prot · FW09137 · 1973-12-31 00:00:00 — Förslagen till ändring av den regionalapolisorganisationen skulle, som jag sade, ses som en konsekvens avpolisdistriktsreformen, eftersom vissa län därigenom kommer att bestå av endastett eller två polisdistrikt. intog den ståndpunkten, att även om deti och för sig var självklart att man skulle skapa möjlighet till kontinuerligövervakning, så fick ett sådant beslut inte leda tUl att allmänheten i vissaområden skulle fä en sämre polisiär service än den dittills hade haft.Utskottet fäste också avseende vid hur reformen skulle komma att upplevas avden allmänhet som berördes av den. Utskottet ansåg därför att man inte bordeanlägga renodlat rationella synpunkter på saken. Utskottet ansåg sålunda att man borde gä fram med en vissförsiktighet och låta varje ny sammanslagning av polisdistrikt föregås av en förnyadutredning - lät vara att denna kunde göras tämligen summarisk i de fall där detinte inträffat någonting nytt. Däremot ställde sig utskottet avvisande tUl tanken, somhade framförts i en motion, att i varje särskilt fall skulleunderstäUas förslag om polisdistriktssammanslagning, eftersom utskottet ansågatt detta skulle strida mot den praxis som tidigare tUlämpats i sådana ochhknande sammanhang. Av det skälet har också ett enigt utskott inteansett sig kunna bifalla motionerna 615 och 268 i denna del. Jag kan i förbigående nämna att det förslag till ensammanläggning av Svegs polisdistrikt och som harutarbetats i en departementspromemoria troligen inte kommer attleda tUl nägot beslut. Man kommer uppenbarligen att ta hänsyn till en kanskenägot senkommen opinion, som inte tycks ha framkommit dä polisutredningensförslag remissbehandlades. gjorde ett besök i , förmenade man där allmäntatt en bättre polisövervakning kunde ske med nuvarande förhållande än om manslog samman med ett större distrikt. Därför får jag väl anta att vadutskottet anförde om nödvändigheten av att i första hand pröva om integodtagbara förhållanden kunde nås genom personalförstärkning i stället försammanslagning inte kan vara relevant här. Beträffande den.regionala indelningen gjorde utskottet isitt betänkande nr 1 ett uttalande, som har citerats såväl av utskottsmajoritetensom av reservanterna i det föreliggande betänkandet. Därför vill även jagåterge vad utskottet sade på s. 53 i sitt betänkande nr I förra året: "Utskottet vill för sin del först understryka attreformen sä tUl vida är en konsekvens av distriktsindelningsreformen att det ide län, som efter distriktssammanslagningar kommer att bestå av endast etteller tvä polisdistrikt, inte rimligen kan finnas utrymme för en regionalorganisation med huvuduppgift att inspektera och samordna verksamheten mellandistrikten. Reformen bör, främst med hänsyn till angelägenheten av att ickeföregripa länsberedningens arbete, stanna vid sammanföringar av sådanalän." Detta mäste betraktas såsom ett auktoritativt uttalande,helst som det gjordes av ett enigt utskott och även följdes av . Det är mot den bakgrunden man skall se utskottets nuganska uppseendeväckande steg att yrka avslag pä en proposition, där regeringenföljt uttalade intentioner. Det gäller ju här just precis ett länsom inte har mer än två polisdistrikt - och som enligt departementspromemorianegentligen skulle ha haft bara ett polisdistrikt - och där det således enligtriksdagens eget uttalande mte rimligen kan finnas utrymme för en regionalorganisation med huvuduppgift att inspektera och samordna distriktensverksamhet. När därför väcktes motioner med yrkande 'om avslag päpropositionen i denna del, var det sä pass förvånande att det föreföllutskottet önskvärt att på ort och ställe söka göra sig underrättat om vilka speciellaskäl som kunde ligga bakom motionerna. Jag får bekänna att efter det besöket kan jag inte finnaatt det framkommit några omständigheter som inte rimligen tagits med iberäkningen, när vi gjorde värt uttalande . Jag tror att samtliga desju ledamöter av utskottet som stär bakom reservationen i betänkandet