prot · FW0944 · 1973-12-31 00:00:00 — 5, beträffande företagsutbUdningav herrar i (fp), i (c), (). Stridsman (c), i (c), () och () som ansett att utskottet under 8 bort hemstäUa, att med bifaU tUl motionerna 1973:352, yrkande A7, och 1973:525, yrkande 1, som sin mening gav Kungl, Maj:t tUl känna vadreservanterna anfört, 6, beträffande utredning omarbetsmarknadsutbUdningen som regio- nalpolitiskt medel av herrar i (fp), NUsson i (c), (), Stridsman (c), i (c). () och () som ansett att utskottet under 11 bort hemstäUa, att i anledning av motionen 1973:525, yrkande 2,som sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 7, beträffande gmndbidrag ochtraktamentsbelopp samt utredning om startbidrag vid arbetsmarknadsutbildning av (vpk) som ansett att utskottet under 12 och 13 bort hemställa, 1 2. beträffande storleken av grundbidrag ochtraktamentsbelopp vid arbetsmarknadsutbUdning att i anledning avKungl, Maj:ts förslag och med bifaU tUl motionen 1973:228, yrkandena a) och b),som sin mening gav Kungl, Maj:t tiU känna vad reservanten anfört, 13, beträffande utredning om startbidrag vidarbetsmarknadsutbildning att med bifall tUl motionen 1973:228,yrkande d), som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl känna vad reservanten anfört. 8. beträffande värdesäkring avgrandbidrag och flyttningsbidrag av herrar i (fp) och () som ansett att utskottet under 14 bort hemstäUa, Anslag till arbetsmarknad m. m. att i anledning av motionen 1973:352, yrkandenaA 3 och A 6, bemyndigade Kungl. Maj:t att justera grundbidragets och flyttningsbidragensbelopp i enlighet med vad reservanterna föreslagit, 9. beträffande inkomstprövning avutbUdningsbidrag av herrar i ArvUca (fp) och () somansett att utskottet under 1 5 bort hemstäUa, att i anledning av motionerna 1973:352, yrkandeA 4, och 1973:1525, i motsvarande del, som sin mening gav Kungl. Maj:t tillkänna vad reservanterna anfört. 10, beträffandeinkomstprövning av utbildningsbidrag av gren (vpk) som ansett att utskottet under 15 bort hemställa, att i anledning av motionerna 1973:352, yrkandeA 4, och 1973:1525, i motsvarande del, som sin mening gav Kungl. Maj;t tUlkänna vad reservanten anfört, 11, beträffandeutbUdningsbidrag vid studiemedelsberättigad utbild ning av herrar i (fp) och () som ansett att utskottet under 17 bort hemställa, att med bifaU tiU motionen 1973:352, yrkande A5, som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl känna vad reservanterna anfört, 12, beträffandeutredning om eliminering av flyttningsbidragens koncentrationsfrämjande effekt av herrar i , Stridsman och i (samtliga c) som ansett att utskottet under 20 bort hemställa, att med bifaU tiU motionen 1973:525, yrkande 3,som sin mening gav Kungl, Maj :t tUl känna vad reservanterna anfört, 13, beträffandeanslag tUl Arbetsmarknadsservice av herrar i (fp), NUsson i (c). Stridsman (c), i (c). () och () som - vid bifaU tUl reservationen nr 5 - ansett att utskottet under 21 bort hemställa, att med bifaU till motionen 1973:352, yrkande B,samt med avslag på motionerna 1973:228, yrkande c), 1973:1530, 1973:1543, tiUArbetsmarknadsservice för /74 anvisade ett förslagsanslag av , 14, beträffandeanslag tUl Ärbetsmarknadsservice av (vpk) som - vid bifaU tiU reservationen nr 7 ansett att utskottet under 21 bort hemställa, att med bifall tiUmotionen 1973:228, yrkande c), samt med avslag på motionerna 1973:352, yrkandeB, 1973:1530, 1973:1543, tUl Arbetsmarknadsservice för /74anvisade ett förslagsanslag av 1 . 