prot · FW09109 · 1973-12-31 00:00:00 — Den ekonomiska poUtiken iii. Förhandlingarna leddes till en början av herr tredje vicetalmannen. § 1 Den ekonomiska politiken m. ni. Fortsattes överläggningen angåendefinansutskottets betänkande nr 29 och skatteutskottets betänkande nr 44. vårriksdag närmar sig sitt slul. Dethar varit en oerhört arbetstyngd riksdag. Den kommer säkert att gå tillhistorien som en av våra stora reformriksdagar. Det är inle möjligt för mig altsammanfatta alla de viktiga beslut som fattat under del senaste året.Jag skall begränsa mig till några huvudområden. Höslriksdagen beslöt atl godkänna det frihandelsavtal somträffats mellan och EG. i är trädde de förstatullsänkningarna i kraft. För kommer dessa förbättringaratl fortsätta. Det betyder all näringslivets planering nu kan ske pä enbetydligt säkrare grundval . Att finna en lösning pä vårl samarbetemed EEC som är förenlig med en fast och konsekvent neutralitetspolitik harkanske varit den viktigaste fråga vi stått inför . Vinådde en konstruktiv lösning som ger trygghet för framtiden. Höslriksdagen lade fast nya riktlinjer förregionalpolitiken. Det betyder att lagfäst grundsatsen om att varjeregion har rätt till en fortsatt ekonomisk och social utveckling, att denregionala balansen är ett av de övergripande målen för den franrtida politiken.Under våren har dessa riktlinjer följts upp med en rad konkreta förslag när delgäller det framtida lokaliseringsstödet, skatteutjämning,transportstöd, stöd till glesbygden i olika former m. m. Jag tror alt det ärrätt att säga atl dessa väldiga satsningar på 1'egionalpolitiken skapat ökadframtidstro och trygghet i de utsatta regionerna i vårl land. Höstriksdagen lade också fast riktlinjer för den framtidahushållningen med mark och vatten. Vi har lagt en grund för planering av bebyggelse och industriell utveckling och miljövården i vårt land. har vi genom en rad konkreta beslut fullföljt en aktiv miljöpolitik. Jag tänker på den stora satsningen pä renare luft och renare vatten, jag tänker på vårriksdagens beslut om en lag om miljökontroll och den fortsatta markpolitiken. Chefen för s miljöorgan, , har nyktert konstaterat: "Det finns inget land som gjort sä mycket för att förbättra miljövården i världen. Detta är ingen överdrift. har ett enastående anseende bland andra länder. Dels på grund av er framsynta miljöpolitik inom landet, dels genom att ni tog initiativet och var värdar för FN.s 129 9 protokoll 1973. Den ekonomiska poUtiken m. m. Vi bör inte ta det som ett beröm utan framför allt som enförpliktelse att målmedvetet fortsätta arbetet för en bättre miljö.Miljöpolitiken har medrätta väckt ett starkt engagemang hos ungdom. Denna riksdag har gjort stora insatser för att förstärkaoch fördjupa den sociala tryggheten. En serie genomgripande reformer hargenomförts: sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, tandvårdsförsäkringenoch en ny föräldraförsäkring har beslutats, som angelägna förbättringargenomförts för pensionärer, handikappade och andra utsatta grupper. Dessareformer ansluter direkt till vår gamla strävan att skapa trygghet förmänniskor genom gemensamma insatser och solidariskt ansvar. Konservativa ochreaktionära strömningar har svept över en del industriländer ochockså vunnit en viss återklang i vårt land. Dessa strömningar riktar sigytterst mot solidariteten och det gemensamma ansvaret människor emellan. Detär därför särskilt betydelsefullt att klart slagit fast: gårvidare på den sociala trygghetens väg. Denna riksdag har inlett ett långsiktigt och genomgripandearbete för en social förnying av produktionslivets villkor och för endemokratisering av arbetslivet. Det är krav som växt fram ur löntagarnasupplevelse av verkligheten ute i arbetslivet och som tagits upp och drivitsfram av arbetarnas och tjänstemännens organisationer. Regering och riksdag måste lämna en konstruktiv medverkani detta reformarbete. Det har skett genom konkreta förslag som har förelagtseller kommer att föreläggas . Höstriksdagen beslöt genomföra en