prot · FW09160 · 1973-12-31 00:00:00 — Bankrörelse är servicetjänst åt en kundkrets. Bankernasträvar efter förmåga att på ett bra och biUigt sätt handlägga olika ärendenför kunderna. Ett av de stora problemen är där: Hur många"kvarters-butiker" skall kunderna erbjudas? Vad kosfar det banken attupprätthålla ett nät av småbutiker vid sidan av de stora som måste finnas? Vadkostar det kunderna i form av tid och eventuell reskostnad, om ett sådant nätinte finns över landet? existensberättigande liggernaturligtvis i att hålla tiUbaka överetablering. I sin rådgivande funktion kanden där ha varit tUI nytta, särskilt i de fall den håUit tillbaka elableringeni centrala delar av tätorter. Men när regeringen nu föreslår att nämnden skall bUbeslutande måste man verkUgen fråga sig, om inte detta går stick i stäv mot denUberalisering av banklagen som beslutade om från årsskiftet 1969. Dåförklarade att bankväsendet bäst skuUe kunna fungera, om man tiUät enaktiv konkurrens över hela kredifmarknadens område. Det tövädret ser nu ut aftbli ganska kortvarigt - kontorsnätet är en mycket viktig del av konkurrensen. Redan för det enskUda kreditinstitutet kan det vara svårt,ja, mycket svårt, att bedöma det optimala antalet kontor. I två mycketintressanta artiklar i det nummer av Svenska sparbanksföreningens tidskrift somkom ut i går presenteras fakta dels från , dels frånStockholms sparbank. Man beklagar verkligen att lagförslaget inte varit ute påremiss tUl t. ex. - då hade det kanske sett ganskaannorlunda ut när det kom på bord. Inte minst frånlandsorfssparbankens. , sida understryks i den artikelsom jag nämnde att småkontoren haren förankring i kundkretsen och en betydelseför den, som ger bankföretaget . Vad har då herrarna i nämnden i aft ställa moten sådan uppfattning och en sådan kännedom om de lokala förhållandena? Jo, deskall pröva vad som i propositionen kaUas vara "rationeUt frånsamhällsekonomiska synpunkter". Att nämnden satt Ukhetsteckenmellan samhällsekonomiska intressen och nej till spridd service är klart. Men är det, herr talman, lika klart att ett sådantUkhetstecken verkUgen kan sättas? För utspridda bankkontor använde jag tidigarei mitt anförande uttrycket "kvarfersbutik". På handelns område harallt fler människor börjat få upp ögonen för de små enheternas betydelse förkunderna. Gångavståndet bhr mindre, den personliga kontakten och trivseln blirstörre. Jag vill påstå att detsamma gäller ombankverksamheten. Företrädarna för de fina samhällsekonomiska synpunkternafinner sådant orationellt, Bankmannakåren blir onödigt stor, menar regleringsanhängarna.Lägen och lokaler tas i anspråk, som hade kunnat användas för andraaktiviteter, säger man. Min fråga är: Är det då så farligt, om en Tillstånd att inrätta bankkontor Tillstånd att Inrätta bankkontor del nyajobb skapas här i landet för människor som har svårt att få arbete? Och ärdet inte så att man på många håU rent av har bekymmer för att få kommersieUa lokaleruthyrda? Från bankvärldens sida är man helt klart mera benägen att svara ja påde frågorna än vad etablerings-nämnden är. Men ständigt har man naturligtvis påbankhåll den regel i minnet som jag citerade efter den småländsktkostnadsmedvetna : "så långt detta är ekonomisktförsvarbart". Utan att vara skakad just av att vi två dagari följd fått nya tvångslagar måste man beklaga att tendensen tycks gä iriktning mot det ökade statsinflytande över näringslivet, den nymerkantilism,som bl, a, professor vid så många tillfällen har varnat för.Myndigheterna bör inte inbilla sig, bmkar han som bekant säga, att just de kanöverblicka verkningarna av sina ingrepp i näringslivet. Till dagens debatt är ingen folkpartist anmäld, enligt denlista som är uppsatt, och ingen centerpartist heller. Nog vUl man hoppas aft desom tänker liberalt också kommer att rösta liberalt. Och nog vore detförvånande, om inte visar sig dela de farhågor för möjUgheternaatt föra fram det kooperativa