prot · FW0955 · 1973-12-31 00:00:00 — Vad somframför allt behövs är bättre upplysning än den vi har kunnatåstadkomma. Just i upplysningens tjänst tror jag att de frivilligaorganisationerna har en stor uppgift att fylla. Det frivilliga arbetet är av betydelse också därför att dehär föreningarna har god lokalkännedom; de kan på ett effektivt sätt bevakaolika områden och stimulera intresset för den egna bygdens naturvärden ochmiljövärden, och den ökande turismen gör att många medborgare får nytta ochglädje härav. Miljövård m. m. De här msatserna förtjänar alltså att på allt sätt stödjasoch uppmuntras av det allmänna. De frivilliga organisationerna får emeUertid imycket stor utsträckning arbeta med frivilligt insamlat kapital. Det voreberättigat att statliga understöd eller bidrag knöts fastare tUl dem.Reservanterna bakom reservationen 11 a syftar alltså till att de härorganisationerna skall kunna erhålla statligt stöd i större omfattning än . Under samma punkt behandlas också en motion som avser enutredning om en fastare anknytning till miljövårdsarbetet av dessa frivilligaorganisationer på naturvårdens och hembygdsarbetets områden. Samma motiveringsom jag har anfört tidigare kan anföras för en utredning på det här området.Tyvärr har utskottet inte heller här kunnat bli enigt. Majoriteten har yrkatbifall tiU detta utredningskrav. Det är, tycker vi, en synnerligen blygsambegäran, som borde ha kunnat erhålla allmänt stöd. Så har emellertid inteskett, och det beklagar jag, men jag hoppas att bifaller vadutskottet hemställer i detta avseende. Jag ber alltså att få yrka bifall till reservationen 11 aoch i övrigt till utskottets hemställan under punkten 49. HerrSTRÖMBERG (fp); I del här avsnittet av debatten har en långrad punkter med olika reservationer förts samman, och jag står alltså i densituationen alt jag skall tala å ena sidan om miljövårdsinformation, å andrasidan om bidrag till kommunala avloppsreningsverk. När jag talar om vård avnaturområden kommer jag också in på bidrag till miljövårdandeåtgärder inom industrier. Det kan ju synas litet egendomligt. I arbetet på att skapa en bättre miljö ärinformationsbehovet stort och viktigt. Det är önskvärt att vi kan väcka ochbibehålla intresset för miljöfrågor. Men det är angeläget att dettaintresse får utvecklas och intensifieras genom fyllig och saklig information. har anslag för miljövårdsinformation.Summan ökades vid riksdag. Detta resurstillskott gav verket möjlighetatt dels vidga sin information, dels utnyttja nya media i den. har anslaget legat stilla. Konkret innebär detta att resurserna blir mindre. Naturvårdsverketuttrycker situationen med orden: "Om inte en uppräkning av anslaget skerunder 1973/74 kan informationsverksamheten inte upprätthållas på nuvarandenivå." Detta yttrande gäller uppenbarligen ej endast verkets egeninformation, utan också den verksamhet som bedrivs av olika ideellaorganisationer, t. ex. och Samfundet förhembygdsvård. I ett läge där vi är beredda att på olika sätt satsa enallt större del av våra gemensamma resurser på en bättre miljö förefaller detmig egendomligt att beskära miljövårdsinformationen. Tvärtom borde dennabreddas och fördjupas. Särskilt besvärande är det om inte de ideellaorganisationer som arbetar med miljövårdsinformalion får tillräckliga resurser.Genom dessa organisationer, t. ex. och Samfundet för hembygdsvård, gör otvivelaktigt många medborgareett ovärderligt arbete på ideell grund. Samhällets ekonomiska stöd är iförhållande till medlemmarnas arbetsinsats obetydlig. De anslag som går tilldessa organisationer ger enligt uppfattning en mycket godutdelning. har i en motion följt upp naturvårdsverketsbegäran om en uppräkning av anslaget med till 2 miljoner kronor.Med hänsyn till att anslaget legat stilla och till dekostnadsstegringar som skett är en höjning på inte särskilt stor.Men motionen och reservationen visar på en vilja att prioritera miljöfrågorna. När jag nu under punkten 49 yrkar bifall tillreservationen 11 