prot · FW09143 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag fåremellertid av och tUl uppgifter och brev som också gär i denna riktning, ochjag har vid varje tUlfälle kunnat konstatera att de har varitfelaktiga, VUlkoren och bestämmelserna är i princip likartade i deskandinaviska länderna, I rena detaljer kan naturligtvis bestämmelserna ha fåttnågot olika utformning i de tre länderna, men själva policyupp-fattningen ärdefinitivt likartad. Jag känner inte till att myndigheterna i och Norgepå detta område skulle tillämpa principer som pä nägot väsentligt sätt ställerföretag i de länderna i en mera fördelaktig situation än företag i , Jag kan alltså inte se hur vi med luftfartspolitiskaåtgärder skall kunna skapa direkta förutsättningar, som kan te sig tillräckligtattraktiva för att svenska seriösa kapitalintressen skulle vUja etablera sig.Eftersom svaret pä den frägan alltså är, att såvitt jag vet och har kunnatutröna finns det inga differenser i sak i tolkningarna de nordiska ländernaemellan, sä bör det ankomma på i att tala om för migoch andra som är villiga att lyssna vilka dessa differenser i tolkningarnaskulle vara. Jag är medveten om att ett antal piloter, flygmekanikeroch andra inte kan få sysselsättning vid flygföretag i att de nu inte heller kan fä sysselsättning ute i världen. Men detta ärinte något unikt för vårt land. Tvärtom är det en dyster företeelse även iandra länder. Vi behöver bara se pä förhållandena i , Där har under denallra ett stort antal piloter friställts -vid företag som Ang. förutsättningarna för svenskt charter- Ang. förutsättningarna för svenskt charter- tvingatsskära ned sin produktlon just på grund av den försämrade lönsamhet som är enföljd av den utomordentligt hårda konkurrenssituation jag talat om i mittinterpellationssvar. Frägan har naturligtvis fått förnyad aktualitet genom denenergikris som drabbat de flesta av väridens industriländeroch som bl. a. på många häll har fört med sig friställningar av flygbolagens personal.Allt detta är givetvis mycket beklagligt. Men såvitt jag förstår, och utifråndenna interpellation som har ställt till mig, är det inte mycketatt göra ät den saken med så att säga luftfartspolitiska åtgärder. Det är lätt att förstå att mänga människor ställer sigfrågan varför vi har så få verksamma svenska charterföretag. Det är en annan avherr frågor, och det är väl också en fråga som man gärna ställer sigeftersom den svenska chartermarknaden är av så betydande omfattning som den är.Jag har i mitt svar som huvudorsak talat om det bristande kommersiellaintresset för en satsning av riskvilligt kapital här i landet när det gällerdenna näring. Marknaden bedöms uppenbarligen som mycket osäker. upp vissa andra förhållanden som har varit av betydelse för de misslyckadeförsök som gjorts, och det kan ha funnits företagsledningar som inte har hållitmåttet. Jag har upplevt att det har gjorts försök tilletablering av företag, där företagsledningen vid en kontroll i efterhandknappast har visat sig hålla måttet. En sådan uppfattning tycks således ha ettvisst fog för sig och är väl en konsekvens av det förhållande jag berört,nämligen avsaknaden av ett mera välgrandat kommersieUt engagemang iverksamheten. En annan omständighet som inte går att förneka är attkostnadsläget för svenska flygföretag är högre än för våra skandinaviskagrannländers företag. Detta gäller inte minst skUlnaden i lön för piloter, somnaturligtvis slår igenom ganska kraftigt i sådana här sammanhang. Men vad jagbestämt vill slä fast är att den svenska luftfartspolitiken inte kan lastas fördet förhällandet att det på den svenska chartermarknaden finns så få renodlatsvenska företag. Ingenting i den svenska charterpolitiken hindrar företag attetablera sig detta utgör svaret på en annan av direkta frågortill mig. Man är välkommen att försöka göra det , och när somhelst. Men självfallet mäste det ske pä de tekniska, operativa och ekonomiskagrundvillkor som vi ställer upp, som är allmänt gällande