prot · FW09157 · 1973-12-31 00:00:00 — Och påsikt kommer det i sin tur indirekt att innebära betydligt störreförutsättningar för att få tih stånd de övriga aktiviteter som också jag efterlyser. i (m): Det är ingen nyhet aftfredsorganisationsfrågor brukar intressera ledamöter mera änförsvarets krigsorganisation, trots att densistnämnda naturligtvis borde vara långt viktigare och ta mera av kammarens tidi anspråk. Frågan om en utlokahsering av ett fredsförband tUl haremellertid nu väckt ett intresse långt utöver det vanliga, och det är i och försig inte så underligt. Ändå kan jag inte upphöra att förvånas över att kammarenär sällsynt intresserad av frågan om att flytta ett fredsförband, medan intressetär mer än ljumt när det gäller den långt väsentligare krigsorganisationen. Arvidsjaurförbandet är ett utmärkt exempel på hur man frånregeringens sida håller på att omvandla försvarspolitiken till lokaliseringspolitik.Ingen har någonting emot att inland - och i det här fallet bhr föremål för lokaliseringspohtiska åtgärder. Men man undrar osökt omregeringens arsenal av sådana lokaliseringspolitiska åtgärder nu är slut,eftersom man har gett sig på försvaret - för någonting annat har man intekunnat hitta på att ge till , enligt vad vi har upplysts om iutskottet. Men det vore väl konstigt om regeringen inte vore kapabel att hittapå något annat än ett militärförband. De skäl som anförts mot Ärvidsjaurprojektef är både mångaoch tungt vägande. har det, tycker jag, varit så lätt att ta ställningpå rent sakliga grunder i ett ärende av denna karaktär. Allt talar mot ettfredsförband i . Ändå vidhåller regeringen och utskottsmajoritetenaft ett sådant förband skall upprättas, trots att man har gjort helt klart attdet inte finns några andra skäl än rent lokaliseringspolitiska det har intedepartementets representanter stuckit under stol med. Jag tycker, herr talman, att detta milt sagt är ettmärkligt stäUningstagande. Det innebär att man knäsätter en princip som går utpå att försvaret i stort sett kan användas som vUket lokaliseringspohtisktmedel som helst. Argumentenmot är i korthet följande: Förbandet harinfe något militärt värde. Både överbefälhavaren -själv norrbottning, förresfen och chefen för armén har klart sagt ifrån detta. De betackar sig för attprojektet kommer fiU stånd. Det räcker med att läsa deras respektive remissvar. Kostnaderna förprojektet blir mycket höga, både initialkostnaderna och mte minstdriftkostnaderna. Detta sker i ett läge då försvaret i övrigt får vidkännasmycket betydande anslagsminskningar. Det är inteklart vilken typ av utbildning som skall bedrivas i . Det viktigabeslutet om inriktningen av detta förband får man ta på ett senare stadium.Självfallet borde man göra tvärtom. DevärnpUktssociala frågorna har inte beaktats tUlräckligt. tvingar man mellan500 och 600 värnpliktiga ytterligare från aft göra sinvämpUkt långt från hemmet. Det sistnämnda är på sätt och vis detallvarligaste. Värnpliktslagen är en tvångslag som en gång kom tUl - och somsedermera har förnyats i avsikt att vi skall kunna ge detta land etteffektivt försvar. Denna lagstiftning har inte kommit till stånd som någon formav lokaUseringslagsfiftning. VärnpUktiga får inte i onödan användas som brickori ett lokaliseringspohtiskt spel. De som kommer att tjänstgöra i Arvidsjaurkommer med få undantag att tvingas göra detta Vissa organisationsfrågor rörande armén !