prot · FW0994 · 1973-12-31 00:00:00 — Den mottagande orten fåralltså aUa tjänstemän - från topptjänstemannen, från generaldirektören, nedtill den yngsta skrivmaskinsflickan och därmed ger man orten ett riktigareinslag av statlig aktivitet än om man behäUersjälva den högavlönade gruppen, stabsorganisationen och vad därtill hörer, iStockholm och inriktar sig på att ge ifrån sig endast underordnad verksamhet.Vi har inte giUat den där uppdelningen, utan vi har sagt att det är korrekt uriokaliseringssynpunkt att flytta ut hela verken. Att lokaliseringen inte bretts ut det var ju en avfrågorna på flera platser är helt enkelt betingat av att vi har försökt håUasamman utflyttningen i grupper, sä att verk som har mycket gemensamt medvarandra flyttas till samma plats. Därav kommer som platsen förjordbrukets centrala administrationsverksamhet med , lantbruksstyrelsenoch jordbruksnämnden. Därav kommer utflyttningarna till .som har sinförbindelse med den universitetsaktivitet som byggts ut där. På samma sätt ärdet med utflyttningarna till , vilka pä ett eller annat" sätt har enanknytning tUl . På samma sätt är det i . På sammasätt är det i där placeras på en och samma plats tekniska verk såsomlantmäteristyrelsen, kartverket och dataproduktionen, vilka alla har dagligaoch närliggande förbindelser. Det är således en medveten tanke i detta, och det ärförklaringen tiU att här breder man inte ut verken över hela landet för att fåen så jämn täckning som möjhgt. Vi diskuterade igenom de här frågorna 1971, och jag skaUinte utveckla texten vidare. Men eftersom jag har mött de här argumentenfrån talarstolen fanns det anledning för mig att ytterligare understryka detta. Jag tror att den här andra etappen -effektuerandet av praktiskt taget enhälliga beställning kommer attklara sig igenom med mindre av opposition utanför detta hus än vad som varfallet när det gällde den första etappen, och jag är glad över det. Vi har juträffat en överenskommelse med tjänstemännens organisationer om hur det skallgä till. Mycket av osäkerheten är följaktligen avverkad, och när vi nu sägeratt det här är den sista etappen, sä har väl det också en lugnande inverkan päde 90 000 tjänstemän som är kvar och som blir kvar i . Jag vill emellertid understryka att när regeringen harsagt att denna andra etapp bör fullföljas, och sedan bör det vara slut, sä ärdet fråga om utflyttningar i denna kollektiva form. Vi har i två olikautredningar gått igenom alla statliga verk och prövat dem ett efter ett ochkommit fram till att nu finns det egentligen inte något mer att flytta ut idenna kollektiva form. Men detta utesluter inte att en isolerad utflyttning avett verk kan aktualiseras när som helst . Vi har ett exempel på deti . Det är ett nytt verk, och kommer under dagens loppatt fatta beslut om utflyttning av det verket tUl , ellerSandvUcen-Gävle. Sådana isolerade utflyttningar av ett verk kan mycket väl bliaktualiserade även framledes. Det är beträffande denna organiserade kollektivautflyttning som jag menar att vi väl nu har gjort vad som kan göras och där detförmodligen inom överskådlig tid inte är möjligt att ordna med någon tredjeetapp. Omlokahsering av viss stadig verksamhet Omlokalisering av viss statlig verksamhet Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. () kort genmäle: Finansministern började sitt inlägg med attsäga att också har haft en del svårigheter. Det kanske ärdärför som både finansministern och är litet mera tveksamma omdenna etapp än vad vi alla var då det gällde etapp 1. Dä tyckte vi alla att detvar ett ärligt försök att skapa bättre sysselsättning och optimism påutflyttningsorterna. Sedan sade finansministern att man med de anstäUda i deolika verken hade kommit överens om villkoren för utflyttning. Vi fick i varjefaU i utskottet inte den uppfattningen av de uppvaktningar som förekom iutskottet att några vUlkor som personalen kunde acceptera hade erbjuditspersonalen, när utskottet behandlade frågan. Om så