bankalfernativet som uttalat i en skrivelse, som förbundet har fått ge in tUlnäringsutskottet när det nu saknat möjlighet att yttra sig som remissinstans. Jag ber, herr falman, att få yrka bifall tillreservationen, vars innebörd är att etableringsnämnden skaU behålla sinrådgivande karaktär. HerrHAGLUND (s): Innan jag går in på näringsutskottefsställningstagande vill jag ge ett par repliker till , För det första: Om ledamöterna i etableringsnämnden hadehaft möjligheten att resonera med bankintressenterna, så hade vi kanskeinte behövt ha det här förslaget till lag om etableringskontroll. För det andra; Det är naturligtvis formeUt riktigt närherr Regnéll säger att det är Kungl, Maj:t som utser ledamöterna ietableringsnämnden, men observera att de ändock utses på förslag bl, a, avbankinspektionen. Så tUl näringsutskottefs stäUningstagande! I koncentratgäller närings-utskottets betänkande om tiUstånd att inrätta bankkontorföljande. har affärsbanker, sparbanker osv, i princip haftfri rätt att öppna bankkontor, 1 och med en samordning av rörelsereglerna fördessa banker avskaffades nämligen den etableringskontroll som dittillsvarit rådande. Men i samband med detta infördes också en skyldighet förbankerna att före inrättande av nya bankkontor inhämta yttrande från ettrådgivande organ, . har gått sedan denna frihet att inrättanya bankkontor infördes. Inte tycks återhållsamheten ha varit särskiltpåtaglig. Departementschefen uttryckte ju också redan i sin proposition år1968 vissa farhågor för att återgången fill en fri konforsetablering kundemedföra ett alltför ohämmat bankkonforsbyggande. Han trodde dock aft utvecklmgen skulle kännetecknas av den för en demokrati ovärderliga san- ningen:frihet under ansvar. Så har icke blivit fallet. Nämnden har under åren19691972 haft att handlägga 769 ärenden. I kan vi se attantalet plussades på med ytterligare 49 fram tiU , ochsumman var aUtså då 818 ärenden. Av dessa har 543 gällt nyetableringsfrågor ochövriga flyttningar av bankkontor. Nämnden har i 86 fall avstyrkt tilltänktaetableringar. Mot nämndens avstyrkande har i 6 fall öppnats nya kontor. Vaddessa bankkontor kostat har vi icke fått några uppgifter om. Tendensen attfortsätta byggandet av bankkontor trots nämndens avstyrkande tycks dock påsenare tid ha tilltagit, I propositionen antydes också att två banker i Stockholmämnar fullföja etablering trots nämnda avstyrkande, Äv den tidigare åberopadeartikeln i verkar det som om det är SE-banken ochWermlandsbanken som tänker fortsätta utbyggandet med två kontor. Vidare anges ipropositionen att nämnden erhålUf information om att en annan bank övervägeretableringar i fyra faU där nämnden avstyrkt. Departementschefen konstaterardärför följande: "Jag anser det uppenbart att nämnden under rådandeförhållanden saknar möjlighet att fullgöra de funktioner som lagts på nämnden.Risk föreUgger att det kan uppstå en okontroUerad etablering avbankkontor som inte är rationell från samhäUsekonomiska synpunkter. Med hänsynhärtUl anser jag nödvändigt att en offentlig kontroll över allbankkonforsefablering införs," Utskottsmajoriteten delar denna uppfattning och anser detnödvändigt att Uiföra en kontroU som gör det möjligt att förebygga en obefogadtiUväxt av bankernas kontorsnät. De moderata reservanterna kan helt naturligt inte anslutasig till detta med utgångspunkt i sin borgerliga ideologi om de fria kraftemasspel och konkurrens. Det är en konkurrens som jag tror att man i många fall kanUkna vid luffarschack alltså med avstängningsprincipen, som varit rådande videxempelvis etableringar av bensinstationer. Det här bankbyggandet påminnerdärom, I detta faU skaU dock erkännas att reservanterna funnitäven en annan uppslagsända för sin reservation, nämUgenikraftträdandebestämmelsema. De säger nämligen i sista stycket av sinreservation: "Ett inslag i den föreslagna lagstiftningen som särskiltmåste påtalas är ikraftträdandebestämmelsema, vUka i realiteten skulle