a, som är föranledd av en folkpartimotion, innebär dettaenligt min mening också att syftet med motionen 509 av m. fl.blir tUlgodosett. I folkpartimotionen finns en passus där vi i fråga om stödet tillde ideella organisationerna följer förslag. I detta sammanhang behandlas också ett utskottsförslag medanledning av en motion från ledamöter av , ochmoderata samhngspartiet. begär med bifall till motionen hosKungl. Maj:t utredning och förslag beträffande frågan om statligt stöd tUlhembygdsföreningar för aktiva miljövårdsinsatser. Då jag tidigare uttryckt min uppskattning för det arbetede ideella föreningarna utför och då , som är första namn påmotionen, senare kommer att utveckla sina synpunkter, inskränker jag mig tillatt i denna del yrka bifall till utskottets förslag. Så vUl jag, herr talman, övergå till reservationen 13beträffande vård av naturvårdsområden. är ett starkt urbaniserat samhälle. Över 80procent av befolkningen bor i tätorter. Denna situation medför stora och ökandekrav på rekreationsmöjligheter och friluftsliv. har utvecklingen inomjordbruk och skogsbruk medfört mindre tillgång till den traditionellteftertraktade landskapstypen för fritid, det omväxlande mosaiklandskapet medjordbruk, skogsbruk, sjöar och vattendrag. Nedläggningen av omfattarvarje år stora arealer, vilka växer igen med buskar och sly. Viriskerar dä att få en landskapstyp som ej är attraktiv för fritidsfolk. En särskilt tUlsatt arbetsgrupp har i ett häfte benämnt"Landskapsvård i odlingsbygd" från landskapsvårdssynpunkt följtkonsekvenserna av jordbruksnedläggningen. Gruppen anser att inemot 200 000hektar , vilken inte bedömts som bestående, har en sådan betydelse frånnaturvårdssynpunkt att den borde bli föremål för landskapsvårdande åtgärder.Ungefär hälften av denna areal låg i närheten av tätorter, och hälften hade ettmera allmänt intresse och betecknades som läns- eller riksobjekt. I förra årets statsverksproposition redovisadesnaturvårdsverkets förslag i detta ämne. Verket ville att insatserna i förstahand skulle beröra ca , dvs. av hela behovet. Mot denna bakgrund finner vi det begärda anslaget för vårdav naturvårdsområden otillräckligt och ser en ökad medelstilldelning önskvärd.Vi har därför i reservation föreslagit ytterligare i anslag. Miljövård m. m. Miljövård m. m. Det kan väl anses rimhgt att kommunerna själva delvisbekostar vården av de områden som ligger nära en tätort och i huvudsak kantänkas besökas av kommunens egna invånare. När det däremot gäUer områden avregionalt intresse eller riksintresse kan det inte vara riktigt att en visskommun skall stå för kostnaderna. Av många skäl främst ekonomiska kan då dessasenare områden komma i strykklass. Det är rimligt att staten här tar helakostnadsansvaret. Arbetsgruppen har påpekat att den effektivaste ochbiUigaste metoden att bevara det öppna landskapet är någon form avlantbruksdrift. Det bör alltså vara en fördel om arbetet i första hand sköts avde lantbrukare som finns i trakten. Man kan därigenom tUlvarata den kunskap ocherfarenhet som dessa har. I vissa fall kan den extra inkomsten också vara bådeönskvärd och nödvändig för att man skall kunna behålla en fast befolkning iglesbygder. Mycket kunde sägas om kostnadsfördelningen mellan stat ochkommun och om vilken arbetskraft som i första hand skall utnyttjas när detgäller vården av naturvårdsområden. Jag vUl i detta fall hänvisa till den merautförliga och fylliga argumentation som finns i en folkpartimotion vid förraårets riksdag, nr 1262 av i . Jag yrkar bifall till reservationen 13 vid punkten 52. I fråga om reservationen 14 under punkten 54 om bidragtill kommunala avloppsreningsverk vill jag anföra följande. Utbyggnaden av kommunala avloppsreningsverk är väsentligur miljösynpunkt. Nedsmutsade, allvarligt skadade eller helt förstörda sjöaroch vattendrag är något som vi med all kraft bör motarbeta. Många kommuner harkommit långt när det gäller att skydda våra vatten. Men reningsverk ochavloppsanläggningar är dyra, och