femårigförsöksverksamhet med plats i företagens styrelser för de anställda. finnssnart 8 000 arbetare och tjänstemän ute i styrelserna. En ny arbetsmiljölag, som ger 85 000 skyddsombudväsentligt förbättrad ställning och beslutanderätt i centrala frågor påarbetsplatsen, ligger på bord. Det är den första lagen i vårhistoria som utformats under medinflytande av de människor som i sinkommande verksamhet direkt skall beröras av lagens bestämmelser. Dess innebördär att löntagarna på ett betydelsefullt sätt flyttat fram sina positioner påarbetsmarknaden till skydd för liv och hälsa. har beslutat att 500 miljoner av AP-fondernasmedel skall kunna användas för aktieköp. Löntagarna vill positivt medverka iuppbyggnaden av framtidens industri. De vill därvid också ha en störredelaktighet och ett medinflytande i den industriella utbyggnaden. Förslagetinnebär en spridning och en decentralisering av makt och inflytande i densvenska ekonomin till arbetarnas och tjänstemännens förmån. läggerregeringen fram en ny lag om anställningstrygghet för höstriksdagensgranskning. Den skall ge ett stöd, en trygghet framför allt för dem som har enutsatt ställning på arbetsmarknaden. Det får icke vara en ensidiglönsamhetsbedömning som avgör en människas rätt pä arbetsmarknaden. Arbetarnaoch tjänstemännen måste få en lagfäst rätt till sociala och mänskliga hänsyn päarbetsmarknaden. Lagen skall också ge åt de anställda själva och derasorganisationer en möjlighet att påverka sin egen anställningstrygghet. Om ställer sig bakom den lagen har vi tagit ettstort steg rnot att avskaffa en avgörande brist på jämlikhet i arbetslivet sombrukar benämnas § 32. Vid denna valperiods början talades mycket om denhandlingsoförmögna och förlamade minoritetsregering som skulle bära ansvaret.Del talet har tystnat. De reformförslag som vi lagt fram har utarbetats i endemokratisk process inom vår rörelse. Det har givit dem fasthet och anknytningtill verkligheten. En fast målsättning och en klar politisk vilja för-blirförutsättningen för att nå resultat. Detta är för oss socialdemokrater en stor framgång. Överdetta känner vi en ödmjuk glädje. Inte i första hand pä grund av gynnsammaulfall på voteringstavla, utan därför att dessa reformer direkt ochomedelbart berör människornas vardag. Nästan varje familj i landet kommer attberöras av förslagen - det må nu gälla det förbättrade skyddet vid sjukdom,barnafödande, arbetslöshet eller vid behov av tandvård, det rnå gällamöjligheterna för en kommun att lack vare skatteutjämningen upprätthålla en braservice för sina inbyggare, del mä gälla möjligheten alt skaffa jobb iavfolkningsbygd, del må gälla skydd av naturen, det må gälla de tiotusentalsmänniskor som går till sina arbetsplatser och vill uppleva ett bättreskydd för liv och hälsa. Det är en rad vardagliga ting. Men de är viktiga. Debetyder att man kan förbättra vardagen. Och detta är ju ytterst politikens ochsamhällsarbetets syfte. Men detta reformarbete är inte något fullbordat. Det ärett steg på vägen i fullföljandet av en välfärdspolitik med tryggheten,solidariteten och det demokratiska medansvaret som ledstjärna. Vi sökermedborgarnas stöd för att fortsätta arbetet för en fördjupad social trygghet,en bättre miljö, en aktiv regionalpolitik präglad av solidaritet mellan stadoch land. Vi vill fullfölja arbetet för en förnyelse och en demokratisering avarbetslivet. Lagarna om arbetsmiljön och anställningstryggheten måstefullföljas med nya förslag . Vi bör ersättarättsverkningarna av § 32 med ett system av lagar och avtal som reglerarförhållandet mellan företagsägare och deras anställda på ett annat sätt än nu.Vi har händerna fulla med angelägna och konstruktiva arbetsuppgifter. De allra flesta av de förslag som regeringen lagt fram harglädjande nog fått stöd av breda majoriteter i riksdag. Det har varitmöjligt antingen därför att oppositionen mangrant slutit upp bakom regeringenspolitik eller därför att de borgerliga varit splittrade. Även i frågor somvållat politisk strid har regeringen vanligtvis fått ett eller två av