varit faUet hade välknappast TCO kunnat säga att begreppet samråd inte kan användas som beskrivningav vad som förekommit i det sammanhanget. Det kunde inte ens karakteriseras somsamråd, förklarade man. Vidare sade finansministern att det inte är nödvändigt attalla verk ligger i och att t. o. m industrin och företagen flyttar utverksamheter. Ja, självfallet gör de det. Man flyttar industrier och företagtiU områden där det finns, arbetskraft. Men innan sä sker gör manföretagsekonomiska beräkningar av hur lönsamheten är i olika orter. Och när detgäller statiiga utflyttningar borde man enligt vår uppfattning också göratiUfredsstäUande ekonomiska beräkningar och bedöma dem i förhällande tiU värdetav utflyttningen. Möjhgen borde man också ha övervägt om man inte med de pengarsom flyttnmgen kostar hade kunnat göra ännu värdefullare insatser påmottagningsorten. I sista hand är det ju ändå skattebetalarna som får stå förkostnaderna för utflyttningen. De pengarna, herr finansminister, skulle kanskeha kunnat användas på ett mera effektivt sätt. () kort genmäle: Vad beträffar vUlkor och rättigheter för deanställda i samband med utflyttningen har utskottet som sagt varit mycket nogamed att skriva bestämt på den punkten och förklarat att allt skaU göras somgöras kan för att underlätta utflyttningen för de anstäUda. Men hur verkar deti praktiken? Jo, där är det något annorlunda. Vi har redan fått en visserfarenhet. Det finns nägot som heter , och denskaU ta hand om ansökningar från dem som anser sig ha skäl att inte flytta frånStockholm. Och nämndens bedömningar i det sammanhanget är mycket restriktiva.Över 50 procent av alla ansökningar har avslagits. Jag kan inte nu redovisaskälen härför, men de enda skäl som har godtagits för att inte flytta är demedicinska. Ensamstående med barn - och även familjer där det har funnits tvåföräldrar som förklarat att barnen vid en utflyttning skulle förloramöjligheterna tiU regelbunden kontakt med föräldern eller föräldrarna har intekunnat räkna med att få sina ansökningar bifallna. Det betraktas inte heUer somnägot skäl om en person anser sig så hårt förankrad här i att han avhälsoskäl inte kan flytta. Låt mig sedan ta upp en annan sak, nämligenanläggningskostnaderna, som statsrådet talade om. Statsrådet sade får räkna med att det är billigare att bygga i landsorten än i Stockholmoch att man skall räkna sig till godo den vinst man gör. Ja, det är möjligt,och jag skaU inte gå in på någon diskussion på det området. sadestatsrådet att vi, om utflyttning inte sker, får bygga här i , och hansade vidare att vi kan motse en ökning med ungefär 3 000 statstjänstemän perår. Vi hade tillfälle att ta emot en uppvaktning frånlandstinget i , som redogjorde för situationen. De som gjorde uppvaktningenvar mycket oroade för utvecklingen även pä tjänstemannanivå. Det är inte barastathga tjänstemän som flyttas ut, utan även mänga enskUda verk, banker m. fl.rationahserar och flyttar sina tjänstemän. Resultatet för regionen är nu att det finns alldeles förmånga lägenheter som står tomma. Ambitionsnivån pä det området har fått sänkas.Vidare står inte mindre än en halv miljon kvadratmeter kontorslokalertomma, som det alltså är möjligt att utnyttja. Det talar tydligt för att detinte skulle vara nödvändigt med nybyggnader! aUa fall och att man därför ocksåskuUe kunna vinna ekonomiska fördelar. Omlokalisering av viss statlig verksamhet i (fp) kort genmäle: Vi har sagt : Utreddecentraliseringsalternativet efter mönster som förenar alla de fördelar vivill uppnå. Det är en slutsats som också personalens organisationer kommit tiU.TCO:s remissvar slutar på följande sätt: "Ett kompletterande utredningsarbete bör ske på basisav en ingående analys av de erfarenheter som en utvärdering av den förstaomlokali-seringsetappen kan erbjuda. TCO anser att konsekvenserna för denberörda personalen blir så allvarliga att beslut om ytterhgare utlokaliseringav myndigheter inte bör fattas med mindre än