kommunernas kostnader blir tunga, särskilt idagens ekonomiska situation. När det nu finns formella möjligheter för kommunerna attfå ökade statsbidrag till avloppsreningsverk är det inte förvånande att såmånga hört av sig. beräknade att avloppsreningsverkmed en beräknad anläggningskostnad av 416 miljoner kunde komma i fråga förförhöjda bidrag på sammanlagt . Kommunerna har alltså trotssin ekonomiska situation i stor utsträckning varit beredda att satsa på bättrevattenvård. För de här redovisade ansökningarna om förhöjt statsbidragdisponerade . Verket begärde därför ihöstas hos regeringen ytterligare . Denna ansökan avslogs. Beslutsramen på 100 miljoner har fördelats till 84 olikaavloppsre-ningsprojekt. Men har verket tvingats avslå 160 ansökningar omförhöjt statsbidrag. I ett protokoll från verket står: "I och för sig frånvattenvårdssynpunkt angelägna åtgärder har inte kunnat inrymmas inom denmedelsram på som stått till verkets förfogande." Så har alltså kommunerna m. fl. VUka bhr konsekvensernaför vattnet utanför , för badmöjligheterna i eller för någonfjällsjö vid ? uttrycker i sin anslagsframställning oroför att många företag ej kommer i gång, om förhöjt statsbidrag inte beviljas. Utbyggnaden av kommunala avloppsreningsverk är, som jagtidigare framhållit, viktig ur mUjösynpunkt. Våra vatten måste skyddas. Men härtill kommer att vi har en sådan situation påarbetsmarknaden att allt som kan göras för att öka sysselsättningen är mycketangeläget. Den stora arbetslösheten måste bekämpas på alla sätt. Den härföreslagna höjda medelsramen kan medföra en betydande sysselsättningsstimulans.Arbetslöshetssiffrorna är också sådana att vi ej kan hoppas på en snabbförändring. Därför är det följdriktigt, som föreslås i motionen 1389, att denfastställda tidsgränsen för påbörjande och färdigställandetill bör flyttas fram tUl . I den nu framlagda beredskapsstaten uttalas att behov kanfinnas av att överskrida förslagsanslaget. Varför då inte bifallareservationen? Kravet på att rädda miljön genom att skydda våra vattenfrån nedsmutsning samt önskvärdheten av på allt sätt stimulera sysselsättningenoch kommunernas beredvillighet att bära sin del av kostnaderna talar för attmotionen 1389 bör bifallas. Jag yrkar bifall till reservationen 14 vid punkten54. Slutligen, herr talman, några ord om reservationen 15 bvid punkten 55 (Bidrag till mUjövårdande åtgärder inom industrin m. Från detta anslag utgår bidrag till åtgärder som minskarvatten- eller luftföroreningar och buller från industriell anläggning samt förstöd till avfallsbehandling. Det rör sig här liksom i ett tidigare ärende om ett anslagsom dels är mycket angeläget ur miljösynpunkt, dels kan fåsysselsättningsstimuleran-de effekt. Trots att stora bidragsbelopp beviljats under de senasteåren har tvingats avslå många ansökningar inte därför attverket underkänt eller tvivlat på angelägenheten av behovet utan därför attpengar saknats. finner det angeläget att stimulera industrinsinvesteringar och därigenom öka sysselsättningen. Särskilt angeläget är det närdessa investeringar också verksamt bidrar till att förbättra miljön. Det är idetta sammanhang väsentligt att betona att motionen 1389 föreslår att bidragockså skall utgå till sådana investeringar som är avsedda att förbättraarbetsmiljön. De som reservationen vill höja bidragetmed är inte främst avsedda att hjälpa vissa industrier. Det är en bieffekt.Pengarna skall främst förbättra miljön för dem som arbetar i industrin ellerbor i närheten. Anslaget är till för att minska bullret, få renare vatten ochbättre arbetsmiljö. Här tillkommer att på grund av den stora arbetslöshetenkan vi också få öka sysselsättningen. Sedan utskottet behandlade ärendet har beredskapsstatenkommit. Den visar hur angelägen denna fråga är. Tunga och allvarliga skäl som miljö - inteminst arbetsmiljö och sysselsättning talar för bifall till motionen 1389. Jag yrkarbifall även till reservationen 15 b. I dettaanförande instämde i (fp). Miljövård m. m. HerrLEUCHOVIUS (m): Moderata samligspartiets representanter ijordbruksutskottet har av ekonomiska skäl inte kunnat biträda reservationen 11a om ökat anslag utöver det av Kungl. Maj:t begärda beloppet tUl miljövårdsinformation.Däremot har vi ställt oss bakom utskottsmajoritetens yrkande om bifall tillmotionen 936 med hemställan om att en utredning görs och förslag framläggs omeventuellt statligt stöd tUl hembygdsföreningar för aktiva miljövårdsinsatser.Vi har nämligen den uppfattningen att man skall både uppmuntra och stödja deideella krafter som har intresse av denna verksamhet, som för övrigt rätt oftasker i nära samarbete med landsantikvarierna. Det är således troligt att enutredning kan finna att motionens syften kan visa sig vara en både praktiskt ochekonomiskt fördelaktig väg att slå in på, när det gäller miljö- ochlandskapsvårdande uppgifter. Därför, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan under punkten 49, mom. 3. Under punkten 52 har utskottet bl. a. haft att behandla enmotion från vårt håll med krav på att försöksverksamheten med landskapsvård iodlingsbygder skall bedrivas i så nära samarbete med berörda jordbrukare attdet naturliga sambandet mellan landskapsvård och jordbruksnäring bibehålles.Det förefaller egendomligt att detta samband skall behöva bli föremål förframställningar och krav i . Vi anser att detta borde vara onödigt.Genom att tidigare framlagt utredningsförslag har frångåtts avjordbruksministern har detta dock blivit nödvändigt. Den arbetsgrupp inomlantbruksstyrelsen som utredde denna fråga utgick från som självklart attförsöksverksamheten skulle handhas av lantbrukarna-markägarna. Så gjorde ävenremissinstanserna. Men jordbruksministern har lyckats koppla bort lantbrukarnaoch koppla in arbetsmarknadsmyndigheterna i stället. Landskapsvården harblivit ett sysselsättningsobjekt i stället för en miljövårdsfråga omlandskapsvård. Jag kan förstå om den oroväckande arbetslöshet som har råttganska länge har lockat jordbruksministern till detta avsteg från en enigutredning, från remissinstansernas uppfattning och från en bred opinion. Menhär är det dock fråga om landskapsvård på , inte om att lösasysselsättningsproblemen på kort sikt. Jag vill påstå att jordbruksministerngenom sin handläggning av ärendet har förfuskat en viktig principfråga. menar utskottet att våra synpunkter och önskemål iväsentlig mån blir tillgodosedda utan någon särskild åtgärd från riksdagenssida genom att frågan om lämplig arbetskraft förutsättningslöst skall prövasfrån fall tUl fall, så att lantbrukare skall kunna anlitas "när detbefinnes lämpligt". Endast den som inte vill eller inte kan fattaprincipen i den här försöksverksamheten kan påstå, attfrån-fall-till-fall-metoden ändrar något väsentligt i jordbruksministernsuppläggning. är det primära att skapa sysselsättning, inte attutöva långsiktig landskapsvård. Därför anser jag det nödvändigt, herr talman,att med bifall till reservationen 13 uttalar att markägare och andrapersoner i trakten kring försöksområdena skall ges klar prioritet vid valet avarbetskraft. Från vårt håll har vi konsekvent velat fåklarlagt att det råder ett naturligt samband mellan jordbruksnäring ochlandskapsvård. Ända sedan 1967 års riksdagsbeslut om den framtidajordbrukspoli- tiken harregeringen velat dra en klart konstruerad och politiskt betingad gränslinje.Det är denna, som vi ser det, felaktiga princip jordbruksministern nu harfullföljt i det här ärendet. Är det av prestigeskäl, så tycker jag attjordbruksministern skall ändra ståndpunkt. Vi kan inte heUer accepteraövervältringen av halva kostnaderna på kommunerna. Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservationen 13 av i Skegrie m. fl. Miljövård m. m. HerrMAGNUSSON i (s): Vården av vårt kulturarv är vi allaintresserade av, vare sig det gäller fornminnen, landskap eUer gammalbebyggelse. Några delade uppfattningar beträffande detta har ickeutskottsmajoriteten och reservanterna. AUt det friviUiga arbete somhembygdsföreningarna utför är av stor betydelse, icke minst för att stimulera intressetför miljövårdsarbete. Jag ber här att få anföra utskottetsmotiveringar under momenten 1 och 2 vid punkten 49 och reservanternassynpunkter under moment 3; yrkandet återfinns vid reservationen 11 b. I motionen 509 begärs dels att skall uttala attSvenska och Samfundet för hembygdsvård bör erhållastörsta möjliga anslag för sin miljövårdande verksamhet, dels att tillMiljövårdsinformation för /74 anvisas ett reservationsanslag av1 , dvs, en uppräkning med , I motionen 1433 begärs att anslaget tillMiljövårdsinformation höjs med till i enlighetmed förslag. Det är enligt motionärerna angeläget attbidraget till och Samfundet för hembygdsvård höjsliksom att kan upprätthålla en tillfredsställandeinformationsverksamhet. informationsverksamhet har ökat avsevärtunder . Den befinner sig emellertid delvis fortfarande i ettförsöks-och utvecklingsskede, varför det föreslagna anslaget böranses tillräckligt. Det kan nämnas att verket har ca 10 personer sysselsattamed informationsuppgifter. 1 vad gäller bidragen till de ideella organisationerna börframhållas att det ankommer på Kungl. Maj:t att besluta om anslagets fördelningpå olika ändamål. Anslagen tUl dessa organisationer har ökat successivt underde . har föreslagit en ökning av dessa bidragockså för nästa budgetår. Verket har därvid bl. a. betonat behovet av ensamordnad planering av verksamheten. Med en ökad samordning bör effektivareinsatser kunna göras inom ramen för del av Kungl. Maj:t föreslagna anslaget.Det kan tilläggas att utöver bidraget från dettaanslag erhåller bidrag också ur jaktvärdsfon-den;förår 1972 var detta 150 000kronor. När det gäller Samfundet för hembygdsvård kan dessutomframhållas att verksamheten till betydande del rör kulturminnesvård o. d., dvs.frågor som får anses ligga utanför ämnesområdet för detta anslag. Jag ber att få yrka bifall till utskottetsförslag under 1 och 2 vid punkten 49 i utskottets betänkande nr 1. 10 protokoll 1973. Miljövård m. m. Vid moment 3 har genom olycksfall i arbetet majoritetenunder momenten 1 och 2 hamnat i minoritet och återfinns sålunda här blandreservanterna. Under har i väckts motioner medhemställan att hembygdsföreningarnas verksamhet även skall omfattamiljövårdsinsatser, och särskilda anslag beviljas för denna verksamhet.Motionärerna föreslår att hembygdsföreningarnas insats för miljövården bhrföremål för utredning. Utskottet har avvisat motionerna med hänvisningtill att hembygdsföreningarnas verksamhet är att betrakta som en kommunaluppgift. En central statlig bidragsgivning till föreningarna torde ocksåmedföra administrativa besvärligheter. Några nya synpunkter sedan föregående år när riksdagenbehandlade en liknande motion har icke framkommit, och därför yrkar jag bifalltill reservation 11 b av m. fl. HerrSVANSTRÖM (c): Jag kunde kanske ha nöjt mig med att instämmai det anförande som i Skegrie höll. Jag vill emellertid framföranågra synpunkter, och jag noterar nu med tillfredsställelse att även herrMagnusson i säger att alla är överens om att den verksamhet somhembygdsföreningarna bedriver är vällovlig och bör uppmärksammas. Menuppmärksamheten och välviljan räckte inte till för att i enlighet med detförslag som framställts i motionen 509 göra ett uttalande att största möjligaanslag bör beviljas till dessa två riksorganisationer, som utförett efter måttet av sin förmåga stort arbete i miljövårdsinformationenstjänst. Det är riktigt, som också anförde, att vårorganisation jämsides med mUjövårdsupplysningen bedriver annan verksamhet, ochvi kan med tacksamhet konstatera att vi erhållit dessa statliga bidrag, utanvilkas förekomst vi inte skulle kunna upprätthålla verksamheten itUlnärmelsevis den omfattning som sker. Det är väl allmänt bekant att vi i dessa sammanhang haratt räkna med kostnadsstegringar. Det är inte enbart den statliga verksamhetenoch den kommunala apparaten som ständigt är utsatt för kostnadsfördyringar,utan även de frivilligt och