få entillbakaverkande effekt som inte är förenlig med kravet på rättssäkerhet," Reservanterna tycks vara mer ängsUga för detta än t, ex.Svenska bankföreningen och , som mer betonarutvecklingen av affärsbankernas kontorsbestånd, far upp en debatt omsamhällsnytta kontra företagsekonomi osv. tycksexempelvis vara mer intresserat av konkurrenssituationen mellan de olikabankgrupperna - affärsbanker i aktiebolagsform, sparbanker i stiftelseform ochjordbrukskassor i föreningsform. Utskottsmajoriteten anser att ikraftträdandebestämmelsemaoch deras konsekvenser kan hänföras till marginalen. Om vi bygger tolv ellertjugo nya bankkomplex måste vara en fråga av betydhgt större ekonomiskadimensioner. Vi tycks ju ändå inte vara aUtför underför- Tillstånd att inrätta bankkontor Tillstånd att inrätta bankkontor sörjda medexempelvis affärsbankskontor 1 647 redovisas av . vill jag framhålla att de nya bestämmelserna ominrättande av bankkontor föreslås bli tillämpliga från och med den 1 november1973. Jag yrkarbifall till näringsutskottets hemställan. () kort genmäle: uttalade som generellt omdömeaft bankerna inte tycks ha varit särskilt återhåUsamma beträffande nyetableringen.Då får jag på nytt erinra om att det har gjorts sex avsteg frånvad kontorsetableringsnämnden har ansett vara befogat. Det kan väl inte ansesvara några betydande avsteg från den återhållsamhet som anses riktig. tog till ett gammalt fint talesätt frihetunder ansvar. Det är vad den gamla lagen innebar, och nog tycker jag att manmåste förvränga fakta ganska kraftigt för att göra gällande att den friheteninte har utnyttiats på rätt sätt. menar tvärtom att när man har enrådgivande nämnd, skah man i alla fall följa dess bestämmelser. Det skulle jubetyda och det är väl ändå inte meningen med en rådgivande nämnd - att man,för att ta tiU ett gammalt uttryckssätt, sade: Det rätter och packer ederefter. Så frågar vad nyetablering drar i fråga omkostnader, och den frågan är naturligtvis berättigad. Jo, det kan kostaarbetslöner till människor - ofta unga människor som annars hade gått utanarbete trots god skolning. Det kan också innebära att fastigheter - t. ex, härlängs ' där många lokaler nu står tomma skuUe få hyresgästersom de annars inte hade kunnat påräkna. Detta är ett led i ett dynamisktframåtskridande i samhäUet och som sådant har det sitt berättigande. HerrANDERSSON i (fp): När man lyssnade till hörde manväl nästan i bakgrunden biskop ' frihetssång: Frihet är det bästa ting.Det vill vi väl alla hylla, men det skall även vara frihet under ansvar, ochdet är därför som den allsidiga nämnd som funnits för bankernas konforsetableringhar gjort den här framställningen. beklagade att inga folkpartiser och ingacenterpartister var med pä reservation. Orsaken är just att dethar funnits en rådgivande nämnd, där man haft förutsättningar att föravänskapliga resonemang. ville ju också antyda att med vänskapligaresonemang hade man kunnat klara detta. Det är klart att den möjligheten fanns,men när Wermlandsbanken och SE-banken inte ville ha några vänskapligaresonemang gjordes den här framställningen. Vi har väl samma uppfattning som i dethär ärendet, att det finns allt skäl aft återgå till det tidigare systemet. Detär att baklaga, säger vi i utskoftsbetänkandet, att man skall behöva göra det,men det fanns tydhgen - som man bedömde det hela från sakkunnigt håll i nämnden ingen annan utväg. HerrREGNÉLL (m): Får jag be i att lämnadokumentation på aft Wermlandsbanken och SE-banken infe velat ha någravänskaphga resonemang med nämnden. I ledningen för dessa banker sittermänniskor som alls inte har gjort sig kända för att ha svårt aft komma filltals med personer i olika sammanhang och lyssna till skäl där goda sådana kanges.' Beträffande SE-banken där jag är anställd och där jagalltså har viss uppfattning om hur det Ugger till kan det erinras om att denutgör en sammanslagning av två olika banker. En sådan sammanslagning innebärnaturUgtvis