdssamhället borde verkligen ha råd att hålla sig med enhelg- och vilodag. Det finns många människor som är kyrkligt engagerade, och devUl ägna sig åt denna intresseinriktning som är bunden just kring söndagen. Detär fel när så betydelsefulla värden som det här gäller för denna kategorimänniskor skall behöva stå åt sidan därför att man tvingas delta i ensysselsättning i olika former genom att samhäUet släpper loss oregleradförsäljning på det sätt som sker. Förra gången vi behandlade frågan fanns det också ettmoderat förslag som innebar att affärerna skulle ha stängt . Inte heller detta förslag vann gehör. Det var ganska många i vår riksdagsgrupp som var av denåsikten att affärstidslagen borde finnas kvar och att dispensgivningen kundeses över och utvecklas, så att man fick möjligheter att ha ett något längreöppethållande och ge en något annorlunda service men ändå under regleradeformer. Jag har ingen anledning att vid den här senatimmen ytterligare argumentera för de ohka ståndpunkter som framfördes då ochsom vi hört av andra debattörer. Jag vill nöja mig med att efterdetta mycket korta anförande yrka bifall tUl den reservation som är fogad tUlutskottets betänkande och vilken jag också kommer att stödja vid voteringen. HerrMAGNUSSON i (m); Jag röstade emot att man skulleta bort affärstidslagen under den motiveringen att jag då inte ansåg att detfanns motiv föratt införa handel även . som har gått har jagytterhgare stärkts i den tron att det icke är behov av ettsöndagsöppethållande. Med den ökade fritid människorna har i vårt land finnsdet tUlräcklig tid att på vardagarna göra de inköp som behövs. kanske man tycker att jag med denna motivering skullekunna rösta för den här reservationen. Jag kommer emellertid inte att göra detalldenstund det finns vissa värderingar i denna reservation till vilka jag ickekan ansluta mig. Det har även under den debatt som förts lagts vissavärderingar i den här reservationen till vilka jag icke kan ansluta mig.Därför, fru talman, kommer jag i de följande voteringarna att avstå från attrösta. 1 deltaanförande instämde (). i Glömminge (c): Det är ju bra med långa debatter. Då hinnerman kontrollera vad som sagts . frågade mig vad jag hade för stöd för mittpåstående om att det hade nedlagts butiker. Det sade jag inte. Jag har kollat iden stenografiska utskriften vad jag sade. Där står det; "På längre siktkan således aUvarligt befaras att mindre butiker konkurreras bort." Detvar litet skillnad. Den andra ledamoten i affärstidsnämnden, fm ,sade här i talarstolen att jag hade motionerat i den här frågan. Dethar jag inte. Motionen är underskriven av , , och , Så ni har lämnat oriktiga uppgifter var sin gång, och dåkan det ju jämna ut sig. Jag har inte lämnat något oriktig uppgift. Låtmig först notera det tydligen mycket dåliga samband som råder mellan olikaledamöter i riksdagsgrupp.