prot · FW0941 · 1973-12-31 00:00:00 — Och om denna sätts på en nivå som innebärtotalförbud det enda försvarbara från miljösynpunkt i egentlig mening förefaller mig de föreliggande textutkasten i flera avseenden betänkligtlångtifrån att syfta tUl tUlräckligt effektiva regler. De innebär beträffande avsiktliga oljeutsläpp under gångtill havs mgenting längre gående än ett bekräftande av de regler som finns i1969 årsändringar av oljekonvention av regeringen förelagda förra åretsriksdag under uttalande av att de icke föreföll tillräckligt långtgående förvåra ambitioner. Och lika betänklig, minst sagt, är den kautschuk-artadeallmänna undantagsparagraf som finns i textutkastet och som kan ge åtskUligaoljetankers och oljedrivna fartyg dispens från att iaktta ens dessabestämmelser, t, o, m, utan hörande av myndigheterna i det land dit fartyget ärdestinerat. Det gläder mig mycket om, vilket verkar att framgå avinterpellationssvaret, framsteg har skett vid den avslutade sistasessionen med konferensens förberedande kommitté i fråga om speciellabestämmelser för . I det konventionsutkast som förelades detta mötefanns nämligen intagna förslag till särbestämmelser för också ettmycket känsligt vattenområde - medan det uppgavs i textutkastet attbestämmelser för skulle utarbetas . Vi är alla medvetna om att kraftfulla åtgärder måste tillför att rädda detta viktiga innanhav. Det är i första hand en uppgift för dessrandstater, som har långvariga försyndelser att bota. Det är medtillfredsställelse jag kan notera att samarbetet mellan alla de berördastaterna nu verkar att komma i gång på allvar sedan värdefulla vetenskapligakartläggningar av problemet har skett. Men regionala åtgärder räckernaturligtvis inte för ett hav med en myckenhet internationell trafik, som ärfallet med , Den internationella konventionstexten måste gå minst likalångt till skydd som tiU , Jag har, herr talman, velat i all korthet ge några exempelpå sådana svagheter och brister i det konventionsutkast som arbetats fram underförberedelsearbetet för , för att belysa vikten avatt medlemsstater med ett aktivt intresse av att följa upp miljökonferensensrekommendationer går in i slutstadiet i detta förberedelsearbete med en viljaatt se miljökonferensens intentioner på detta område förverkligade. Jaguppskattar kommunikationsministerns avslutande ord om att så kommer att skeför den vidkommande. Det är min förhoppning attremissbehandlingen och regeringens egna överväganden leder tUl en instruktioninför som gör att den svenska delegationen kommer att spelaen hedersam roll i kampen för ett effektivt miljöskydd för våra hotadevärldshav. De direkta föroreningarna från fartyg spelar visserligenendast en mindre roll i totalbilden av havsföroreningarna. Dessa kommeruppskattningsvis till från landbaserade källor, från industrier,bostäder och transportväsen. Men detta gör naturligtvis inte uppgiften att fåbukt med de fartygsspridda föroreningarna mindre angelägen. Tillsammans med dendumpingkonvention som antogs i efter förarbete på miljökonferensenhär i innebär en effektiv konvention mot havsföroreningar från fartygett oumbärligt första steg. Men detta kommer, tror jag, att från nu och framtUl konferensen kräva aktiva insatser av verkligt miljöengagerademedlemsstater. Här har enligt min mening en ställning och ett ansvarsom förpliktar. Konventionsutkastets huvudregler är utformadei syfte att minska de sammanlagda utsläppen av olja från fartyg. Av specielltintresse är att man tar särskUd hänsyn tUl behovet av skydd för vissa känsligaområden, som t, ex, , I det sammanhanget bör påpekas att ensammankomst skall äga rum , där man kommer att diskutera berördadelar av konventionsutkastet för att komma fram till en samordnad syn påproblemen. Från miljösynpunkt kan man naturhgtvis hävda, som gjorde , att konventionsutkastet inte går tUlräckligt långt på vägenmot idealtillståndet. Detta skulle i så fall vara att ha en överenskommelse omallmänt totalförbud mot fartygsutsläpp eller i vart fall förbud mot