>siz organisationsfrågor rörande armén Det talas väldigt ofta från socialdemokratiskt håll om attlyssna tiU folket, till rörelsen. Varför har ni då inte lyssnat på devärnpliktiga i detta fall? VärnplUctsriksdagen ett initiativ av och instifuerad senare av förutvarandeförsvarsministern - har ju mycket klart och med överväldigandemajoritet uttalat sig mot ett fredsförband i , de värnpliktiga vidförbanden i och likaså. Varför har ufskottsmajoriteten mtealls brytt sig om dessa synpunkter? I andra sammanhang brukar man minsann fråndepartementets sida stryka de värnpliktiga medhårs och säga sig fästa stor viktvid deras synpunkter när det passar, alltså. Värnpliktiga är inga kolUn som kan skickas runt i landethur som helst. Självfallet kräver försvar att ett tillräckligt antalvärnpliktiga gör sin värnplikt i övre . Men inte en enda utöver vadsom behövs skall tas i anspråk för detta. hör man då och då att det här kan väl i och för siginte vara så farligt, eftersom många tusen norrländska ungdomar avarbetsmarknadsskäl tvingas flytta södemt. Det är beklagligt, och det skaU viförsöka ändra på. Men resonemanget håller definitivt inte. De som använderdetta argument tycks inte alls ha klart för sig att värnpliktslagen harkaraktär av tvångslag. Undersökningar som gjorts visar klart vilkaanpassningssvårigheter värnpliktiga som tvingas göra värnplikten långt hemifråni dag har. Bara en sådan sak som att giftermålsåldern eller man får väl i dagkanske närmast säga sammanboendeåldern mycket väsentligt har sänkts är en avorsakerna till detta. Många av de värnpliktiga har bam t. ex., och fördem kan det inte kännas särskilt trevligt att behöva tiänstgöra 75100 milhemifrån, när de vet att det militära värdet av detta är högst begränsat. Resultatet av att Arvidsjaurförbandet kommer tUl ståndblir ett ökat antal försvarsnegativa ungdomar varie år. Kostnaderna för den här förbandsefableringen förtiänar ioch för sig att diskuteras utförligt, men jag skall vid den här sena tidpunkteninte ta kammarens tid i anspråk i onödan. Min bestämda uppfattning är emeUertidatt kostnaderna kommer aft bli långt större än vad departementet harredovisat. kommuns planeringskontor har i en promemoria redovisat sinsyn på ekonomin i samband med "förbands-kamsellen". en rad punkter, tycker jag, departementets beräkningar. Med tanke på denekonomiska expertis som står bakom respektive beräkningar är jag själv bereddatt sätta mera tilltro till kommuns beräkningar än till departementets. Från socialdemokratiskt håU har man när svårigheterna medS l:s omlokalisering kom upp velat göra gällande att S I ;s och P 1 :somlokali-sering inte har någonting med Arvidsjaurförbandet att göra. Det tyckerjag är ett lustigt logiskt krumsprång. Komplexet redovisas ju i sammaproposition, det är samma värnpliktiga det handlar om och finansieringen ärsammanvävd. Jag tycker att man borde undvika"förbandskaruseller" av det slag som vi nu diskuterar. Det skaU inteförnekas att kommunerna iblandsjälva är skuld tUl situationen. Först gnäller de ständigt på mUitären om attdenna skaU flytta och man viU åt marken. När det sedan är dags för flyttningbhr det plötsUgt helt annat ljud i skällan. Då vill man inte tiU något prismista sitt fredsförband, och samtliga partigrupper brukar faUa varandra omhalsen och tala varmt för att man skall få behålla sitt gamla regemente. Själv tycker jag det är farligt aft utgå från attförbanden numera skall flyttas så långt från stadskärnorna som möjligt. Detinnebär en minskad kontakt för de värnpliktiga med ortens fritidsaktiviteteroch hv i övrigt om de skall behöva färdas en, två eUer kanske t. o. m. flera mUnär tiänsten slutar. Det blir en onödig isolering. Man märker ibland ettsynsätt hos kommunerna att mUitärförband är något med låg prioritet. Jag tyckeratt förband måste ges lika hög prioritet som bostäder, industrier etc. är ett skolexempel på hurförsvarspengar infe skaU användas. Vi går att fatta ett beslut på lösaboliner. Vi vet att det i stort sett saknar mihtärt värde. Vi vet däremot intevad det kommer att kosta. Vi vet att de värnpUktiga kommer att bU brickor i ettlokaliseringspoUtiskt spel. Vi vet att regeringen inte har mäktat med att finnanågot annat lokaliseringsobjekt åt kommun än ett fredsförband. Om ett fredsförband i nu blir verklighet har viskapat ett farligt prejudikat för framtiden. Då har vi övergått till att göralokaUseringspolitik av det svenska försvaret. Då har vi lämnat effektivitets-,kostnads- och värnpliktssociala synpunkter bakom oss. Då riskerar vi iframtiden att andra orter ställer sig på kö för att