prot · FW0924 · 1973-12-31 00:00:00 — Herr utbildningsministern ordet för att besvara i Agnas (m) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 43, och anförde: i Agnas har frågat mig om jagvill redogöra för hur långt projekteringen av museets nybyggnadframskridit. uppdrog Kungl, Maj:t åt attutföra förberedande projektering av nybyggnad för museet samt attupprätta en utbyggnadsplan för detta. Enligt vad jag inhämtat från räknarstyrelsen med att kunna redovisa ärendet för Kungl, Maj:t under första halvåret1973, i Agnas (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret, I statsverkspropositionen presenteras det här museet regelbundet ochordentligt på samma sida , nämligen s, 77, fanns detdessutom på s, 478 en uppgift som var mycket hoppingivande, nämhgen att detskulle komma någonting i byggnadsväg. Jag anser att det här är ett mycket viktigt museum. Detpresenterar bl, a, svenska insatser mycket tidigt på forskningsresandenasområde. Linnélärjungar och andra reste världen runt och förde hem samlingar somär ovanliga och ganska oersättliga. Men befinner sig museet i ett sorgligt tillstånd. Detsades i pressen att vi i kulturutskottet blev chockade av vad vi såg när vi vardär, och det var nog en riktig beskrivning. Det ligger en oerhörd mängd mycketvärdefulla föremål nedpackade, och de skulle vara värda ett bättre öde. Det ärfå om ens några länder som har samlingar av den sort som vi där har. Det ärinte heller möjligt att skapa nya sådana samlingar, eftersom föremålen fördeshem då det fanns tillgång till dem. finns det inga andra sådanaföremål kvar. Det är mycket att lära sig av dessa samlingar, inte minstnu när vi visar ett så stort intresse för de länder som föremålen kommer från,dvs, från , och för deras historia. Jag funderar ibland över om maninte kunde lägga ut en del av samlingarna på annat håll. Jag har emellertidinte berört detta i min fråga, och jag begär därför inte att utbildningsministernskall ta ställning till det. Det är emellertid värt att fundera över. Detframhölls på s, 478 i bilaga 10 till fjolårets statsverksproposition: "Jagavser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj.t att uppdra åt 5 protokoll 1973. byggnadsstyrelsenatt projektera ett antal byggnadsobjekt inom kulturområdet, däriblandbyggnadsarbeten för och i avsikt att skapaen reserv av färdigprojekterade objekt för kulturändamål." Jag troddedärför att man skulle få en redogörelse för vad som hade skett i dettaavseende. Eftersom jag saknade en sådan redogörelse i åretsstatsverksproposition, har jag ställt min enkla fråga. Jag tackar utbildningsministern för hans besked. Det lätju ganska hoppfullt att man skall få uppgifter om detta frånbyggnadsstyrelsen. Annars har jag fått uppgift om att man redan den I 1november 1969 hade framlagt ett förslag från byggnadsstyrelsen.Byggnadskostnaderna blir ju bara högre och högre, och jag hoppas därför att detnya förslaget inte bara kommer att läggas åt sidan sedan man studerat det.Meningen med ordet "en reserv" i detta sammanhang måste väl vara attprojektet skall tas upp när det behövs ett sysselsättningsobjekt, AMS har junu gott om folk, som kunde arbeta med detta, och jag hoppas därför att manprioriterar denna fråga så att ett nybygge för kommer tillstånd mycket snart. Överläggningen var härmed slutad. § 13 Ang, arbetsfördehiingen inom Herr utbildningsministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 25januari intagna fråga, nr 56, och anförde: har frågat mig om jag anser detnya förslag till arbetsordning som antagits av styrelsen för ärförenligt med riksdagsbeslut om arbetsfördelningen, har hemställt omerforderliga bemyndiganden för att den nya arbetsordningen skall kunnatillämpas, om de i arbetsordningen fastlagda principerna i något avseende intebefinns förenliga med de av statsmakterna givna riktlinjerna för SverigesRadios verksamhet. Innan den beredning av ärendet som pågår inom departementetär klar är jag inte beredd att uttala mig i