prot · FW0991 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes rill en början av fru andre vicetalmannen. Anslag till bostadsbyggande, m. m. § 1 Anslag till bostadsbyggande, m.m. (forts.) Fortsattes överläggningen rörandecivUutskottets betänkanden nr 19 och 20 samt kulturutskottets betänkande nr 26. Utskottets vice ordförande förutskickade attjag skulle hålla ett väldisponerat bostadspolitiskt anförande . Det var nuinte min avsikt att ta kammarens tid i anspråk med en utförhg beskrivning överde problem som vi kan möta, men jag fann mig ändå frestad att ta till orda. Jag kan liksom notera att det var ett någotannorlunda anslag i inläggen från borgerligt håll den här gången. Jag tyckteatt , utskottets ordförande, talade nästan vemodigt om densituation som föreligger. Han beskrev den utveckling vi haft och hade anledningkonstatera att vi har nätt betydande framsteg i fråga om bostadspolitiken. Dettror jag vi kan vara överens om. har vi producerat 2 miljonernya lägenheter i landet, och enbart har 1,5mUjoner människor flyttat in i nya bostäder. Vi kan också konstatera attsituationen är sådan att hälften av landets lägenheter är är. Vi har byggt bort den värsta bostadsbristen, och vi harkommit tUl rätta med mycket av den gamla trångboddheten. Vi har kunnat gestörre delen av landets befolkning hyggliga bostäder med bra utrustning. Det säger sig självt att vi under denna, jag viU gärnasäga enorma satsning som har skett pä bostadssektorn inte har kunnat undvikaatt göra misstag. Det är väl riktigt, som det har sagts här, att det finnsbostadsområden som är mindre lyckade, men jag vill säga att dessa områden intepå nägot sätt är typiska för hur vi bygger bostäder i vårt land . Visstfinns det nybyggda bostadsområden, där det kan finnas brister, men jag anserinte dessa brister vara allvarUgare än att man mycket väl skaU kunna komma tiUrätta med dem. Vi kan naturligtvis efteråt säga och jag tror det harskymtat i debatten att vi borde ha besinnat oss mera, vi skulle ha meranoggrant övervägt hur bostadsbyggandet skulle inriktas. Jag tror att herrAndersson i var inne pä detta. Men dä vUl jag erinra om attoppositionen sannerligen inte har fört det resonemanget förut. Vi får integlömma bort att så sent som , när vi diskuterade dessa frågor ikammaren, hade både och överbud när det gällde 7 protokoll 1973. Anslag till bostadsbyggande, m. m. bostadsramarna.Ni vUle bygga 10 000 lägenheter mer under är 1972, men också och vidplaneringen framöver vinnlade ni er liksom tidigare om att ställa upp ett mål,som antalsmässigt gick vida utöver vad regeringen föreslog. Det finns anledningatt erinra om detta. Vi har snart genomfört miljonprogrammet, och sägs detatt vi skulle stå utan riktlinjer för vår bostadspolitik. Jag tyckte särskiltatt fröken här i diskussionen nästan med ängslan frågade sig:"Hur skall vi kunna debattera här? Regeringspartiet har ingetbostadspro-gram! Men när har vi sagt upp det program som vi harpresenterat och som just har syftat tUl att vi skall producera lägenheter avgod kvalitet och göra dem överkomliga för det stora flertalet människor i dethär landet? Vi har självfaUet även ett bostadspolitiskt program. och andra har sagt att här finns ingentingnytt, det är bara det gamla. Jag beklagar att man ändå inte kan se som någotväsentligt nytt det som inryms i dessa båda propositioner om saneringsverksamhet.Jag har den bestämda uppfattningen att aldrig någonsin förut har riksdagenförelagts ett program som är så vittgående när det gäller att msta upp detäldre bostadsbeståndet. 