1 5, beträffande stöd tUl lageruppbyggnad av (vpk) som ansett att utskottet under 34 bort hemstäUa, att med bifall tiUmotionen 1973:851 skulle avslå Kungl. Nr 44 Maj:ts förslag om anslag tiU Stöd tiU lageruppbyggnad för budgetåret Torsdaaen den /74, 16. beträffande näringshjälp tilljordbrukare m, m. av herrar i (fp), i (c).Nordgren (m). Stridsman (c), i (c). () och () som ansett att utskottet under 39 bort hemställa, att i anledning av motionen 1973:354 som sinmening gav Kungl, Maj :t tUl känna vad reservanterna anfört. Anslagtill arbetsmarknad m. m. 17, beträffande verksamheten vidoch huvudmannaskapet för skyddade verkstäder av (vpk) som ansettatt utskottet under 43 bort hemställa, att med bifaU tUlmotionen 1973:94 som sin mening gav Kungl. Maj;t till känna vad reservantenanfört. Tillbetänkandet hade fogats särskUda yttranden 1. beträffande förbättrad service inom arbetsförmedlingenför tjänste män och akademiker av herrar Erikssson i (fp) och () samt 2, beträffande förbättring av väg 363 i Vindelådalen avherrar i (fp), i (c), (), Stridsman (c), i (c). () och (). i (fp): I översikten till det avsnitt istatsverkspropositionen som omfattar arbetsmarknadsfrågorna finns en dysterformulering som har varit praktiskt taget oförändrad : Fortfarandeligger arbetslösheten dock på en hög nivå och efterfrågan på arbetskraft ärbegränsad totalt sett. Tyvärr är det konstaterandet mer motiverat än någongång tidigare. Både enligt AMS och enligt statistikhar vi den högsta arbetslösheten som vi harredovisat. Jag har tagit del av en sammanställning över arbetslöshetssiffrornaunder , och de visar verkligen en skrämmande utveckling: en ökningenligt SCB från 68 500 tUl 126 000 samma månad . Kommer sysselsättningen att öka ? Ja, hur denfrågan skall besvaras är tveksamt. Så mycket är väl i alla fall säkert som atten uppgång i konjunkturen inte automatiskt lösersysselsättningskrisen. Den slutsatsen har också finansministern kommit till.Och han har regeringen med sig när han diskuterar detta i finansplanen. Därdiskuteras utbud och efterfrågan på arbetskraft, och slutsatsen är att bådeutbud och efterfrågan kommer att minska efterfrågan dock mer änutbudet. Vad betyder det? Jo, att färre arbeten kommer att bjudas ut men attockså något färre kommer att efterfråga arbete några kommer att tycka detvara tröstlöst att försöka få arbete, kan man gissa. 3 protokoll 1973. Anslag till arbetsmarknad m. m. Men finansplanen fortsätter: "Då en viss återståendedel av arbetstidsförkortningen kommer att tas ut och dåövertidsarbetet antas minska jämfört med beräknas en relativt måttligökning av antalet sysselsatta personer komma att ske ." Alltså, någon egentlig förbättring av sysselsättningenväntar sig inte heller regeringen . Mot den bakgrunden är detanmärkningsvärt att man inte gör mer än man gör. Nå, men om man ser utvecklingen på arbetsmarknaden pålitet sikt, kommer då sysselsättningen att återgå till vad som var normaltunder ? Vi har i vår motion från försökt beskriva de nyaallvarliga inslag i sammansättningen av arbetslösheten som givit sig till kännaunder . Vi har en mycket bekymmersam ökning av s. k. utslagningav äldre arbetskraft, men vi har också fått en väldig ökning avarbetslösheten bland ungdom. Grupper som tidigare hade en en säker ställning påarbetsmarknaden - som t. ex. byggnadsarbetare, tjänstemän ochlångtidsutbildade - har blivit svårt drabbade. Vårt svar på frågan, om sysselsättningen kommer att öka pålängre sikt är: Det måste den! Men då får vi inte ta lätt på problemen. Detfinns forskare och debattörer som menar att vi även under högkonjunkturerkommer att få dras med en stigande restarbetslöshet. Det finns emellertid ocksåde som säger att med en annan politik kan sysselsättningen återgå till fullomfattning. Jag tror att vi viU ansluta oss till den sistnämndauppfattningen, men då måste vi också slipa verktygen. har det skett en stark expansion när detgäller arbetsmarknadspolitiken. Uppbyggnaden har skett i stort sett i enighet.Vi vill från vårt håll betona att den uppbyggda politiken inte får raseras menvi måste noggrant pröva om den inte kan bli effektivare. Dagens situation haruppkommit trots den väldiga expansionen av arbetsmarknadspolitiken. Vi har från sagt att det är dags att medutgångspunkt i erfarenheterna av de senaste tio årens arbetsmarknadspolitik ochde nuvarande problemen på arbetsmarknaden lägga grunden för denarbetsmarknadspolitik vi bör föra eller tvingas föra - i slutet av 1970-taletoch . Detta är skälet tUl att vi från har lagtförslaget om en