prot · FW09115 · 1973-12-31 00:00:00 — Erfarenheterna frän YRK-kurserna är i stort sett positiva.I vissa fall är dock omfattningen på kurserna inte tilhäcklig för att de skallge en fortbildning, vUken pä ett adekvat sätt kan tillgodogöras på arbetsmarknaden.20-poängskursen i informationsteknik är ett sådant exempel. Det är uppenbart att behovet av skickliga informatörerkommer att öka starkt . Såväl statliga och kommunala myndigheter som företag torde komma att bygga ut sina Informations avdelningar. Den 20-poängskurs som finns ger inte tillräcklig kunskap om informationstekniska problem för att akademUcer som är arbetslösa skall kunna gå in på detma del av arbetsmarknaden. En fördjupning förefaller 24 nödvändig och välmotiverad. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd Nr 115 att tillherr utbildningsministern få framföra följande fråga: Tisdaeen den det vara motiverat att fördjupa nuvarande YRK-kurs informationsteknikså att den blir en 40-poängskurs? Denna anhållan bordlades. §20 Interpellation nr 98 ang. ansvaret för katastrofer som orsakas av missköttadammanläggningar, m. m. Ordetlämnades på begäran till HerrJONASSON (c), som yttrade: Vid olika tillfällen konfronteras vi medproblemställningar som sammanhänger med enskildas säkerhet till liv ochegendom vid naturkatastrofer. Senast gällde det den uppmärksammade översvämningskatastrofenvid , där en fördämning brast. Samhället har i detta fall pä ettsnabbt sätt gripit in och ekonomiskt ersatt de skadedrabbade. Liknande situationer har tidigare inträffat och kommersannolikt också att inträffa . Detta aktualiserar frågan om ansvar,kontroU och ersättning i ett vidare perspektiv. Har samhället någon skyldighetatt kontrollera dammar och andra skyddsanordningar? På vilket sätt skall fråganom ersättning till de enskilda lämpligen regleras? 1959 aktualiserade jag dessa frågeställningar i riksdagenmot bakgrund av då aktuella naturkatastrofer. I interpellationsdebatten den 8december samma är gjorde dåvarande mrikesministern nägra positiva uttalandensom jag i dagens läge finner anledning att åter aktualisera. Ersättning skulle enligt statsrådets då avgivna svar utgåtill de skadelidande i enlighet med den praxis som tidigare tillämpats vidliknande tillfäUen. Vad gällde åtgärder för förhindrande av framtidanaturkatastrofer förutsattes att myndigheterna skulle ha sin uppmärksamhetriktad på pioblemet och att de åtgärder skulle komma att vidtagas somförhållandena motiverade. Av statsrådets anföranden i denna debatt framgår atthan litade pä att länsstyrelserna skulle komma att ha en viss översyn övervattenregleringsföretag och liknande för att undvika naturkatastrofer. Katastrofen visar att länsstyrelserna inte ansersig ha något kontrollansvar. De har inga resurser för kontroll av dammar ochliknande. agerar först när katastrofen har inträffat. Det vore avstort värde att ansvars- och ersättningsförhällanden mot denna bakgrundreglerades. Uppenbarligen täcker inte vattenlagens stadganden in allakatastroffall. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr civilministern få ställa följande frågor: Anser statsrådet det vara rimligt att sarnhällsor-ganen, iförsta hand länsstyrelserna, påtager sig ett kontrollansvar för dammar ellerandra anordningar, vilka kan ge upphov till omfattande naturkatastrofer om demissköts? Nr 115 Är statsrådet beredd redogöra försin principiella syn pä hur ersättning Tisdaeen den ''' ' skadedrabbade vid uppkommen naturkatastrof bör utgä? Denna anhållan bordlades. § 21 Interpellation nr 99 om vidgning av stadshypoteksföreningarnaslåneverksamhet Ordet lämnades på begäran till HerrFÅGELSBO (c), som yttrade: har vid enrad tillfällen behandlat frågor som hänger samman med att bereda den enskildemöjlighet att bo i glesbygd. stäUningstaganden markerar en i stortsett positiv inställning till åtgärder som underlättar den boendeformen. Detär viktigt att denna positiva attityd konsekvent följs upp, så att omotiveraderestriktioner kan elimineras. Enligt