bU delaktiga av försvaretskaka när de börjar få problem med utvecklingen i den egna närregionen. Vissa organisationsfrågor rörande armén Det är inte utan att man känner sig som enfilibustertalare när man tar till orda här den ena dagen och avser att slutaden . Men jag kan trösta kammarens ledamöter med att mitt anförandeinte skall bli aUtför långt. De förändringar av arméns fredsorganisation som föreslås ipropositionen 1973 och som bygger på försvarets fredsorganisationsutredningsförslag får konsekvenser inte bara för försvaret utan även för berörda kommuneri olika avseenden. Vi har i motionen 2014, som förutom av mig har undertecknatsav och , tagit upp de problem som skulle uppstå förUppsalas vidkommande om S 1 enligt förslaget skuhe flyttas till . Vihar pekat på att näringslivsutvecklingen i visar på en stadigtnedåtgående trend i fråga om industrisysselsättningen samt på den rådandearbetslösheten, speciellt bland ungdomen. En utflyttning av den militäraverksamheten skulle ytterligare skärpa arbetslöshetssituationen och förvärraden snedbalans av näringsstrukturen som är rådande i kommun. Orsaken till att vi inte direkt yrkade på att S I skullefå bli kvar i var att vi inte motsatte oss en minskning av vårt försvarsamt att vi var införstådda med att detta någonstans måste leda till vissa Vissa organisationsfrågor rörande armén indragningaroch nedskärningar och därmed minskade försvarskostnader. Äv utredningen framgårockså att pansarfruppernas krigs- och fredsorganisation kommer att minska ochatt då bl. P 1 i måste läggas ned. I det läget var vi trots allttUlfredsställda med att S I skulle flyttas tiU . I likhet medlänsstyrelsen och i län var vi nämligen på det klara medatt en mUitär utflyttning för del skulle få större negativaåterverkningar på sysselsättningen och på den kommunala ekonomin än vad falletskulle vara för . Både P 1 och PKAS har mycket stor betydelse för Enköpingskommun, och framför allt måste sysselsättningsmöjligheterna för decivilanställda tryggas. Överbefälhavaren, och försvaretsrafionahseringsinstitut ansåg att var ett godtagbart alternativ om S 1måste flytta från . Jag skulle även gissa aft departementschefen när hangick på det förslaget har tagit intryck av de uppvaktningar och framställningarsom från uppländskt håll, såväl officieUt som mera under hand, har gjorts ifrågan. Jag noterar också att utskottet tycks dela den uppfattningen attEnköping lämpar sig väl som förläggningsort för S I. Däremot kan jag inte godta fredsorganisationsufredningensoch propositionens synpunkter på de andra skäl som skuUe motivera enutflyttning av S 1. Jag tänker därvid på det som sägs om det hårdnande civilatrycket mot S 1 ;s markinnehav trots att man från såväl kommunen somlandstinget och även från universitet har framhållit att man under överskådligtid inte har behov av marken i fråga. Kommunen är heller inte beredd att köpamarken. Det framhöll också tidigare i debatten. Dessa uttalandenhar man beklagUgtvis inte beaktat. Under försvarsutskottefs behandling av ärendet har sombekant hela frågan nu kommit i ett annat läge, då det plötsligt har visat sigatt S I :s kommande verksamhet i skulle störa radiostationi VaUby, sydsydost , och medföra inskränkningar i dess verksamhet.Jag håller med om att det var ganska överraskande att maninte tidigare hade upptäckt den saken. Jag tror det var som idebatten nämnde att propositionen var framlagd för tidigt, men den hadetydligen behövt läggas ännu tidigare för att man skuUe haft tid att kommaunderfund med de problem som har uppstått. talade också om det civUa trycket, menjag vill poängtera aft det gäller bara AKS-området, och när det gäller utflyttningenav AKS är alla instanser eniga. Planeringsmyndigheterna i har ju ocksåsagt att man inte har några anspråk på marken, och påmilitärt håll har man inte uttalat någon oro för denna utveckling. Av denna anledning föreslår utskottet att intenu tar ställning tih förslaget beträffande S 1 och Fo 47/48. Det är då förvånande,tycker