sysselsättningsutredning. Jag skall inte här ta upp debatten om det nära sambandetmellan den ekonomiska politiken, näringspolitiken och arbetslöshetsläget. Vikänner alla till det. Det känns dock på något sätt felaktigt att här i debattenrikta sig till inrikesministern, som har hand om arbetsmarknadspolitiken. Fördet är ju ändå så att till stor del är det det statsråd som har ansvaret förden ekonomiska politiken som också bär ansvaret för arbetslöshetssituationen. Det är ett beundransvärt mod finansministern visar när hani finansdebatten säger: "Är det så att svenska folketkonfronteras med arbetslöshetens elände, så håller man inte , ochFälldin i näven - det är alldeles för osäkert - utan då söker man sig till detarbetareparti som under alla tider har haft sysselsättningen som den stora ochdominerande frågan." Jag delar finansministerns uppfattning attsysselsättningsproblemet är en dominerande fråga. Men jag är inte övertygad omatt han har rätt när han tror, att den väldiga skaran arbetslösa kännertrygghet av att hålla finansministern i handen. Vad jag vidrört är de långsiktiga problemen. Mendet är ;' dag vi har 126 000 arbetslösa som frågar sig vad vi tänker göra föratt skaffa dem arbete. Det är ;' dag vi har ca 80 000 personer iarbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete, vUka frågar sig om det finnsarbete åt dem i fortsättningen. Det är / dag vi har 109 000 latent arbetslösa som ingethellre skulle önska än förvärvsarbeta, om det var någon idé att sälla sig tUlarbetslöshetskön. Det är vi har 28 000 kvinnor som vUl ha arbete och17 000 ungdomar som är oroliga av brist på arbete. Detta är enligt arbetsmarknadsstyrelsensuppgifter. Enligt siffror är det fråga om ännu fler. Det är;' dag vi måste svara de tiotusentals värnpliktigasom om någon månad skall vända tillbaka till arbetsmarknaden och de ännu flernyexaminerade som skall ta sina första stapplande steg påarbetsmarknaden. Vilketsvar har vi ? Statsrådet och jag får tiUfälle atti samband med hans interpellationssvar diskutera de värnpliktigas och andraungdomars problem. i kommer att ta upp dänstemännenskatastrofalt försämrade läge. kommer senare att utförligtredovisa några av reservationer. Jag vUl bara helt översiktligt peka på några av de förslagvi väckt från folkpartihåll i syfte att skapa större möjligheter tillsysselsättning. drev vi kravet om en personalförstärkning vidarbetsförmedhngarna. Detta har tagits med i årets budget, och det noterar visom en framgång. Men tänk om regeringen kommit på denna goda tanke redan förraåret och röstat för vår motion då! Då skulle arbetsförmedlarna redan varit iverksamhet med att pussla ihop arbetslösa och lediga platser. Vi har sagt att arbetsförmedlingarna måste få ettordentligt grepp över marknaden genom ett system med anmälan av lediga platser där företag med mer än tio anställda söker arbetskraft på öppna marknaden en interlokal arbetsförmedling som verkligen gör klart för folk när det finnslediga platser på annat håll och en betydligt mer uppsökande verksamhet. Vi har vidare sagt att man skall ge rättvisa åt kvinnornaockså i fråga om arbetsmarknadspolitiken. av de öppet arbetslösaär kvinnor, men av beredskapsarbetena är så utformade attde är attraktiva för kvinnor. är läget svårt för många ungdomar, som utannågon praktik söker sig ut på arbetsmarknaden. Fler sådana ungdomar skulleanställas och utbildas, om den s. k. femkronan hade enligt vårt motionsförslagi januari höjts till . Dessutombör regeringen lova att inte nu på samma sätt som tidigare Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. Tryggheten i jobbet måste också gälla den som harberedskapsarbete, om de inte kan få jobb på öppna marknaden. Vi har uppmanat regeringen att satsa förslagsvis 400miljoner kronor extra i form av statliga tUläggsanslag föratt bygga vägar, kommunala reningsverk m,m,, för investeringar inom SJ, förkommunala åtgärder mot ungdomsarbetslösheten och för svenskt varubistånd. Det behövs och det är en viktig punkt i de åtgärder somvi har föreslagit