förordningen om Sverigesstadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar av ärstadshypoteks-föreningar förhindrade att utlåna medel till bostäder utanförhälsovårdstätort. I den mån Konungen bestämmer fär dock föreningarna utövaverksamhet i tätare bebyggt samhälle även utanför hälsovårdstätort. Hoslandshypoteksföreningar kan lån erhåUas till bostäder avsedda förjordbruksfastighet. Här refererade förhållande innebär att det är svårt att fåbottenlån för bostäder utanför hälsovårdstätort om inte länet avserjordbruksfastighet, I vissa fall finns då möjlighet att fördjupa det statligabostadslånet, Sädan fördjupning förekommer i första hand i de fyra nordligastelänen samt i , och . Svårigheten att få byggnadskreditiven avlyfta tillhypoteksinstituten utgör en allvarlig begränsning i möjligheterna att på ettrimligt sätt finansiera en bostad utanför hälsovärdstätort. Denna frägabehandlades av 1973 ärs vårriksdag (NU 1973:23). föreslog ingenåtgärd i detta sammanhang, men i utskottets motivering framgår att manuppfattade att Kungl. Maj:ts uppdrag till attöverväga frågan om åtgärder i syfte att undanröja de svårigheter, som kanuppstå för låntagare i orter där behovet av bottenlån inte kan tillgodoses,också innefattade ett uppdrag att pröva här aktualiserade fråga. anser för sin del att denna regionalainskränknmg i långivningen bör kuima slopas när fråga är om företag medstatliga bostadslän. Säkerheten är tillgodosedd genom komrnunens och länsbostadsnämndensprövning samt kommunens borgen för lånet. är således positivtill en förändring som vidgar möjligheterna för bottenläneinstituten att göraavlyft av byggnadskreditiven. Det är angeläget att denna positiva inställningsnabbt leder till en förändring av nu gällande möjligheter till sådana avlyft. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd -" att till herr finansministern fåframföra följande fråga: Är statsrådet beredd medverka tiU en sådan förändring iförordningen Nr 115 om stadshypotekskassa och stadshypoteksförening att dessa kan bedriva Xisdaaen den läneverksarnhet också utanför hälsovårdstätort? Denna anhållan bordlades. § 22 InterpeUation nr 100 ang. bostadspolitiken Ordet lämnades på begäran tUl HerrHERMANSSON (vpk), som yttrade: Situationen på bostads- och hyresmarknadenkräver omedelbara och genomgripande åtgärder för att hejda hyreshöjningarna ochuppnå sänkta hyror. Inom de privatägda fastigheterna har hyreshöjningar ägtrum slag i slag och nya hyreshöjningar förberedes nu från den I januari 1974.LUca aktuellt är hotet om kraftiga hyreshöjningar för omkring 600 000lägenheter inom de kommunala bostadsföretagen. Skevheterna i den förda bostadspolitiken kännetecknas avföljande fakta: Det finns i vårt land fortfarande närmare en halv mUjontrångbodda hushåll. Hundratusentals hushåll saknar en egen direktförhyrdbostad. En halv mUjon hushåll bor i omoderna lägenheter. Omkring trettiotusenlägenheter står tomma därför att folk inte har råd att betala den hyra sombegärs. TUl bilden hör att närmare tiotusen byggnadsarbetare är arbetslösa. Ettallt större antal människor måste utöver bostadsbidragen erhåUa socialhjälp föratt klara de höga hyrorna. Det bostadssociala stödet har inte kunnat hindra enutveckling som innebär att människor med låga inkomster i stor utsträckning tvingatsbo i de sämsta bostadsområdena. Uppdelningen i fattiga och rika omräden, enbostadssegregation, fortsätter i ökad takt. Höjda bostadsbidrag löser inte problemet med de högahyrorna, lika litet som socialbidrag. Trångboddheten och bostadsbristen mäste avskaffasgenom ett fortsatt högt bostadsbyggande och en sänkning av boendekostnaderna.En sanering av det äldre bostadsbeståndet mäste genomföras på villkor sorn gördet möjligt för hyresgästerna att bo kvar i sina lägenheter även efter enupprustning. Uppmärksamheten måste i detta läge riktas mot följandeförhållanden på det bostadspolitiska området: Markspekulationen tillätes alltjämt florera, Byggmonopolenköper upp stora områden och