prot · FW0986 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 4 innevarande månad. Ang. indragning av koncessioner för elektriska distributionsföreningar indragning av koncessioner för elektriska distributionsföreningar Herr induslrimrnistern JOHANSSONerhöll ordet för all besvara i Lane-Herrestad (c) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 197, och anförde: Herr talman] i Lane-Herrestad har frågat migom jag anser att indragning av koncessioner är rätta metoden för alt få lillstånd överlåtelser eller sammanslagningar av elektriskadistributionsföreningar. Med sin fråga torde frågeställaren syfta på delförhållandel alt kommerskollegium vid koncessionsgivningen förlänger linjekoncessionernaför vissa mindre distributionsföretag under endast kortare tidsperioder. Med giltighet fr. o. m. beslöts vissa ändringar ilagen, innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar. Syftet medändringarna var främst atl underlätta rationaliseringen beträffandedistributionen av elkraft på landsbygden och att åstadkomma bärkraftigadislribulionsförelag. Några bestämmelser om tvångsåtgärder eller inlösenförfarandeför att förverkliga ralionaliseringsåtgärderna finns inte i lagen. Eflerfrivilliga överenskommelser har emellerlid många små dislribulionsförelagsammanförts eller gått upp i regionala företag med abonnentunderlag som medgerrationell drift. Inom ramen för lagstiftningen verkar kommerskollegium på olikasätt för att åstadkomma frivilligt samgående mellan dislribulionsförelag.Härvid förlänger kollegiet i vissa fall linjekoncessionerna för mindreeldistributörer under endast kortare tidsperioder. På så sätt markerarkollegiet att ell dislribulionsförelag bör la upp förhandlingar för all gå uppi en större distributionsenhet. Såvitt jag har mig bekant har del emellertidinle i något fall hänt att distributions-företag vägrats fortsall koncession. I vissa fall har olika företagsformer och skildaägarintressen medfört att samgående i nybildade förelag varit förenat medproblem som trots långvariga förhandlingar mellan parterna inte kunnat lösas.Elulredningen har därför fått i uppdrag all söka klariägga vilka svårighetersom normalt möter vid sådant samgående och överväga vilka åtgärder som krävsför atl undanröja dessa. i Lane-Herrestad (c): Jag ber all fä lacka för svaret, herr industriminister. Vid olikatillfällen har jag fåll vara med om alt konstaterahurusom elektriska distributionsföreningar har fått anmaning Ang. indragning av koncessioner för elektriska distri-butionsföreningar atlantingen överlåta verksamheten eller att gå samman med någon annan förening.Det har sagts att del borde ske därför alt man då skulle uppnå lämpligadistributionsenheter. De här anmaningarna har föreningarna fält när de begärtfortsatt koncession, och då har de, som herr industriministern säger, fåtttiUslånd all ytterligare sköta om eldistributionen. Föreningarnahar fattat det så att kommerskollegium utnyttjat tillståndsgivningen som ettpåtryckningsmedel. Enligt min mening skall eldistributionens omstruktureringske genom frivilliga överenskommelser, och vi är helt överens om att det ärsakskäl som skall föranleda sammanslagningar. får inte baraföreskriva atl en förening erhåller på sig för all ordna med ensammanslagning. Helt naturligt skaU näringslivels och andraelkonsumenlerns intressen beaktas, och del gäller också alt handskas på bästasätt med samhällets resurser. Del kan inte råda delade meningar om den saken,men det skall finnas sakskäl för att göra sammanslagningar eller överlåtelser.Om man kan få billigare råkrafl, om man kan få lill stånd en utjämning mellanglesbygd och tätort, om man kan få bättre jourljänsl, om man kan få billigareströmleveranser till abonnenterna, då är det sakskäl. Men i etl fall som jagkänner till meddelades det bara att föreningen inorn ungefär skullevara klar rned överlåtelsen. 