prot · FW09128 · 1973-12-31 00:00:00 — Det gäller verkligen attförsöka dra lärdom av de erfarenheter som vi har gjort under de senaste årenför att veta hur man bäst skall hantera sig själv i fortsättningen. Jag tycker att , även om han nu förlängde sittinterpellationssvar genom att tala bra länge innan han kom till själva svaretoch låta det anförandet utgöra en del av svaret, tog ganska lätt pä en del avde som jag tycker intressanta frågor som finns att begrunda. När det gäUer det allmänna spörsmålet om vad vi skall göraifall världskonjunkturen skulle komma att vika säger heltallmänt, att regeringen alltid måste föra en i förhåUande tillkonjunkturutvecklingen balanserande ekonomisk politik. Det är klart att pä denpunkten är och jag helt ense, men eftersom fattade sigsä kort kanske det räcker för mig att påpeka att vad säger att manmäste göra har ganska ordentligt misslyckatsmed. Pä den andra frågan, om vilka slutsatser som man skall draav svårigheterna att häva arbetslösheten, svarar att min hänvisningtill den höga arbetslösheten är felaktig, eftersom sysselsättningen har varithög. Men att förneka att det varit en hög arbetslöshet måste väl ändå anses varaatt ta alltför lätt pä det hela, . Om man inte åtminstone iefterhand erkänner att det har funnits problem, så tror jag att man allvariigtminskar sina möjligheter att bemästra problemen. Det kan möjligen vara det somockså har gjort att regeringen varit så pass litet framgångsrik under de häråren. har låst sig i de olika förutsägelser som lästeupp. har knappast ens nu velat erkänna att här verkhgen har varitsvårigheter. Låser man sig pä det viset i felaktiga bedömningar bara därför attden politiska oppositionen för en gångs skull, kanske skulletycka varit litet klyftigare än man själv, då blir svårigheterna mycketstörre än de behöver vara. Det argument som kör med, att vi inte skalloroa oss så mycket över vår arbetslöshet därför att vi har procentuellt sett iförhällande till andra länder en högre sysselsättning, är inte vidare hållbart.Om jag sade i en debatt med att i har man flerasysselsatta än vi har i , så skulle med rätta svara mig attdet inte är så märkvärdigt, eftersom det finns så många flera arbetssökande iTyskland. Den invändningen är som sagt helt riktig, men därför kan man medprecis samma rätt göra gällande att det finns procentuellt sett sä många flerarbetssökande i än det gör i andra länder och att det självfallet ocksåborde finnas procentuellt sett fler sysselsatta. Vi har ju här medvetet fört en politik, framför alltskattemässigt, som mer eller mindre har tvingat folk ut pä arbetsmarknaden.Andra länder har inte fört den politiken. Men om vi nu tvingar ut folk pä detviset, mäste man väl också som finansminister rimligen ta konsekvensen och setUl att det skapas sysselsättning, sä att människorna inte bara hamnar iomskolning eller beredskapsarbeten och så att inte allt fler bUrförtidspensionerade trots att de egentligen skulle vilja fortsätta att arbeta.Man kan inte föra en sådan skattepolitik som gjort och sedan bararycka på axlarna och säga, att det här med arbetslösheten behöver vi inte ta säaUvarligt pä, eftersom det mest är fruntimmer som söker sig ut päarbetsmarknaden. Jag tycker att det är en felaktig inställning hos . interpellation frågade jag också vad finansministernanser att man behöver göra för att underlätta nyföretagandet och förbättra demindre och medelstora företagens ställning, Här har finansministern tvåsynpunkter. Den första går helt enkelt ut på att det inte finns nägrakreditsvårigheter för de mindre och medelstora företagen, eftersom Ang. konjunkturpolitiken, m. m. Ang. konjunkturpolitiken, m. m. "regeringenständigt följt utveckhngen". Den andra synpunkten är att man inte behöverbekymra sig över nägon nedgång i nyföretagandet, eftersom det, som det heter isvaret, har varit ett synnerligen livUgt intresse förbolagsbildningar. Jag blir lika häpen när nu kommer med detargumentet som jag blev när han framförde det i den