jag, att man i motiveringen men inte i klämmen - anser att S 1 börflytta från , även om inte kan komma i fråga somförläggningsorf. Om det visar sig att på grund av radioverksamheteninte längre är möjligt som förläggningsort finns det, enligt min mening, intelängre några skäl att flytta SI från . civilaanspråk som man åberopat när det gäller markområdet är, som jag sagt ochsom även har framfört, infe längre aktuella och några militäraskäl i övrigt för en utflyttning har jag inte kunnat finna tUlräckhgtövertygande. säger att störningarna bara kommer attuppstå och att de inte innebär så stor fara. Man skaUinrikta alla krafter på att S 1 skall kunna förläggas till . Det tyckerjag är bra, men det hade varit ändå bättre om det kommit till uttryck iutskottefs skrivning. Utskottet anser också att S 1 bör ligga kvar iMellansverige. Varför då dessa stora utflyttningskostnader i onödan? Utskottettycks vara överens med oss som står bakom motionen 2014 aft frågan om denfortsatta användningen av S I :s mark och byggnader skyndsamt bör utredas. Debekymren skulle man också slippa om S 1 fick vara kvar i . Då SI, TI och P 10 intimt hänger ihop i det föreliggandeförslaget anser jag att man inte heUer nu bör ta ställning till P I ;s och P10:s nedläggning. I varje fall bör man vänta tills man utrett de regional- ochsysselsättningspolitiska följderna UaU mte S 1 kan flyttas tUl P 1 ;setabUssement. Man bör då titta närmare på den mUitära lokaUseringen i vadgäller såväl och som . Det här är en fråga som berörtre län och tre kommuner, och jag tycker man bör försöka lösa hela frågan i ettsammanhang. Man har ju i utredningsarbetet varit mån om att framhålla delokaliserings- och regionalpohfiska överväganden som bör göras, och på ettställe har man också sagt att man i görligaste mån bör undvika att avveckla förbandi kommuner som i avsevärd grad är beroende av de fördelar som förbandet ger iform av skatteintäkter, sysselsättning och ökad aUsidighet i näringsstrukturen.Detta passar synnerligen väl in på . Sammanfattningsvis vill jag framhålla att jag intemotsätter mig en strukturrationalisering av försvarets fredsorganisation ochdärmed minskade försvarskostnader. Jag kan därför tänka mig en avveckhng av P1 i under den bestämda förutsättningen att S 1 förläggs dit eller attandra mUitära eller, i sista hand, civila sysselsättningsmöjligheterlokaliseras dit. Då det tydligt framkommit att några civila anspråk ejföreligger beträffande S 1 :s markområde i anser jag S 1 bör vara kvarom det ej av radiotekniska skäl kan flyttas tUl . I det uppkomna lägetär det enligt min mening bäst om man väntar med beslutet om Livgardesframtida öde. Jag berdärför, herr talman, att få yrka bifall tUl reservationen 2. Vissa organisationsfrågor rörande armén Idetta anförande instämde () och (). HerrPETTERSSON i (c): I den proposition som vi nu behandlarföreslås att ÄKS, Arméns kompaniofficersskola, skall flyttas från tillSkövde. Detta förslag grundar sig på det utredningsarbete som verkställtsangående försvarets fredsorganisation. Utredningen har haft flera förläggningsorter att välja pämen valt för att där bUda en stor militär skolenhet tUlsammans med andra Vissa organisationsfrågor rörande armén skolor.Departementschefen har följt utredningen och föreslår somförläggningsort, vilket också har tillstyrkts av försvarsutskottet. Vid deöverväganden som lett till valet av som förläggningsorf för AKS harutskottet anfört att det framför aUt varit regionalpolitiska aspekter som vägtsin. Ser man däremot tUl de remissinstanser som haft att yttrasig angående skolans förläggrung framgår att dessa anser att övervägande skältalar för som förläggningsort. Praktiskt taget alla remissinstanser påden militära sidan har förordat en lokalisering tiU framför Skövde.Sålunda har både överbefälhavaren och arméchefen ansett vara lämpligarepå grund av att flyttningen dit anses kunna genomföras snabbt, tUl de lägstakostnaderna och oberoende av andra organisationsförändringar. Arméchefen