håUermed mig om det. Det borde ju inte ha kunnat överraska någon att förslag omsammanföring av tvä län tUl en regional enhet skulle väcka vissa olustkänslorpå högre ort i åtminstone det ena av de länen. Den folkliga opinion som dekommunala förtroendemännen i företrädde när det gällde Svegspolisdistrikts vara eller icke vara borde knappast ha någon motsvarighetbeträffande en regional organisation, som inte kan uppfattas såsom ettingripande i den enskilde medborgarens upplevelse av polisorganisationen. Jag kan alltså inte finna att det finns något reelltunderlag för vissa utskottsledamöters fotombyte i denna fråga, särskilt som vivid besöket i fick klart för oss att företrädaren för den polisiäraexpertisen fann förslaget både välkommet och välbehövligt. Ändringar inom den regionala polisverksamheten Alternativet, om följer utskottetsförslag, torde bli att den nödvändiga samordnande verksamheten i stäUet i högregrad måste utövas av , en utveckling som den som betraktardecentralisering som något gott i sig inte kan vara särskilt entusiastisk för. vet jag att utskottsmajoriteten har stött sittställningstagande bl. a. på ett annat uttalande i justitieutskottets betänkandenr I förra året, s. 54. Jag tUlåter mig citera: "I de fall då i enlighet med vad anförts indelningsändring övervägesbör i överensstämmelse med önskemålen i motionerna fråganunderställas prövning, så att dess ställningstagande till denregionala problematiken överhuvud taget inte föregripes." Såvitt jag förstår, har utskottet menat och riksdagenockså att regeringen inte skulle gä längre annat än i sådana klara typfallsom anförts tidigare, utan att också fick ett ord med i laget. Jagskall kanske tUlägga att utskottet pä s. 53, , också sagt följande:"Möjligen kan, som departementschefen anför, även län med tre distriktkomma i fråga. Skälen för sammanföring av sådana län med andra bör dock enligtutskottets mening vara mycket starka." Tanken här var alltså den att manskulle kunna gä längre än till att sammanföra två län, men det skulle man varaförsiktig med. Det kan väl också sägas att med detta ställningstagande hadeutskottet i viss mån tUlgodosett kravet att länsberedningens arbete inte skulleföregripas. Man frågar sig nu; Vad skulle följden bli, om riksdagenbiföll utskottets hemställan och avslog propositionens förslag? Såvittjag förstår, blir följden den att det inte kommer att ske nägra som helstsammanslagningar av län tUl regionala enheter förrän länsberedningen är färdigmed sitt arbete och eventuellt beslut med anledning av detta har fattats.Naturligtvis är det ingen riksolycka. Det betyder att en i och för sig möjligoch önskvärd rationalisering skjuts på en obestämd framtid, vilket är iUa nog,eftersom det är viktigt att alla resurser pä detta område tUlvaratas på ettrationellt sätt. Men det värsta är att ett beslut enligt utskottetsförslag innebär att förklarar ett enhälligt principielltställningstagande, fattat , vara en nullitet . Omriksdagen kräver att dess såsom vägledande gjorda uttalanden skall följas avregeringen och det gör vi ju dä måste regeringen vara viss om att riksdagenockså menar vad den säger i taget. Slutligen vill jag framhålla att utskottetsställningstagande har gjorts med knappaste möjliga majoritet. Det är väl ocksåsannolikt att om ledamoten , som med sådan energi har förfäktatpolisutred-tungens ståndpunkter, vilka gått längre i denna sak, haft tillfälleatt delta i utskottets beslut, så kunde konstellationen ha varit en annan. Fördet kan väl inte vara pä det sättet att den hägrande möjligheten att spännakommunisterna för den borgerliga triumfvagnen i det vällovliga syftet att kommaregeringen tUl livs fått väga över de sakliga synpunkterna? Men les extremes setouchent, som fransmännen säger ytterligheterna berör varandra. Jag tror att jag med vad jag nu sagt harangivit de huvudsakliga skälen för att reservanterna stödjer Kungl. sammanläggningav och tUl en regional polisenhet, och jag beratt få yrka bifall tUl reservationen. Utskottets