ekonomisk-politiskadebatten i TV under valrörelsen - även då gjorde gällande att mankunde vifta bort farhågorna för ett sviktande nyföretagande, eftersom det är enså väldig fräs på bolagsbildningarna. Även om i den debatten erbjödmig att fä låna en minut av hans tid, hann vi i TV-debatten inte resoneraigenom detta. Men kan vi göra det. Jag tror inte att antalet bolagsbildningar är nägot rimUgtmått på nyföretagandet. Tror verkligen det? Jag kan inte neka tillatt jag är häpen över att eller vem det nu är som har skrivitdetta interpellationssvar ärligen skulle tro att statistiken över bolagsbildningarär något bra mätt på nyföretagandet. har antagligen hört talas om"skrivbordsbolag". Tror att det förhällandet att detbildas en mängd skrivbordsbolag är nägot tecken på att det ärett verkligt skjut i ekonomin? I TV-debatten ställde sig heltoförstående inför synpunkten att bolagsbildningar inte utgör något tecken påett livligt nyföretagande. Jag gjorde för min del gällande att en stor del avanledningen till denna bolagsbildning är skattetekniska synpunkter. Man är t.ex. i småföretag, handel och jordbruk illa drabbad av den faktiskasambeskattningen, och för att slippa ifrån de orättvisor som den faktiskasambeskattningen innebär sätter man sig själv på bolag. Men det innebär ju inteatt det händer någonting i någon intressant bemärkelse. Jag har svårt attförstå att inte har detta alldeles klart för sig, eftersom herrSträng själv föreslagit att man skall höja minimiaktiekapitalet frän 5 000 till50 . I propositionen härom sade att anledningen härtiU äratt många bolag bildas inte för att idka nägon verksamhet utan för att manskall uppnå skattefördelar. I lagutskottets betänkande nr 19 i är sammanfattasherr Strängs proposition i följande ord: "I ökad utsträckning har bolagtillkommit med verksamhet av ringa omfattning eller av sådan beskaffenhet attdet inte är fräga om egentlig näringsverksamhet." Om skriver en sädan proposition och detligger en hel del i att han gör det är det väldigt konstigt om han sedan bararycker på axlarna åt farhågorna för ett sviktande nyföretagande och hänvisartill att det bildas så många bolag. Om det verkligen vore så att att alla dessa bolagsbildningar representerade ett nyföretagande, mästeju vara ytterst oroad över konsekvenserna av höjningen avminimiaktiekapitalet. Jag tycker att det är konstigt att man kan varafinansminister utan att vara medveten om de gedigna undersökningar som gjortspä olika häll beträffande det sviktande nyföretagandet. Att det inte finnsnågot nyföretagande är allvarligt inte minst med hänsyn till de nytillkommandegrappema på arbetsmarknaden speciellt de kvinnor och ungdomar som vi talat omtidigare . Det är allvarligt därför att nya företag får förutsättas kommaatt anställa framför allt nytillkommande arbetskraft. hade också en annan synpunkt, nämligen att detinte var nägra problem för mindre och medelstora företag. sade attde kan låna "eftersom han följer utvecklingen". Att utvecklingen medför inte nödvändigtvis någon garanti för att det är lättatt låna. EUer menar verkligen det? Det finns också många andra svårigheter för mindre ochmedelstora företag än frågan om huruvida man kan låna eller inte. Skatterna ärganska hårda, extra hårda för mindre företag. Vi har redan talat om denfaktiska sambeskattningen. Den ständigt växande uppgiftsskyldigheten i olikastatistiksamlande organ har antagligen hört talas om. Den plågarmindre och medelstora företag därför att dessa inte har folk som kan syssla medsådana blanketter. Löneskatterna drabbar säkerligen mindre och medelstoraföretag som är arbetsintensiva relativt sett mycket hårt. Alla de olikaföretagsbidrag, som utgör en flora som snart börjar bli hka tjock som Linnéssexualsystem och som utbetalas till företag, har den egenheten att de framförallt gynnar de större företagen. hinner inte ringa tUl alla småtextilfabrikanter, men eller hinner sätta sig nedoch hålla presskonferens med de verkliga storföretagarna i branschen. Dettaanger