1 brevet, som skrevs , sadekommerskollegium att det var nödvändigt atl överlåtelsefrågan bringades tillsnar lösning och atl man för att bereda föreningen rådrum för överlåtelsenmedgav tillfällig förlängning lill . Det går ju inte atl klaraen sammanläggning . Tvä år kan man behöva för att klara allaöverläggningar och värderingar som skall göras. Det måste finnas en rimligchans att klara sådana saker; man kan inte länka sig Iremånaderstillstånd. Detär det som gör all jag anser att man inte skött tillståndsgivningen på bästasätt, när man använt koncessionstillstånden som påtryckningsmedel. Jag kan förstå de problem som uppstår isammanhanget. Jag vill bara erinra om alt denna lag tillkom 1957, således för16 år sedan. Målsättningen var atl man skulle försöka åstadkomma mera lämpligaoch större distributionsföretag. Vederbörande har alltså haft ganska god tid päsig att tänka över sin situation. Med mitt svar har jag emellerlid velatklarlägga att förhindrande eller indragning av koncessioner kan intekommerskollegium ge sig in pä. Tiden har gått, och man kan nogräkna med att den målsättning sorn man ställde upp 1957 redan är föråldrad. Vifår väl se vilka förslag den nya eldistributionsulredningen leder fram till närden blir färdig. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c): Industriministern och jag är tydligen i långastycken helt överens. Men när man talar om lämpliga dislributionsenheler ochnämner den och den storleken från början var det 2 000 abonnenter, sedanökade antalet liU 5 000, och talar man om 20 000 och 50 000 abonnenter - dåär det rätt naturligt atl man anser all det behövs en Del är myckel annat som spelar in än just den lämpligastorleken på abonnentantalet. I en liten förening, som har ett par tre lusenabonnenter, bor linjearbelarna i bygden och känner till föreningens område. Detär av stort värde för abonnenterna. Dessa linjearbetare vet t. ex. vilka trädman kan befara skall falla ned, om det blir oväder med tung snö eller storm.Jag kan erinra om stormen på 1 969, där en distributionsförening somjag väl känner till på kort lid klarade upp problemen. Sedan lånades dessalinjearbelare ul till andra förelag. Sädana saker bör också vägas in i sammanhanget, innan mangår ul och säger atl dislributionsföreningarna får ytterligare. På fråga vad som sedan händer har jag fått svaret all om man eflerdenna tidsfrist fortsätter all leverera är det olagligt. Jag har fått detsvaret och anser all så kan det inte få tillgå. Överläggningen var härmed slutad. Ang. säkerhetsåtgärder vid planerade oljeborrningar iÖstersjön säkerhetsåtgärder vid planerade oljeborrningar i Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 3maj intagna fråga, nr 201, och anförde: har frågat mig vilka säkerhetsåtgärdersom kommer alt vidtagas för all eliminera miljöriskerna vid de planeradeoljeborrningarna i . () fick tillstånd attsöka efter olja och gas på vissa delar av den svenska konlinenlalsockeln. Itillståndet har föreskrivits all fast eller flytande anläggning för borrning ihavsbotten inte får inrättas på konlinenlalsockeln ulan alt Kungl. Maj:l eflerframställning från bolaget lämnat särskUt medgivande därtill. OPAB har ingett en ansökan om medgivande atl borra påvissa platser utanför och Golland. En bland flera förutsättningar för att medgivande tillborrningar efter olja till havs skall komma i fråga är alt de utförs pä ellfrån oljeskadesynpunkt betryggande sätt. Jag ber att få tackaindustriministern för svaret på min fråga. Det framgår av propositionen 112 angående vissaåtgärder på olje-och nalurgasområdet all oljeborrningar beräknas komma i gångutanför och i detta år. Av industriministerns svar framgårockså att ansökan har lämnats in och är under beredning. Men varken i denproposition som jag nämnde eller i propositionen 1968, där bildandet avett bolag för nalurgas- och oljeprospeklering föreslogs, berörs dock demiljörisker som måste vara förknippade med oljeborrning på havsbollen. Diskussionernakring säkerhetsriskerna med oljetankers i våra farval- Ang. säkerhetsåtgärder vid planerade oljeborrningar iÖstersjön ten har juvarit synnerligen livliga under senare är. Däremot