1 dessa propositioner beskrivs hur dennasaneringsverksamhet skall genomföras och finansieras, och det finns förslagtill en lag som är avsedd att vara ett medel för kommunerna att få tUl ståndupprustning när fastighetsägaren inte självmant vill göra det. När har vi haftden möjligheten förut? Saneringen skaU inriktas så, att de ursprungligahyresgästerna skall kunna bo kvar i sina lägenheter också efter upprustningen.Det är en ny målsättning. Det kommer inte att utgå några statliga län tUl s. k.lyxsaneringar, utan vi syftar till att saneringen skaU anpassas sä, att den kannä ut till de grupper som vi verkligen vill åstadkomma förbättringar för. Saneringen skall styras av kommunerna, som skall göra uppbostadssaneringsprogram. Dessa program skall ingå i de kommunalabostadsförsörjningsprogrammen. De programmen kommer - det är jag övertygad om att fä stor betydelse och vara ett underlag för det samarbete sommåste komma till stånd meUan kommun, fastighetsägare och hyresgäster. För genomförande av saneringen är det väsentligt attstimulera fastighetsägarna tiU sanering genom statliga län, liksom attkommunerna kan genomdriva saneringen med stöd av lagstiftning. Kommunernakommer också att få ökade möjligheter tUl lån för förvärv av saneringsfastigheter.Herr i har redogjort för innehållet iförslaget. Förbättringslänen på upp tUl per lägenhet, som kan erhållas av kommun och allmännyttigt företag - det beslöt vi , skall nu vidgas tUl att gäUa också kooperativa företag och enskildafastighetsägare. Förslaget innebär också att de statliga bostadslånen tUlombyggnad kommer att göras förmånligare. För att få i gång den härverksamheten har regeringen också utan att det föreslogs avsaneringutredningen, tagit fram ett extra stimulansbidrag på pålägenhet som upprustas . Jag vUl gärna säga att saneringsutredningen utförde ettgott arbete, ja, ett pionjärarbete. Generaldirektör var ordförande. HerrAlvar var en av ledamöterna, var en, och i var också med. Vi har fått lov att ändra rätt mycket pälagstiftningssidan, som också framhöll. Men de bärandetankegångarna som kommittén förde fram och som jag tycker är radikala om vijämför med vad man gör i andra länder står nu beredd att acceptera.Vi får en lagstiftning och en organisation med belåningsmöjligheter för attverkligen åstadkomma en förbättring av det gamla bostadsbeståndet. Jag ser detsom någonting väldigt väsentligt i vår strävan att skapa bättreboendeförhållanden för de många människorna i vårt samhälle. Detta har jagvelat understryka, för jag tycker inte att man skall ta en sådan här vittgåendereform utan att notera det som ett steg framåt. Jag tycker att vi därmedkompletterar den arsenal av hjälpmedel som vi har för att förbättra inombostadssektorn. Jag skall avstå från att nämnvärt gä in på en diskussion omkostnadssidan. Vi har självfallet som tidigare anledning att uppfattahyrorna som höga. Regeringen har ju också vidtagit en rad åtgärder för attdämpa boendekostnaderna. När vi tog beslutet om att intehöjningarna av paritetstalet skulle ske fullt ut, så var det ett försök attdämpa kostnadsutvecklingen och ge ett bidrag tUl stabiUseringen. 1 fråga om deförslag som föreligger kan jag gärna framhåUa att jag ser det som värdefulltatt utskottet har uttalat att när det gäller företag som har svårigheter medouthyrda lägenheter skall regeringen kunna gä längre än vad som var tänkt frånbörjan. Utskottet förordar enhälligt att regeringen i situationer där det ärnödvändigt skaU ha möjligheter att göra avskrivning av lån, och det ser jagfaktiskt, med de erfarenheter vi nu har fått, som en ganska väsentligförbättring. Stödåtgärder för tomma lägenheter kommer självfaUet attkosta pengar, och jag redovisar detta för att göra klart att det inte är sä attvi har avstått från att göra insatser för att motverka höga kostnader. Vi harju också ett utvecklat system för att ge stöd åt de grupper som är mestbetalningssvaga inte bara genom de kommunala och statliga bostadstilläggensom utgår tUl betalningssvaga hushåU. Jag viU också erinra om att mer änhälften av landets folkpensionärer har ett bostadstiUägg av ganska storbetydelse. Det är värt att ta med aUt detta i bUden när vi skall tala ombostadskostnaderna som de är. Vi har i långa stycken gjort förbättringar ochkommer att göra förbättringar även framöver när det gäller att stödja degrupper som har det svårast i ekonomiskt avseende. har tagit upp frågan om man skall