nägot av de svårigheter som finns i branschen. När man ser dessa saker, blir man inte förundrad över attnyföretagandet sviktar. Och sedan har vi det särskilda problem som har blivitaktuellt och som uppstår när arvsskatter och förmögenhetsskatter förde mindre och medelstora företagen gör att det blir svårt med generationsskiften.Man får dä en läng rad av fusioner, något som tidigare i debattenville vifta bort. Han sade, att det mest var fråga om att den gamlaföretagsledningen inte var sä skicklig och att företaget därför höll pä att gåöver styr. Jag tror inte att det är den verkliga förklaringen. Snarare är detekonomiskt rent omöjligt att klara ett generationsskifte, varför man säljerundan till något större företag. Vi tycker att detta är beklagligt, eftersom viär mot maktkoncentration inte bara pä statUg sida såsom det sagts tidigare idebatten här utan förvisso också när det gäller privata verksamheter. Jag hade även en annan fräga som gällde AMS. Jag frågadeom var intresserad av att göra någon utvärdering av AMS-politiken. Eftersomvi haft så mycket av sådan verksamhet men det samtidigtvisat sig vara ganska invecklat och svårt att fä nägot resultat pä denna väg,vore det intressant med ett klargörande. En anledning till att tidigare hsta spätt så pass fel kan ju vara att han haft enövertro på slagkraften hos satsningar pä AMS och annat, nägot som man läser omi socialdemokratiska läroböcker pä detta område. Men är inte villig att utiova nägon sädangranskning av AMS-politikens verkningar. Han säger att den är föremål för enfortlöpande uppmärksamhet. Jag är inte riktigt säker på vad som döljes bakomdenna upplysning. Men det vore bra om ville passa pä att delgekammaren sina egna slutsatser. Vi är inte så oerhört betjänta av enbart detfaktum att följer frågan med uppmärksamhet. Det är ju ettmmimikrav. Vad som vore intressant för en utformning av en Ang. konjunkturpolitiken, m. m. 11 protokoU 1973. Ang. konjunkturpolitiken, m. m. politik påsikt är att vi alla får ta del av de erfarenheter som finns. kan jubidra tUl ett sådant meningsutbyte när man framställer en sädan fräga som jaggjort. Även om följer utveckhngen som han säger,undrar jag om det finns nägot material som i så fall skuUe kunna läggas fram.Jag är inte medveten om att nägon systematisk utvärdering gjorts av den härpolitiken. Finns det någon sådan systematisk utvärdering, , ellerbehövs det inte någon? Om en sådan finns är det förvånande att ta del av en heldel av de tankegångar som har framförts från olika håll när det gällerAMS-pohtiken med bidrag till företag osv. Vid för någon månadsedan framkom bäde det ena och det andra som ger stöd åt mitt uttalande, attdet behövs en grundlig granskning av vad som egentligen har hänt inom ramen fördenna typ av ekonomisk politik. 1 kongresstrycket står att läsa vad jag bl. a.också anförde i min interpellation: "Den förda politiken på detnäringspohtiska området har enhgt vår uppfattning alltmera fått karaktären avsocialbidrag till företagen." Det är väl allvarligt när man säger så frånTräindustriarbetareförbundet, i varje fall tycker jag det är allvarligt.Vidare: "Vi har kommit så längt att det snart inte finns ett företag somlåter hjulen ruUa, om man inte får pengar frän staten." har viför hört säga att det är ingen idé att de borgerligagår omkring och föreslär att man skall sprätta ut pengar till företagen. Såsade man också från socialdemokratiskt häll under valrörelsen. Men det häraralltså vad tycker om den socialdemokratiskapolitiken, dvs. att det knappast finns ett hjul inom företagen här i landet somsnurrar utan att det har varit ett litet statligt bidrag därtill. Vid sade man ocksåföljande: "Detta innebär i realiteten, att man med hjälp av statliga medelflyttar arbetslöshet från en ort tUl en annan." Det är ju också en ganskaallvarlig kritik mot den förda selektiva politiken. När ett fackförbund somTräindustriarbetareförbundet har denna uppfattning vore det väl anledning förherr Sträng, om han har ett