en allmän sysselsättningsförsäkring, som ger ett rejältgrundskydd också åt de nytillträdande på arbetsmarknaden. Här måste man ställatvå krav: För det första bör regeringen vika från sin tanke på alltförsnäva regler för stödet till främst de kvinnor och ungdomar som utan föregåendearbetslivserfarenhet nu ställer sig till arbetsmarknadens förfogande. För detandra bör det som i vår beslutar om förbättratekonomiskt skydd vid arbetslöshet startas ett förberedelsearbete för slutstegeti sysselsättnings-försäkringen. Först då får man ett fullgott grundskydd föralla. Vi har föreslagit att man skall utvidga statsbidraget tillutbildning i företagen. Det kan t. ex. gälla tjänstemän, som genomorganisationsförändringar riskerar att friställas men som med lämpligutbildning skulle kunna klara av nya arbetsuppgifter. Beträffande densistnämnda punkten har vi en gemensam reservation från , moderatasamlingspartiet och , och här kommer bl. a. attytterligare utveckla synpunkterna. Jag har velat göra den här korta redovisningen över någraav de förslag som vi har väckt för att förbättra sysselsättningsläget. Ochbeträffande den sista punkten jag tog upp, företagsutbUdningen, viU jag barasäga att det är ett förslag som skulle ge effekt på både kort och lång sikt.Det är också ett exempel på åtgärder som kan hindra arbetslöshet redan innanden bryter ut. Den första försvarslinjen mot arbetslöshet måste gå inne iföretagen, innanför fabriksportarna. Omskolning redan på den nuvarandearbetsplatsen skulle vara ett led i en sådan politik. Ett annat medel i det syftet är de s. k. anpassningsgrupperna.Vi i inrikesulskotlet har ju under våra resor sett på nära håll vilken godeffekt sådana grupper har haft i vissa företag. De har fått en glädjandespridning: ca 1 600 grupper är nu startade, men fler skulle behövas för atthindra ökad utslagning. Enligt finns det emellertid för närvarandeett hinder för fortsatt expansion, och del är personalstyrkan vidlänsarbetsnämnderna. Jag vill i det här inledningsanförandet tilldagens arbetsmarknadsdebatt rikta två frågor till statsrådet som jaghoppas att han besvarar, gärna i samband med interpellationsdebatten senare: Är statsrådetberedd att i större utsträckning förorda en politik som motverkar att arbetslöshetuppkommer, en politik som "motar i grind", genom att hitta enform för omskolning av anställda inom företagen redan innan de blir arbetslösa?Detta ligger helt i linje med vad AMS har föreslagit. Är statsrådetberedd att utöka personalen vid länsarbetsnämnderna, så att fleranpassningsgrupper kan startas? Med denna inledning av debatten, herr talman, ber jag attfå yrka bifaU till alla reservationer där och mitt namn förekommer. i (c): Trots den ur sysselsättningssynpunktgynnsamma vintern, som vänder mot vår, ligger arbetslösheten på enoförändrat hög nivå, vilket alldeles påpekade.Otryggheten i arbetslivet är påtaglig. Det tyder bl. a. de sex interpellationerpå som inrikesministern skall svara på under den här debatten. Trots att en konjunkturförbättring klart kan skönjas, ärde fiesta bedömare eniga om att vi får räkna med en fortsatt oacceptabelt hög arbetslöshet.Enligt mening klarar vi inte målsättningen om full sysselsättning ivårt land, om inte samhället satsar offensivt på att öka antalet nyaarbetstillfällen. Det räcker inle med att vi i stor enighet år , liksomockså det här året, ökar anslagen till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detgäller i första hand att se tUl att människor inte blir arbetslösa och att de om de blir det - så snabbt som möjligt kommer in i arbete igen. Det har variten mycket låg tillväxttakt i vårt land . Det är eneffekt av bl. a. otillräckliga investeringar i näringslivsapparaten. Det ärockså en effekt av att regeringen på flera av samhällslivets områden inte harfört en sysselsättningsvänlig politik. Konjunktursvackan har därför träffatsysselsättningen hårt trots en avancerad arbetsmarknadspolitik med storaekonomiska insatser. Jag finner anledning uttala att vår svenskaarbetsmarknadspolitik