att släppaut annat än fullständigt rent vatten. får man vara medveten om att de praktiska ochtekniska möjligheterna att genom en sådan överenskommelse uppnå att oljeföroreningav havet helt upphör tyvärr än så länge inte föreligger. Låt mig peka på någraav problemen. a. skulle i alla hamnar i världen där olja lastas behövasstora mottagningsanläggningar för orent barlastvatten och vatten som blivitoljeblandat när lasttankarna görs rena. Sådana anläggningar saknas ännu i storutsträckning, och vad skulle man göra med oljeblandningarna som lämnats i land?Att separera bort all olja från smutsigt vatten är inte tekniskt möjligt ,vare sig ombord på fartyg eller genom anläggning i land. Om fartygen inte fårsläppa ut renat vatten till havs, kan resultatet i stället bli att oljerestersläpps ut i havet frän de landstationer som tar emot barlastvattnet frånfartygen, och då uppkommer fara för koncentrerad förorening av vattnet intilldessa landanläggningar. Man kan inte heller bortse från att ett totalförbud motoljeutsläpp från fartyg skulle medföra betydande kostnadsökningar försjötransporterna och att med hänsyn härtUl många länder och då inte bara sjöfartsländer känner tvekan inför åtgärder som skulle kunna få allvarhga ekonomiskakonsekvenser för deras sjöburna handel. Vi skaU vara medvetna om att vägen tUl förbättringarverkligen är törnbeströdd. Först gäller det att verka för ett tillräckligt långtgåendekonventionsförslag. Men sedan gäller det att få detta ratificerat också, innandet kommer till genomförande. Det kan , när vi talar om att ta ytterligaresteg, vara anledning att komma ihåg att ändringar ännu inte ärslutligt godkända. För det krävs att 32 stater skall ha ratificerat ändringen.Ännu, alltså , har bara 15 stater ratificerat, och det är oklartnär ändringarna internationellt kan träda i kraft. För svenskt vidkommande blir det nu närmast fråga om attstudera konventionsutkastet med tUlhörande utredningsmaterial, och då får vi sei vad mån förslagen tillgodoser svenska önskemål eller om vi i vissa hänseendenbör kräva längre gående uttalanden. Under alla förhållanden är det angelägetatt verka för att, som jag sade i interpellationssvaret, syftet med den angivnarekommendationen från verksamt främjas. FruTHORSSON (s) kort genmäle: Jag är helt införstådd med vad kommunikationsministernnu har sagt om den törnbeströdda vägen fram tUl ett totalförbud mot avsiktligaoljeutsläpp. Och även om ett sådant förbud skulle uppnås, så kommer kontroll-och beivringsproblem säkerligen att göra sig märkbara. Men syftet med mininterpeUation var bl. a. att påvisa hur man på regeringshåll i olika av FN:smedlemsstater agerar på ett, som jag anser, väldigt inkonsekvent sätt. Det här är allvarliga praktiska problem, som man harbrottats med i ett par årtionden i det internationella samarbetet på området.Vid mUjökonferensen i antog de därrepresenterade regeringarna enhälligt en rekommendation som just går ut på attIMCO-konferensen skall åstadkomma ett totalförbud mot avsiktliga oljeutsläpp.Det är därför jag är bekymrad inför vad som synes bli ett möjligt resultatav , ett resultat som är långt ifrån det totalförbud -ens som man avsåg att försöka uppnå genom miljökonferensensrekommendation. Det finns betydande praktiska svårigheter, men vad har maninom medlemsstaterna och de ansvariga organen över huvud taget gjort för attbemästra dessa svårigheter, som man deltar i miljökonferensen ochantar en rekommendation som syftar till totalförbud? måste man på allvar gripa sig an med problemenför att också i verkliga livet kunna leva upp till vad man beslutar påinternationella konferenser som ansvariga representanter för FN;s medlemsstater.Det är där jag tycker att ihåligheten kommer fram i de överläggningar som harförts inför . Den allmänna och, som jag sade i mittförra inlägg, kautschukartade undantagsbestämmelsen är väl det allvarligaste avde svaghetstecken som finns i konventionsutkastet. När nu den svenskaregeringen går in i en allvarlig granskning av det