utredningsmaterial, att verkligen visa upp det. Omherr Sträng inte har det är det uppenbarligen icke tUlräckligt att bara lovaatt han fortlöpande följer verksamheten. själv yttrade i ett föredrag förra åretnågonting som verkligen tål att begrundas: "Det är alldeles självklart,att när den selektiva arbetsmarknadspohtiken omfattar så mycket av den totalasysselsättningen, så kommer man inte ifrån att ställa frågan, huruvida det ärriktigt att denna ensidigt skaU bära hela bördan eUer om man inte också skallföra en annan genereU ekonomisk politik för att bättre utjämna balansen mellantillgång och efterfrågan på arbetskraft." Osäkerheten i fråga om AMS-pohtiken förstärks också av derapporter som finns. som man med AMS-pengar bestämde sig för attstarta den omdiskuterade skidfabriken i räknade man kallt och i hemhghetmed att lägga ned skidfabriken i . Det kan möjligen utgöra bakgrandentill ett av de uttalanden som jag citerade från ,att det här bara innebär att man flyttar arbetslösheten från det ena ställettill det andra. Dessa AMS-bidrag har fått en oerhört stor omfattning.Beräkningar, som redovisades för någon tid sedan, visar att under åren1969-1971, innan bidragen hade fått den nuvarande omfattningen, fick företagen iform av olika bidrag lika mycket pengar som de skaffade sig genom nyemissionerav aktier. Då hade man ändå inte räknat in kommunernas bidrag i ohka former.Man hade bara räknat in AMS:s ohka lokahseringsbidrag, inte någon annanAMS-verksamhet. Detta är egentligen häpnadsväckande. Det ger ett speciellteftertryck åt den förundran som jag redan har uttalat, hur man undervalrörelsen från socialdemokratisk sida sä ofta kunde säga att borgerlighetenbara sprätter ut pengar tiU företagen. Den som verkligen sprätter pengar tillföretagen med sådana här selektiva åtgärder, vilka framför allt gynnar de storaföretagen, det är händelsevis socialdemokratin genom sin näringspolitik. Detvore exempelvis mycket bättre att sänka ATP-avgiften för äldre arbetskraft elleratt sänka löneskatten i stödområdet. Det är väldigt konstigt att jordbrukare och mindreföretagare i betalar rejäla löneskatter till , som hansedan skickar tillbaka i form av olika bidrag framför allt till de storaföretagen. Jag tycker det är en förfärligt konstig pohtik, tycker inte herrSträng det? När Ni försvarar denna uppläggning pekar Ni på att det skall kommaen fabrik till ; hur skulle den ha kunnat komma dit om det förts enborgerlig pohtik? Men hur mänga projekt är det som inte kommit till stånd pågrund av att jordbrukare och småföretagare, som varit drabbade av högalöneskatter, inte fått sina bidrag? Hur många har gått i kvav av dennaanledning och utplånats från kartan? Det behövs olika punktinsatser, olika selektivaåtgärder, men man skall använda dem tUl att rätta tUl förhåUanden där det gåttsnett. Man skall inte föra en politik som gör att det alltmera går snett ochsedan hoppa in med stödåtgärder i efterhand. Om haft större framgång med denekonomiska politiken än han haft och om väljarna i valet hadevisat större förtroende för hans ekonomiska politik skulle jag bättre förståatt han behandlar de frågor jag ställt i interpellationen med en visslättvindighet. I själva verket borde finansministern verkligen begrunda dessating då man, som och sagt, kan ifrågasätta omfinansministern enligt parlamentariska regler verkligen skulle varafinansminister. Sä här dags får man banta sitt anförande litet och det ärnog till kammarens glädje. Men det är en sak som jag skulle vilja ha sagt sominte hör till själva interpellationen. Det gäller prisstegringarna. Det är ettmycket allvarligt aktuellt problem. ligger vanligen pä toppen i inflationsligan.Det är bara högkonjunkturen utomlands , som vi stått vidsidan om, som kommit att innebära att tillfälligtvis hamnat bland deländer som haft en lägre prisstegringstakt. Men det finns allvarliga risker föratt allt kan återgå till det gamla, att vi på nytt hamnar i toppen. Det ärnödvändigt att göra nägot ät det. Vi kan inte acceptera