vice ordförande hänger upp helasin argumentering på ett citat ur det betänkande som justitieutskottet avgavförra året i frågan om den regionala polisorganisationen, och det uttalandethar jag i och för sig ingenting att invända emot, ty det är självklart korrektåtergivet. Men det finns anledning, tycker jag, att erinra om vadjustitieutskottet sade dessutom. För det första sade utskottet att länsom består av endast ett eUer tvä polisdistrikt kan enligt de principer somantagits av föras samman med angränsande län till ettverksamhetsområde. Utskottet sade alltså inte att de skall utan att de kansammanföras. För det andra sade utskottet att man i varje särskilt fall måstebedöma situationen med hänsynstagande till den regionala problematiken. För dettredje angav utskottet och det blev också beslut att varjeförslag till sammanläggning av regionala polisdistrikt först mäste underställasriksdagen för bedömning. Jag skulle, herr talman, vilja fråga utskottets viceordförande; Vad innebär detta beslut, om inte att man i varje särskUt fallskulle bedöma en konkret fråga utifrån de förutsättningar som gäller just i detfallet? Jag tycker icke att den ståndpunkt som majoriteten kommit fram till idetta betänkande kan sägas stå i strid med det uttalande som gjorde. För övrigt vill jag nämna att utskottet var enigt ombeslutet att uppskjuta den här frågans behandhng från vårriksdagen, dä denegentligen skulle ha klubbats, till . Anledningen till uppskovet varatt utskottet tyckte att frågan var av den arten att vi på ort och ställe bordeinformera oss om hur man bedömde situationen i de berörda områdena. En sådanresa hade varit ganska meningslös om utskottet ansett sig vara så hårt bundetav sina uttalanden att någon ändring över huvud taget inte kunde bh aktuell.Jag har den uppfattningen att om man gör en studieresa, så mäste man göra denrelativt förutsättningslöst för att resan över huvud taget skaU tjäna ettsyfte. Jag får för egen del säga att studiebesöket i ochÖstersund gav åtminstone mig den uppfattningen att man inte genom en sådan härsammanläggning kunde vinna nägra fördelar ur ekonomisk eller annan synpunkt.Tvärtom påtalades de stora problem som skulle uppstå. Man fick verkligen klartför sig vUka geografiskt sett stora omräden som här var tänkta att sammanförastill ett länspolisdistrikt. Man fick också klart för sig de alldeles speciellaproblem som föreligger här uppe med det ojämna befolkningsunderlaget. Undervissa säsonger medför turismen en väsentlig ökning av det antal människor somrör sig i dessa trakter, vilket ställer speciella krav på polisorganisationen. Vi började med att besöka , och det första vi möttesav där var självfallet en djup oro för de planer som dä fanns att sammanläggaSvegs polisdistrikt med , vilket alltså skuUe innebära att Häqedalensammanfördes med hela landskapet tUl ett enda polisdistrikt. Nuinträffade under utskottets sammanträde det glädjande att vi fick upplysningenatt man inom tydligen har tänkt om i Ändringar inom den regionala polis verksamheten Jag vill gärna till herr justitieministem som sitter här ikammaren säga och jag tror att jag kan tala för hela utskottet i det fallet att det är med utomordentligt stor glädje vi noterar denna ändrade inställningfrån departementet i den här frågan. Jag tror att befolkningen där uppe kommeratt uppskatta det alldeles speciellt. Som jag ser det innebär detta beslut fråndepartementets sida att man också inom har börjat tänkaom i sammanläggningsfrågorna. Det ändrade ställningstagandet kommer väl att iviss mån få en prejudicerande betydelse för kommande diskussioner om sammanläggningarpå andra områden. Är det inte sä, utskottets ärade vice ordförande, att alltfler människor i det här landet har blivit mer och mer skeptiska mot talet omde stora enheterna som aUena saliggörande? Man böqar inse att det inte alltidenbart är fördelar med stora distrikt utan att faktiskt möjligheterna att utövaservice främjas av att de som beslutar och de som fullgör en funktion befinnersig