en viss strukturomdaning; annars skulle den ju vara heltmeningslös. Den strukturomdaningen tar sig uttryck dels i att kontor läggs ner,dels i att nya kontor kommer till på platser där kanske var och en av detidigare parterna haft vissa kunder men inte tillräckligt många för attmotivera ett kontor. Sådana omständigheter borde i Örebroredovisa i stället för att komma med påståenden som inte kan bevisas om attledningen för dessa banker, Wermlandsbanken och SE-banken, skulle ha ställt sigavvisande till resonemang med nämnden. Tillstånd att inrätta bankkontor i (fp); Det är alldeles tydligt att det här var en avorsakerna till att framställningen till departementschefen gjordes. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till delsutskottets hemställan, dels reservationen av herrar RegnéU och Hovhammar, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Regnéll begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 67 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen av herrar Regnéll och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr RegnéU begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparaf.Denna omröstning gav följande resultat: Nr 70 ianledning av propositionen 1973:170 angående utgifter på Meddelande ang. tid för justering av återståendeprotokoll, m. m. filläggsstatI till rikssfaten för /74 i vad avser handelsdepartementetsverksamhetsområde Nr 39 i anledning av propositionen 1973:156 med förslagfill lag om avveckling av vissa godmanskap för delägare i skifteslag, jämtemotion Nr 40 i anledning av propositionen 1973:140 med förslagtill lag om ansvarighet för oljeskada till sjöss, m. m. jämte motioner Nr 43 i anledning av Kungl. Maj:fs i propositionerna 1973:140och 1973:172 framlagda förslag fill lagar om ändring i lagen (1966:664) medvissa bestämmelser om immunitet och privilegier, m. m. Nr 43 i anledning av propositionen 1973:175 angåendegodkännande av konvention om lagkonfUkfer i fråga om formen för testamentariskaförordnanden, m. m. Nr 44 i anledning av Kungl. Maj;ts proposition 1973:167angående förslag till lag om exekutiv försäljning av registrerat skepp m. m. Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 9 Föredrogs finansutskottets betänkande nr 43 angåendetiUäggsstat I till rikssfaten för /74. Sedan kammaren bifalUt utskottetsframställning om att ärendet skulle företas till avgörande efter endast enbordläggning, bifölls vad utskottet i övrigt hemställt. § 10 Meddelande ang. tid för justering av återståendeprotokoll, m. m. Jag får meddela att kammarens vid höstsessionens slutåterstående ojusterade protokoll framläggs till godkännande fredagen den 28december . En preliminär plan för kammarens sammanträden under tiden10/1 1/2 1974 har utdelats fill kammarens ledamöter. Avslutningen av årets riksdaginnebär också att enkammarriksdagens första treårsperiod avslutas.Erfarenheterna av de gångna tre årens riksdagsarbete visar att den nyariksdagen i stort fungerat väl. Arbetsbelastningen har emellertid blivitavsevärt större än man räknat med. Vid en jämförelse med förhållandena de sistaåren i tvåkammarriksdagenframgår det att antalet motioner, interpellationer och enkla frågor ökatavsevärt hksom taletiden i kammaren. Det var mot bakgrunden av dessa erfarenheter somvårriksdagen beslutade om en ingående och bred översyn av riksdagensarbetsformer. Den kommer att göras av en kommitté som talmanskonferensenutsett. Utredningen skall bl. a. överväga fördelningen av ärenden mellan utskottenoch fa upp frågor som hänger samman med årsrytmen och veckorytmen iriksdagsarbetet. Det är angelägna men svåra uppgifter som måste lösasför att minska arbetsbördan i kammaren och utskotten utan attgrundhgheten i eftersatts. är det infe mindre än 61 av kammarensledamöter som lämnar . Kammarens högt värderade ålderspresident, herrErlander, är en av dem. Han har bevistat , varit ledamot avregeringen och statsminister . Under har herrErlander