att inflationstaktenökar pä det sätt som alla tecken tyder på. Först krävs det att man satsar påkonkurrensen, för att få de prisåterhällande verkningarna. På byggsidan är detmycket lätt att se hur Ang. konjunkturpolitiken, m. m. Ang. konjunkturpolitiken, m. m. kostnadernaåker i höjden om man sätter konkurrensen ur spel. Prisregleringar kan i vissafaU behövas, men man skall inte tro att man med dem åstadkommer nägot verkligthäUbart. Verkningarna kan bli de omvända. har, enhgt pressen och omdetta är riktigt gör han rätt i det börjat fundera pä vilka de prishöjandeverkningarna kan bli när man med olika priskontroller pressar samman företageni ett osunt branschsamarbete. Den andra synpunkten jag skulle vilja framföra när detgäller att hejda prisstegringar gäUer växelkurserna. Debatten utgår från attdet i utlandet förekommer väldiga prisökningar, som vi via importen kommer attfä in i landet och att det är inget att göra ät saken. Men det är det. Om manvill låta bli att importera prisökningarna kan man skriva upp den svenskakronan. Om man verkligen för, , en ekonomisk politik som är så braatt det endast beror på utlandet att vi får en snabb inflation mäste det innebäraatt den svenska kronans värde skulle kunna skrivas upp. Dä skulle vi icke fådessa utländska prisökningar att slå igenom i den svenska prisnivån. Om maninte fört, , en sådan växelkurspolitik gär det inte att i efterhandförsöka svära sig fri genom att göra gällande att prisstegringarna beror päutlandet. Om vi inte fört en sådan politik att vi är i stånd att skriva upp denegna valutan, måste det bero pä att prisstegringsimpulserna i den egna ekonominär minst lika starka som de är i utlandet. En tredje synpunkt i detta sammanhang är att en politikmot prishöjningar fordrar att man uppmuntrar en utbyggnad av produktionsapparaten.Endast på det sättet kan man få ett näringsliv som är i stånd att klara olikakostnadsstegringar och löneökningar utan att skicka dessa vidare i form avprishöjningar. För att åstadkomma denna utbyggnad spelar sparandet en storroll. Sparandet fordras för att man skall kunna få pengar för en utbyggnad. Detär därför som jag i pressen har fått det intrycket att klagat påsparandet. I dagens debatt har han emellertid anslagit andra tongångar. Men detär utomordentligt viktigt att slå fast att det ingalunda är sä att man kanklaga på det höga sparandet. Det är fel att försöka få en ursäkt för konjunkturmisslyckandengenom att peka på ett högt sparande. Det är lika fel som när undervalrörelsen försökte skylla arbetslösheten på invandrarna. Sparandet är istället något som gör det möjligt för oss att bygga ut produktionsapparaten ochfä det bättre. Om något varit fel i den ekonomiska politiken är det att maninte tagit chansen om de som sparat haft lust och villighet härtill - tillatt stimulera fram de olika investeringar som hade behövts. Vidare, herr talman det är den fjärde synpunkten på vadman skall göra för att dämpa prisökningar - behövs det rimligare skatter. Omman t. ex. sänker momsen, får det utan tvivel en prissänkande verkan. Har manlägre inkomstskatter kan löneökningarna och kostnadsstegringarna hålla sig inomrimhgare gränser. Jag ber avslutningsvis att fä instämma i vad i , där han framförde ett krav som jag gärna skallupprepa. Han framhöll att vi borde halvera inflationen. Det är också möjligtmed en riktig ekonomisk politik att halvera inflationen. Ja, pä en punkt hade väl rätt, nämligen när han antog att kammarens ledamöter skulle bli glada omhan bantade ned sitt anförande. Jag skulle kunna bidra till en sådan strävangenom detta lilla inlägg. frågar: Vad gör vi omvärldskonjunkturen viker? Ja, tekniken tror jag att vi i stort sett har lärtoss. Frågan är i vilken grad man väljer att sätta in åtgärderna. Det blir enbedömning med hänsyn till det läge där man skall sätta i gång aktionen. Vidare tycker jag nog att det vore lättare att diskuteramed även om jag inte alls är överraskad, ty han brukaranvända en sådan debattordning om han