ideellt arbetande organisationerna får vidkännaskostnadsökningar. Det vore därför tacknämligt om man kunde räkna med ett ökatanslag för dessa bägge organisationer. Jag har i detta sammanhang godaförhoppningar att Kungl. Maj:t, som kommer att fördela anslagen, tar hänsyntill vårt behov av ökat stöd. Jag ber att få yrka bifall till reservationen11 a vid punkten 49. Vad beträffar motionen 936 är det sant att den, som herrMagnusson sade, är en återupprepning . Motionärerna önskaratt frågan om statligt stöd till hembygdsföreningar för aktiva miljövårdandeinsatser blir föremål för utredning och förslag. När man därför som argumentmot motionen anför att ett bifall till detta förslag skulle medföraadministrativa besvärligheter och att detta i princip bör vara en uppgift, vill jag påpeka att det är frågor som enligt motionärernasoch utskottsmajoritetens mening bör prövas av utredningen. Vi har i motionenantytt några möjligheter att göra det hela administrativt ganska enkelt.Samfundet för hembygdsvård skulle i samråd med landsantikvarierna kunna fördeladessa bidrag. Förutsättningen är att landsantikvarierna medverkar tUlupprättandet av formhga kontrakt, i vilka hembygdsföreningarna åtar sig atthålla miljövårdsområden öppna under osv. Motionen innehåller bara några tankegångar om hur den iövrigt helt förutsättningslösa utredningen skall bedrivas. Motionärerna harmenat att i den utredningen borde vara med representanter förriksantikvarieämbetet, för och naturligtvis gärna också förde frivilligt arbetande organisationerna. I övrigt borde den i princip vara enparlamentariskt sammansatt utredning. Med detta korta anförande och med hänvisningtUl vad som anförs i motionen och vad som sagts i denna fråga underdess föregående behandlingar i kammaren ber jag få yrka bifall till utskottetshemställan i punkten 49, mom. 3. Miljövård m. m. HerrJONASSON (c): Jag vill först ansluta mig till det yrkandesom ställts av i Skegrie. Sedan vUl jag tala htet om punkten 52och reservationen 13. I punkten 52 föreslår Kungl. Maj:t att tUl Vård avnaturvårdsområden m. m. skall anvisas ett anslag på . Enligtregeringsförslaget skall kommunerna svara för halva kostnaden för arbetet.Vidare bör jordbrukare få hand om skötseln av områdena endast då annan lämpligarbetskraft ej finns. Beträffande kostnadsfördelningen mellan stat och kommunvUl jag framhålla att detta naturvårdsarbete är ett riksintresse. Därför bördet också finansieras av staten. Vi har fördenskulL i motionen 1388 fråncentern sagt att anslaget bör höjas till . Motionen har följtsupp av utskottets icke-socialistiska ledamöter i reservationen 13. Kommunernas ekonomi är mycket ansträngd, och dennaförsöksverksamhet kan helt enkelt inte följas upp på grund av penningbrist.Därför bör staten stå för hela kostnaden. Det rör sig i regel om ettriksintresse. Både i partimotion 1388 och i moderatmotionen 495framhålls att försöksverksamheten bör bedrivas i nära samband med berördajordbrukare. Då får man det naturUga sambandet mellan jordbruksnäring ochlandskapsvård. Ingen kan vara mera lämplig att klara detta arbete änjordbrukaren. Dessutom rör det sig mest om jordbrukare med bristandesysselsättning och med låga inkomster, och det kan då bli ett litet tillskotttill försörjningen. En sådan hjälp tUl självhjälp kan i regel bli effektiv ochär det billigaste sättet för samhället att klara dessa frågor. Prioritet börges åt jordbrukarna vid val av arbetskraft. Detta framhåller vi med skärpa ireservationen 13. I motionen 1403 har herrar i och Svanströmhemställt att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder för förändring avreglerna för domänverkets naturvårdsfond så att ränteav- Miljövård m. m. sättningej behöver ske för mark som är upplåten som naturvårdsobjekt. Vi reservanteranser att motionsförslaget är riktigt och vill tUlstyrka det. Meddessa ord vill jag yrka bifall tUl reservationen 13 av i Skegriem. Jag skall i huvudsak säga några ord ianslutning till reservationen 12 vid punkten 51.