är väl utvecklad i jämförelse med andra länders. Mensvarar den mot målsättningen? Som vanligt är det de svagaste i samhället sommest kommit i kläm. Det är äldre människor, det är handikappade och annan s. k.svårplacerad arbetskraft, men det gäller också kvinnorna och ungdomarna. Införden närmaste framtiden är det alldeles klart att det är dessa mest utsattagrupper som får svårast att komma in på arbetsmarknaden. Regeringen fortsätter att driva påstrukturomvandlingen inom närings-Uvet. Dagens och den överblickbara framtidenssysselsättningssituation bör kunna ge besked om att denna politik måste drivasmed större försiktighet. De strukturella förändringarna har drivits fram i såsnabb takt att de både medfört avbräck i den ekonomiska utvecklingen och gettbestående sociala skadeverkningar. Arbetsmarknadspolitiken är utformad för attpåskynda strukturomvandlingen i näringslivet. Inför de framtida förväntningarnaom sysselsättningsutvecklingen måste starkt ifrågasättas omarbetsmarknadspolitiken i alla avseenden är väl anpassad till sinbetydelsefulla uppgift i vårt samhälle. Till de problem som den snabba strukturomvandlingen skapatgenom att stöta ut människor från deras tidigare arbetsplatser har dessutomkommit sysselsättningssvårigheter genom den samtidiga centraliseringen ochkoncentrationen i vårt land av näringsliv och bosättning. Genom en kraftfullarelokaliseringspolitik borde många äldre och svårflyttade, som är utan arbete,ha kunnat ha arbete. Strukturförändringar måste alltid förekomma i ettdynamiskt och framåtgående samhälle. De måste emellertid nära ansluta tiU samhällets Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad tn. möjligheteratt skapa nya arbetsplatser, 1 annat fall kan strukturförändringen bli enekonomisk belastning för samhäUet och skapa otrygghet och arbetslöshet förmånga. Dessa kan då inte uppleva sin livssituation positivt. De kan inteuppleva det egenvärde och den självkänsla som är nödvändiga förtillfredsställelse med sig själv och med samhället. Enda sättet att lösa vår svåra sysselsättningssituation äralltså att skapa nya arbetstillfällen. Det är en sysselsätlningsvänlig politik.Centern har lagt fram ett aktionsprogram för i första hand 100 000 nyaarbetstillfällen. Det är ett konstruktivt program. Det är förvånande att interegeringspartiet vUl medverka till de åtgärder vi där föreslår. Regeringenuppträder tveksamt och villrådigt inför insatser syftande tiU att öka antaletarbetstUlfäUen här i landet. Man måste fråga sig varför. Vad har regeringen förprogram för att snabbt stimulera fram nya arbetstillfällen utom de mer ellermindre akuta beredskapsåtgärderna och andra åtgärder genom arbetsmarknadspolitiken? Med det anförda underskattar jag på mtet sätt de insatser som görs iarbetsmarknadspolitiken. Det vore onekligen intressant att hörautskottets talesman kommentera den åsiktsmotsättning som synes finnas mellancentern och socialdemokraterna när det gäUer nödvändigheten av att snabbt görainsatser för att öka utbudet av arbetstillfällen. Jag skulle tro att det finnsett missnöje inom arbetarleden, och i varje fall bland de många arbetslösa. Manfrågar sig onekligen hur dagens situation och diskussion skulle ha varit om vihaft en icke-socialdemokratisk regering. Jag tror att socialdemokraternaskritik mot denna regering hade varit mycket hård även om arbetslösheten baravarit hälften så stor som den vi har haft . Vi har i vårt land en mycket större sysselsättningsbristän den som kommer fram genom och statistiska centralbyrånsstatistik. Särskilt bland kvinnorna finns en mycket stor dold arbetslöshet. Detgäller inte minst inom skogslänen och inom regioner och orter med ensidigtnäringsliv. 