bygger utan konkurrens. Kommunerna förfogar inteöver erforderligt kapital för att kunna förvärva erforderlig tomtmark. Denstatliga marklånefonden tillföres otillräckliga medel. Inom byggmaterialindustrin fortskrider denprivatkapitalistiska koncentrationen och monopoliseringen. Prisutvecklingeninom byggmaterialindustrin har antagit sädana proportioner att den betecknatssom en prisexplosion. Bostadsfinansieringen uppvisar avgörande missförhållandenmed resul tat att kapitalkostnaderna starkt ökat med stigande hyror som följd. Sedan regeringen övergivit lågräntepolitiken , ' Nr 115 avvecklat statliga generellastödåtgärder som t. ex. de statliga tilläggslånen Tisdaeen den '" ' statliga räntegarantin, infördes den 1 januari 1968det s. k. 16 oktober1973 paritetslånesystemet. Detta systeminnebär att kapitalkostnaderna för- -------------------- delasi tiden, dvs, att skulden skjuts pä framtiden. lånenbetalas tiUbaka och det förutsätts dä ske till priset av ständigt stigandehyror. Systemet med byggnadskreditiv tUl höga räntor tillämpas alltjämt.Statliga enhetslån tiU läg och fast ränta, förmedlade genom en statlig bostads-och samhällsbyggnadsbank, skuUe innebära sänkta kapitalkostnader och därmedsänkta hyror. Orättvisor i olika boendeformer. I den bostadspolitiskadebatten ägnas allt större uppmärksamhet ät den orättfärdighet som består iårliga skattesubventioner - med ca I 500 mUjoner kronor - till ägare avvillor, medan hyresgäster i hyreshus i sin hyresbetalning belastas av räntekostnadernautan att erhåUa nägra avdrag. Enligt kommunisternas mening böravdragsrätten för den del av boendekostnaderna som utgörs av räntor gälla ävenför boende med bostads- och hyresrätt. En begränsning av denna rätt bör dockske sä att icke höginkomsttagare skall kunna "bo billigt i lyxvilla". Ett läge råder då löntagarna så hårt pressas av destegrade hyreskostnaderna att omedelbara åtgärder mäste vidtas för att stoppahyres-och ränteutplundringen och uppnå en sänkning av hyrorna. Den nuvarandebostadspolitiken måste avlösas av en ny bostadspolitik på följande grundval: Styrningen och planeringen av bostadsbyggandet ochbostadsmiljön mäste ske med utångspunkt i de boendes intressen och intekapitalets. Bostaden skall vara en social rättighet, inte en handelsvara. Detförutsätter att man angriper spekulationsintressena inom markpolitiken och ialla led i byggprocessen. De tomma lägenheterna i flerfamiljshus är inte uttryck förnågon bostadsreserv utan resultatet av en eftergiftspolitik frän regeringenssida gentemot det privata bank- och byggkapitalet. Detta har bl. a. inneburitatt skattebetalarna via de statskommunala bostadsbidragen fått garantera deprivata byggmästarnas och hyresvärdarnas vinster. Statlig totalfinansiering avbostadsbyggandet, läg och fast ränta för alla bostadskrediter samtförstatligande av byggämnesindustrin är de viktigaste medlen för att pressa nedhyrorna. En sädan politik kräver bestämda ingripanden motbankkapitalet, mot mark-, byggnads- och byggmaterialmonopolen kort sagt angriper det privatkapitalistiska inflytandet inom bostadssektorn i syfteatt eliminera det. Räntan pä bostadslän mäste sänkas sä att lägre hyror i desenaste årens nyproduktion av flerfamiljshus kan uppnäs. Med hänvisning till de i denna interpellation anfördafrågeställningarna hemställer jag om kammarens tillstånd att till herrinrikesmuiistern rikta följande frågor: Avserregeringen att företa en aUmän omprövning av riktlinjerna för bostadspolitikeni syfte att eliminera det privatkapitalistiska inflytandet inom bostadssektornoch trygga genomförandet av en social målsättning för bostadspolitiken? Ar statsrådetför sin del beredd att medverka till att förslag om sädanändring av prisregleringslagen förelägges höstriksdagen, att möjlig- Nr 115 heter skapas att utvidga denna till att även gälla hyresområdet samt att Tisdaeen den beslut fattas om allmänt hyresstopp? medverka till att i awaktan på framläggandet av ---------- förslagfrån bostadsfinansieringsutredningen