och som ytterst hartUl syfte att trygga flygsäkerheten. Det är helt nödvändigt att sådana villkoruppställs och att de också följs. frågade hur vi skall göra för att inte dumpingpriser,exempelvis berörda flygbolag emellan, skall äventyra flygsäkerheten för svenskaresenärer. Det är luftfartsmyndigheternas sak att se till att inte sådantfortsätter, om det nu sker, och naturligtvis helst att det från börjanförhindras. Det är vanlig enkel anständighet att man inte äventyrarflygsäkerheten genom att kringgå gällande regler. På den punkten bör välknappast och jag behöva ha någon längre diskussion med varandra. Jag utgår ifrån att inte menar att vi skalländra vår politik sä, att vi börjar garantera trafik ät exklusivt svenskaföretag genom något slags kvotering av trafiken mellan olika företag; man kan mellanraderna I replik utläsa uppfattningen att det skulle finnasintresse av att garantera trafik åt svenska företag. Det vore enligt min meningoförenligt med de grundläggande värderingarna bakom det skandinaviskasamarbetet pä luftfartens område. Det är min bestämda mening att vi på alltsätt måste trygga detta samarbete, som skapar de bästa förutsättningarna förtillfredsställande internationell transportförsörjning för vårt land. Sedan jag nu försökt besvara frågor voredet av värde att få klarlagt att det Inte bakom interpellationen ligger entanke pä att vi med nägon form av svensk kvotering skulle garantera att ettföretag som vill etablera sig på denna marknad i värt land under allaförhållanden med vUken företagsledning som helst bakom sig och uppvisande vilkenbrist på ekonomiska resurser som helst fär flyga svenska resenärer fränSverige, Ang. förutsättningarna för svenskt charter- HerrPETERSSON i (fp): Nej, självfallet har jag inga som helsttankar på någon form av kvotering, Pä den punkten behöver vi inte ha nägondiskussion över huvud taget. De differenser i tolkningarna som jag talade om har - låtvara att de är små enligt min uppfattning inneburit en katastrof för svensktcharterflyg. Det finns erfaret fackfolk i vårt land som kommunikationsministernskall försöka kontakta för att verkligen få bekräftat hur saker och ting liggertill. Jag skall nämna ett par exempel. Det finns ett mycket stort bolag som inte sluterkollektivavtal med de anställda. Anställningen sker på privata kontrakt, ochpersonalen är naturligtvis inte benägen att operera på annat sätt än det sombolaget driver dem tUl, De som konsekvent försöker följa rådande bestämmelserfår svårigheter, I de svenska bestämmelserna sägs att allt materiel efter enflygning skall bevaras , sä att man skall kunna kontrolleraförhållandena efter en viss flygning, I lär enligt uppgift dennabestämmelse inte förekomma, och man kan alltså inte i ett danskt flygbolag, somman kan i ett svenskt, gä in i efterhand och kontrollera. När ett danskt bolag bildade ett svenskt dotterbolaglämnade bolaget in det operativa underlag som fordrades för svensktgodkännande. Däribland fanns företagets drifthandbok och routehandbok. Vidgranskning konstaterade man över 100 awikelser från de svenska bestämmelserna- alltså sådant som var godkänt i men inte i , Det är också attmärka att detta dotterbolag lades ned efter ca tvä är, dä det inte ekonomisktkunde konkurrera med sitt eget moderbolag pä grund av skiljaktigheter ibestämmelserna de båda länderna emellan. Vad sedan gäller det svenska flygfolkets arbetslöshet beklagligtvis ökat, och enligt uppgifter från de flyganställda själva gär 400 personer arbetslösa. Det finns vidare en latent arbetslöshet somomfattar 400 personer alltså sädana som är tillfälligt anställda i utlandetoch I utländska bolag. Kommunikationsministern hade enoptimistisk tro och tanke att sysselsättningsproblemet inom charterbranschenpå sikt skulle kunna lösas på ett tillfredsställande sätt. Ang. fömtsättningarna för svenskt charterflyg konstateraatt det inte blivit sä lyckligt. Sedan har jag tagit upp frägan om charterflyg överAtlanten, och det är allmänt bekant att