tUlgängligaarbetsmaterialet, så hoppas jag att detta skall föranleda aktiva kraftfullainsatser från svensk sida för att få bort denna undantagsparagraf som, såvittjag kan bedöma, gör konventionstexten praktiskt taget värdelös. Med tanke påden långa tid som i allmänhet krävs för att över huvud taget få framinternationella konventioner i FN-arbetet betyder en relativt meningslöskonvention att vi för mycket läng tid framöver inte kommer att ha enchans att uppnå vad man syftar till med rekommendationen i , Jag är ytterligt glad över att kommunikationsministernånyo underströk möjligheten att för del redan i vår kanske kommaåtskUliga steg framåt, och det är väl bara att hoppas att vi sedan skall kunnagå vidare med effektiva åtgärder till skydd av detta vårt eget innanhav. HerrTOBE(fp); Statsrådet avslutade sitt anförande med attsäga att syftet med vårt deltagande i är att följa uppde riktlinjer som drogs upp vid , Detta har , men trots att jag i alla avseenden kan instämma ivad sagt vUl jag göra ytterligare några kommentarer. Ang. förarbetet havsföro-ren ingsko nferen s skall för att träda i kraft godkännasav minst två tredjedelar av de stater som är med och beslutar om dem.Konventionsstaterna är nu omkring 50 stycken, och något mer än 30 stater måsteaUtså godkänna vade konvention, och det tar sin tid. Resultatet beror på hur politikernai de olika länder som är intresserade agerar, alltså även hur vi agerar. Om jag bortser från vårt intresse av , som jagskall beröra särskilt, är det här ett problem av gigantiska mått. Det beräknasatt den mängd olja som släpps ut på världshaven, i och andrainnanhav, uppgår till kanske inte , men mycket över 1miljon ton. Det kostar pengar att så mycket olja spills. Men de här utsläppeninnebär också ett väldigt slöseri i en situation då det kan komma att rådabrist på olja. Det måste alltså förr eller senare göras någonting åt problemetäven av den orsaken. Vad beträffar och fick vi genom enkonvention 1962 ett absolut skydd av under förutsättning atttillräckligt många stater ratificerade konventionen. Det tog ; år 1967fick vi detta skydd. Men beslutades om en ny konvention som tog bortskyddet. Den gäller, såvitt jag vet, inte ännu, men godkände för egendel den här uppmjukningen av vårt skydd i . och jagmotionerade i den frågan ; vi ansåg att i onödan gjorde dettagodkännande på förhand. Det innebär att det nu åter finns en"skamfläck" i söder om . Det förhållandet att godkänt uppmjukningen bidrartill svårigheten att avgöra om ett utsläpp är lagligt eller olagligt om jagfår använda det uttrycket. Vi föreslog att vårt land trots anslutningen tiUkonventionen, vilken vi i och för sig ansåg felaktig - skulle ha bestämmelser i2 § i lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg, som förbjödoljeutsläpp i . antyder statsrådet i sitt svar att det skall bh ettnytt förbud för och , men när? Det tog alltså innankonventionen trädde i kraft . Det har gått sedanändringen i konventionen beslutades , och den är inte ratificerad fastänSverige gav upp i förväg. I förra årets proposition talades det om att manskulle kunna tänka sig ungefär en sådan konstruktion som den som gäller förStora barriärrevet utanför . Men den liknelsen var felaktig, för därgällde det inte att göra en speciell skyddsregel för ett vattenområde, utan därbetraktade man som land. Man räknade alltså zonen om 50sjömU från barriärrevet i stället för från australiensiska fastlandet. antydde att hon hade sett ett utkast till ettförslag till nya regler. Det har inte jag gjort, men jag har i varje fallförsport att representanter vid förberedelserna för konferensen inteförklarat sig beredda att medverka till att krav på ett absolutstopp på oljeutsläpp slår igenom utan vill avvakta attmottagningsstationerna kommer till i hamnarna. ,alltså , har vi i vårt land haft en lag om alt del skall finnasmottagningsstationer i ett antal hamnar. De skall vara större eller mindre,beroende på hur livligt hamnarna är frekventerade. på attutreda härom sägs det ingenting i svaret, men