deborgerliga partierna med sig. Det ger anledning till vissa intressanta observationer. borgerliga pressen svämmar emot oss floder av övermod,segervisshet och självberöm. Den efterlängtade borgerliga regeringen förutsättsi dessa kretsar nästan vara ett faktum. Man har tydligen glömt alla de väldigasegrar som de borgerliga partierna vunnit förut i opinionsundersökningar.Valresultatet har som bekant blivit något annorlunda. Så kan det bli även dennagång. Det skulle sagt i förtroende - inte förvåna mig. I all denna på förhand uttagna segeryra talas det väldigtlitet om vad en borgerlig regering skulle föra för konkret politik och vad ettborgeriigt regeringsalternativ praktiskt innebär. Den ekonomiska politiken in. Den ekonomiska politiken m. rn. Låt oss ur denna synvinkel se pä några av riksdagensbeslut. Ger dessa någon ledtråd? I EEC-frågan stödde regeringen, följdeefter med många om och men. lyckadesinte splittra nationen i denna för vårl folk ytterst viktiga fräga. Manlyckades endast splittra borgerligheten. Men sä mycket står klart; Det fannsingen gemensam borgerlig politik i EEC-frågan. 1 regionalpolitiken har vi i huvudsak fått stöd av tväborgerliga partier. Där stod isolerad med sin besynnerliga riksplan ochmed sina överbud på olika punkter. lyckades inte driva in en kil mellanstad och land i den svenska nationen. Man lyckades endast splittraborgerligheten. Så mycket stär klart: Del fanns ingen gemensam borgerligregionalpolitik. I miljöpolitiken har regeringen i huvudsak fått stöd avfolkpartiet. stod ensamma om sitt fullständiga nej till enmarkpolitik som skulle göra den fysiska riksplanen till en verklig miljöpolitiki stället för en handbok i markspekulation. I sin extrema markpolitik stodmoderaterna isolerade. Men när i vår skulle ta ställning till lagenom miljökontroll och värnet av vår natur mot skövling genom grustäkter såställde sig också på markägarnas och producentintressenas sida. Därvalde bort miljön. ska ha en eloge för att man stod fast.Men sä mycket står klart: Det fanns ingen gemensam borgerlig miljöpolitik. De sociala trygghetsreformerna har glädjande noggenomförts i stort sett i enighetens tecken. Jag kan dock inte underlåta attpeka pä den egendomliga motsättningen som råder i uppträdande. Utei agitationen talar mycket om att spara och skära ned pä bidrag ochvädjar till de fördomar de kan spåra upp. Väl inne i denna kammare intar herrBohman och hans meningsfränder en betydligt mer beskedlig hållning. Där tryckerman snällt på knapparna för ökade sociala kostnader. Sedan klagar man överstatens utgifter. Det leder till att man kan fråga sig hur det egentligen ärbeställt med en borgerlig enighet kring socialpolitiken. I frågorna om arbetslivets reformering präglas denborgerliga bilden av tvehågsenhet och splittring när det gäller de samladeförslag till förnyelse av arbetslivet som socialdemokratin lagt fram med stödav löntagarnas organisationer. Mest påtagligt blev det i fråga om AP-fonderna. Del skullebli en väldig strid, hade man tänkt, om centralisering, maktkoncentration ochpampvälde. Men vid omröstningen röstade och folkpartieti tur och ordning för uppskov med hela frågan, därefter för avslag på alltihopoch slutligen för reservation, som innebar en principiell uppslutningbakom regeringen med vissa inskränkningar. motiverade de borgerliga partierna sina krav påuppskov med att man ville ha en valrörelse om AP-fonderna. en närmast samfälld borgerlig press släta över reträtten med att hävdaatt man nu tack och lov slipper denna fräga i valrörelsen. Det kan inte låtasärskilt trovärdigt för alla de borgerliga väljare som måhända trodde päskräckskildringarna. förklarade attkapitalrnarknadsutredningens förslag var helt borta: "Att nu gå på sammalinjer som utredningen blir bara en markering. Vi bör ta upp principstrid medregeringen och inte nöja oss med halva lösningar." hadefolkpartiet givit upp kampen. Förklaringentill detta sällsamma skeende är enkel. och drog upp till en väldig kamp.De upptäckte snart att de borgerliga partierna var splittrade