frågan. (vpk): Jag ber att få tacka för svaret på min enklafråga, vilket ju egentligen inte är något svar. Till en del ksn jag förståstatsrådet , Anledningen till att jag tagit upp fråfin på detta stadiumär att jag hyser en verklig oro för att vad som inom olika områden påkulturfältet är försök att nagga yttrandefriht...n i kanten bit för bit; saktamen säkert så att ingen skall märka varthän det bär. Den arbetsordning som styrelse antagit ochsom man nu vill ha välsignad av statsrådet överensstämmer enligt mångas uppfattninginte med radiobeslut , Den betyder konkret en starkcentralisering till radiochefen liksom till styrelsen och dess arbetsutskott avsåväl långtidsplanering som kortsiktig programpolitik och personalpolitik. Med all önskvärd tydlighet har det under de senastemånaderna framgått av tidningarna att det finns en stark opinion mot den nyaordningen både från enhetscheferna och från personalen vid , Likasåhar flera enskilda personer i tidningsartiklar protesterat mot arbetsordningen.Uppvaktning har också skett hos statsrådet , Och ordföranden i styrelsen för , PerEckerberg, gjorde ju genom sitt inklamp i debatten i ett TV-program sannerligensaken inte bättre kanske gjorde han den dock litet tydligare, särskilt medtanke på den förtjusning han kommenterades med av moderatpressen. Enhetschefernaskriver i sin protest bl, a, följande: "Sammanfattningsvis kan man säga, att förslaget imycket ringa grad motsvarar den organisation som statsmakterna 1966 åsyftademed följande principuttalande: 'För att skapa avsedd självständighet bör detför varje programenhet fastställas en kostnadsram inom vilken enheten får görasina egna dispositioner,' " Personalen har också, som jag sade, genom sin fackligaorganisation protesterat mot arbetsordningen liksom mot den brist påföretagsdemokrati inom som tog sig uttryck i att personalenvägrades att få arbetsordningen på remiss när den önskade detta. Så sent som ilördags kunde vi i läsa en artikel av biträdande radiochefen med rubriken , en artikelsom verkligen motsvarade sin rubrik. Till slut vill jag bara ställa en fråga till statsrådetCarlsson: Om Kungl, Maj:t kommer fram till slutsatsen att den nyaarbetsordningen står i strid mot innehållet riksdagsbeslut ochSveriges nu vill ha bemyndigande att trots detta införa den nyaarbetsordningen, på vilket sätt kommer då statsrådet attförelägga riksdag detta till prövning? Om förbättring av grundskoleelevers trafikkunskaper Jag vill inte besvara hypotetiska frågor. Jagkan bara säga att i en sådan situation som beskrev kan regeringengöra en av två saker antingen anse att den inte vill biträda begäran frånstyrelsen för och därmed i realiteten avslå denna eller, om denvill biträda den linje som styrelsen företräder, gå till ochunderställa ledamöterna framställningen. Men det aren hypotetisk fråga, och jagvill inte besvara den i sak utan endast på detta principiella sätt. Överläggningen var härmed slutad. §14 Om förbättring av grundskoleelevers trafikkunskaper Herr utbildningsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 57, och anförde: har frågat mig, vilka åtgärderjag ämnar vidtaga i anledning av att det konstaterats att mångagrundskoleelever har Om förbättring av grundskoleelevers trafikkunskaper synnerligenallvarliga brister i sina trafikkunskaper. Trafikundervisningen i skolan har utvidgats i samband medden nya läroplanen för . Den har också fått en starkare inriktningmot beteendet i trafiken. Ett särskilt fortbildningsmaterial för låg- ochmellanstadiets lärare har nyhgen framställts av för attstödja denna utveckling av undervisningen. samarbetar i en särskild arbetsgrupp medbl, a, trafiksäkerhetsverket och . Arbetsgruppen skall enhgtvad jag erfarit utvärdera en undersökning som trafiksäkerhetsverket gjort omelevernas trafikkunnande och -beteende. Utvärderingen bör kunna ge underlag förbedömning av behovet av ytterhgare insatser inom skolväsendet. HerrKOMSTEDT (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Många