beslut fattas om sänkt ränta pä statligabostadslän eller subventioner som kan möjliggöra hyressänkning i de senasteårens nyproduktion av flerfamiljshus? Denna anhållan bordlades. § 23 Interpellation nr 101 om svenska insatser i Ordet lämnades på begäran till HerrTAKMAN (vpk), som yttrade: Särskilt mUitärkuppen och den följandefascistiska terrorn i och kriget i dominerar i detinternationella nyhetsmaterialet. Genom svenska massmedia kommer för närvarandeendast sparsamt med uppgifter om , något som på intet sätt innebär attsituationen där har normaliserats. Kriget fortsätter i Cambodja. I Sydvietnampägår i stor omfattning stridshandlingar och andra flagranta kränkningar avParisavtalet . Endast i har de patriotiska krafternarealistiskt grundade förhoppningar om en fredlig utveckling. Saigonjuntan har sedan åtskilliga veckor satt in styrkorpå upp till en division, understödda av flyg och artilleri, mot den befriadezonen, särskilt pä högplatåerna och i kustområden. NärProvisoriska revolutionära regeringen (PRR) lämnade den 28;esessionen av den konsultativa konferensen i i protest motkrigshandlingarna meddelade den att trupperna enbart i provinsen söder om hade förstört ett trettiotal byar. 1 provinsen Ngaihade omkring 4 000 civilpersoner dödats eller särats, 70 skolor och 32 pagoderhade förstörts, och 32 000 personer hade koncentrerats i läger. Förbrytelser avsamma omfattning hade förövats i grannpiovuisen . harSaigontrupperna återupptagit den kemiska krigföringen. De politiska fångarnakvarhälls. Nya arresteringar företas i betydande omfattning. Miljonerflyktingar, som drevs eller fördes bort frän sina hemtrakter under kriget,hindras atf återvända och lever under bedrövliga förhållanden i läger. har satt in minst 20 000 s. k. rådgivare, maskeradesom civilpersoner, i och finansierar helt Saigonjuntans väldigamilitär- och polisapparat. Det är uppenbart att de neokolonialistiska planernainte har övergivits. sände ett hangarfartyg och jagaretill vietnamesiska far-vatten för att demonstrera sitt stöd för juntansmilitära aktioner och hotelserna om ett återupptagande av kriget i full skala. Gentemot har underlåtit att genomföramlnsvep- ningsprogrammet och har inte gjort några ansatser till att bidra till återuppbyggnaden. Spaningsflygningarna över Demokr-atiska republiken 29 Tisdaeenden ' Cambodja konstateradebefrielserörelsen i den resolution som antogs 16 oktober1973 ''' nationalkongressen den 1921juli 1973 att den befriat mer än 90 -------------------- procent av landets område. strategiskaoch taktiska bonibflyg sina härjningar, som pågätt utan avbrott sedan början avåret och räknat i ton möjligen överträffat aUa tidigare bombningarunder . Sedan Nixonadministrationen tvingatsbeordra bombstopp i Cambodja och hela som en följd av ett har det område som niarionettjuntan i behärskarblivit ännu mer begränsat. Men bombstoppet betydde inte att Nixonadministrationenövergav i Cambodja, Här i likhet med i har detmilitära och ekonomiska stödet till Quislingregimen fortsatt och möjliggjorten förlängning av kriget och folkets lidanden. För innebar enavgörande seger för patriotiska fronten av hård kamp, först mot denfranska kolonialmakten, sedan mot USA-imperialismen, harUSA:s bombningar mot de befriade områdena pågått nära nog utan avbrott. Ävenefter undertecknande har det förekommit bombningar av storaförband, även , och operationer av betydande infanteri- ochartilleriförband. Endast tack vare patriotiska frontens outtröttliga tålamodoch ansträngningar kunde avtalet följas upp med förhandlingarom avtalets konkreta tillämpning. Dessa resulterade i ett detaljerat protokoll,som undertecknades av de båda parterna, å ena sidan vad somhar beteckningen "de patriotiska krafterna", å andra sidanVientianeregeringen, En jämförelse med fredsöverenskommelserna 1954 och 1962visar hur styrkeförhållandena i har förändrats, I den koalitionsregeringsom bildades efter avtalet 1954 hade de patriotiska krafterna endast tvåministerposter och i den som