göra någotspecieUt just för att bringa ner hyreskostnaderna i de senare årgångarnaoch i den produktion som är aktuell. Jag tycker att man får tänka sig förmer än en gäng innan män gör det. Det var ju en ganska härd kritik som riktadesemot de generella subventionerna . Dåvarande ordföranden ihögerpartiet, , försummade aldrig under valrörelserna att säga:"Jag har aldrig bett om att få subvention med om åretför att bringa ned kostnaderna i min bostad. Jag skulle gärna vUja betalakostnaderna, vad de nu är." Anslag till bostadsbyggande, m. m. Anslag till bostadsbyggande, m. m. Jag menar att de utredningar, som är tillsatta för attfundera över hur vi skall komma tUl rätta med boendekostnaderna framöver, skaUfå arbeta vidare med frågan innan vi tar något initiativ. 1 det uppdrag somboendeutredningen har ligger ju att pröva hur man skaU kunna åstadkomma enbättre avvägning i det här avseendet. Jag skall sä beröra ett par saker som hartagits upp i diskussionen här. frågade; När kommer förslaget i anledning avbyggkonkurrensutredningen? sade sedan att han önskade gärna attförslaget skuUe komma och kanske just i den form som utredningen harföreslagit. Utredningen blev färdig ganska sent, och jag kan tiUägga att vidremissbehandlingen var det mycket delade meningar om de olika förslagen. a. markfrågorna. Vi var på det klara med att om förslagetrealiserades skulle det bli en för staten ganska dyrbar reform. Det förutsattesju att någon bebyggelse egentligen inte skall ske annat än pä mark som kommunenråder över. Ett sådant beslut skulle naturligtvis också innebära ovisshet omåterverkningarna pä igångsättningen av ny byggnation. Det har alltså vid remissbehandlingen rått delademeningar. Detsamma gäller förvaltningsformerna i de allmännyttiga företagen,där utredningen har föreslagit att det bara skulle få vara företag med enabsolut ren ledning och totalt kommunalt inflytande. Man skullesåledes förbjuda kommunerna att, som de hittUls i vissa fall har funnit mestfördelaktigt, samverka med en organisation , HSB eller någon annan. Och om jag nu hastigt erinrar mig vad som fanns med iförslaget har vidare de kooperativa företagen gjort vissa invändningar mot attde i sin produktion skall vara underkastade samma regler som andra företag. Manhar menat att i själva den kooperativa formen för arbetet, där människornasluter sig samman för att lösa en viss uppgift, skulle det inte finnas sammaanledning som pä andra områden att ställa anspråk på att det skall vara enoffentlig anbudsgivning och samma kontroll som gäller inom andra företag. Jagnämner detta för att visa att det har rått mycket delade meningar om vissa avförslagen. Vi fann att det på grund av tidsnöd inte var möjligt att lägga framförslag för vårriksdagen. Men jag vill försäkra och vi arbetar med den här frågan i departementet och att vi självfallet såfort det blir möjligt för oss skall lägga fram förslag i de delar som vi anserrepresentera värdefulla reformer. uppehöll sig också vid frågan om hur manskulle kunna genom förändrade finansieringsformer bringa ned kostnaderna, ochhan förde fram ett förslag som vi har hört talas om förut, nämligen attAP-fondens medel skulle användas för att möjhggöra en särskilt biUig långsiktigbostadsfinansiering. får vi inte glömma bort att AP-fondens medel ärengagerade på åtskUhga håll. Medlen är bundna inom industrin ochföretagsamheten över huvud taget, och kommunerna lånar ur AP-fonden. Det äralltså många som är med och skaU dela pä dessa pengar. Då tycker jag att detvore en mycket tvivelaktig ordning om man skulle säga att löntagarnasfonderingar och tillgångar inom ÄP-fonden skaUsättas in på bostadssektorn och att de skaU förräntas till lägre belopp än vadsom gäller för medel frän andra kreditinstitut och andra längivare. Jag tyckerinte det är den rätta vägen. bestrids ungefär hälften av den långsiktigabostadsfinansieringen med AP-fondens pengar. Andra institutioner sparbankerna, försäkringsbolagen och i viss män affärsbankerna