t, ex, har mycket mildabestämmelser. Såvitt jag vet utförs charterflygningar över dels avSterling Airways, dels av Conair, Vad jag vUl är helt enkelt att vi skall halika konkurrens på lika villkor, inte någon kvotering, och jag betvivlarfortfarande att det råder konkurrens på lika villkor. nämnde departementschefen i slutet av sitt svarden utredning som pågår. Han hoppades att det arbetet skall leda till fördelarför såväl charter- som linjeflyg, och det tycker jag är utmärkt. Det finnsemellertid oroande uppgifter, som säger att man inte skall kunna flyga chartertill populära mål såsom , , osv. i har hört så mycketoch vidarebefordrar så många osäkra påståenden att det faktiskt är omöjligt attveta vUka påståenden man skall försöka bemöta och vilka man skall konstateraredan frän början att det är meningslöst att föra en diskussion kring eftersom de är litet för löst grundade. Vad som är viktigt för oss här i , och för den svenskaregeringen i synnerhet, är naturligtvis att se till att svenska resenärer somflyger med charterflyg från värt land till nägot annat garanteras en flygningsom inte i något avseende skiljer sig frän flygning med andra slag av bolag.Jag hoppas att vi åtminstone har den grundläggande meningen gemensam. Man skall naturligtvis vara mycket uppmärksam på att det i en bransch som är sä utsatt för konkurrens som den här av och tUl görsförsök att kringgå regler och bestämmelser. Och så fort man rör vid någon regeleller bestämmelse gär det, när det gäller flygverksamhet mer än något annatområde, ut över flygsäkerheten. återkommer tUl påståendet att ett visstflygföretag i skriver privata kontrakt, som på ett märkbart sätt skulleavvika från de anställningsvillkor för de anstäUda som gäller exempelvis förpiloter i svenska företag eller svenska piloter över huvud taget. Om sådantförekommit, lär det knappast vara ett problem som vi skall lösa här i densvenska . Utan att vilja fälla någon dom i det fallet kan jag tänkamig att man skulle kunna ta kontakt med den danska pilotföreningen. Omkontrakten är sä dåhga för föreningens medlemmar, är det en facklig fråga, sombör checkas upp med den gruppens fackliga organisation. Det kan knappast varaden svenske kommunikationsministerns sak att få kontrakten för dö danskacharterpiloterna ändrade, I övrigt vidhåller jag min optimism ommöjligheterna för svenskt charterflyg, men den optimismen tycks inte delas avdem som har försökt sig på den branschen. Till en början var de optimistiskaoch trodde att det var en bransch där man lättvindigt kunde tjäna mycketpengar, men sä visade det sig att det fanns vissa regler uppställda för hurverksamheten skall bedrivas. Så sneglade man av och till pä andra områden, ochman trodde sig finna en och annan liten genväg till möjligheter att tiänapengar för att klara verksamheten, men det lyckades inte heller, och så gickföretaget i konkurs utan att ha haft ett enda plan i Det är inte sä verksamheten skall bedrivas, herrPetersson, Den flygande allmänheten i vårt land bör ha rättighet att ställastörre krav på charterresor. Man bör åtminstone, som jag inledningsvis sade,veta att man kan flyga lika säkert som vUken annan flygresenär som helst, ochman skall vara garanterad en rad andra rättigheter också när man flyger tillnägot annat land. Vi måste i det internationella men inte minst i detnationella intresset se till att den här branschen inte urartar tUl någontingsom vi får skämmas för. Jag ser således ingen anledning att klandra de svenskabestämmelserna, eftersom de är rigorösa och riktiga. Jag klandrar heller ingetannat land för dess bestämmelser, i den mån de inte går vid sidan om degemensamma skandinaviska bestämmelserna. Har allvarligaanmärkningar, som kan påvisas vara riktiga, om avsteg från de skandinaviskaluftfartsreglerna, tar jag gärna emot och vidarebefordrar dem. Någon exaktsådan uppgift har i debatten icke framfört. Slutligen tror jag att det är angeläget att konstatera,när man diskuterar sådana här ting, att det i ett läge