människor dör i trafiken , och det föranlederdiskussion inte minst i kammare. Det ställs ett otal frågor och detväcks många motioner . Vi bör naturligtvis ge de här frågorna en högprioritet för att olyckorna i trafiken skall kunna begränsas ytterligare. Om man skall begränsa bör man naturligtvis börja på detallra första stadiet, nämhgen bland eleverna i skolan. Det har ju nysspresenterats en utredning som statsrådet säkerligen känner till. Den har kommitsom en' delrapport från trafiksäkerhetsverket. Där visas klart att kunskapernahos mellan- och högstadieeleverna har sjunkit högst betänkligt , säger statsrådet i sitt svartt man har mycket klart iläroplanen talat om hur undervisningen skall bedrivas. Jag vill säga att det äratt ta i htet mycket, statsrådet, I läroplanen står faktiskt inte så värstmycket om trafikundervisningen, men jag har noterat en sak. Där står nämligen:"Så nära som möjligt bör trafikundervisningen anknytas till samhälletsallmänna trafiksäkerhetsinformation som centralt ombesörjs av statenstrafiksäkerhetsverk under medverkan av trafiksäkerhetsorganisationer ochföreningar samt regionala och lokala trafiksäkerhetskommittéer," Det är nog bra, men om det inte finns någon ansvariglärare på respektive skola, då anser jag att det inte är mycket vunnet med dedirektiven - och det finns det ju inte . Inför dagen H tillsattespå varje skola en ansvarig lärare. Han befriades från vissa andra uppgifter ochblev s. k, huvudlärare i trafiksäkerhetskunskap. Det har enligt uppgifter somlämnats fungerat väl under den tiden. Uppgången var mycket klar, och satsningenvar naturligtvis speciellt befogad under de svåra förhållanden som då rådde.Men efter 1969 togs denna tjänst bort, och det föranledde bl. a. NTF attprotestera. Denna lärare var en ypperlig kontakt när det gällde förmedling avspeciellt den mängd material som kommer ut till skolorna. Huvudansvarig person saknas , vilket sannolikt kanvara en av anledningarna till den försämring som inträtt. är det alltförmycket lärarens godtycke som avgör i vilken omfattning eleverna skall få dentrafikkunskap de bör ha. Statsrådet hänvisar också i sitt svar till den gruppsom speciellt skall övervaka detta, och jag vill då fråga om statsrådet avserTRUSK i detta sammanhang. Det ställs anspråk på skolan på de mestskilda områden. Jag skulle kunna anföra en lång lista av problem - av bådeintern skolkaraktär och extern karaktär som man kräver att skolan skall lösa.Med det begränsade timantal vi har är det en ständig svårighet att prioriteravad man anser viktigt. I samband med högertrafikreformen gjordes, som herrKomstedt mycket riktigt sade, en stor satsning. Förmodligen ligger en del avförklaringen till den nedgång i kunskaperna som har konstaterats mellan 1969och 1972 i att man 1969 fortfarande hade en positiv effekt av den kampanj sombedrevs inför högertrafikreformen. Jag tror att har rätt på den punkten. håller på med ettmålpreciseringssamarbete, som skall leda till ett särskilt läroplanssupplement.Detta bör kunna ge lärarna större möjligheter att konkretisera och förbättraundervisningen och det är bl. a. detta jag avsett i mitt svar. Eftersom också nämnde dödsolyckorna kan jagsäga att dödsolyckor i trafik i åldrarna har minskat. Enligt NTF:sprehminära bedömning var det 57 dödsolyckor , 1970, 1971 och 45år 1972, Därvidlag har situationen alltså i och för sig förbättrats undersenare år. Om förbättring av grundskoleelevers trafikkunskaper HerrKOMSTEDT (m): Det är klart att man kan glädja sig åt desiffror för åldersgruppen som utbildningsministern nämner. Menrapporten från trafiksäkerhetsverket gör dess värre att man ser framtidenmycket mörk om försämringen skall fortsätta. Det rör sig dock om 13 procentsförsämring av trafikkunskaperna, och eftersom förhållandena var långt ifrån bratidigare borde det rimligtvis i stället vara 13 procents förbättring. Jagnämnde tidigare TRUSK, som tillsattes , I den ingårrepresentanter för , trafiksäkerhetsverket,, och , och dess uppgift var uppenbarligenatt ta initiativ på de här områdena, aktivera skolan och utbildningen avlärarna för att undervisningen skulle kunna effektiviseras. Jag tycker det är litet negativt när utbildningsministernhänvisar till att vi har så många områden inom skolan som bör prioriteras ochatt det är svårt att göra avvägningarna. Men det bör i varje fall vara en av deprimära uppgifterna att ge barnen en sådan utbildning att man törs släppa utdem i trafiken. Klarar de inte den första uppgiften kanske de inte har så stormöjlighet att lära sig det andra heller. Dess värre är det på det sättet, herrutbildningsminister. De frågor som jag har ställt när det gäller grundskolanrör faktiskt även gymnasieeleverna. Dess värre saknas helt målsättning iläroplanen för gymnasiet. Jag vill inte ta upp det som en fråga, eftersom jaginte ställt den, men även den kategorin elever fastän de är litet äldre börkunna få en utbildning. Det nämns ingenting om det i läroplanen, TRUSK har tyvärr inte lyckats åstadkomma någonting, enligtuppgift, under de år som gått. Det vore intressant att höra omutbildningsminis- tern harnågon uppfattning om hur man skulle kunna få något positivt arbete utfört avdenna grupp, som uppenbarligen var avsedd att aktivera skolans medarbetare insats och kanske framför allt samarbeta med elevorganisationerna. Överläggningen var härmed slutad. § 15 Omuppmjukning av bouppteckningsskyldigheten Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara i (c) framställdainterpellation, nr 15, till herr justitieministern, och anförde: i har frågatjustitieministern om han är villig att medverka till en viss uppmjukning avbouppteckningsskyldigheten så att när skäl därtill föreligger, exempelvis närett litet barn avlider utan tillgångar eller när en helt medellös personavlider, bouppteckning kan ersättas med en skriftlig anmälan till tingsrätten.Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvarainterpellationen. Frågan om ett förenklat bouppteckningsförfarande harbehandlats i med anledning avmotioner från sida, Mina synpunkter i saken överensstämmer iallt väsentligt med vad lagutskottet anförde i sitt betänkande nr 21 vid förraårets riksdag. Jag har stor förståelse för de bevekelsegrunder som hgger bakomherr strävanden att få till stånd en uppmjukning avbouppteckningsplikten, 1 de fall syftar på är bouppteckningarnaemellertid normalt mycket enkla. Att slopa bouppteckningsskyldigheten fördessa fall och ersätta den med en anmälningsplikt skulle därför medföra baramycket begränsade lättnader för dem som har att upprätta bouppteckning. Deförenklingar en sådan reform skulle medföra för domstolarna är säkerligen heltobetydhga. Det ligger både i allmänhetens och i domstolarnas intresseatt reglerna om skyldighet att upprätta bouppteckning fungerar på ett smidigtsätt och utan onödigt besvär och obehag. Det är viktigt att domstolarnashandläggning av dessa ärenden, inriktas på att ge allmänheten information ochannan service. är en särskild arbetsgrupp inom domstolsväsendetsorganisationsnämnd i färd med att se över bouppteckningsrutinerna. a. till att få till stånd enhethga rutiner över hela landet. Jagförutsätter att de handläggningsfrågor jag nu syftar på uppmärksammas vid dennaöversyn. Man kan säkert på den vägen nå ganska långt när det gäller att kommatill rätta med de olägenheter som påtalat i olika sammanhang. Behovet av en reform av lagreglerna ombouppteckningsskyldighet är enligt min mening inte så angeläget att frågan upp till separat behandling . Vid en eventuell framtida översyn avdödsbolagstiftningen finns det däremot naturhgtvis skäl att överväga sakennärmare. HerrBÖRJESSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Som statsrådet framhållit har frågan om ettförenklat bouppteckningsförfarande behandlats i vid flera tillfälleriunder , dock utan att funnit skäl till en vissuppmjukning av bouppteckningsskyldigheten. Enhgt 20 kap. skallbouppteckning upprättas efter avUden person oavsett