prot · FW09109 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi måste så långt möjligtbegränsa dem och värna stabiliteten i Vi vill fullfölja demokratiseringen av arbetslivet i nära samverkanrned de stora löntagarorganisationerna. Därmed kan vi förnya det svenskasamhället. Vi vill fullfölja reformpolitiken pä olika fält. Men inlegenom att ställa ut yviga löften utan täckning. Vi får ta framstegen i den taktvåra tillgångar medger. I partikongressens beslut och i de uttalanden somarbetarrörelsen antog den finns vårt program fastlagt. före valetfinns det inte något borgerligt regeringsalternativ redovisat. Där finns barasplittring i sakfrågorna och en alltmer utpräglad förgrundsställning i debattenför en alltmer aggressiv höger, medan och tycks bleknabort. Tror ni verkligen inte själva att väljarna vill ha ettöppet redovisat program från de tre partier som förklarar sig vilja bildaregering om de skulle vinna valet? Vad är er egen bedömning? vet väljarnabara att en röst på också är en röst på . Socialdemokraterna har ett öppet redovisat program. Kringdetta står partiet enat. före valet är detta det endaregeringsprogram sorn redovisats för väljarna. Den ekonomiska poUtiken rn. () kort genmäle: Kammaren har fått en bild av en splittrad,handlingsförlamad opposition och en målmedveten socialdemokrati, som i envälplanerad reformoffensiv steg för steg närmar sig nya djärva mål. Orn den härskildringen vore sann så skulle vi inte bara blekna, som statsministern säger,utan då skulle vi drypa ut genom skynkena och gå upp på våra rum och skämmas.Men skildringen är inte sann. Väggarna borde rodna inför mycket av den härbeskrivningen. Del är en läng uppräkning av beslut som vi har fått höra.I mänga fall har vi varit överens. År har oppositionen, när det gälltt. ex. löntagarna, lagt fram förslag. Vi har frän krävt förslag omskydd rnot obefogad uppsägning, vi har krävt styrelserepresentation för deanställda i de egna företagens styrelser just i deras egenskap av anställda. Nihar sagt nej. ändrar ni er inför det här valet, och dä heter det atl det ärvi sorn sluter upp bakom regeringens förslag. Hur statsrnannaniässigt och flottdet här angreppet än var utformat det var en bluff. Statsministern gick inte in på flera av vår tids störstasociala frågor att kraftigt minska arbetslösheten, att få enarbetslöshetsförsäkring som ger trygghet åt alla och inte lämnar I 600 000utanför, atl se till att det lönar sig att arbeta för de stora grupper inom LO,TCO och andra löntagarorganisationer som inför den här avtalsrörelsen säger:Det går inte att genomföra den meningsfullt om inte politikerna skapar nyaförutsättningar. Och är det att för tredje gången underkänna desocialdemokratiska skatteomläggningarna. Detta är en riktigare och väsentligare bild av denverklighet som de många människorna känner och upplever än den statsministernville teckna. Det finns en socialistisk villfarelse som nästan ingen i så höggrad som just statsminister har gjort sig till tolk för, och det är denhär Den ekonomiska politiken m. m. skildringenatt allt vad som händer i samhället, hela samhällsförändringen, är bara enenda välplanerad reformoffensiv där socialdemokratin bestämmer sig:Nu har vi nått detta, nu skall vi gå vidare, nu skall vi förvandla i denriktningen! Man skulle tro att solidariteten bara vidgades och demokratinfördjupades. Men så fungerar det ju inte. Människorna följer inte med, deprotesterar mot denna socialdemokratiska teori därför atl de i så mängastycken känner sig ställda utanför det verkliga beslutsfattandet. På sätt och vis kan man säga att del frånriksdagssynvinkel var litet rörande när finansministern framställde sigsom hela landets centrum. Till honom, till regeringen kommer alla när de harbekymmer, det är bara där som problemen kan lösas. Men se det nerifrån, se detfrän den vanliga berörda människans och medborgarens synvinkel! Hon eller hanuppfattar statsrådet, uppfattar statssekreteraren, departementsrådet,departementssekreteraren, ja även generaldirektören