tycks rnan inte tillräckligtha uppmärksammal riskerna i samband med oljeborrning. Det torde dock vara klartatl om en katastrof skulle inträffa vid en borrplaltform där man funnit oljakan föhderna för både djurliv och växtvärld i bli av väldigt storomfattning. Även om riskerna för en katastrof inle är så stora måste man ändåha föreskrifter och i varje fall största möjliga garantier för atl en skadainte skall inträffa. Man måste också ha en snabb och effektivkatastrofberedskap om det värsta trots allt skulle hända. Rent allmänt får man väl säga atl i samband medoljeborrning riskerna för okontrollerade utsläpp är rätt betydande. Deluppborrade malerialel innehåller ofta en hel mängd olja. Olja kan även strömmaut direkt från borrhålet. Även om utsläppen blir av ringa omfattning kan detdock, om flera borrningar pågår samlidigl, bli fråga om räll omfattande skadegörelse.Jag tycker därför atl det är viktigt atl man genom föreskrifter och genomuppföljning ser till all oljeslammet inte dumpas i havet. säger industriministern också att blandförulsättningarna "för att medgivande lill borrningar efter olja till havsskall komma i fråga är att de utförs på ett ur oljeskadesynpunkt belr-yggandesätt". Det är nog bra, men jag vill ändå fråga induslrirninislern om delbetyder all en arbetsplan måste upprättas, presenteras och godkännas innanbor-rningen får sättas i gång. är ju speciellt känslig i detta avseende genomsin långsamma vattenomsättning. En oljeemulsion blir enligt uttalanden frånexperthåll giftigare ju lägre salthalten i vattnet är. Det betydande fisket iÖstersjön liksom de fina badstränderna runt och på ochGolland utgör också anledningar till den allra slörsla försiktighet och lillgod beredskap vid oljeborrning i . Jag delar uppfattning. Man fårinte på något sätt nonchalera de risker som kan föreligga. räknar man ju medatl riskerna är lika stora vid borrning till lands som de är till havs. Man harväsentligt större erfarenheter dä det gäller landborrning. Vid borrning låter man en borrvälska cirkulera i borrhålet om vi nu skall tala någol litet om tekniken. Borrvätskans specifika vikt kanvarieras. Den tjänar bl. a. syftet att genom sin tyngd hålla tillbaka eventuellolja eller gas. Det kan emellertid inträffa atl nian oförutsett träffar påkolväte vars tryck är så högt all borrvätskan inte kan hålla emot. Då kan gasoch olja tränga upp. För att förhindra sådana olyckor monterar man överborrhålet snabbstängande ventiler. Man använder sig av en radlillslulningsanordningar som fungerar oberoende av varandra. Detta är i korthet de säkerhetsåtgärder som kan vidtas.Det är självklart all man innan tillstånd lämnas ger föreskrifter i denriktning som innebär att alll vad som är tekniskt möjligt atl göra för attklara eventuella olyckor också skall göras. De ingår således i en säkerhetsplansom måste tillämpas. HerrHJORTH (s): Jag tackar industriministern för dessakompletterande upplysningar om tekniska åtgärder. Vi får väl hoppas attåtgärderna är tillfredsställande. Men om trots allt en olycka ändå skulleinträffa, ligger då skadeståndsansvaret på oljefirman som utför borrningarna? Jag vill bara tillägga atl från deprovborrningar som har skett i har inte rapporterats något fall avoheläckage. Ang. vissa verkningar av ett nedläggande av Brommaflygfält Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. vissa verkningar av ett nedläggande av flygfält Herr kommunikationsministern erhöll ordel för allbesvara i (fp) framställda inlerpellalion,nr 82, och anförde: i har frågat mig omStockholms innevånare vid flygfälts nedläggande alltjämt kommer allkunna utnyttja de delar av Ladugårdsgärde som som ersättning för upplåtelsenår 1946 lill kronan av flygfält används av dessa som allmäntströvområde. Om så inte avses bli fallet frågar vartill dessaströvområden skall användas. Genom avtal mellan Kungl. Maj:t ochkronan å ena saml dåvarande å andra sidan har staden ellernumera kommunen kronan med nytljanderäll för av från den Ijanuari 1947 upplåtit visst