varit förgrundsgestalten i det pohtiska samhällsarbetet. Attkortfattat ge en rättvisande bild av gärning är infe möjligt.Den saknar motsvarighet i vårt parlamentariska liv. Även många av de övriga avgående ledamöterna har tillhörtriksdagen mycket . ordförande har bevistat 34riksdagar, likaså . ordförande iSkegrie kan se tillbaka på 30 riksdagsår, herrar Antby och i Luttra på28. Ordföranden i revisorer i , herrar ,i och har bakom sig, , herrar , och 22. Jag rikfar ett varmt tack inte bara till dem som jag härnämnt utan också till övriga ledamöter som lämnar för derasförnämUga arbetsinsatser och för gott kamratskap. tackar jag deledamöter som kommer att fortsätta i för det betydelsefulla arbete deutfört . Till vice talmännen ber jag aft få framföra ett tack förgott samarbete och värdefull hjälp. Jag framför också kammarens tack till vår sekreterare förhans skickliga och säkra arbete. Likaså vill jag ge uttryck för kammarenstacksamhet till kanslipersonalen, stenograferna och all övrig personal förderas beredvillighet och utomordentliga arbetsinsatser. Jag hoppas att uppehållet i riksdagsarbefet skall gekammarens ledamöter och personal möjUghet fill rekreation och avkoppling så attvi kan möta arbetsuppgifter med friska krafter. Med denförhoppningen tillönskar jag alla en god jul och ett gott nytt Ordetlämnades på begäran tUl HerrERLANDER, som yUrade; Vi avgående tackar för de vänliga ord som Ni,herr talman, har rikfat till oss. De avgående är en mycket blandad skara. Några av dem gårtill annan offentlig verksamhet i samhällets tjänst. Några betraktar väl dethär avbrottet i riksdagsarbetet som mycket tillfälligt. De känner sig stå mitt uppe i enrikspolitisk gärning, och jag är övertygad om att många av dem kommer attåterfinnas i kammaren . Det är htet annorlunda för oss äldre. För oss innebärslutet riksdag aft vår politiska gärning är avslutad. Men vare sig vi tillhör den ena eller den andra kategorintror jag att vi allesammans uttrycker vår glädje och vår stolthet över att vihar fått tillhöra riksdag. Det har varit en rad stimulerandearbetsuppgifter. Vi har haft utomordentligt stor glädje av samarbetet, överpartigränserna och inom partigränserna, mellan kammarens ledamöter. Inte minsthar Ni, herr talman, och Era medarbetare ordnat vårt arbete så att det harkunnat uppstå en ganska sällsynt blandning av effektivitet och trivsel. Jaginstämmer gärna i det tack som herr talmannen riktade fill deutomordentliga medarbetare som under chefstjänstemännens ledning bidragit tiUdetta resultat. Sedan jag har framfört detta tack vill jag gärna göra ettpar allmänna reflexioner jag kanske har lättare att tala om kammarensledamöter sitter ner på sina platser. Vi har, som jag sade, här i ansett att visköter vårt arbete ganska effektivt. Men vad tänker de valmän som skickat osshit och vilkas ombud vi skall vara? Är det säkert att de anser att vi sysslarmed de angelägenheter som de anser vara de viktigaste? Kanske det blandvalmännen börjar insmyga sig en viss svårighet att ibland förstå de politiskapartiernas ställningstaganden. Känner medborgarna att vi är derasrepresentanter? Det är farligt när medborgarna börjar tala om oss politiker som"dom" och om sig själva som "vi andra". Det är ett teckensom motiverar en självrannsakan från vår sida. Kan det gå här som det gick idet förrättade folketingsvalet i ? Nog förefaller farhågorna vara väldigt långt borta. Denvalrörelse som vi hade 1973 präglades ingalunda av ointresse och likgiltighet.Men vi skall inte vara alldeles för självsäkra. Svårigheterna för medborgarnaär i växande, och det finns många människor som känner en stor oro införframtiden. Den oron ökas när de tycker sig märka att de är ställda utanför deavgöranden som skulle kunna påverka den utvecklingen. Det får inte vara så i en demokrati. Människorna skallkänna att de kan påverka utvecklingen, och det skall ske genom de förtroendemänsom medborgarna själva har valt i riksdag och