boets omfattning, desstillgångar och den avlidnes ålder. Skyldighet att inlämna bouppteckning ärsåledes inte beroende av om arvsskatt utgår eller inte, I många fall synes bärande skäl för upprättande avbouppteckning inte föreligga. Det gäller t, ex, i de fall då den avlidne ärmedellös eller i det närmaste medellös eller då den avlidne är ett barn utanefterlämnade tillgångar, I sådana fall borde bouppteckning kunna ersättas av enskriftlig anmälan, eller med andra ord en förenklad bouppteckning liknande densom använder i dyhka fall. Jag har med mig den blankettenhär. Den har rubriken , Den är mycket enkel. Man antecknar denavlidnes namn, datum för födelse och död, adress, församling, föräldrar. Ochsedan står det: "den avhdne (avUdna) efterlämnar varken tillgångar ellerskulder," Så skriver man under följande försäkran: "Att förestående uppgifter äro i allo riktiga och attej något är med vilja och vetskap utelämnat samt att sådan gåva som i 19 §arvskatteförordningen avses veterhgen ej förekommit försäkras under edligförphktel-se," Ifall det är fråga om ett barn skriver alltså föräldrarnaunder denna försäkran. Sedan undertecknar två gode män formuläret under rubriken: Det är ett mycket enkelt formulär, som vederbörandebegravningsentreprenör kunde ha med sig när han hjälper till att ordnabegravningen. När det är fråga om ett socialfall kunde socialvårdsbyråntillhandahålla ett dylikt formulär. Som framgår undertecknas anmälan av tvä personer som välkänner den avlidnes ekonomiska förhållande och kan vitsorda att den avlidnesaknar både tillgångar och skulder. Skulle det visa sig att dödsboet efteranmälans inlämnande tillförts medel genom vinst å premieobhgation eller påannat sätt skall regelrätt tilläggsbouppteckning upprättas och inlämnas förregistrering vid tingsrätten. Såsom jag har framhållit i min interpellation skulle enviss uppmjukning av bouppteckningsphkten medföra besparingar för dels deenskilda medborgare som berörs härav, dels också tingsrätterna, vilkasarbetskostnader skulle minskas genom att antalet vitesförelägganden och förordnandenav god man att föranstalta bouppteckning kunde nedbringas. Att förenkla bouppteckningsförfarandet i sådana fall somjag åsyftat i min interpellation skulle enhgt statsrådet uppfattningmedföra mycket begränsade lättnader för den som upprättar bouppteckningen samtför domstolarna i deras arbete. Jag skulle här vilja hänvisa till vadStockholms tingsrätt anförde i ett remissyttrande ställt till lagutskottetden . Jag citerar ur lagutskottets referat: " Om uppmjukning av bouppteckningsskyldigheten Om uppmjukning av bouppteckningsskyldigheten tingsrättframhåller däremot att antalet socialfall eller människor som lever och dör ien ren misär inte är obetydligt i , Med nuvarande regler skallbouppteckning upprättas efter dem samt dödsbodelägare uppspåras och kallas tihförrättningen, endast för att det skall konstateras att brist förehgger. Förtingsrätten innebär det avsevärt arbete att kontrollera attbouppteckningsphkten i sådana fall efterlevs, I de fall då sociala myndigheterkan förordnas att upprätta bouppteckning, överförs svårigheterna på dem atttaga reda på vilka som är delägare i boet och sedan kalla till boupptecknmg.När det efter åratals efterforsknings- och anmaningsarbete visat sig omöjligtatt få fram bouppteckningar efter sådana avlidna, har tingsrätten funnit signödsakad att avskriva frågan om indrivning av bouppteckningarna," tingsrätts önskan var att man skulle befriatingsrätterna från, som man anser, onödigt arbete. Det har kommit till min kännedom att tingsrätthar att behandla 10 000 bouppteckningar och arvsskattedeklarationer årligen.Tingsrätten sysselsätter tre rådmän, en assessor, tretingsfiskaler och sex tingsnotarier samt omkring 35 befattningshavare påenhetens kansli, varav dock många arbetar på deltid. Inom kanshet sysslar en befattningshavareendast med anmaningar att komma in med bouppteckningar och en annanbefattningshavare sköter ärenden om