att dessa konsekvenser är heltklarlagda." Det tycker är en bra slutsats,som också borde kunna ställa sig bakom. HerrERIKSSON i (fp) kort genmäle: Statsrådet sade inledningsvis i sittanförande att jag närmast skulle ha sagt att inget skuUe finnas att tUlägga närnågra av oss som talade i början av debatten hade gjort våra inlägg. Det sadejag självfallet inte. Det finns säkert mycket att säga, även om argumentenkanske kan verka något använda när de används i andra hand. Jag tycker att statsrådet själv har visat i sitthalvtimmesanförande att det finns många intressanta synpunkter att anlägga. Jaganser att det var värdefullt att han tog upp personalfrågorna, som kanske ärett av de allra största och mest betydelsefulla inslagen just när det gäller destäUningstaganden vi här gör. En sak förbryllade mig något, nämligen att statsrådet sadeatt han är förvånad över att jag begärt uppskov och ytterligare utredning påtre av mig redovisade punkter. Statsrådet sade: Ett uppskov ger ingafakta. Nej, men en utredning kan ge fakta och ger fakta. Omlokalisering av viss stadig verksamhet statsrådetsjälv verifierat på s. 106 i propositionen, där han beträffande SEL skriver attfrågan om utflyttning bör utredas ytterligare. Han anför: "Resultatet avden nya utredningen bör dock avvaktas innan slutlig ställning tas tilllaboratoriets lokahsering." Precis detsamma säger jag om de tre andra verken, och jagtror att vi är ganska eniga om att det finns behov av att utredaförutsättningarna för utflyttning av FOA, jordbruksnämnden ochskolöverstyrelsen - de exempel som jag har gett. Med anledning av det i sade i sittsenaste inlägg noterar jag statsrådet ord att det här är den sistautlokaliseringen vi har inget mer att ta. Eventuellt kan nya verk komma attlokahseras ut, och på den punkten är vi helt ense. Som iLinköping antydde finns det möjligheter tiU decentralisering, och där kan man"ta mera", för att använda statsrådet eget uttryck. Det skuUefattas något i den här debatten om inte statsrådet lämnar besked om huruvidahan i fortsättningen kommer att ge direktiv tUl verken att analysera möjligheternatUl decentralisering av beslutsfunktioner och därmed också arbetsuppgifter sominnebär att de anställda får flytta. Det vore värdefuUt om vi fick besked päden punkten. Det finns konkreta exempel pä att verksledningarna själva hartagit sådana initiativ och räknar med mycket bra resultat. Det har träffats en uppgörelse med deanställdas organisationer om hur man på lämphgaste sätt skaU verkstäUa riksdagensbeslut om utflyttning i den första etappen, och det kommer att gälla även förden andra. Man har uppnätt samstämmighet, och det tror jag har lugnat nermycket av de stämningar som kanske tidigare från personalhåll var nägotarroganta. Däremot är vi alla medvetna om att personalen i verken, omman frågar dem, säger att de inte vill flytta ut. Frågar man likaså folk t. o.m. uppe i och om de vill flytta därifrån såär det inget överraskande i att få svaret att de vill stanna där. Människorreagerar på det sättet. Men har inte kunnat anse det vara etttillräckligt skäl för att avstå från utlokalisering. När utlokaliseringensedan är ett faktum har vi i samförstånd med de anställdas organisationerklarat av de formaliteter som behöver av. Jag skall för gå tillbaka tUl situationenför statsförvaltningen i storstaden. AMS, ,riksförsäkringsanstalten och statskontoret har tUlsammans sin verksamhetförlagd pä ungefär 40 olika platser här i staden. Det är inte en särdelesrationell lokalhantering om man vill att verken skall arbeta effektivt. Den härutflyttningen ger oss andra möjligheter till omflyttningar bland de beståendeaktiviteterna i och medverkar även tUl en riktigare och mer rationeUverksamhet för statsförvaltningen. Det har sagts mig att av de lokaler somstatsförvaltningen har i i kvahtativt avseende inte är tillfredsställande.De lokaler som byggs ute i lokaliseringsorterna kommer i det avseendet att varahelt godtagbara, jag höU på att