område i Slockholm att användas som flygplats lillallmänt bruk, dvs. Som ersättning för nämnda upplåtelse harkronan till kommunen upplåtit visst markområde å Ladugårdsgärde i Slockholm. Av 1 § avtal framgår att man vid avtaletsingående förutsatt all flygplatsen kunde komma alt läggas ned före denavtalsenliga tidens utgång. Upplåtelsen av Ladugårdsgärde gäller enligt 7 § inämnda avtal som kronans nyttjanderätt till flygplatsäger bestånd. Den fortsatta användningen av ifrågavarande områden är enfråga som - när frågan om slutligtreglerats - får las upp till behandling. i Slockholm (fp): Jag ber först atl fä lacka statsrådet svaret på min interpellation. Snabbheten att besvara interpellationen ärvärd all möjlig uppskattning. Tyvärr kan jag inte säga detsamma om innehållet isvaret, eftersom detta väsentligen består av en redogörelse för det upprättadeavtalet mellan staten och , en redogörelse som redan finns iinterpellationen. Jag kan dock i viss mån förstå all kommunikationsministerninte har mycket att svara pä min första fråga i interpellationen, nämligen omstockholmarna vid ett eventuellt nedläggande av flygfält och Ang. vissa verkningar av ett nedläggande av Brommaflygfält upphörandeav statens nyttjande av della fält, alltjämt kommer att få ströva på del enligtavtalet kompensationsupplåtna Ladugårdsgärde. Om det nu inte finns mera bakom slutmeningeni interpellationssvaret än vad man kan inhämta när man läser denna mening raktfram. Men, herr kommunikationsminister, förstå då också mig ochde medborgare som är hemmahörande i de båda berörda delarna av huvudstaden, omman nu alltjämt får kalla för huvudstad. Saken är ju den all fråganom nedläggning av flygfält lett till ganska snåriga spekulationer,utläggningar och mytbildningar om motiven för en sådan eventuell nedläggning.Man har gjort gällande atl skulle spekulera i en liknandedisposition av flygfältets mark för en kompakt höghusbebyggelse. Denna påståddaspekulation skulle spela stor roll i de kommunala instansernas agerande iBrommafrågan. Utläggningar av detta innehåll har förts vidare av pressen ochåberopades också av en icke-slockholmsk ledamot av denna kammare, då vi här iriksdagen debatterade vara eller icke vara. I pressen återgivna skisser av en höghusslad på Brommaflygfält betecknas dock av den av utgivnainformationstid-skriften som så åldersstigna atl de är helt utan intresse ochdärför definitivt kan lämnas åsido. Men i harhäromdagen förklarat, atl kontoret vill påbörja planering avnägon typ av byggverksamhet pä . Jag får mycket ofta förfrågningarfrån olika medborgare om den här saken . Men börjar man också att fråga -och del är bakgrunden lill min interpellation - om statens avsikter ochinställning till den framtida användningen av den i detta sammanhang aktuelladelen av Ladugårdsgärde. Det är ju så atl de vanliga medborgarnas intresse förden yttre boendemihön markant har ökat. Man vill vela i stället för att barafråga. Och man vill ha snabba och raka besked. Del enda vi politiker då kan ochbör göra är väl att försöka ge svar. Det är det enda sättet all söka minskamytbildningarna. Man har enligt vad jag sökt inhämta tydligen ochförklarligt nog inga planer alls på kommunalt håll om hur ett friställtBrornmaflygfält skall användas, åtminstone inte tills vidare. Men avialskopplingen mellan staten och kommunen iBrommafrågan har , som sagt, utlöst en del spekulationer om bebyggelse ävenav Ladugårdsgärde, om och när det här åsyftade avtalet eventuellt skulleupphöra. Jag vel väl alt en lösning av denna fråga inte är inom omedelbarträckhåll. Men rakt igenom frågans växande komplikation -jag bedömer den så sysslar man alltså på sina håll med självfallet lösa men dock spekulationer om hurdel skall bli med användningen av här berörda område av Ladugårdsgärde. Hur skall man tolka slutmeningen i herr statsrådets svar?Jag inser svårigheten att ge ell klart besked, men folk villalltså veta. Finns del planer eller pågår planering på statligt håll? Sysslarmöjligen den Olhedeska