och oeniga. Dekunde inte finna en gemensam linje. Då ville de ha uppskov med hela frågan. Omdet kunde de enas. Men även det misslyckades. I utskottet blev deras splittringdefinitiv. Del fanns ingen gemensam borgerlig ståndpunkt som de kunde gä uttill väljarna med. Då gav de upp. Hela irrotståndet bröt samman. Det skall visocialdemokrater inte beklaga oss över. Det för oss väsentliga är att vi kunnatgenomföra de förslag som de stora löntagarorganisationerna ställt sig bakom. Denna korta genomgäng visar några exempel. Jag kunde tafler: försvarspolitiken, utlokaliseringen, valutafrågan, finansieringen av prisstopp,radio och TV osv. Den visar att i en rad av de stora reformfrågorna - och småmed för den delen - vid årets riksdag har de borgerliga varit splittrade,handlingsoförmögna. Socialdemokraterna har lagt fast sin reformpolitik vidsina kongresser och rådslag. Vi har lagt fram den för medborgarna. Vi hargenomfört den. För detta känner vi, sorn jag sade, en ödmjuk glädje. Vad hade de borgerliga partierna - om de haft makten -fört för politik i dessa fiågor? Det vet vi inle. Del vet ni förmodligen inlesjälva. Det enda man rned absolut säkerhet kan säga, med hänsyn till er öppetredovisade splittring, är att det i dessa frågor - miljöpolitiken,regionalpolitiken, EEC, arbetslivets förnyelse, sannolikt socialpolitiken -hade förts en annan politik. Det hade blivit en kursändring som ni såväl påförhand som i efterhand är ovilliga eller oförmögna att redovisa. Detta är er avgörande svaghet. Ni vägrar envist alt förehöstens val lägga fram ett samlat och konkret borgerligt regeringsalternativ.Den stencil som ni nästan i hemlighet delat ut bekräftar bara detta.Därmed lämnar ni väljarna i ovisshet. Det blir en kursändring i de storareformfrågorna, men åt vilket håll och på vad sätt? Den frågan kan ni inteeller vill ni inle besvara. Där lämnar ni väljarna i ovisshet och otrygghet. Per sade 1935 några ord i andra kammaren somväl behäller sin giltighet. Han sade sä här: "Jag skall inte diskuterafrågan om vad de borgerliga partierna har för möjligheter atl åsladkorirrna enhandlingskraftig regering. Men när nran undersöker de punkter, sorn skulle blide gemensamma, finner man ju, att plattformen är träng. Jag tror, att det ilängden blir en alldeles för smal jjinne alt sitta pä, alt man bara är rädd försocialdemokraterna. En regering behöver förmåga att genomföra positivpolitik." Detta mä sä vara, säger rnan då frän borgerligt håll, menorn den ekonomiska politiken är vi enade. Dol gäller alltsedan det berömdagruppfolot som i lätt gulnad version fortfarande förekommer påhögerns flygblad och pr-opagandabroschyrer. Men vad beslår egentligen dennaenighet i? Den ekonomiska poUtiken m. iii. Nr 109 Visst har vi underlågkonjunkturens år haft många bekymmer och Mnnd enden besvärligheter, men det stårsamtidigt fullkomligt klart att . . .tqj-, har en stark ekonomi. Vi går motbättre tider. Produktionen, exporten, -------------------- investeringarna ökar. Vi har kraftiga - jag vill nästan säga mycket Denekonomiska kraftiga - vinstökningar inäringslivet. Vår valutareserv är rekordstor. m. Sysselsättningsläget förbättras ochkommer att förbättras ytterligare. Vi gårsnabbt mot ett läge, där det kommer att råda en påtaglig brist på arbetskraftinom vissa sektorer, med kvardröjande sysselsättningsproblem inomandra sektorer, för viss grupper, på vissa orter. Dessa problem kan vi intelösa genom allmänna lättnader. Dem kan vi endast lösa genom ener'giskasamhällsinsatser till stöd för dessa människor, orter och sektorer inorn ramenför en allmänt stram politik. Detta är särskilt viktigt när vi lever i en internationellprisstegringsvåg, som skapar stora svårigheter för alla länder. Mycket av dettahar vi svårt att göra någonting ät på ett nationellt plan. Internationellprisstegring på olja drabbar också oss. Orn kaffeskördarna slår fel iBrasilien, sä märks det pä våra priser. Om vår exportindustri får kraftigaprishöjningar pä trävaror, massa och stål, så slår det också på vårhemmamarknad. Men så