och byråchefen som enanonym företrädare för en statsmakt som inte ser och lyssnar och vill ta hänsyntill hans egna personliga problem. Ta hela er uppläggning avkommunsarnmanläggningsfrägan hur ni först tvingades gå med pä alt den skullebeslutas i frivillighet. Men när ni fick egen majoritet skar ni bortfrivillighcten helt och hållet. Och trots att här sade ifrån att niskulle ta hänsyn till lokala opinioner, så struntade ni i det. Vi kan lämnaDorotea, där ni kan hänvisa till andra kommuner i det blocket. Men ta !Huvudkomrnunen i det tilltänkta blocket sade: "Vi anser alt skallfä fortsätta sorn självständig kommun." Trots riksdagsuttalandet satte nier bara över detta. De människor sorn berörs känner inte, förstår inte varfördet skulle vara sä att de har fel och bara de som företräder statsmakten harätt. 1 själva verket är det ju sä alt regeringen har sä mycketav maktmedel till sitt förfogande att det skrämmer mänga av människorna. Detskrämmer dem att rnan inte i större utsträckning ger en möjlighet att utnyttjaden erfarenhet och det kunnande som finns hos dem sorn direkt berörs avbesluten. Statsministern säger: Vi har ett öppet redovisat program ni har ingenting annat. Ja, det var ju en liten överraskning att kongressen ochförstamajdemonstrationerna redan skulle ha presenterat hela programmet; i årblir det alltså inget . Men all right - lät oss ta det på det sättet.Ni har alltså redovisat ert program och ni är fullständigt eniga. Att ni harskilda meningar inom socialdemokratin om banksocialisering, att ni har skildameningar i skattefrågan, att ni ännu inte kunnat fastlägga till vad och ivilken utsträckning AP-fonderna skall användas för en socialisering, detblundar ni för. Att ni har måst skjuta ät sidan hela den svåra frågan om statoch kyrka ger ni ingen redovisning av. Men vad vi vet och vad människorna vet, det är att ni harsvikit de löften som ni gav inför den här valperioden: löftena omprisstabilitet, att två tredjedelar av medborgarna skulle få skattesänkning,att man skulle få full sysselsättning i stället för den arbetslöshet som kom,att det skulle bli en snabb ekonomisk utveckling i stället för de två förloradeåren. Det är denna redovisning som stannar i människornas minnenmera än ett inbillat regeringsprogram: arbetslösheten som stannar på högnivå. prisernasom bara fortsätter uppåt, underkännandet av den egnaskatteomläggningen. Och dä är det litet smått alt försöka göra det till en storsak atl mot detta skulle stå en opposition som vore splittrad ochhandlingsförlamad. Vi har redovisat gemensamma ståndpunkter över vidaekonomiska fält, en kamp mot den arbetslöshet som ni har varit med om attskapa. I den delen tvekar inte svenska folket om var redovisningen har lämnats. Den ekonomiska politiken rn. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Statsministern har rätt det har fattatsmånga viktiga beslut under den här . Och jag vill gärna säga att detär nästan en självklarhet att när de här förslagen från regeringen har stämtmed förslag som vi tidigare lagt fram, så har vi röstat för dem. Men tillstatsministerns uppräkning vill jag göra några kommentarer under de sekunderjag har till förfogande. När det gäller miljöpolitiken står fortfarande frågankvar: Varför vill ni inte utvidga den till att avse också arbetsplatsens miljö? När det gäller anställningstryggheten, varför vill ni intemedge att rnan kan underlätta anställandet av de äldre genom befrielse frånATP-avgifter? Hur kan man som statsministern tala med stolthet omregionalpolitiken, när det regeringsdokument som senast har lämnats till denhär sätter flyttningspoliliken i främsta rummet? Hur kan en socialdemokrat, med socialdemokratinstraditioner, på tal om markpolitiken vara stolt över att man när det gälleravlösning för glesbebyggelserätten ger de stora exploatörerna ersättning ickebara för nedlagda kostnader utan också för förlorade förväntningsvärden, underdet att småbrukaren, som icke har haft råd att vidta åtgärder, inte får någrapengar alls? Hur kan en