där sysselsättningen ärpå väg att äventyras för ett stort antal piloter kan komma in övertoner idebatten. Jag tror att det har gjort det i den här debatten, men vi stär ganskalugnt på marken i denna diskussion här i , och vi tänker inte medverkatUl några övertramp för att få den eventuella glädjen att se svenska piloterflyga dessa plan eller delta i denna trafik, "Säkerheten främst" ärett måtto som gäller på detta område, kanske mer än på många andra områden. Ang. förutsättningarna för svenskt charterflyg i (fp): Jag har medvetet försökt att föra dennadebatt så lugnt som det över huvud taget är möjligt - det finns inga övertonerfrån min sida. Statsrådet bad mig attexemplifiera, och jag har givit exempel. Kanske något av dessa exempel inte ärprecis sådant att det kan diskuteras i , men de flesta är dockutmärkande exempel. Är mina uppgifter osäkra, skall och bör de kontrolleras.Det är möjligt att sä är fallet, och jag tycker att statsrådet då skall se tUlatt det sker. Det finns massor av människor Inom denna bransch som har all denerfarenhet som behövs. De är villiga att hjälpa till, de är villiga att ställaupp. Sök kontakt med dem, herr statsråd! Jag skall gärna lämna adresserna. Jag tänker under inga förhållanden agera somnägot såll för osäkra uppgifter. Har en ellerannan Uppgift om avvikelser i värt land eller i annat skandinaviskt land ifräga om bestämmelser, regler eller annat i denna bransch, konkretisera dååtminstone först anmärkningarna! Och närde är konkretiserade så långt som herrPetersson i kan göra det är jag villig att, om det visar sig varasubstans i dem, titta på dem. Men obestyrkta påståenden som inte ens när detgäller exemplifieringen har kunnat drivas så längt i denna Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland debatt ens i stort vet vad det rör sig om är naturUgtvis ingen uppgift för densvenska regeringen att arbeta med. Jag har i debatten inte ens fått klart för mig omherr har någon uppgift som rör svenska förhållanden, som skulle varavärd att titta närmare pä. HittUls har det tydligen rört sig om uppgifterbeträffande förhåUanden i . Och med all respekt för att vi kan tala omdet mesta med våra danska vänner, sä bör rimhgtvis fel som begås i motdanska bestämmelser inte utredas av en svensk utredningsman. i Röstänga (fp): Jag vidhåller att mina uppgifter går attkontrollera och att det finns människor som mycket gärna vill tala medstatsrådet om denna sak. Det är min bestämda övertygelse att vi bör ha ettcharterflyg även i värt land. Det bör kunna skapas om det finns konkurrens pålika villkor. Och jag är fortfarande övertygad om att denna konkurrens på likavillkor inte finns . Överläggningen var härmed slutad. §7 Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara herrSellgrens (fp) framställda interpellation, nr 132, tiU herrcivilministern , och anförde: har frågat hur civilministernser på möjligheterna för fortsatt utbyggnad inom skogsindustrin i Norrlandskustland. Enligt gällande ärendefördelning ankommer det på mig attsvara pä frågan. Som påpekar meddelade regeringen i oktoberatt regeringens ställningstagande tUl vissa utbyggnadsplaner inom massa- ochpappersindustrin tUls vidare kommer att anstå. I yttranden över av regeringen prövade utbyggnadsplanerinom massaindustrin framförde flera sakkunniga myndigheter och organisationerallvarUga farhågor för att virkestillgångarna i landet inte kommer att räckaför att tillgodose det samlade virkesbehovet om samtliga aktualiserade planerförverkligas. Mot den bakgrunden bedömde regeringen att det fanns anledning attiaktta viss återhållsamhet med att ge tillstånd till utbyggnader innan ettbättre bedömningsunderlag beträffande råvaru-situationen föreligger. Äv stortintresse i detta sammanhang är de studier som skogsutredning har iuppdrag att göra. Enligt vad jag har inhämtat kan utredningen kommaatt redovisa nya beräkningar av virkesbalanssituationen. Dessa beräkningar börgöra det möjligt att bättre bedöma förutsättningarna för