någorlunda nära de människor som är beroende av denna service. Det finns en sak som jag dessutom skulle vilja ta upp, ochdet är vad som anförs i reservationen om att länsberedningen skuUe ha förklaratatt man inte har nägot att invända mot den ifrågasatta sammanläggningen.Utskottsmajoriteten menar att det finns anledning att avvakta länsberedningensförslag innan man går in på några väsentliga reformer när det gäller denregionala polisdistriktsindelningen. Visst kan vi väl säga att det finnsproblem när det gäller länspolisorganisationen, det vUl jag inte sticka understol med. Men de problemen löser man inte genom en sådan sekundär åtgärd somatt lägga samman de två föreslagna länspolisdistrikten. Därför finns detsåvitt vi har kunnat förstå all anledning att awakta länsberedningens förslagför att man skall kunna fä gränser när det gäller samhäUsverksamheten i stortsom stämmer överens med varandra. gör reservanterna gällande att länsberedningen anseratt en sådan här sammanläggning inte gär emot dess intentioner. Det är i ochför sig ett viktigt argument. Men jag efterlyser besked om var detta uttalandefinns redovisat. Vi har inte kunnat få fram något uttalande frånlänsberedningen som skulle styrka detta. Jag skuUe vilja fråga om det inte tilläventyrs kan ha gått tiU så att den person, som svarar för detta ärende ivederbörande departement och som också är ordförande i länsberedningen, harsamrått med sig själv och funnit att inga invändningar finns att rikta motdetta förslag. Enligt vad jag vet har länsberedningen som sädan inte fåtttillfälle att yttra sig; och det vill jag verkligen efterlysa, för det var juen förutsättning för de partiella reformerna att de skulle stå iöverensstämmelse med länsberedningens uppfattning. Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets förslag. Om det skulle bli så att reservationen vinner kommer vi häri att få emotse inte bara ett utan flera förslag om nyasammanslagningar på det regionala området. Jag har den uppfattningen att detvore olyckligt. Vi bör avvakta länsberedningens förslag och därefter gå varsamtfram när det gäller fortsatta sammanläggningar. Det är dags att tänka om närdet gäller den hittillsvarande centraliseringen. Som fröken erinrat om har riksdagensä sent som i total enighet fastställt riktlinjer för enreform av den regionala polisorganisationen. Jag tillåter mig att upprepa ett par synpunkter som frökenBergegren också har framhållit - detta är en så betydelsefull fråga att jagännu en gäng vUl nämna att justitieutskottet i sitt relativt kortfattadebetänkande anslöt sig tiU de riktlinjer som dragits upp i den proposition omden framtida polisorganisationen som lades fram , I dennaproposition uttalade jag att det inte rådde något tvivel om att 1967 årspolisutrednings förslag om en indelning av landet i åtta polisregioner skulleskapa goda förutsättningar för en effektiv och rationell regionalpolisverksamhet, och att vissa skäl kunde anföras för en sä genomgripandeomorganisation av den regionala polisverksamheten. Jag var emellertid inte beredd att gå sä längt.Anledningen till detta var att länsberedningen hade till uppgift att göra ensamlad bedömning av den regionala samhällsförvaltningens uppgifter och organisation.Ett genomförande av polisutredningens förslag skulle ha inneburit risker föratt statsmakternas framtida ställningstagande till de regionala problemenföregreps. Mot den bakgrunden föreslog jag en begränsad reform av den regionalapolisorganisationen för att i vart fall komma tiU rätta med en del av debrister som finns. Förslaget gick ut på att län med endast ett eller tvåpolisdistrikt skulle föras samman med angränsande län tUl ett regionaltverksamhetsområde. Som jag redan nämnt, anslöt sig justitieutskottet i sittbetänkande till dessa riktlinjer. Utskottet uttalade vidare att det i län medendast ett eller tvä polisdistrikt inte rimligen kan finnas utrymme för enregional organisation med huvuduppgift att inspektera och samordna verksamhetenmellan distrikten. Man