utredningen även med denna fråga? Pågår alltsåplaneringsaktivileler eller finns del eventuellt produkter av sådanaaktiviteter, och är det möjligen sådana produkter som får tas upp tillbehandling vid lämplig lidpunkt för avgörande av den fortsatta användningen avifrågavarande områden? i kan inte dra någrautifrån sina utgångspunkter negativa slutsatser av vad jag anfört i mitt svar.Mitt svar innebär kort och gott att vi har ell avtalsförhållande tillStockholms kommun som kommer all upphöra när läggs ner, och idet sammanhanget gäller det alt reglera alla de frågor som har samband medavtalel. säger att människorna vill ha snabba och rakabesked. Jag försäkrar all jag gärna ger snabba och raka besked i lägen där jagkan stå för dessa besked. Men del här, , är en principfråga, ochdel vore fel av mig att försöka mig på att rycka ut vissa delfrågoroch lämna synpunkter på, för att inte säga besked om hur dessa skall regleras. Min uppfattning är - och jag hoppas att delarden - atl samtliga frågor måste tas upp i ell gemensamt sammanhang, vilketalltså blir aktuellt i sinom tid. Det är en något mera utförlig motivering till den sistameningen i milt svar. Om fastläggande av ett hela landet om-fat landefiärrtra-fiknät i (fp): Jag respekterar i allra högsta grad herrstatsrådets sätt alt resonera: att man bör ta alla frågor på en gång och bedömadem tillsammans. Men här försiggår, som sagl var, en mytbildning. Man talar omatl del skulle kunna finnas eventuell planering för en bebyggelse avLadugårdsgärde. Del intryck jag nu har av del herr stalsrådel senastyttrade är att det inte finns sådana planer, i varje fall inle några meraavancerade. Där slår frågan dock kvar, om del finns en planering av bebyggelsepå Ladugårdsgärde. Överläggningen var härmed slutad. §5 Om fastläggande av ett hela landet omfattande fjärrtrafiknäl Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara (rn) framställda interpellation, nr 71, ochanförde: har frågat mig om jag villmedverka lill all huvuddragen av ett hela landet omfattande fjärrtrafiknälfastläggs i sä god tid att det kan ligga till gmnd för länenstrafikförsörjningsplanering. Inom landets länsstyrelser pågår arbete medalt upprätta regionala trafikplaner. Förslag till sådana planer skall föreliggasenast den . I fråga om persontrafiken övervägs i sammanhangetbl. a. regionala slomlinjenäl, vilka - med beaktande av kravet på entillfredsställande transportförsörjning och med utnyttjande av olikatrafikmedel - knyter samman en regions olika delar. Uppmärksamhet ägnas därvidockså frågan om regionens anknytning till det inlerregionala Irafiknätel och omde anspråk som ställs på della nät. Nr 86 För all underlätta länsstyrelsernasarbete i bl. a. sistnämnda hänseende Mindasen den '" genom trafikplaneringsutredningen ell översiktligt faktamaterial 14 mai1973 sammanställts avseende landetstransportslruktur i stort med uppgifler -------------------- om trafikanläggningar, trafikarbete och övergripandetransporlströrnmar. unjasttagganae av- Sedan regionalatrafikförsörjningsplaner upprättats, kommer dessa atl ett leialånetet om- utvärderas. Därvid kan också enmera övergripande bedömning ske i vad jat uteJja a- j»|.| behov i vissa fall kan föreliggaav en anpassning av det interregionala '*' Irafiknätel med hänsyn till såvältrafikunderlagel som angelägenheten av Irafikavpassade saml rationella och ekonomiska lösningar. HerrTURESSON(m): Jag ber atl fä tacka kommunikationsministernför svaret på den här interpellationen. Låt mig säga att det väl inte kan råda några delademeningar om det värdefulla i atl kommunikationsministern toginitiativ lill en regional trafikförsörjningsplanering. Jag tycker att det ärett bra initiativ, och det vill jag gärna inledningsvis säga. Men svaret bekräftar vad jag befarade, nämligen att manvid den regionala trafikplanering som pågår i länsstyrelserna har börjat såalt säga frän fel håll. Vi har ju olika typer av kollektiv persontrafik, och vikan säga atl den ligger på tre olika nivåer: fjärrtrafik, regional