socialdemokrat vara stolt över den inställningen närdet gäller markpolitiken? Sedan sade statsministern att jag skulle ha godkänt denhär redovisningen från . Jag har icke godkänt denna redovisning,men jag har på några punkter öppet medgett alt vi går längre för att fä buktmed arbetslösheten än vad regeringen har gjort. Och det skäms vi inte för - vianser det helt enkelt nödvändigt. Statsministern säger; Det kommer att bli en kursändring.Ja, i tvä mycket viktiga avseenden kommer det alt bli en kursändring. När detgäller sysselsättningen kommer vi inte att vara så passiva som regeringen harvarit. Vi kommer att satsa alla krafter på att få bort arbetslösheten, ty detär först när man har lyckats med det som de nya, ökade möjligheterna attfortsätta ett socialt reformprogram verkligen infinner sig. Det är då man kangöra det sociala skyddsnätet tätare. Tag detta med arbetlöshetsförsäkringen,som påpekade. Tag detta med utvidgat stöd till familjerna föratt öka valfriheten för de unga föräldrarna med små barn. Det är områden somjag föreställer mig att också statsministern finner angelägna. Ett annat viktigt område är att öka människornasmöjligheter att påverka besluten i samhället. har redan pekat på erinställning i kommunsammanslagningen, och jag kan härtill nämna er inställningoch Nr 109 förhalningen av utvecklingen motlänsdernokrati. Måndaeenden ' "'-''' ' samhällsarbetet och har möjligheter att påverkabesluten, det är 4 iuni1973 " ' '' starkare samhälle! ------------- ;----- ------ Statsministern säger att det fannsen tid då socialdemokraterna och Denekonomiska kunde samverka. Det fanns en sådan tid. ,j. jträdde förändringen? Ja, det lär väl inte gå att bestrida att statsministerOlof fick erfara den förändringen redan i valrörelsen . Och jag menarallvar med vad jag sade i mitt anförande , att det är med visstvemod jag nu konstaterar att den inställning till en aktiv konjunkturpolitikoch en aktiv kamp mot arbetslösheten, som var utmärkande för socialdemokratinpä och som jag har kallat för etl socialdemokratinsadelsmärke, nu inte längre finns hos socialdemokraterna. Och dä går vägarna isär,det mäste slalsniinislern ha klart för sig. Får jag sedan säga att den där artigheten om att en röstpå är en röst pä är ungefär lika kvick sorn att säga att enröst på socialdemokraterna är en röst pä vpk. Hur är det slutligen med troheten mot besluten och viljanatt gå vidare? Hur gjorde ni när det gäller skattepolitiken? Hur gjorde ni närdet gällde kyrka-stat-frägan? Hur gjorde ni när del gällde inställningen tillbrottsbekämpningen? Jag ser inle särskilt mycket konsekvens i ert handlandedär! (rn) kort genmäle: Jag sade att del inte var braatt ett och samma parti satt vid makten alltför . tal var,tycker jag, en enda lång bekräftelse på det. Del visade hur helt hanidentifierade vårt svenska samhälle med sig själv och sin politik. Det var ettstatspartis företrädare sorn talade. Citera gärna mig, , men citera mig i så fallrätt! Debatten blir då mera meningsfull. Återge gärna vår politik, men tala iså fall sanning om den. Också dä blir debatten bättre. Och om Ni återger citatav någon ledamot av vår riksdagsgrupp, så var snäll och dokumenterauttalandena! Precis sorn vanligt fortsätter och påstår attvi svartmålar . Bakom dessa påståenden ligger, nu som alltid, detupphetsade men totalt innehållslösa talet om högerspöket och andra värre ting.När använder ordet höger spottar han liksom ut det ur sig. Och sedantalar han om andras hat och illvilja! När jag lyssnade på tyckte jag att hansdebatteknik ligger väldigt nära den som tillämpas av , därinsinuationerna rnot vårt parti nu nätt en nivå som ligger långt "underanständighetens gränser", för att använda ett av själv omtycktuttryck. säger, liksom gjorde efter värt partimöte, attvi skulle ha påstått att är ett dåligt land. Del har vi aldrig gjort.Sverige är ett bra land. Vad vi har sagt är att rned en annan politikkunde ha varit etl bättre land. Vi försöker teckna verkligheten, den verklighet sorn deenskilda 140 människorna