avstyrkervidare en flyttning av AKS tUl dels på grund av att den skola som enligtföreliggande förslag skall uppsättas där är alltför heterogen, dels för attbehovet av övningsfrupp måste tillgodoses i konkurrens med andra skolor. Övningstrupp måste av ekonomiska skäl utgöras av endastmoderförbandets ordinarie värnpliktskontingent. Det är därför inte möjligt attutnyttja övningstrupp växelvis inom olika utbildningsområden ellertmppslagsinriktning. Samlokalisering av skolor med olika huvudinriktningmedger således inga rationaliseringsvinster eller effektökningar. Gemensamtutnyttjande av övningstruppen kan visa sig omöjligt. De administrativavinsterna vid samlokahsering av flera skolor blir små eller obefintliga, då enskoladministration normalt är av mycket begränsad omfattning.Vinster nås endast vid samlokalisering med en större och mer allsidig myndighetur samma truppslag, dvs. Så långt arméchefen. Det har också sagts mig att man i arméns framtida organisationfår ett väsentligt ökat inslag av infanteri. Detta talar ytterligare för attdenna typ av skola bör förläggas fill ett infanteriförband, för att lösningenskall vara framsynt. Vid ÄKS utbUdas fast anställda plutonofficerare tillkompaniofficerare. En stor del av utbildningen sker i ledarskap. En stor delav eleverna utgår ur infanteriet, varför behovet av övningstrupp ur dettafruppslag är speciellt framträdande. Antalet elever ur infanteriet beräknasockså öka. I finns ett infanteriregemente med lämpliga övnings- ochskjutfält. En flyttning av skolan till skulle sålunda inte enbart blibilligare beträffande engångskostnaden utan den skulle även innebärabesparingar genom att skolans infanterikontingent kan bedriva en stor del avsina tillämpningsövningar utan kostsamma resor till andra infanteriförband -vUket också har bestyrkts av utredningen. I ohka utredningar har det också sagts att måste fåförbättrade övningsbetingelser bl. a. i form av ett utökat mUitärt övningsfält.I 3 i har redan nu tUlfredsställande övnings- och skjutfält i direktanslutning till kasernområdet. Dessutom tillkommer att beträffande Örebroföreligger en utredning gjord i två omgångar, i nära samarbete mellan civUa ochmUitära myndigheter. Det utredningsresultatet visar klart att fömtsätfningarfinns för att utöka med goda och för avsett ändamål synnerligen lämpliga övningsområden i direkt anslutning till nuvarandeövningsfält och, något som är väsentligt, utan störningar av civila intressen.Att ViUingsbergsfälfef, näst största skjutfält, Ugger i närheten ökarbara övningsfömtsättningarna. Också kommunikationsläget talar för när det gäUeren skola av AKS:s typ och de därmed sammanhängande behoven av övningstrupp. Föreleverna ligger också kommunikationsmässigt väl tUl. Det finns ocksåandra skäl som starkt talar för som förläggningsorf. Bostadsfaktorn är en annan viktig del som talar tillÖrebros förmån. Eleverna i AKS man har beräknat dem till 120, kanske fler måste i stor utsträckning själva skaffa bostäder för kurstiden. Efterfrågankommer att variera starkt om flera skolor kommer aft förläggas fiU samma ort.EnUgt utredningen är kurserna i de aktuella skolorna av olika längd. De börjaroch slutar också . Detta ställer specieUa krav påbostadsbeståndet. kommun har sagt sig känna ansvaret och kommer enligtutredningen att bidraga till anskaffning av bostäder. Jag betvivlar inte dettapå något sätt. I finns det däremot bosfäder bland annat inomStiftelsen studentbostäder. UniversitetsutbUdningen genom universitetsfilialen,GIH och har framtvingat ett större bestånd av studentbostäder rum med del i kök, rum med kokskåp och två rum med kokvrå. ochi varje fall framåt kan man redovisa ett överskott på bostäder avden här typen. I detta sammanhang är det också viktigt att göra denreflexionen, att det från sociala synpunkter måste vara en fördel för AKS:selever att kunna bo och bedriva sina fritidsaktiviteter tUlsammans med civilastuderande och andra ungdomar. Jag sade tidigare att utskottet valt utifrånregionalpolitiska aspekter. Samma skäl kan i lika hög grad gälla för Örebro.