svarar förresten. Jag tycker inte att redovisning är tUlfredsstäUande. Detbör, menar jag, vara anledning för bostadsfinansieringsutredningen att funderapå andra utvägar för att klara denna sak. Jag har redan sagt att fröken föreföll oroligför att det inte skulle finnas ett bostadspolitiskt program, men har jagförsäkrat henne att det programmet alltjämt består. Jag har också av dagensdiskussion kunnat konstatera att även motsättningarna består. Jag har vidare fått en broschyr i min hand, som moderatasamlingspar tiet har utgivit och som gäUer bostadsfrågan och naturligtvis ärden riktad till viUaägarna. Man skrämmer där med marksocialisering ochexpropriation, och man presenterar ytterligare förslag på förmåner förvillaägarna. går ju i allmänhet diskussionen så, att man säger att de sombor i eget hus är favoriserade, och det är inte svårt att leda det påståendet ibevis. Men vad är det föireslår? Ja, jag kan se att man villåstadkomma särskilda lättnader för dem som bor i vUla. VUlaägarna bör, anserman, få ytterligare I i avdrag för reparationskostnader. Det ärmoderaternas politik sådan den alltid har förts. Man går ut tUl de meraprivilegierade, alltså tiU den grupp som har kunnat skaffa sig ett egethemeller en villa, och till de människorna säger : Det är ni som skallfä mera utöver de förmåner ni redan har. Det är moderat politik av gammalt käntmärke. Det ger mig anledning säga att det finns en skiljehnje mellan vårapartier. I vår politik ser vi ett ansvar för alla grupper, inte minst för demsom inte har resurser att skaffa sig en egen villa utan som är tvingade att boi hyreslägenhet. Därför är det angeläget för oss och det har klart sagtsifrån i bostadsskatteutredningens direktiv - att försöka skapa större rättvisamellan olika boendeformer. kan jag bara notera att i varje fall moderatasamhngspartiet inte är med på den hnjen utan som hittUls föredrar att arbetaför opinionsbildning i vissa grupper, speciellt då vUlaägarna, och inte dra sigför att öka pä förmånerna för dem, som, inte generellt, men i mänga faU tillhören favoriserad grupp. Sedan tog upp saneringsutredningens förslag.Han var den förste som tog in den saken i debatten, och han kom också in påfrågan hur de boende skulle få ett ökat inflytande. var inte nöjdmed att det inte fanns ett klart förslag på den punkten. Men då vill jag erinraherr om att den frågan inte har tagits upp av saneringsutredningen.Vad som anmälts för rörande ett utredningsarbete omkonsumtentinflytande har tillkommit pä vårt initiativ. bör alltsåvara medveten om att det finns ett intresse från regeringspartiets sida attdriva dessa frågor. Jag håller med om att det är rätt naturligtatt vi i det faUet försöker knyta an tUl hyresgäströrelsen, som ju nu har fåttförtroendet att förhandla om hyressättning och andra frågor. Organisationer börockså kunna beredas Anslag till bostadsbyggande, m. m. Anslag till bostadsbyggande m. m. möjligheteratt vara med när det gäUer att bestämma utformningen av i första handbostadssaneringen. Jag lyssnade sedan med stort intresse tiU iKnäred. Det brukar jag göra, ty jag tycker att han genom sin mångårigaerfarenhet pä detta område har synpunkter som alltid är värda att beakta.Mendet fanns en sak som jag ändå reagerade emot. Jag fick nämligen en känsla avatt menade att det är först nu pä ' som vihar börjat bygga höga hus, och att det skulle finnas anledning att göra ettsärskilt uttalande från sida att man inte borde bygga höga hus ivårt land. Jag kom dä att tänka för mer än 25 är sedan dä jag hadeanställning i ett bostadsföretag. På vilket sätt gjorde vi dä reklam för våralägenheter? Jo, genom att ge ut broschyrer där vi presenterade höghus. Vipresenterade femvåningshus, och jag kommer Uiåg hur vi, när vi kom upp tUl huspå åtta våningar, försökte fotografera dem så att det verkligen syntes att detvar någonting stort. Den tidens sätt att visa att det var bra bostäder var attframhålla att det rörde sig om höga hus och precis som om det var nägotalldeles