lever mitt i, och detmenar och ni andra är att svartmåla.När vi talar om den oacceptabelt höga arbetslösheten är del alltsåsvartmålning. När vi påstår att mänga enskilda människor upplever enbristande rättstrygghet är det också svartmålning. När vi säger attskattesystemet är helt orimligt och att det mäste gå att åstadkomma lägre ochrättvisare skatter och ge barnfamiljerna det bättre, då är det ocksåsvartmålning. Det går en röd - eller skall vi säga en svart? trådgenom argumentation: Så fort någon annan tar upp problem och brister i samhället, problem och brister som i mångt och mycket är ett resultat av den socialdemokratiska politiken, beskylls han av socialdemokraterna för att svartmåla. Detta gör samme statsminister som annars själv så gärna brukat tala om de stora orättvisorna och de stora bristerna i samhället och då använt ett högt flygande ideologiskt resonemang. Men när talar om brister är det inte svartmål ning; dä är det visioner. Bjälken i det egna ögat och grandet i din broders, brukar man tala om. Tänk på det! Varför använder den här debattekniken?Förmodligen därför att han inte vill se dessa vardagsproblem, inte vill erkännaatt de finns och att de till stor del kan bero på för att uttrycka detförsiktigt - densocialdemokratiska politiken. vill alltid antyda att dagens otrygghet, dagens brister är ett slags restposter från det gamla klassamhället, , frän . Ja, visst finns det sädana. Men den här nya otryggheten är faktiskt ny. Och den är annorlunda. Den beror delvis, vågar jag påstå, på den de snabba förändringarnas vind som själv blåst på. Då gamla otrygghetsproblem skulle lösas, har nya otrygghetsproblem skapats. brukar tala om behovet av ett starkt samhälle.Vi har ingenting emot ett starkt samhälle. Men ett samhälle vågar jag påstå-kan aldrig bli starkt om det förutsätter att alla människor i samhället ärsvaga, att alla människor alltid behöver samhällets hjälp och stöd och därföralltid måste underordna sig samhället. Ett starkt samhälle kan bara bygga påfria, självständiga medborgare i samverkan. Bara dä kan man hjälpa de många, dealltför många, som har det svårt och behöver hjälp. tyckte att jag hade gått för långt tillbaka itiden när jag använde uttrycket: Förstatliga inte människan, förmänskligastaten! Ja, i så fall var det mycket värre än trodde, för såvitt jagvet fälldes det uttalandet . 1 det fallet är jag alltsåkonservativ. Men ett bra uttryck förlorar inte i värde av att vara gammalt,! Det var inte som präglade det det har sagts mångagånger förut, och jag gjorde inte alls anspråk på att komma med några nyheterdå jag återgav ett bra uttalande. Människorna får inte bara ses som objekt för samhälletsåtgärder. I arbetet för ett bättre samhälle, i strävandena att komma till rättamed verkligheten och vardagsproblemen, måste samhället ha de enskildamänniskorna pä sin sida och också verkligheten på sin sida. Samhället har ettansvar för enskilda människor det har ingen bestritt. Men de enskilda harockså ett ansvar gentemot samhället, ett ansvar för sig själva och sinanärmaste. Och den enskilda människans trygghet förstärks inte av att manavlastar henne det naturliga ansvaret. Trygghet är till stor del att veta också förmår bära sitt eget ansvar. Den ekonomiska poUtiken rn. Nr 109 samhället och kollektivet varaförmyndare utan de enskilda människornas i (vpk) kort genmäle: Denekonomiska Herr talman! Det var en intressantredogörelse som statsministern gav Det har varit en period av stora förändringar,men jag tror det är nödvändigt att lyfta perspektivet ut ur detparlamentariska spelet för att se sammanhangen. InternationeUt sett har den viktigaste händelsen varitUSA-imperia-lismens nederiag i kampen mot det vietnamesiska folket. Det har isin tur haft betydande återverkningar på en rad områden. Den amerikanskaimperialismens kristillstånd har ytterligare förvärrats. Om det bär bådedollarkrisen och Watergateaffären, var och en på sitt sätt, vittnesbörd. Segernför folk har å andra sidan verkat mäktigt inspirerande