och konsekvensema avexpansion av skogsindustrin i olika delar av landet. Enligt minmening har det inte, sedan regeringens ställningstagande i oktober,redovisats nägot nytt material som är tillräckligt för att närmare besvara herrSellgrens fråga. Jag ber att fä tacka för svaret på mininterpellation. Min fräga ställdes som en spontan reaktionpä regeringens pressmeddelande om att sedan tillstånd till nybyggnad respektiveutbyggnad meddelats två företag i södra och , skulle övrigautbyggnadsplaner inom massa- och pappersindustrin tUls vidare komma att anstå.Det väckte självfallet oro - och jag vågar påstå bestörtning inom flera orterutmed Norrlands kustland. Jag uttryckte också detta kortfattat i mininterpellation. När nu svaret dröjt hela kunde man ha väntat signågot mera än ett formellt konstaterande av det beslut regeringen fattat, ävenom dröjsmålet till en del kan tillskrivas de omplaceringar som skett inomregeringen. Statsrådet åberopar farhågorna för att virkestillgängarnai landet Inte kommer att räcka för att tUlgodose det samlade virkesbehovet omalla aktuella utbyggnadsplaner förverkligas. Ja, det kan vara riktigt, särskiltom man utgår frän den generella statistiken. Jag erinrar mig att man fränindustrins sida uppvaktade regeringen och föreslog ettomfattande program för befrämjande av tillväxten på skogsråvara. Projektetskulle kosta 50 miljoner, och för detta erfordrades stöd från samhällets sida.Det finns skäl att fråga vad regeringen gjorde med detta konstruktivaförslag. Det hade varit förutseende och framåtsyftande av regeringen att taallvarligt pä detta förslag och genomföra positiva åtgärder i stället för attsom nu ta till restriktioner som följd av befarade brister i råvarutillgångenom . Av statsrådets svar utläser jag att inga nya tillståndtill utbyggnad inom massa- och pappersindustrin kommer att ges årsskogsutredning redovisat nya beräkningar av virkesbalanssituationen. Det tarett är, sägs det i svaret. Men sedan skall väl det nytillsatta branschrådet förskogsindustrin göra sina bedömningar. Om detta finns ingenting i svaret i dag.En av branschrådets huvuduppgifter blir att förutsättningslöst bedöma frägan omökad - dvs, inte minskad tillförsel av virke från södra till norra ,Och det är något av pudelns kärna i hela försörjnings- ochvirkesbalanskomplexet. Även om någon risk för virkesbrist pä kort sikt Inteföreligger, räknar man med att virkesbalansen blir negativ . Men dettaär en generell bedömning. Spaltar man upp virkestillgångarna på barr-respektive lövved blir bilden mer nyanserad. Då visar det sig attlövvedsbalansen blir positiv, medan den negativa balansen för barrved i sammamån skärps. De företag som ökar sitt rävarubehov inom löwedssektorn bordeföljaktligen komma i ett gynnsammare läge, och det kan väl inte statsrådetbestrida. Virkesunderskottet drabbar hårdast den norrländskaindustrin. Det är därför ett livsvillkor för dess fortsatta utveckling att integränser sätts för dess upptagningsområde för rundvirket. Flera årsutvecklingsarbete och erfarenheter har bevisat att det är bådetransportniässigt och ekonomiskt försvarbart att havsbogsera rundvirke fränsödra till Industrier I , Avståndet för sådan bogsering är intestörre än att Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland bogserafrån till samma industri. En massa- och pappersindustri av tillräckligstorleksordning är alltså inte avständsberoende, som man från vissa häll villpåskina. Detta har också ordförande, , framhållit vid flera tUlfällen, Han har enligt - förkortning förSkogsindustriarbetaren, inte att förväxla med , skolans inre arbete, medtanke på herr statsrådets tidigare erfarenheter sagt bl, a, följande:"Det är viktigare, menar förbundet, att trygga sysselsättningen i deskogsindustier vi har än att bygga nya, stora och dyra fabriker vilkaslönsamhet det dessutom råder starka tvivel om. Framför allt med tanke på sysselsättningeni norr där skogsindustrin spelar en nyckelroll. Där är det ett vitaltsamhällsintresse att