i kommunstyrelser. Det är klart att idealet vore om man kunde komma därhän,att medborgarna identifierade sig med samhällets politik. Det går lättare attåstadkomma en sådan identifikation när allting går bra, då det finns ettbetydande utrymme för en ständigt stegrad välståndsutveckling. Det är klart attvi hoppas att en sådan utveckling skall följa även . Men det äruppenbart aft vi infe kan grunda dessa förhoppningar om en fortsatt snabbvälståndsökning på ett hämningslöst exploaterande av naturtillgångar och miljö. Vi kommer väl över dagens oljekris. Den är oerhörtsmärtsam för många, men jag ser dess största betydelse däri, att det är enhårdhänt påminnelse om hur lätt grunden för vår välståndsutveckling kan brytasner. När vi nulämnar gör vi det då det inte bara avdet skäl som jag här antydde ser ganska dystert ut för den politiskaframtiden. Framtiden är skymd av hotande moln, och den blir inte mycket ljusareav skenet från diktaturernas bokbål. När jag för nu kom in i branndet också bokbål. Den gången var det i ; nu är det i . Bokbålen 1933vidgades till en världskatastrof och en världsbrand. Och när jag har tänkttillbaka på mina har det slagit mig att under nära hälften av ,som jag har tillhört riksdag, har pohtiken varit bestämd avvärldskris, världskrig och dess följder. Det var en period både under arbetslöshetens härjningaroch under världskrigets stormar, då det gällde att över huvud taget överleva.Om individen lämnades åt sig själv var han värnlös. Räddningen för den enskildamänniskan låg i sammanhållning, samarbete, disciplin. Den väg som vi hade attvandra, den hade vi att vandra tillsammans. Det var inte mycket utrymme förindividuella strövtåg. Många i min generation fick sin samhällssyn bestämd avdessa erfarenheter: bestämd av nödvändigheten av sammanhållning i kampen motgemensamma faror. För oss kom samhället att framstå som individens värn. Detföreföll som om konflikten den urgamla konflikten sedan grekernas tid mellan individens frihet och samhällets styrka skulle vara utplånad. Det varväl inte så. Det var väl helt enkelt så, att riskerna för yttre våld pressadesamman individerna. Men hur blir det under mer normala förhållanden? Ja, dåvet vi att medborgarnas intressen ofta är motstridiga, och deras uppfattningarom både hur samhäUet ser ut och hur samhället borde se ut är mycket olika. Ochdet är inte bara grupp- och klassintressen som bryts mot varandra. Mer och merkommer vi fill insikt om aft den nuvarande generationen också måste hävda dekommande generationernas intresse. Det vore, herr talman, orimUgt om inte dessamotsatsförhållanden skulle komma att prägla arbete under normalaförhållanden. Ja, jag går så långt att jag säger aft höjdpunkterna, under de årjag varit med i den parlamentariska debatten och diskussionen, har varit närmotsättningarna intressemotsättningarna och åskädningsmotsätt-ningarna - harklarlagts i kammardebaffen. Men alla vi som sitter här vet att hur fascinerandede debatterna än har varit har vårt huvudsakliga arbete bestått i aft i utskott,förtroenderåd och riksdagsgrupper försöka jämka samman alla dessa motstridigaintressen inte så aft någon av oss drömmer om att kunna skapa en politik somalla accepterar och som kan godtas av alla, men åtminstone så aft den kantolereras, att man arbetar fram lösningar som kan vara åtminstone folerabla somprovisorier. Men räcker det nu? Räcker det vardagsarbetet i nuvarandesituation? Svårigheterna är stora. De svårigheter som ni kommer att möta, ochsom vi svenska medborgare över huvud taget kommer aft möta, kan inte övervinnasutan en planering på lång sikt och en hushållning med våra resurser. En sådanplanering, en sådan hushållning kräver fasthet, konsekvens, målmedvetenhet.Aldrig någonsin, inte ens , har det kravet varit starkare . Men sker inte bara i vårt land utan över helaEuropa - för att inte tala om - en försvagning av styrkan hos dekrafter som haranförtrotts ledningen av våra samhällen.