fördemokratiska och revolutionära rörelser över hela världen. Imperialismens värld präglas av skärpta motsättningar, somförsvagar den. kan inte längre, som under det år, blåsastyrkorna tUl enad kamp mot kommunismen. Man tvingas i stället söka kompromisslösningar.Möjligheter till avspänning har uppstått t. ex. pä den europeiska scenen. Inom har också präglats av skärptaekonomiska och sociala motsättningar. De har kommit till uttryck i en rad olikaföreteelser, pä det ekonomiska området främst i stor arbetslöshet medkraftig prisstegring. Efterkrigsprogrammets löfte att priserna skulle sänkasframstår nu i lika förklarat sken som regeringens uttalanden att vi numeraleveri i ett fullsysselsättningssamhälle, där arbetslöshet inte är tillåten. På det sociala området har de skärpta motsättningarnafrämst trätt i en rad strejker inom olika områden. Först förtegs dessahelt, nu skrivs det desto mer om dem. Av stor betydelse för den allmännautvecklingen var strejken i Lapplandsgruvorna 19691970. Efter den vågade maninte längre säga nej till kraven om åtgärder mot paragraf 32, för förbättringav arbetsmiljön och för en bättre anställningstrygghet. Men mäste manupphöra att bara tala om dessa frågor. Man måste gå frän ord till handling. Vad som låg bakom strejkrörelserna var i sin tur den ökadeutsvettningen av lönearbetarna, de skärpta disciplinkraven på arbetsplatserna,det allt starkare politiska engagemanget från arbetsköparnas organisationer.Denna utveckling har skärpts under krisåren. Den kommer till uttryck också isvartlistningen av radikala arbetare, i utbyggnaden av polisen, ispionverksamheten mot vänsterorganisationerna, i den antagna terrorlagen. Den svenska kapitalismen har länge haft sötebrödsdagar.Men av relativ harmoni är nu förbi. De allmänna vUlkoren för den svenska kapitalismen kommer att bli hårdare i samma takt som olika monopo- hstiska fördelar försvinner. De ekonomiska och sociala motsättningarna kommer ytterligare att skärpas. kommer att känne tecknas av omfattande klasstrider. 142 Det växande trycket från arbetsplatsernas folk, som också stats- ministernhar redovisat i sitt anförande, från de arbetslösa, från dem som förflyttasfrån sin hembygd, kommer att ställa varje regering inför ett avgörande val: attmöta de tUltagande problemen genom att ytterligare förstärka samarbetet medmonopolkapitalet eller att söka lösa problemen genom att bidra tiU utvecklingenav den demokratiska maktkamp som förekommer på arbetsplatserna och genomarbetarnas organisationer sä att denna kamp alltmera riktar sig mot detkapitalistiska systemets grundvalar. Det är mot den här bakgrunden sorn politiken enligt våruppfattning kommer att utspelas . En borgerlig regeringkommer alltid att välja det första alternativet, ett ökat samarbete medstorfinansen. Den kommer att bekämpa även lönearbetarnas omedelbaraintressekrav. Det är självfallet att man mäste dra slutsatsen av ett sådantkonstaterande. Socialdemokratins nuvarande problem beror inte pä att denunder skulle ha fört en alltför radikal politik. Desammanhänger tvärtom med att man i många stycken har fört en borgerligt betonadpolitik. Man har gjort eftergifter för högerkrafterna i samhäUet. Detta harvarit både skadligt och onödigt, eftersom det här i harfunnits en majoritet för en progressiv politik. Den avgörande uppgiften i svensk politik är att med en enad arbetarklass som huvudstyrka bygga en bred front motstorfinansen och alla dess hjälpare. Folkmajoritetens grundläggande intressenkräver ingrepp i de makt- och egendomsförhållanden som är monopolkapitalets;annars kan man inte effektivt bekämpa arbetslösheten, inte stoppaprisstegringen. Uppgiften är att driva politiken ät vänster, i socialistiskriktning. Den ekonomiska poUtiken m. m. Jag höll ett anförande här för en stundsedan, där jag egentligen tog upp ett problem. Först redovisade jag vår politikoch arbete, och sedan ställde jag denna fråga till borgerligheten;Var är det borgerliga regeringsalternativet? har kammarens ledamöter haft tillfälle att lyssna påaUa