anstånd med förrättande av bouppteckningaroch föreläggande av viten beträffande bouppteckningar. Antalet vitesärendenuppgår regelmässigt till omkring 500 . Det finns också exempel, som jaginte här skall återge, på aktuella fall där man gjort stora efterforskningarmen där det visat sig att man har måst avföra ärendena därför att maninte kommit i kontakt med vederbörande dödsbodelägare. Det kan också vara av intresse att citera vadrättshjälpsanstalten i anförde i sitt remissyttrande till lagutskottetden , Rättshjälpsanstalten i , som har stor praktisk erfarenhetav upprättandet av bouppteckningar inte mindre än ca 150 bouppteckningarårhgen skriver bl, a, att de erfarenheter som rättshjälpsanstalten vunnit gervisst stöd åt den uppfattning som har anförts i riksdagsmotionerna under desenaste åren. Vidare skriver man: "Föräldrar, vars barn avUdit i spädålder, ställer sig ofta helt oförstående, när bouppteckning infordras ochupplever av rätt begripliga skäl kravet som stötande och plågsamt. Fördödsbodelägare efter medellös eller i det närmaste medellös person - i den månnu släktingar över huvud taget tar befattning med saken - ter sig denobUgatoriska bouppteckningsplikten som ganska meningslös. Bouppteckningar eftermeddellösa personer kan för övrigt ej sällan på grund av släktutredningar ochefterforskningar -bli både arbetskrävande och kostsamma. Även om problemen tillsin omfattning är begränsade, torde det enhgt rättshjälpsanstaltens meningfinnas skäl att undersöka möjhgheten till en uppmjukning av den obligatoriskabouppteckningsplikten i vissa fall," Med de praktiska erfarenheter jag har av upprättande avbouppteckningar ter det sig för mig stötande att avkräva föräldrarbouppteckning efter barn som avlidit i späd ålder och som inte efterlämnarnågra tillgångar eller i sådana fall då den avhdne är helt meddellös. enförenkling vara möjhg för underlättande av arbetet vid bouppteck ningens upprättande och för tingsrätterna vid bouppteckningens inregi strerande. är det så att vissa tingsrätter avstår från meddelande om vitesföreläggande när det gäller bouppteckning efter ett litet avhdet meddellöst barn, under det att andra tingsrätter håller benhårt på att bouppteckningsskyldighet föreligger och därför med hot om vitesföre läggande påfordrar inlämnandet av bouppteckning. Detta förhållande kan inte vara tillfredsställande ur rättssäkerhetssynpunkt. Det har också påtalats av JO, som framhållit att några undantag från boupptecknings plikten inte synes kunna medgivas. Ur rättssäkerhetssynpunkt är det angeläget att en fast praxis gäller för hela landet. Det får inte vara så att ohka praxis gäller i fråga om skyldigheten att inkomma med bouppteck ning. Anledning är att förvänta, enhgt statsrådet svar,att en arbetsgrupp inom domstolsväsendets organisationsnämnd skall se överbouppteckningsrutinerna, och denna översyn syftar bl. a. till att få enhetligarutiner till stånd över hela landet. Jag hoppas, herr statsrådet , attdenna översyn skall leda till en viss uppmjukning av bouppteckningsskyldigheteni de fall där synnerliga skäl föreligger, exempelvis när ett htet barn avlideroch inte efterlämnar några tillgångar och när en helt meddellös person avhder.I sådana fall borde bouppteckning kunna ersättas med en anmälan, bestyrkt avtvå ojäviga personer en anmälan som skulle regelrätt ersätta bouppteckning,av den typ tillämpar. Med det sagda, herr talman, vill jag uttrycka enförhoppning om att en enhethg rättspraxis tillämpas av landets tingsrätter närdet gäller skyldigheten att inlämna bouppteckning, dock att den översyn someventuellt kommer att verkställas inom rörande lagreglerom bouppteckningsskyldigheten i vissa fall skall kunna leda till att man i defall som jag åberopat i min interpellation kan få tillämpa ett enklarebouppteckningsförfarande. Det kan emellertid ifrågasättas huruvida det erfordras enstörre översyn av lagreglerna när det är fråga om att ersätta den ordning somredan tillämpas av vissa tingsrätter.