bildades på grundval av 1962 ärs Genéveavtal hadede endast fyra. Enligt protokollet till Vientianeavtaletden har vardera parten en vice premiärministerpost och femministerposter i den provisoriska nationella enhetsregeringen. Ytterligare tvåministerier tillfaller personer, sorn inte tillhör någondera parten men godkännsav båda. Vardera parten får sex vicerninisterposter i ministeriet som leds avden andra parten eller av neutralisterna. För beslut i regeringen krävsenhällighet. Bland övriga bestämmelser, som visar parternas likaberättigandeoch inger förhoppningar oni att detta avtal kan bli grundvalen för nationellförsoning och en varaktig inre fred, är bestämmelsen om att och LuangPrabang blir neutraliserade städer. Polisen i sammansätts av 1 000från vardera parten och i Luang Prabang av 500 från vardera parten. En avgörande förutsättning för fred i är givetvis attUSA nu äntligen upphör med sin interventionspolitik, att , ochannan utländsk niilitärpersonal fullständigt dras tillbaka, att den provisoriskanationella enhetsregeringen och det nationella politiska konsultativa rådetbildas utan dröjsmål samt att och Luang Prabang snabbt neutraliseras,aUt i överensstämmelse med avtalet Nr 115 Enavgörande förutsättning för fred, nationellt oberoende, äterupp- ,goktober 1973 byggnad och de tre indokinesiska nationernas snabba utveckling i - ekonomisktoch socialt hänseende är också att världsopinionen även i fortsättnmgen står päderas sida, uppmärksamt följer och avslöjar imperialisternas intriger ochintervention och ger folken i , och Cambodja sin helhjärtadesolidaritet. I har folkrörelserna, och regeringengjort insatser som haft en mycket stor betydelse och trots det storageografiska avståndet gjort värt land allmänt känt och högt skattat pä allanivåer bland de frihetskämpande folken i . Dessa insatser kan nu ökasoch vidgas. Fortsatt aktivitet från regeringens sida för att fä tiUstånd en strikt tillämpning av om och omLaos kan spela en viktig roll. Ett erkännande av Republiken provisoriskarevolutionära regering och ett erkännande av Cambodjas kungliga nationellaenhetsregering (GRUNC) med prins som statschef skulle utgöraen diplomatisk bekräftelse av det faktiska förhållandet att det är dessaregeruigar som är de verkliga och legitima företrädarna för sina respektivefolk. Ett erkännande av PRR och GRUNC skulle också utgöra en sohdaritetsyttringav mycket stor betydelse för dessa regeringars fortsatta kamp för fred ochnationellt oberoende. Det materiella biståndet, som redan är mycketbetydelsefullt för återuppbyggnaden i republiken , kan nuökas ytterligare tiU DRV och göras lUca omfattande och betydelsefuUtför återuppbyggnaden av de befriade områdena i och samt vidgastiU att omfatta Cambodja. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr utrikesministern ställa följande frågor: Vilka nyainitiativ förbereder regeringen för att få till stånd en snar och strikttiUämpning av om och om ? VUka planerfinns att ytterligare öka biståndet till Demokratiska republiken ochRepublUcen samt ge ett substantiellt bistånd till patriotiskafront och FUNK-GRUNC i Cambodja? Är regeringenberedd att utan ytterligare dröjsmål erkänna Republiken revolutionära regering (PRR) och Cambodjas kungliga nationellaenhetsregering (GRUNC)? Denna anhållan bordlades, § 24, Interpellation nr 102 om en parlamentariskdelegation för granskning av den militära underrättelsetjänsten Ordet lämnades pä begäran till HerrMÅBRINK (vpk), som yttrade: Debatten i detta år om den s, k, 31 NrllS informationsbyräns verksamhet gav klarhet om en rad i hög grad Tisdagenden anmärkningsvärda företeelser, I interpellationssvaret medgavs att IB 16 oktober1973 sänder agenter för att kontrollerasvenska medborgare som tar kontakter -------------------- mednationella och sociala befrielserörelser. Från denna verksamhet togs inteavstånd i interpellationssvaret eller i debatten i anslutning härtUl, Tvärtomförklarades att den skall fortsätta. Den är emellertid ett klart brott