sade också att reformen främst med hänsyn tUlangelägenheten att inte föregripa länsberedningens arbete borde stanna vidsammanföringar av sådana län. Trots att goda skäl talade för att gä längrestannade man alltså tills vidare för en begränsad reform. I åretsstatsverksproposition föreslogs helt i enlighet med de principer, som en enigriksdag sålunda hade fastställt och som jag trodde att en enig riksdag ett ochett halvt år senare var beredd att följa, att och läni polisiärt hänseende skulle läggas samman tUl ett regionalt verksamhetsområde. Mot den bakgrund som jag nu har tecknat framstårutskottsmajoritetens yttrande som synnerligen märkligt. Visserligen haderiksdagen förbehållit sig rätten att ta ställning till de enskilda fallen, menman har ändå sä sent som fastställt vissaprinciper för den regionala polisorganisationen, och det förefaller migorimligt att man nu inte vill godkänna ett förslag, som helt överensstämmer meddessa principer. Jag har personligen svårt att tänka mig något fall där ensammanläggning av tvä län till ett regionalt verksamhetsområde i polisiärthänseende är mer motiverad än just beträffande och Väster-norriandslän, 1 finns som här har framhållits förnärvarande två poUsdistrikt, och Svegs polisdistrikt, Östersundspolisdistrikt Ändringar inom den regionala pohsverksamheten Ändringar inom den regionala polisverksamheten ärpersonalmässigt ungefär nio gånger sä stort som Svegs polisdistrikt ochavståndet meUan centralorterna i distrikten är . Även för den sominte är expert i pohsiära frågor måste det mot den bakgrunden framstå somuppenbart, att den samordnande och inspekterande verksamheten, som ju ärlänspolischefens huvuduppgift, i måste bli mycket begränsad.Detta har också efter vad som är mig bekant omvittnats för justitieutskottetsledamöter av den person som upprätthäller tjänsten somlänspolischef i , I och med att arbetsuppgifterna inte ärtillräckliga för en länspolischef i är det heller icke ekonomisktmöjligt och ej försvarbart att bygga upp en bärkraftig länspolischefexpedition,där man har tillgäng på polismän som är specialister inom olika grenar avpolisverksamheten. Detta förhällande inverkar menhgt pä den regionalapolisorganisationen, bäde i och i , I den proposition om bl, a, den regionalapolisorganisationen som jag tidigare nämnde betonades att länen var för småregionala verksamhetsområden med hänsyn till att bl, a, trafikövervakningenmåste anordnas över större område. Som bekant gär E 75 frän iVästernorrlands län till norska gränsen i . Detta innebär intebara att det är nödvändigt att samordna trafikövervakningen längs , Detbetyder också att man mäste vidta samordnande åtgärder för att komma åt denrörliga brottslighet som blir en följd av en sä stor trafikled. Jag vågar utanvidare påstå, att behovet av en samordning av polisverksamheten är avsevärtstörre mellan och än mellan och Svegspolisdistrikt. Utskottsmajoriteten säger nu att förslaget kan innebära ensammanbindning av och pä ett sätt som kanmedföra svårigheter vid en framtida organisation av den regionalasamhällsverksamheten. Men det är ju en invändning som kan anföras inte barabeträffande och utan beträffande alla regionalaindelningsändringar inom pohsväsendet, Samma invändning kunde ju också görasför när enhälligt fastställde principenatt län med ett eller två polisdistrikt borde sammanföras med angränsande läntUl ett regionalt verksamhetsområde. Med rätta tyckte då att dennainvändning var svag, och jag kan inte förstå vad som har hänt ochsom betyder att man nu skaU ta större hänsyn till denna invändning. Det förtjänar påpekas att länsberedningen, som ju har tilluppgift att göra en samlad bedömning av den regionala verksamheten utifrån sinautgångspunkter, inte haft nägot att erinra mot den nu föreslagnasammanföringen. Förslaget i statsverkspropositionen innebär att man kan skapaen bärkraftig och effektiv regional polisorganisation i ochVästernorrlands län. En sådan organisation är inte minst betydelsefuU som enbalanserande faktor