säga kanske bättre än de aUraflesta lokaler här i storstaden. De är nykonstruerade i enlighet med deanställdas egna önskemål. Från talarstolen har det rent allmänt sagts att det voreklokt med ett uppskov i väntan pä erfarenheterna frän den första etappen. Detvar det jag vände mig emot i mitt förra inlägg. Jag tror inte det skuUe genågot som helst mer att bygga på när frågan skall behandlas längre fram. Detfinns ett och annat verk bakteriologiska laboratoriet är ett - där regeringenhar ansett en ytterhgare utredning nödvändig. i må harättighet att yrka pä att även andra verks utlokalisering bör utredasytterligare. Regeringen har inte funnit skäl till det, och där skiljer sigalltså våra uppfattningar. Fortsättningsvis vill jag hävda att man vid en utflyttninghelst bör flytta ut hela verket för att på utflyttningsorten få just dennyansering av de anställda som ett verks skUda aktiviteter innebär. Detutesluter naturligtvis inte om någon har trott det har jag bhvitmissuppfattad att i fortsättningen en viss decentraliseringsutflyttning kanske. Vi provar ju detta i förslaget genom att inte flytta ut hela tiUKalmar, utan vi flyttar bara ut en viss aktivitet i verket tiU . Det enagoda förskjuter inte det andra, men själva principfrågan bör vara den, att manhelst flyttar ut hela verk när så är möjligt. i (fp) kort genmäle: Låt mig bara helt kortfattat säga att jag ärtacksam för innehållet i det senaste anförande som höll. Det liggerhelt i hnje med vad jag har påpekat, nämligen att man kan gå tiU vägapå det sätt som vi har rekommenderat . Jag tycker det är ett bra exempel som vi har idomänverket. Där hade man från början tänkt sig en utflyttning av 400 personer.Redan nu har man emellertid decentraliserat och flyttat ut ett 50-60-tal ochräknar med att kunna gå vidare på den vägen. Jag har mycket noga och medtillfredsställelse noterat att statsrådet är inne pä tanken om en decentraliseringslinjei framtiden. Detta tror jag blir till nytta såväl för verkens effektivitet somför de anställda och för mottagningsorterna. Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Herr statsrådet , som meddelat att han i sambandmed behandlingen av detta ärende ämnade besvara herrMundebos (fp) den 27 marsframställda interpellation, nr 64, till herr finansministern, angåendehandläggningen av personalfrågorna vid omlokalisering av statlig verksamheterhöll ordet och anförde: har frågat finansministern omvilka åtgärder regeringen kommer att vidta för att tUlse att personalfrågornavid omlokalisering av statlig verksamhet i enlighet med 1971 årsriksdagsbeslut - handläggs i positiv anda, Interpellationenhar överlämnats tiU mig för besvarande. Att genomföra en omlokalisering av den omfattning somriksdagen beslutade ställer stora krav på en dynamisk personalpolitik ochen effektivt fungerande personaladministration, I den. proposition som föregickriksdagens beslut slog departementschefen fast att det skulle bli nödvändigtatt göra stora insatser för den personal som berördes. Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet åtgärderhar vidtagits för att dels på olika sätt underlätta flyttning för de anställdasom önskar följa med och deras anhöriga, dels skaffa nya arbeten inomStockholmsområdet för dem som vill stanna kvar. För vissa frågor har helt nyarutiner utarbetats och satts i drift. Befintliga personaladministrativaresurser har mobiliserats och förstärkts, och nya har tUlkommit. a. harstatens personalnämnd reorganiserats och utökats med hänsyn tiU nämndensuppgifter i samband med omlokaliseringen. Jag skall i det följande - med utgångspunkt i de frågorherr Mundebo tagit upp - kortfattat redovisa vissa av de viktigaste åtgärderna. Som bekant pågår ett omfattandeförberedelsearbete inför den av beslutade omlokaliseringen - i förstahand genom det arbete som bedrivs inom de inrättade orts- och organisationskommittéerna.På de senare har beslutanderätten lagts i vissa frågor som det eljest skulle haankommit pä