den befintliga skogsindustrin tUlförsäkras inte baranuvarande, utan också en ökning av virkestiUförseln. Råvara bör överföras frånöverskottsområdet i genom havsflottning ochjärnvägstransporter." Detta yttrande rimmar väl med ett annat uttalande av enskogschef vid en av våra norrländska skogsindustrier, som yttrade att det måstevara riktigare att flytta virke frän till och ha kvar enlevande industri i norr i stället för att flytta norrlänningar till södraSverige och få ett dött . Det här är en regionalpolitiskt betydelsefull fråga ochnågot av ett blodprov pä regeringens vitia att fullfölja det antagna regionalpolitiskaprogrammet. Statsminister sade i sitt inledningsanförande vid denregionalpolitiska debatten i : "Vi villförsöka undvika en ytterligare folkminskning i länen . Redan detär för skogslänen en ambitiös målsättning. Där har vi en snabb rationaliseringav basnäringarna, jorden och skogen. Dessa län har en högundersysselsättning och en stor andel av arbetslösheten. Det betyder att redanför att hälla en oförändrad befolkning så måste vi fä ett betydande tillskottav arbetstillfällen i dessa delar av landet." Om man skall nä denna enligtstatsministern ambitiösa målsättning måste enhgt min mening den viktigaste ochenda basnäringen inom området utvecklas i en takt som motsvarar dess egnamöjligheter att utvidga respektive behålla sina marknadsandelar. Här spelarinte minst tidpunkten för tullavvecklingen inom EG-marknaden en betydelsefullroll. Ett avbrott i utvecklingstakten som blir följden av regeringens beslutfär bevisligen förödande effekter för vissa industrier. 1 den nyssnämnda debatten replikerade folkpartiledarenGunnar statsministern med att påminna om vad inrikesutskottetunderstrukit: "Ett expansivt näringsliv är den säkraste garantin för ökadsysselsättning i de underförsörjda områdena. All erfarenhet visar att det ärtillväxten i näringslivet som är lättast att lokalisera." Stär regeringen för den här synen på regionalpolitiken ärdet ytterst förvånande att man tar till ett sådant här "idiotstopp"för vidare utbyggnad av massa- och pappersindustrin, i synnerhet som det direktdrabbar företag som ligger Inne med ansökningar om utbyggnad för en fabrik ochsom aviserat utbyggnad inom en annan fabrik. Jag tänker pä Mo och Domsjössulfat- och pappersfabrik i och sulfitfabriken i , bådalokaliserade Inom . lands länhar en betydande undersysselsättning, och i den nyssnämnda kommunen ärundersysselsättningen större än i länet i övrigt. De tillsatta utredningarna skogsutredningen ochbranschrådet är bra och värdefulla initiativ, men regeringens onyanseradekritstreck för vidare utbyggnader lägger en död hand över den fortsattautvecklingen inom skogsnäringen i . Och det får än större effekter. Mantalar om multiplikatoreffekter, vilket innebär stagnation för stora delar avbyggnadssektorn och den mekaniska industri som vuxit upp kring de storabasindustrierna, minskad service både inom handeln och offentliga sektorn m. m.Jag skulle ha förstått om regeringen beslutat om större försiktighet itillståndsgivningen och för varje enskilt fall noga undersökt företagensmöjligheter att lösa det ökade rävarubehovet utan att negativt påverka denutveckling som den allmänna statistiken visar. Statsrådets svar innebär i klartext att skogsindustrin iNorrland och även i övriga för den delen - står inför ettutbyggnadsstopp på omkring . Ett totalstopp som beslutats får om detfullföljs oreparabla skador på näringslivs- och befolkningsutvecklingen iNorrland. Talesättet om att medan gräset växer dör kon kan travesteras till:Medan skogen växer dör skogsindustrin och arbetstUlfällena i . Att försvensk skogsindustri komma ur rytmen för världsmarknadsutvecklingen är att döen bra bit. Jag villsluta mitt anförande med att ställa tre frågor till statsrådet: Är statsrådetberedd att ta ansvaret för den ytterligare undersysselsättning i Örnsköldsviksom blir följden av att skogsindustrin inte får fullfölja sina lågt framskridnautbyggnadsplaner nu?