det finns väl dnektiv, antarjag hur man skall göra med dessa mottagningsstationer. Men när de inte finnsblir ju undantaget regel även om man har en om frågan. Detfinns som sagt inga mottagningsstationer, värda namnet . Därmed kommer jag in på vad statsrådet sade i sitt senasteanförande - och som jag kanske tyckte var litet onödigt att det är praktisktoch ekonomiskt ogenomförbart att i alla världens hamnar ha mottagningsstationer.Men i ett litet innanhav som är det väl nödvändigt att man snarastupprättar mottagningsstationer. Det är en upprörande eftersläpning i detfallet. Det har behandlats i interpellationer härom ett flertal gånger under1960-talet, och det har svarats undfallande. Kontrollen är obefintlig eller i varje fall ineffektiv.Det talas om oljedagböcker och annat som skulle granskas. Jag har inte hörttalas om något fall där man genom granskning av oljedagböcker verkligen harkonstaterat att någon släppt ut olja olagligt. Det är fråga om en upprörandebrottslig verksamhet hos sjöbefälet - hedervärda människor i alla andraavseenden, men i detta avseende är de så hårt pressade av redarna ochbetraktarna att de begår rena brottsligheter. Vi har mer än 300, kanske uppåt400 utsläpp i våra farvatten, och så gott som alla är olagliga enligtde regler som gäller. Och de går aUtså inte att kontrollera nu när vi frivUligtlämnat ifrån oss den här biten av . Om det kommer en rekommendation, som jagvUl kalla en icke ratificerad konvention - när skall den tänkas träda i kraft?Det dröjer kanske igen, och då har vi alltså uppgivit det totalförbudsom vi har haft 1967-1972, Det är skada att det skyddet inte finns kvar. Detiakttogs visserligen inte, men det hade kunnat fullföljas med kraft om vi hadehaft den här bestämmelsen. Det dröjer alltså länge innan vår möjlighet attövervaka kan bli effektiv. Slutligenskulle jag vilja ställa ett par frågor tUl statsrådet. Representationen i IMCO och dess underorgan och kanskeockså vid sköts genom kommunikationsdepartementet.Statsrådet har här talat vackert om miljön, men det är dockjordbruksministern som har hand om miljöfrågorna. Jag vUl ifrågasätta detriktiga i att man har personer från ochsjöfartsverket som representanter i de delar av IMCO-verksamheten som gällermiljöfrågor i de avsnitt som gäller hur man skaU navigera på haven ochsäkerheten till sjöss är det naturligtvis en annan sak, I varje fall hoppas jagatt statsrådet kan säga att ni inom har kontaktermed och och att det vidHelsingforskonferensen kommer att finnas folk från mUjöskyddsorganisationer ochmiljöskyddets departement. Får jag slutligen fråga: Hur står det till med utredningenom mottagningsstationerna? När kan den tänkas bli färdig, och när kanmottagningsstationerna bli färdiga? Ang. förarbetet havsföro-ren ingskö nferen s Utredningen om mottagningsstationer lämnar sitt betänkande . Ang. svenska diplomaters utåtriktade utrikespolitiskaaktivitet Frågan som ställde om huruvida kontakt harförevarit och förefinns med och -kanske någon annan myndighet också nämndes - vill jag besvara jakande.Naturvårdsverket har, inom parentes sagt, varit representerat idelegationen. Frågan om huruvida ärenden av den här typen skall ligga ikommunikationsdepartementet eller i något annat departement diskuterar jaginte . I utkastet till ny konvention om föroreningar från fartygföreslås, som jag nämnde i svaret till , särskUda regler om utsläppav olja inom , För tankfartyg föresläs totalförbud mot oljeutsläpp.För torrlastfartygen föreslås också totalförbud, men för dem övervägs enstorleksgräns. Utvidgningen av förbudet till att gälla även torrlaslfartygtillkom på initiativ av delegationerna från Östersjöslaterna, avser att ordna en under senaredelen av innevarande år för en bred behandling av frågan om förorening avÖstersjön, Ett förberedande möte skall hållas i med början sistadagarna . Från svensk sida hälsar vi initiativ och inbjudan medstor tillfredsställelse. Vi är naturligtvis inställda pä alt delta i denkonferensen och även i dess förberedelser. Avsikten