de tre partiledare som tidigare talat och senast dessutom på herrHermansson. Det var många saker som de räknade upp, men ingenting omregeringsalternativet. Jag återkommer tUl det. Det är klart att jag hade en viss förväntan när det varherr som efter mig först steg upp i talarstolen, därför att offrat mycket här, kan man säga. kunde ju ha blivit det storakonservativa partiet i men det har man överlåtit åt moderaterna.Folkpartiet kunde ha etablerat sig som det stora mittenpartiet i mendet har man överlåtit åt . kunde ha etablerat sig som denbalanserande faktorn mellan de båda blocken, ett parti som är litet men som harmycket att säga till om just därför att det ligger emellan de andra partierna men det har man också låtit bli. I stället har enligt pressen åtminstone etablerat sig som det borgerliga samarbetets ingenjör eller rörmokare eller vaddet var. Denna ingenjörskonst ämnar han tydligen fortsätta med intill sista Den ekonomiska politiken rn. folkpartist.Han har liksom uppgivit identiteten. När gick upp i talarstolen tänkte man, att nuskulle man väl ändå fä höra vad detta borgerliga samarbete innebär. Icke ettspår därav! Det var bara de gamla vanliga påhoppen på socialdemokratin. Men det finns allvarliga problem, som han snuddade vid, t.ex. möjligheterna för människor att påverka besluten. Vi är anonyma, anser han.Jag tror att jag nu får 5 000 brev frän enskilda människor, och jag försökerbesvara dem allihop. Det är visserligen i allmänhet inte några stora politiskatankar som de för fram, utan det är enkla vardagliga problem. När vi gick ut och, fullkomligt unikt i världen,engagerade 85 000 människor att diskutera ett konkret förslag - arbetsmUjön var det just för att få en direkt påverkan från människornas sida. Men det ärklart att även om vi gör en sä väldig offensiv för att sprida kunskap och fä igång en debatt om arbetsmUjöfrägorna, lyckas vi ändå inte fullständigt. Det äralldeles uppenbart att inte ens den enklaste information om detta har trängtfram till , som plötsligt står här och frågar: Varför vill ni inteutvidga miljöpolitiken till frågan om arbetsmiljön? Men det är ju just det vihar hållit på med nu! Det har varit en av våra stora frågor! Det är klart att vi planerar vår reformverksamhet - allade reformförslag som har lagts fram har ju planerats . sadeherr och att kyrkastat-frågan inte var något exempel på enbra planering. Eftersom ni båda två tog upp den frågan skall jag säga att påden punkten har jag för min del följt en konsekvent hnje som jag valde redansom kyrkominister. Jag sade att ett beslut av så stor räckvidd, som kan känslomässigtpåverka så många människor, mäste fattas i samverkans och enighetens tecken. Visade på vår partikongress att vi tar detta beslut endast under förutsättning aven bred samverkan. Jag var beredd till diskussioner med partUedama, om en sådansamverkan var möjlig. Men i själva verket var ni från och moderaternassida så fyllda av taktiskt nit att ni störtade ut och försökte göra detta stor politisk stridsfråga. Då sade jag att i så fall är det bättre attklippa bort frågan innan den gjort ännu större skada och rivit upp ännu störrekänslostormar bland människorna. Om vissa reformer säger man frän början: Detta genomför viendast i samverkans och enighetens tecken. och hennes medarbetaregjorde ett lysande arbete pä många sätt. Två av partierna kunde inte tåla sigtUls debatten pågått ett tag till. Men skyll aldrig det pä oss! Försök inte meddet! sade: är inte socialdemokraternaintresserade av sysselsättningen längre. Med detta motiverade han på någotegendomligt sätt sitt samarbete med . När vi senast hade enborgerlig regering här i landet uppgick arbetslösheten till ; i dagär den . Glöm aldrig den siffran! Om ni säger att vi är ointresseradeav sysselsättningsfrågan, visa dä upp ett enda borgerligt styrt land i världensom har högre sysselsättning än vi! Det finns inte. Den andel av befolkningensom har jobb här i landet är större än i något annat land. Men viär inte nöjda; vi driver pä vidare.