mellan den lokala och den centrala polisorganisationen.Förslaget står helt i överensstämmelse med de principer som fastställdes förett och ett halvt är sedan och är sålunda i praktiken endast ett fuUföljande avett principbeslut i . Ett avslag på ett sådant förslag skulle framståsom ytterst anmärkningsvärt, och man skulle med fog kunna undra vad det är förmening med att riksdagenfattar principbeslut som den inte är beredd att fullfölja. kom i detta sammanhang också in pä fråganom Svegs polisdistrikt och yttrade några ord beträffande betydelsen av att mani vissa fall kanske kan bortse frän vad som är mest rationellt och ekonomisktmest försvarbart sett från statlig central synpunkt. Vad härsade kan jag helt instämma i. Det är just sådana synpunkter som legat tillgrund för att jag i det fallet har kommit fram till att jag icke skall föreslånägon sammanslagning av polisdistrikt. Men hur riktiga de synpunkter än må vara som framförts ombehovet av närhet tUl människorna och som kan åberopas i fräga om nödvändighetenav att ha en pohsmästare i orten, menar väl ändå inte att degär att tillämpa när det gäller en länspohschef. När regeringen nu försöker setUl att statens tiänstemän får yänster med full sysselsättning, måste jag sägaatt den tjänst som finns i inte kommer att ge full sysseLsättning,Därför vUl jag verkligen hoppas att här kommer att följareservanterna. Ändringar inom den regionala polisverksamheten FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Herr justitieministern började med att hänvisatill justitieutskottets som han sade relativt kortfattade betänkande om depolisiära indelningsfrågorna . Jag skulle vilja säga att det var ettosedvanligt utförligt betänkande som utskottet den gängen avgav. En avanledningarna därtill var att vi, i varje fall när det gällde polisdistriktsindelningen,såg oss nödsakade att modifiera departementschefens förslag på många punkter.Detta ledde till att vi inte accepterade den långtgående sammanslagning somdepartementet var inne på att göra. När det gäller polisdistrikten vUl jag dock fortfarandeuttala min stora tillfredsställelse över att departementet tänkt om beträffandeSveg, Jag har inte påstått att det ur rationella och ekonomiska synpunkter vorelämpligt att slå samman med , Jag tror inte ens att man kan göradetta gällande. Jag anser däremot att alla skäl faktiskt talar för att manverkligen tänker sig för bäde en och två gånger innan man fortsätter på den härvägen med sammanslagningar. Jag skulle vilja fräga departementschefen om en sak. Ärdet nu möjligt för departementet att tänka om i en fräga som denna, vilkenenhgt min mening kommer att få stor principiell betydelse, skulle det då intevara möjligt också för ett av utskott att inte direkt tänka om menpä ort och ställe verkligen försöka sätta sig in i frägan och sedan drakonsekvenserna därav? Jag skulle återigen vilja fräga vad det var för mening medatt utskottet sade att skulle besluta i vaqe särskilt fall, vad vardet för mening med att utskottet sade att vi skulle resa dit upp och tala medde lokala myndigheterna och vad var det för mening med att vi sade att viskulle ta hänsyn till den regionala problematiken, om inte för att vi just iett konkret fall skulle ha frihet att bedöma huravida vi vUle acceptera ettförslag om sammanläggning eller inte. Jag inser visst att det finns problem närdet gäller den rörliga brottsligheten, men jag är inte alldeles tvärsäker päatt brottsligheten där uppe bara färdas på , För övrigt Ändringar inom den regionala polisverksamheten finns detväl en rörlig brottslighet mellan alla distrikt, hur stora eller små de än är,och det är problem som måste tacklas. Jag inser också att det är bekymmer medden regionala polisdistriktsindelningen, inte minst därför att distriktentjänar två herrar. Man lyder både under civUdepartementet ochjustitiedepartementet, men det är en problematik som inte löses med dettasekundära förslag, TUl slut, herr talman, åberopar justitieministern nu äterlänsberedningens uttalande.