myndigheterna att avgöra. Det gäller bl. a. frågor ompersonalinformation, personaladministration, kontorsrationalisering, åtgärderi samband med själva flyttningen samt i övrigt sådana planerings-,organisations- och miljöfrågor som direkt hänger samman med omlokaliseringen. Kommittéerna består av lika antal representanter förpersonalen och för myndigheterna. Samtliga kommittéledamöter har utbildats ibl. a. projektplanering och projektadministration genom konferenser och särskildkursverksamhet. Till sin tjänst i olika specialfrågor har kommittéernadessutom statliga expertorgan. När det gäller exempelvis personaladministrativplanering och övriga interna personalfrågor lämnar statens personalnämnd (SPN)aktivt biträde. Förutsättningarna för ett reellt personalinflytande i helaförberedelse-och genomförandeprocessen är således väl tiUgodosedda. Jag villockså erinra om att avtal träffats mellan de statsanställdashuvudorganisationer och avtalsverket om förmåner för personal som medföljer vidutlokalisering från . anser att antalet avslag frän nämnden förvissa omplaceringsfrågor (NOM) är högt med hänsyn till attomstationerings-skyldighet endast skall behöva krävas "i särskildafall" enligt inrikesutskottets uttalande vid behandlingen av förslaget omomlokalisering. För att kunna bedöma hur personalfrågorna handläggs idessa delar måste man emellertid ta hänsyn till NOM:s verksamhet och SPN.somplaceringsverksamhet sammantaget. Jag skall försöka förklara sammanhangetmot bakgrund av de siffror som hänvisar till från NOM:smarsuppföljning 1973. Först vUl jag bara poängtera att alla beslut som NOMfattar självfallet föregås av noggranna utredningar i varje enskilt faU. I mars1973 hade NOM behandlat 143 ansökningar om undantag frän flyttningsskyldighet.Av dessa hade 67 avslagits. Två avslagsbeslut har omprövats ochbifallits. Återstår 65 avslag. Av dessa hade i tio fall sökanden anställtsefter det att 1971 fattat sitt beslut om omlokalisering. Vidare hartvå sökande genom annan garanti fått möjlighet att stanna kvar i . Liksom i fråga om dem som NOM undantagit frånflyttningsskyldighet är även de övriga 53 sökande föremål föromplaceringsåtgärder genom Tio personer hade kunnat omplaceras. Etticke oväsentligt antal hade fått - men tillbakavisat ett eller fleraerbjudanden om anvisning tiU annat arbete i . Några hade för övrigtockså återkaUat sin ansökan till SPN, vUket måste tolkas sä att vederbörande påegen hand ordnat annat arbete eUer ändrat sig och avser att följa med vidflyttningen. Endast 16 sökande som fått avslag från NOM hade vid denna tidpunktännu inte fått någon anvisning, men självfallet har SPN:s ansträngningar medatt finna nya arbeten för dem fortsatt. Utöver denna redovisning vill jag framhålla att nämndasiffror om avslag också måste ses i relation till vilka skäl som anförts iansökningarna. Huvuddelen av avslagen hitintUls grundar sig påansökningar där enbart makens eller makans förvärvsarbete angetts som hinderför flyttning. NOM;s bedömningar i dessa fall görs pä basis av en noggrannanalys och uttalanden från arbetsmarknadssakkunniga och efter kontakt medrespektive kommun. Hänsyn tas då inte bara till möjligheten för vederbörandeatt få arbete pä utlokaliseringsorten utan också tiU den sökandes egna utsikteratt fä annan anstäUning i . Sammanfattningsvis kan sägas att NOM vid ärendenasavgörande gör en allsidig avvägning av samtliga i varje enskUt fallföreliggande omständigheter. 