är bl, a, att under detförberedande mötet fortsätta det regionala samarbetet i fråga om särregler förÖstersjön inför den blivande , HerrTOBE(fp): Jag får tacka för upplysningarna frånkommunikationsministern. Vi skall alltså få betänkandet ommottagningsstationerna . Det skall bli intressant att läsainnehållet i det. Jag hoppas att det är tillfredsställande inte bara i fråga omplaneringen utan också i fråga om verkställandet. Statsrådet förnekade inte att min uppfattning var riktig,dvs. att vår anslutning till ett förbud mot oljeutsläpp i vidHelsingforskonferensen skulle bli beroende av att mottagningsstationer fanns.Då är det inte bara att säga att oljeutsläpp skall förbjudas, utan man måsteockså se till att åtgärderna vidtas. Det är alltså väldigt viktigt att man gårfrån ord till gärning i de här frågorna. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang, svenska diplomaters utåtriktade utrikespolitiska aktivitet Herr utrikesministern erhöll ordet för att besvaraherr i (m) framställda interpeUation, nr 29, ochanförde: i har frågat mig delsvilka regler som enligt min mening bör gälla för svenska diplomatersutåtriktade utrikespolitiska aktivitet, dels vad min uppfattning är ommedarbetande i press, radio och television av svenska diplomater med artiklaroch program om deras stationeringsländer. Närinterpellanten talar om "svenska diplomaters utåtriktade utrikes- politiskaaktivitet" använder han ett uttryckssätt som är ägnat att skapa oklarhetoch missförstånd. En svensk diplomat företräder i tjänsten endast denutrikespolitik som statsmakterna fastställt, Utrikesrepresentationens uppgift är att på en rad områdenföreträda och tillvarata svenska intressen utomlands. Vidare skall de svenskabeskickningarna genom sin rapportering från stationeringsorterna geutrikesledningen objektiv information om förhållandena iackrediterings-länderna. De skall också sprida upplysning om , Interpellanten hävdar att fullgörande av dessa uppgifterförutsätter att utrikesförvaltningens tjänstemän följer de spelregler somgäller för diplomatisk verksamhet runt om i världen. Dessa spelregler sägesvara både skrivna och oskrivna. Försiktighet måste enligt interpellanteniakttagas när det gäller att offentligt ge uttryck för kritik som kan beröravärdlandet eller andra länder som upprätthåller diplomatiskaförbindelser med, VUka skrivna regler för diplomatisk verksamhet runt om ivärlden som interpellanten i detta sammanhang åsyftar synes oklart. Deinternationella överenskommelser som finns om diplomatisk verksamhetfastställer främst de formella rättigheter som bör tillkomma diplomater irespektive anställningsländer för att de ohindrat skall kunna fullfölja sinauppgifter. De behandlar icke de frågor som berörs i interpellationen. Förtjänstemän i den svenska utrikesförvaltningen gäller liksom för statstjänstemäni övrigt statsdänstemannalagens bestämmelser. Jag vill här bl, a, hänvisa tilllagens 13 §, som föreskriver att tjänsteman inte får åta sig uppdrag ellerutöva verksamhet som kan rubba förtroendet till hans eller annan tjänstemansopartiskhet i tjänsteutövningen eller skada myndighetens anseende. Enligtgällande instruktion för har tjänsteman att iakttatystnadsplikt beträffande innehållet i handlingar som enligt lag är hemliga. Härutöver föreligger inga skrivna regler, som särskiltberör offentliga uttalanden av utrikesförvaltningens dänsteman. har det blivit allt vanligare atttjänstemän i utrikesförvaltningen anmodas medverka i informationsverksamhet iSverige kring utrikespolitiska problem och förhållanden i andra länder. Att ensådan efterfrågan riktas mot personal är en naturligföljd av det starkt ökade intresset för internationella frågor hos den svenskaallmänheten. Som följd härav har utrikestjänstemän, både de som är verksammautomlands och de som verkar i departementet, rätt ofta medverkat med artiklar ochintervjuer i pressen liksom även framträtt i radio och TV. Jag hälsar denna utveckling med tillfredsställelse. Jagerinrar om att från sida