motyttrande- och organisationsfriheten, 1 det material som tidskriften i Bild/Kulturfrontpublicerat och som låg till grund för frågorna i interpellationen hänvisadestUl IB:s agentverksamhet rUctad mot bl, a, "västfientliga" s, k,, I min interpellation ställde jag frågan: "På vad sätt skuUe enstat som Förenade arabrepubliken, vilken skaU ha varit föremål för lB:sspionage, kunna utgöra ett hot mot svenska säkerhetsintressen?" Förutombagatellise-ringar, t, ex, i form av en retorisk fräga om vad för anledning detskulle finnas att ha agenter i arabstaterna, undvek man i interpellationssvaretsorgfälligt att ingå pä de konkreta anklagelser som rests i tidskriftensoffentliggjorda material, Pä grundval av det dä föreliggande materialet nämnde jag imin interpellation namnen på en rad tidningar som stödde det av vänsterpartietkommunisterna resta kravet på tillsättandet av en parlamentarisk kommission förundersökning av och insyn i den av IB bedrivna verksamheten. De åberopadetidningarna var , och , Sedan denna debatt fördes har Folket i Bild/Kulturfront i nr 17, daterat 27/9 10/10 1973 som bekant offentliggjort nytt materialmed en rad avslöjanden. Mot bakgrunden av bekräftelser pä riktigheten itidskriftens uppgifter angående den militära agentverksamheten i svenskapolitiska organisationer och vad som sedermera ytterligare förekommit framstårkravet på en sådan parlamentarisk kommission med en allt större styrka.Försvarsminister som besvarade min till statsministern riktadeinterpellation - yttrade till frågan om "en framtida parlamentariskkontroll i någon form" följande enligt protokoll för den I 8 maj1973 : "Jag har sagt att regeringen tills vidare harbeslutat att avvakta riksåklagarens utredningar innan regeringen tar stäUning,Men det är bara kommunisterna som har uttalat sig. Om övrigariksdagspartier intar samma ståndpunkt kommer självfallet regeringen och densocialdemokratiska riksdagsgruppen att positivt medverka till att nägotkontrollorgan införs, men sådana initiativ har bara tagits avvänsterpartiet kommunisterna," Om de uppgifter är riktiga som givits idagspressen angående åtal mot de IB-agenter som medverkade i inbrott pä denegyptiska ambassaden, har ytterligare bekräftelse givits därtill på enväsentlig punkt av trovärdighet i Folket i Bild/Kulturfronts avslöjandeartiklar, byggda på boken . Mot dennabakgrund ter det sig enligt min mening svårt att längre avvisa kravet pä insyni den klart dokumenterade smutsiga verksamhet som den s, k, informations-byrånbedriver med av beviljade medel. Medhänvisning till det anförda hemställer jag om kammarens tillstånd atttill herr statsministern få rikta följande fräga: Nr 115 Anserstatsministern tillräckliga skäl nu föreligga för tillsättande av en Tisdaeen den parlamentarisk kommission med representanter från de fem riksdags- ig partiernamed uppdrag att granska den s, k, informationsbyräns verksam------- het och frågan om kontroU av den mUitäraunden-ättelsetjänsten? Denna anhållan bordlades. §25 Interpellation nr 103 om en plan för åtgärder mot arbetslösheten Ordetlämnades pä begäran till HerrLORENTZON (vpk), som yttrade: Under valrörelsen fick regeringen klä skottfrän de borgerliga då det gäUer den svårartade arbetslösheten i värt land.Regeringspartiet tog hukande emot smällarna trots att en helt annan part -kapitalet som ju är den direkt ansvariga för arbetslösheten skulle ha fått taemot räsoparna. Kapitalismen förmår inte skapa den tiUväxt som erfordras föratt ge människorna full sysselsättning. Den arbetslöshet som varit förhärskandehar inte enbart berott på en akut ekonomisk kris inom vårt land liksom inom denkapitalistiska världen i övrigt. Arbetslösheten beror tUl stor del påstrukturella förändringar inom näringslivet, såsom koncentration ochmonopolisering. Hit hör också rationaliseringar och ökad produktivitet varavvinsterna i stort sett har hamnat hos kapitalet. Allt detta sammantaget resulterar i en utslagning avlönearbetare och väsentligt mindre antal arbetstillfällen.