speciellt med dem. På en kongress som en bostadsorganisation hölldiskuterade vi de här frågorna om låga och höga hus. När jag bläddrade iorganisationens årsberättelse med många bilder kunde jag inte hitta ett endahus som var över två våningar, trots att argumenteringen i texten gick ut påatt man specieUt giUade höghus. Det här är inget problem som har tUlkommit ,utan frågan om höga eUer låga hus är gammal. Därför tror jag faktiskt inte attdet finns någon som helst anledning för att speciellt uttala att vifär vara försiktiga med att bygga höga hus. Det är riktigt som sade att jag för min delhar talat för bostäder med markkontakt, och därvidlag ligger min uppfattningrätt nära den som uttalade i sitt inlägg. Jag är ute efter attskapa möjligheter att producera också den mindre bostaden den för denensamstående eller för den lilla famUjen på ett sådant sätt att hyresgästenkan få kontakt med marken. Även om det har förekommit mänga missförstånd i denhär frågan vågar jag framhärda i att jag anser det värdefullt om vi kan fåstörre valmöjligheter i fråga om boendet. Men därmed har jag inte sagt att vipä nägot sätt skall hindra att det byggs höga hus. Jag tycker att det pä sitt sätt är mycket värdefullt attkommunerna, var och en från sina förutsättningar, kan diskutera hur man skallbygga. Det finns olika uppfattningar i våra kommuner. Kommunens belägenhet ochomgivningar i form av tUlgång på rekreationsområden osv. kan också varaavgörande för hur bostäderna skall utformas. Därför ansluter jag mig tUl denuppfattningen som bl. a. har att det inte kan finnas någonanledning att göra något speciellt uttalande om hur husen skall se ut. När det sedan gäller frågan om bidrag till upprustning avsmåhus kan man finna att småhusen och det vet också, som varmed i saneringsutredningen har blivit förbättrade i en helt annanutsträckning än flerfamiljshusen. Det finns flera förklaringar till det, bl. a.naturligtvis att det är densamme i allmänhet ägaren som bor i detlUla huset. Därför finns det en påtaglig skUlnad: saneringen av småhusen hargått mycket snabbare än saneringen av flerfamiljshusen, som det har varitmycket svårare att genomföra, speciellt i de större städerna. Med utgångspunktfrän erfarenheterna att det tydligen är möjligt för småhusägarna att genomförasanering har vi inte ansett oss ha anledning att ta upp frågan utan riktar inoss på det område där det är viktigast att få tUl stånd en styrning avverksamheten. Med det anförda har jag tagit upp några av defrågor som har ställts tUl mig och också anfört några synpunkter iövrigt. Men avsikten var som sagt inte, att jag skulle håUa ett stortbostadspolitiskt anförande . Anslag till bostadsbyggande, m. m. () kort genmäle; Statsrådet sade att jag påstod attdet inte var någonting nytt i det program som regeringen presenteratriksdagen. Men det påståendet knöt jag närmast till bostadsbetänkandet, sombåde tUl disposition och innehåll i ganska hög grad överensstämmer medföregående års. Jag erkänner gärna att det saneringsprogram som vi fått tUlbehandling och som vi kommer att bifalla om är något nytt ochvärdefullt. Men i detta sammarUiang skulle jag också vilja påvisa att det iganska hög grad är omständigheterna som tvingat fram detta program. Det är intebara utredningen som sådan, utan det är sysselsättningsfrågorna och krisen påbostadsmarknaden som t. ex. tar sig uttryck i outhyrda bostäder som gjortatt regeringen fått lov att i någon män improvisera fram detta program snabbt.Jag vUl påstå att det med tanke är dubbelt angeläget att vi fårett långsiktigt program, där man kan samordna nyproduktionen och underhåUet avbostäderna, sä att vi inte försummar det i den omfattning vi gjort underefterkrigstiden. Det ar väl ett faktum att saneringen är ett resultat av enbostadspolitik som i det fallet inte varit så särskilt förutseende. En idealiskt fungerandebostadsmarknad är väl ett ouppnåeligt mål, men en väl fungerande bostadsmarknadär en målsättning som vi måste Sträva efter