Örebro län har fått vidkännas en oväntadbefolkningsminskning. En stor del av denna minskning har fallit på Örebrokommun. Kommunen behöver alltså för en tillfredsställande försörjningkompletterande industrier, skolor o. d. av varaktig karaktär. , herr talman, vUl jag slå fast att de argumentjag anfört för skolans förläggning tUl inte på något sätt har bestriditsav utredningen, departementschefen eller utskottet. Från militär sida, där man väl ändå representerarfackmyndigheten i detta sammanhang, tycks det råda stor samstämmighet omlämpligheten av att AKS förläggs till . Flyttningen kan genomföras snabbttill de lägsta kostnaderna, oberoende av andra organisatoriska förändringar, ochger större möjlighet tiU övningstrupp utan konkurrens med andra skolor. I Örebrofinns beteendevetenskaplig utbildning på högskolenivå. Från kommunikationssynpunkt har ett bättre läge änSkövde. Både resor fill förband för samövningar och elevernas hemresor underlättas. Bostadstillgångentalar också för . Med detta,herr talman, ber jag att få yrka bifall till motion nr 2038. 1 detta anförande instämde herrarAndersson i (fp) i Öskevik (c), i (s) ochEricson i (s). Vissa organisationsfrågor rörande armén Vissa organisationsfrågor rörande armén Jag har inte något behov av att säganågonting om denna propositions innehåll. Det är min företrädare som harutarbetat den, och jag tycker också att på ett utmärktsätt i sitt anförande redogjort för vad propositionen innehåller. Men det ärändå på ett par punkter där jag tycker det kan finnas anledning aft säga ettpar ord efter det att jag har lyssnat på debatten. Låt mig först säga att jag som har haft ansvaretför lokahseringspoUtiken inom regeringen med mycket stor glädje konstateraratt nu står beredd att ta ett beslut att förlägga en militärverksamhet fill inland, i ett område där vi har haft så uppenbarasvårigheter att kunna ge människorna arbetstUlfällen och utkomstmöjligheter.Jag ser det som något positivt aft samhället genom en förläggning av ettutbildningsförband kan medverka till att skapa ökade förutsättningar för enort. Jag tror det har en god psykologisk betydelse att vi på det här sättet kanvisa att lokaliseringspolitiken kan gripa in på stora områden inom samhället.Och det är inte fill nackdel för försvaret att man här kan ge ett bidrag. Därhar jag alldeles motsatt uppfattning mot den som , iNässjö och andra har företrätt, att det så att säga skulle vara främmande fördet svenska folkförsvaret att det organiseras så aft det passar in medsamhällets intressen i övrigt. Jag kan aldrig uppfatta försvaret på det sättet.Det måste vara en del av det levande svenska samhället, och då måste vi ocksåha rätt att göra den anpassning som vi finner nödvändig, vare sig det nu gällerfredsutbildning eller att organisera försvaret. Jag vill opponera mot en del av vad i Nässjösade. Vi vet att det är nackdelar förenade med att skicka värnpliktiga tillNorrland, men jägarutbildningen är attraktiv, och jag tror inte att vi haranledning räkna med ett motstånd från de ungdomar som får placering fUljägarförbanden. Det är naturligtvis beklagligt att vi nu får konstateraaft vi infe kan ta ett definitivt beslut när det gäller . Å andra sidantror jag liksom i och även andra i debatten, attförutsättningarna för att vi skall kunna realisera det förslaget bör varaganska stora. Det blir angeläget för mig aft se till att vi inte drar nerverksamheten i förrän vi har möjlighet att bjuda någonting annat där. På två punkter har utskottet avvikit från propositionensförslag. När det gäller Arvidsjaurförbandet betonar utskottet aft det skall blien kombinerad grundutbildning och repetitionsutbildning på förbandet. Jag haringenting emot det. Jag tror emellertid att det är väsentligt att viunderstryker att den grundutbildning som är tänkt i propositionen inteväsentligt kan bringas ned, utan det måste bli fråga om ganska måttligaförändringar i det avseendet.