önskemål uttalats om attUD-dänstemän-nen liksom också departementet som sådant deltar i enupplysningsverksamhet som syftar till att skapa en fastare grund för dendemokratiska opinionsbUdningen i utrikespolitiska frågor. Tjänstemän i utrikesförvaltningen har samma rätt som andramedborgare att uttala sig offentligt och ge uttryck åt sina åsikter. Dettagäller självfallet även när dessa åsikter inte överensstämmer med regeringens.Det bör dock beaktas att de som dänsteman inte har politiskt ansvar. Ang. svenska diplomaters utåtriktade utrikespolitiskaaktivitet svenska diplomaters utåtriktade utrikespohtiskaaktivitet Politikenfastställes av regering och riksdag. Tjänstemännen har att i dänsten på bästasätt företräda denna politik. För utrikestjänstemän är det naturligt att de då deuttalar sig offenthgt tar hänsyn till sin uppgift att gentemot utlandetföreträda regeringens ståndpunkter. De bör undvika att ge sina personligameningsyttringar en sådan form att dessa på grund av upphovsmännens ställningriskerar att uppfattas som officiella uttalanden om regeringspolitikensnuvarande eller framtida inriktning. Det är vidare angeläget att utlandsstationerade tjänstemänundviker uttalanden som kan försvåra deras arbete på dänstgöringsorten. En diplomatisk tjänsteman som offentligt kritiserar ettannat lands politik är givetvis medveten om att hans användbarhet förtjänstgöring i exempelvis detta land kan begränsas. i säger sig fästa stor vikt vid att sammaregler gäller för alla dänsteman inom den svenska utrikesförvaltningen. Detvore enligt interpellanten orimligt om särskilda regler och praxis skulle kommaatt gälla en enda person eller en liten grupp personer inomutrikesförvalt-rungen. Han tUlåter sig här ogrundade insinuationer, Sammaregler gäller för aUa, Hans uppmaning tUl mig att tUlse att likformiga reglergäller för samtliga UD;s tjänstemän är därför obefogad. i (m); Jag ber att få tacka för svaret på min interpellation.Det är till omfånget ganska så omfattande, men det är svårt att få ett grepp ominnehåUet, Herr utrikesministern undviker sorgfälligt att precisera sig i defrågor som jag rest. Till att börja med förklarar han att han ogUlar det av miganvända uttrycket "svenska diplomaters utåtriktade utrikespolitiskaaktivitet", som kammarkansli dessutom har satt som rubrik påmin interpellation. Uttrycket är vilseledande, menar han, därför att en svenskdiplomat företräder i dänsten endast den utrikespolitik som statsmakternafastställt. Men sä enkelt är det inte. Om t, ex, en ambassadör i ettland på hemmaplan, han må formellt ha semester eller vara tjänstledig,uppträder i politiska sammanhang och gör uppseendeväckande uttalanden medpolitisk udd, så är det nog få som uppfattar honom bara som en privatperson.Främmande makter gör det säkert inte. Allmänheten knappast heller. Det är just här som knuten ligger. Jag framställde mininterpellation för att få reda på vad den svenska utrikesledningen ansåg omsvenska diplomater som agerar politiskt. Man kommer då inte undan med atthänvisa till att de är dänsteman som bara följer regeringens intentioner. Få saker gör mig så förbluffad som sådana härhänvisningar. Statliga tjänstemän skaU inte kritiseras för att de fullgör sinarbetsgivares intentioner, det är självklart. Men det har under senare årblivit alltmer vanligt - och detta gäller inte bara utrikesförvaltningen attolika tjänstemän uppträder som politiker i första hand. De tar ställning i kontroversiellapolitiska frågor, de bildar opinion, de uppträder i politiska sammanhang m. m.När de sedan blir kritiserade för detta slår de blygtned ögonen eher ser förnärmade ut och säger: Så fräckt att kritisera mig jagär ju bara en vanlig tjänsteman! På så sätt försöker man plocka russinen ur kakan. Dels ärman tjänsteman och som sådan skyddad för kritik, dels är man politiker när detpassar. Detta är orimligt. Politiserande tjänstemän får naturligtvisfinna sig i att bli kritiserade och behandlade som andra politiker eftersomde ju i första hand just är sådana.