att förverkliga. Ett tecken på attinte allt är väl beställt är de utredningar som arbetar på detta område. Derasuppgift är väl att försöka skapa det långsiktiga program jag har efterlyst. FrökenLJUNGBERG (m) kort genmäle: Statsrådet lät närmast inte förvånadutan särad över att jag hade vågat efterfråga det bostadspolitiska programmet.Jag finner inte det så helt felakrigt, herr statsråd! Det här miljonprogrammetär nu praktiskt taget slut, och då är det aOtså meningen att fortsätta på sammasätt som förut. Statsrådet har ju på olika sätt sagt att maninte kan göra det. Det har skett genom uttalanden i statsverkspropositionen ihöstas och vid tillsättandet av olika utredningar. Det har sagts attbyggvolymen varit för stor det är något som vi har talat om ochatt man måste göra betydande nedskärningar. Det har vidare sagts att andelensmåhus varit för hten och att man nu skall satsa mer pä småhus det ärju något nytt och det är jag Anslag till bostadsbyggande, m. m. tUlfredsställd med och att ombyggnadsverksamheten haft så liten omfattning. får viett saneringsprogram. Det är utomordentligt bra att man använder ätskUligt avden ram man har just för saneringsverksamhet. är inte heller det i och försig något nytt, men saneringsverksamheten kanske behöver länkas in i andrabanor från början. Om jag inte minns fel från bostadssaneringspropositionenrörde det sig om en redan pågående sanering. Antalet saneringsmogna lägenheter,lägenheter i halvmoderna och äldre hus, hade minskat från omkring 500 är 1960till ungefär halva antalet . Det är en sanering som har ägt rum. Men jagvUl också säga att det i stor utsträckning skett genom rivning ochkontorisering av tidigare bostadsbyggnader. Därför är det bra att man nu tarsig an saneringsproblemet på ett annat sätt. Inte minst mäste väl vi, som harhålet efter den bortkörda Brunkebergsäsen kvar omkring oss, säga oss att det ärlyckligt om vi kan få tUl stånd en saneringsverksamhet som något tUlvaratarstadsmUjöer och kulturhistoriskt viktiga mUjöer, vUka ändå betyder mycket här ilandet. (vpk) kort genmäle; Statsrådet uttryckte tvivel, minstsagt, beträffande möjligheterna att tämligen snabbt vidta några åtgärder föratt komma till rätta med de höga hyrorna i nyproduktionen. I mitt inlägg sade jag också att generella subventionerinte är någon idealisk väg att gå för att hålla bostadskostnaderna nere pä enrimlig nivå, och att sådana subventioner inte löser problemen på ,men menar jag att situationen är sådan att den kräver omedelbara ochverksamma åtgärder av statsmakterna. De höga hyrorna är ett allvarligt socialtproblem, och medvetandet om att nya krav på hyreshöjningar kommer att resas avolika kategorier fastighetsägare inger farhågor för framtiden och skapar orobland hyresgästerna. För mänga av dem har boendekostnaderna nätt gränsen förvad de är i stånd att klara. Det är från den utgångspunkten som vi menar attnågonting måste göras på det här området och göras . Sedan över tillhyresgästinflytandet på saneringsområdet! Det man läser i propositionen 21 avstatsrådet , förmodar jag - är mycket positivt. Där sägs att om mantillmäter de boendes intressen i samband med sanering den betydelse som jag härhar gjort efter att ha utvecklat mitt resonemang är det naturligt att läggavikt också vid de boendes möjligheter att utöva inflytande över en sanering somberör dem, särskUt beträffande nivån för den åsyftade standarden samttidpunkten och sättet för saneringens genomförande. Det är just detta som vpkefterlyser. Dessa meningar bör komma tiU uttryck i förslaget tUl saneringslag,sä att man där fär skriva in åtminstone några möjligheter för hyresgästerna attpåverka de här frågorna. HerrULLSTEN (fp) kort genmäle: Regeringen har vidtagit åtgärder päkostnadssidan, sade statsrådet på sitt vanliga försynta sätt. Detfinns kanske också anledning att vara litet dämpad när man skall tala om vilkaåtgärder regeringen har vidtagit för att sänka hyrorna. Man har avstått frånatt höjaparitetstalet, inte mer.