100 000 nya arbetstillfällen räcker naturligtvis inte för atttillgodose den aktuella och ännu mindre den framtida efterfrågan på nyaarbetstillfällen. Det är ändå en god början för att lösa de näraliggande ochmest akuta sysselsättningsproblemen. Finansministern tror inte att det ärmöjligt att stimulera fram 100 000 nya arbetstillfällen. Vi får inte, herrtalman, vara så passiva när det gäller att skapa nya arbetstillfällen somregeringen har varit , Arbetsmarknadspolitiken har fått allt större betydelse.Den är ett viktigt instrument i den ekonomiska politiken och har väsentligainslag av utbildningskaraktär och av socialpolitik. Arbetsmarknadspolitiken börenligt vår mening dessutom vara anpassad tUl regionalpolitiken och dessmålsättningar. Uppfyller då vår nuvarande arbetsmarknadspolitik de kraven?Verkligheten på sysselsättningsområdet talar inte för det. Utvecklingen vadgäller den regionala balansen talar heUer inte för att arbetsmarknadspolitikenär tillfredsställande utformad. Om arbetsmarknadspolitiken i stort sett ärbra, som utskottsmajoriteten anser, måste ju i stället näringspolitiken ochannat som påverkar sysselsättningen vara desto mer otillfredsställande. Menregeringen förnekar också detta, trots de höga arbetslöshetssiffrorna och destora ekonomiska satsningarna över arbetsmarknadspolitiken. När den nuvarande arbetsmarknadspohtiken utformades ochbeslutades trodde praktiskt taget alla att vi skulle få storbrist på arbetskraft. Man trodde inom socialdemokratin att det var nödvändigtatt mycket kraftigt påskynda strukturomvandlingen. Arbetsmarknadspolitiken ärutformad härför. Man trodde främst inom näringslivet att en betydandeinvandring var nödvändig , Man trodde också att det varnödvändigt att särskilt aktivera kvinnorna att gå ut på arbetsmarknaden, I dagtalar inte många, om ens någon, för ökad invandring. Samhället kan inte pålånga vägar tillgodose kvinnornas efterfrågan på arbete. Arbetslösheten harvarit rekordhög bland ungdomsgrupperna, även bland de högt utbildade, 50000-70 000 människor har på grund av handikapp särskilda svårigheter att överhuvud taget komma in på arbetsmarknaden, trots särskUd lagstiftning för äldreoch handikappad arbetskraft och åtskilliga åtgärder i övrigt. Omskolningsverksamheten spelar naturligtvis en mycket storroll för anpassningen mellan näringslivets tillgängliga arbetsplatser ocharbetskraftens möjligheter att erhålla arbete. De väntade förslagen omlagstiftning för bättre arbetsmiljöer och för att ge arbetarna ökat inflytandepå arbetsplatserna är välkomna liksom den aUmänna arbetslöshetsförsäkringen,som tog initiativ till i bödan , Människornas möjligheter att ta nya arbeten - och detgäller inte minst dem som har svårast att komma in i näringslivet - beror imycket stor utsträckning på om de kan nå jobbet från sina nuvarandebostadsorter eller om flyttning till annan ort eller annan landsända ärnödvändig. Enligt vår mening skulle vi i vårt land ha varit i ett bättre läge,såväl ekonomiskt som sysselsättningsmässigt, om vi hade fört en aktivarelokaliseringspoHtik, om vi hade styrt arbetsplatserna i stället förarbetskraften. Arbetsmarknadspolitiken har i mycket liten utsträckning bidragittill detta. Tvärtom skall den aktivt främja rörligheten geografiskt. Många andra åtgärder som haft till syfte att förbättrasysselsättningen har ökat den geografiska rörligheten. Jag behöver inte nuupprepa vilka åtgärder jag avser. De har aktualiserats här i riksdagenåtskilliga gånger, och de kommer frän vår sida att aktualiseras underåterstoden av vårriksdagen. stora politiska uppgifter hör onekligendels att skapa om möjligt några hundratusen nya arbetstillfällen, dels attdessa fördelas ut i landet så att vi får en bättre regional balans. För att viverkligen skall nå detta mål är del nödvändigt att arbetsmarknadspolitiken äranpassad till och samordnad med andra samhälleliga instrument med dessa syften,så att de alla ssamverkar mot samma mål. har den ena åtgärden i vissafall neutraliserat den andra. Som jag tidigare anfört är den nuvarandeAMS-politiken tillkommen och i sina huvuddrag utformad när vitrodde något helt annat om 1970-talets verklighet. Det är inte minst nödvändigtatt arbetsmarknadspolitiken samordnas med de regionalpoliliska medlen ochmålsättningarna. Det är ett avgörande motiv för oss inom att stödjareservationen I,