vore htet mera seriös i sitt sätt attargumentera. Jag har i mitt inledande anförande sagt att arbetslöshetenfortfarande är för hög och att våra förslag till när det gälleraktiveringen av den offentliga sektorn och en bibehållen aktivering av denprivata industrin motiveras av att vi vill komma till rätta medarbetslöshetsproblemet. Jag säger i mitt svar till :"beskriver sysselsättningspolitiken under senare årsom ett misslyckande. Det är emellertid ett faktum att vi haft en i förhållandetUl den arbetsföra befolkningen högre sysselsättning i vårt land än i andrajämförbara länder. Detta innebär ändå inte att förhällandet varittillfredställande, utan målet för regeringens ekonomiska politik måsteständigt vara att bringa ned arbetslösheten tiU den minsta möjliga." Men eftersom jag har den läggningen att jag alltid vill gäin i materialet och inte bara dra svepande generella slutsatser, tillät jag migi mitt inlägg att lägga ut texten litet grand om arbetslöshetens konturer,konstmktion och problem. Men kom ihåg vad jag har sagt i de båda inlägg som jaghar gjort här ! Dä ställer sig i talarstolen ochsäger: "anser att arbetslösheten skall man inte ta såallvarligt. Den gäller ju bara fruntimmer osv," Det är hans sätt attargumentera. Jag har mänga gånger tidigare försökt få påbättre tankar, och eftersom jag är en envis person i sådana här avseendenkommer jag att fortsätta med att försöka uppfostra idebattekni-ken sä att vi kan tala ungefär samma språk när vi diskuterar. Bolagsbildningen är ju det enda sättet för oss att få enegentlig redovisning av hur man har det i fräga om expansionslusten hos företagandeti vårt land. Jag är väl medveten om att bara en redovisning av bolagen inte gerett tiUräckligt klart besked om hur mänga seriösa nyföretagare det finns. Jagbehöver inte lägga ut texten mera om det; jag tror att mera plågad än jag, ifall vi ger oss in i skatteflyktsaspekterna i sambandmed den här bolagsbildningen. Men vad jag upplever är att det från aUtfler håll väcks ett krav på nyetableringskontroll därför att företagandet ärlitet snabbare än vad de etablerade branscherna anser vara bra ocherforderligt. Vi har mött det kravet från byggnadssektorn. Här i kammaren harföreträdare för byggnadsarbetarna krävt kontroll av den etableringen. Jag harläst deras facktidning och kunnat konstatera hur irriterade de är av denna, Ang. konjunkturpolitiken, m. m. Ang. konjunktur-politiken, m. m. som deanser, alldeles för lättsinniga och rikhaltiga etablering av nyabyggnadsföretag, i regel i form av enmansföretag. Vi har samma kritik från den seriösa restaurangbranschen , där man kräver etableringskontroll därför att det är en bransch där denindividuelle småföretagaren snabbt kan komma i gång. Jag var tillsammans med motorbranschens folk för en veckasedan, och även där reste sig bland ombuden de som krävde en etableringskontroll.Det är lätt att starta som egen företagare med en lastbil eller nägot Uknande,och man anser att den etableringen är så intensiv att det blirbesvärligheter för den mera seriösa näringen. Jag har bara nämnt tre områden där man gör gällande att viegentligen hellre borde hindra etablering än animera till nyetablering. Jagsäger detta för att få litet mera balans i den här diskussionen. Skatten är härd för de mindre företagen, säger herrBurenstam . Det är en sanning med många stora modifikationer. Av de 130000 bolagsföretagare som vi har i landet är det mer än hälften som inte betalarnågon skatt alls för bolaget som sådant. De tar självfallet ut en lön som ägareav bolaget och betalar skatt på den, men någon bolagsskatt betalar de inte. Närvi nu talar om företagen som juridiska personer är det alltså inte riktigt attsäga att de är så hårt pressade av de nuvarande skattereglerna. kommer tUlbaka och säger; Det ärlätt för en regeringsmedlem, i det här fallet industriministern, att sätta sigoch tala med det stora textilföretaget, men varför talar han inte med de små?Han talar säkerligen både med de stora och med de små.