trafik inomlänen och lokal trafik. Dessa olika typer ställer olika krav på turtäthet, påsnabbhet, på antal stoppslällen osv. De är av helt olika karaktär. Men dessatre systems linjer bildar maskorna i den kollektiva trafikens nätverk, som juskall täcka hela landet med mer eller mindre stora maskor. Därvid är det så attregionallrafikens linjer förtätar fjärrlrafikens maskor, och fjärrlrafikensmaskor förtätas i sin tur av lokaltrafikens linjenät. Just detta att trafiken är av olika karaktär och olika typgör alt rnan enligt min mening bör välja en arbetsmetod som innebär att manbygger upp trafiken utifrån den större enheten och förtätar den, bygger deninåt. Om man inte gör del, löper man risk att få ett resultat som intetillgodoser rimliga krav på systemalik, rationalitet och ekonomi. Men metodenalt bygga upp'trafiken på det sättet - systematiskt utifrån och inåt ärenligt min mening också nödvändig från den synpunkten att hur väl planeraderegionala kommunikationsnät vi än gör, så kan de bli ganska meningslösa ommöjligheterna atl få anknytning till fjärrtrafiknätet är dåliga eller fallerbort. Innan de regionala trafikplanerna upprättas bör man därför, såvitt jagkan se, lägga fast det fjärrtrafiknäl som man bedömer .kan komma attupprätthållas under överskådlig lid. Då har man liksom den stomme inom vilkenall annan trafik skall inordnas. På grund av sträckningen , av våra järnvägslinjer räckerdet inte atl enbart använda låg för fjärrtrafik. 1 vissa delar av landet, där järnvägsför bindelserna är glesa, måste man komplettera med landsvägsbussar. På kammarens bildskärm visar jag nu en karta som föreställer etl inom upprättat förslag till samordnat fjärrtrafiknäl. Maskorna i detta nät bildas dels av de större järnvägslinjerna, dels av långfärdsbuss- 46 linjer. Först om ett sådantsamordnat fjärrtrafiknäl läggs fast för att bilda grundvalför den regionala trafikplaneringen så blir denna rationell, realistisk ochekonomiskt försvarbar. Jag tror därför att det vore klokt och förutseende omkommunikationsministern ville ta ställning till ettfjärrtrafiknäl av den beskaffenheten all kommunikationsministern ochstatsmakterna anser att SJ skall svara för del. Om fastläggande av ett hela landet omfattandeflärrira-flknät Bakom interpellation liggersåvitt jag förstår ett antagande om atl viss trafik - i fall deninterregionala - är överordnad annan trafik och att övrig trafikplanering måsteuppskjutas lill dess alt ett interregionalt Irafiknät är färdigt. Där har jagen principiellt annorlunda inställning. För regeringen är det naturligare atlstarta så alt säga i botten, dvs. med lösandel i första hand av lokala ochregionala ti-afikproblem och i anslutning till del också få en uppfattning omde anspråk som regionerna ställer på det inlerregionala nätets sträckning ochkapacitet. Vi har alltså i den pågående trafikplaneringen sett detsom väsentligt alt de som i första hand berörs av trafiken - de enskildatrafikanterna och näringsidkarna - genom kommuner och länsstyrelser skall fåmöjlighet alt dels självfallet påverka den egna lokala och regionala trafiken,dels komma med synpunkter på hur den interregionala trafiken skall utformas. Vihar bedömt del som rikligare än att genom låt mig säga ell dekret först tala omhur den interregionala trafiken skall se ut och sedan låla den trafiken styraall annan trafikplanering på lokal och regional nivå. Det är väl viktigt att konstatera alt det föreligger ettmycket nära samband mellan den lokala, den regionala och den interregionalatrafiken, I anvisningarna för den trafikplanering som pågår är det sambandetockså mycket utförligt behandlat. Detta innebär ju inte att all trafikplaneringpå alla nivåer måste göras i ett sammanhang och en gång för alla. Jag har funnit det mest ändamålsenligt och framför alllmest tidsbesparande att ge länsstyrelserna i uppdrag all med utgångspunkt idagens inlerregionala nät, som i allmänhet fungerar myckel bra, i första handplanera för den regionala trafiken, som fungerar mycket sämre.