1 tveksamma fall har NOM tillämpat principen att"hellre fria än fälla". Uppkommer nya skäl för sökande som tidigarefått avslag av NOM, har denne självfallet möjlighet att efter förnyad ansökanfä sin sak omprövad. Mot denna bakgrund kan jag inte finna annat än att NOMhandlägger sina uppgifter med all tänkbar hänsyn tiU de sökandes situation ochmed den generositet som förutsattes av inrikesutskottet. Jag kan inte heUerhålla med om att ytterligare riktlinjer för NOM:s verksamhetskulle behövas . Jag följer emeUertid såväl NOM:s verksamhet som SPN:somplaceringsverksamhet med stor uppmärksamhet. Eftersom anser att SPN:somplaceringsverksamhet behöver förstärkas vUl jag här bara lämna ett parkompletterande upplysningar. Efter det att fattat beslut om omlokalisering avvissa myndigheter har SPN:s resurser för omplaceringsverksamhet förstärkts ochorganisationen . Fr. o. m. innevarande budgetår finns inom SPN enomplaceringsenhet som efter särskUd framställning tUldelats elva nya tjänster.Under /74 kommer omplaceringsenheten att bestå av sammanlagt 33tjänster. För att underlätta omplacering av de tjänstemän som viUstanna kvar i har SPN med stöd av den s. k.omplaceringskungörelsen (SFS 1972:156) satt in rekryteringsbegränsandeåtgärder för bl. a. statliga myndigheter inom . Kungörelseninnebär bl, a, en principiell skyldighet för myndigheterna att till SPNfortlöpande redovisa uppkomna vakanser och andra rekryteringsbehov. Till följdhärav kan SPN pröva omplacering tiU 350-400 tjänster, vUket innebärett maximalt utnyttjande av möjligheterna tUl omplacering Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Omlokalisering av viss statlig verksamhet Ang. handläggningen av personalfrågorna vid omlokaliseringav statlig verksamhet Jag delar självfallet uppfattning attsärskUd uppmärksamhet mäste ägnas ät de medflyttandes situation. Frågor somrör de anhörigas situation pä de nya orterna - arbetsmarknadsfrågor, skolfrågor,barntillsyn, värd möjligheter osv. ingår som en integrerad del ikommittéernas förberedelsearbete tillsammans med de mottagande kommunerna.Såväl SPN som arbetsmarknadsverket och de mottagande kommunerna är också direktengagerade i att försöka skaffa arbete åt anhöriga på de nya orterna.Arbetsmarknadsverket har inrättat ett särskilt kontor i för bl. a. förmedlingav lediga platser inom enskilda företag på omlokaliseringsorterna. På varjemottagarorts arbetsförmedling finns en särskUd kontaktman för placering avanhöriga. AMS bidrar dessutom med arbetsmarknadsutbildning och skriftlig ochmuntlig information i form av platslistor och informationsmöten i omfattar också sökande som inte har förvärvsarbete men som önskarsådant på den nya orten. Placering av anhöriga inom statliga myndigheter ombesörjsav SPN, som med utgångspunkt i rekryteringsbegränsningar hosomlokaliserings-myndigheterna även kan ge anhöriga anvisningar om arbete hosdessa myndigheter. Denna verksamhet påbörjas av SPN under . Detringa antalet sökande har inte motiverat särskUda åtgärder tidigare. Samtidigtpåbörias omplacering av anhöriga tiU tjänster på orter, dit flyttning är aktueUunder året, dvs. till , och . Jag vill också erinra omatt SPN och AMS utger en särskild förteckning över lediga tjänster,den s. k. SPN-listan, som också kan användas av anhöriga tUl dem som berörs avomlokaUseringen. Samarbetet med kommunerna är genomgående mycket gott idessa frågor. Jag tror därför att det finns goda möjhgheter också när detgäller arbetsanskaffning för anhöriga, förutsatt att de anhöriga i tiUräckligtgod tid tar kontakt med antingen SPN eller AMS:s omplaceringskontor iStockholm. Såvitt jag kan se finns redan de förutsättningar förförtidspension som efterlyser. Vid prövningarna av ansökningar omförtidspension kommer givetvis alla föreliggande omständigheter att beaktas.Jag förutsätter att särskild hänsyn därvid kommer att tas tUl den föreståendeomlokaliseringen. Genom det tidigare nämnda avtalet om särskilda förmåner vidomlokalisering får dessutom tjänstemän som har högst kvar till pensiondå myndigheten flyttar behåUa myndighetens nuvarande lokaliseringsort somstationeringsort som är kvar till pensioneringen. Slutiigen tar upp de anställdasbostadsfrågor. När det gäller bostad på den nya orten har de anställda genomortskommittéernas arbete möjlighet att redan på planeringsstadiet påverkakommunernas utbud av olika typer av bostäder för de statsanställda:hyreslägenheter i nyproduktion, insatslägenheter, småhus i nyproduktion, tomtför "självbyggen" osv.