långt det är möjligt måste vi försöka hålla prishöjningenunder kontroll. Under de senaste ett och ett halvt åren har vi lyckats bättreän alla andra europeiska länder. Det är ingen dålig prestation, men detförutsätter en stram politik. I detta läge, där vi i framtidsperspektivet ser påtagligarisker för en överhettning av konjunkturen, företräder de borgerliga partiernaen nära nog hämningslös överbudspolitik. Finansministern påpekade att t.ex. förslag innebär en försvagning av budgeten med nära 4 000 miljonerkronor per helår räknat. På punkt efter punkt vidgick överbuden.Ovanpå detta kommer sedan alla de skattesänkningsförslag som ochfolkpartiet gick ut med och som enligt inte behövdetäckas i det s. k. korta perspektivet. Det är åtskilliga tusen miljoner till -6 0007 000 miljoner. klagar man över all stora företag ochsmåföretag och kommuner inte får erforderlig tillgäng till kapitalmarknaden. Hur skall detta täckas? Ni kan låna till skattesänkningaroch utgiftsökningar och därmed, i ett skede av starka risker för överhettning ikonjunkturen, sätta inflationen på hjul, eller också kan ni ta ut pengarna avmedborgarna. Bara överbud på budgeten det är bara det jag räknar -motsvarar en skattehöjning för den vanlige inkomsttagaren pä förmodligenbetydligt mer än . Men det talar ni inte om. Det är lättare attställa ut löften om större utgifter och mindre inkomster för staten än att talaom var pengarna skall tas. Den magra stencil som ni har delat ur, efter storaåthävor på förhand, bekräftar bara en sak. Ni kan till nöds förenas i krav påmera utgifter och mindre inkomster, något skyla splittringen genom överbud. Mendet är en bräcklig fasad. Det är en otrygghet för människorna som vill ha enstark ekonomi och en lugn samhällsutveckling. Men varför har de borgerliga partierna det så svårt att forma ett gemensamtalternativ, det alternativ som säkerligen en överväldigande 134 majoritet av medborgarna i alla partier begär av er? undervärderade taktiska spekulationernas betydelse för er. Men på djupet finns ocksåideologiska faktorer. hade ett möte i en sporthall. Där höllhan ett tal. Jag har läst det talet. Det präglades av en gammaldags aggressivkonservatism. Det innehöll mycket av hat och skymford mot socialdemokratin.Socialdemokrater är maktfullkomliga, besinningslösa, självgoda, präglade avförmyndaranda och avundsjukans elände m. m. Min blygsamhet förbjuder mig attnämna över vilken socialdemokrat sida upp och sida ner särskiltöste sin vredes och sin illviljas skålar. Allt dettaär vi vana vid. Men vad är det för jordmän spelar på och sökerefter i sin förkunnelse? Vad är det för krafter han söker mana fram och varsfånge han håller på att bli? hörde vi säga i TV att ornsocialdemokraterna vann valet skulle mänga människor drabbas av djupdepression och lämna landet. Jag frågade mig dä vilka det var som trodde hade väskorna packade. Jag förstår att det är vissavälsituerade grupper främst avser. Också dessa har det rätt bra ivärt land. Men det är ju sä, att svartmålningen föder sin publik, och gudarnaskall veta att har talat illa om . Men det finns värre ting: En ledamot av moderatasamlingspartiets riksdagsgrupp har sökt göra gällande att om socialdemokratinvinner valet kommer vi att avskaffa de fria valen och demokratin. Han harupprepat det gäng efter gäng. Det sägs om ett parti vars hela historia är fylldav en benhård vakthållning kring demokratin. Han har påstått att det ärkommunisterna som styr landet och som har bestämt vår linje i EEC-frågan, denlinje som vann stöd av av ledamöter. Beskyllningar av dethär slaget mot socialdemokratin förekom ofta under 1920- och 1930-lalen. Men dåfrån extrema grupper längst ut pä högerkanten. förs de fram av personer sornväl på något sätt måste anses tillhöra det moderata samlingspartiets innerstakretsar. Man kan kritisera de gamla högerledarna. , Doinö osv., förmycket. Men de hade ändå vilja och förmåga att hälla rent i eget hus. Politiska slagord kan vara dagsländor att tillfälligt livaupp debatten med. Men de kan också spegla ett ideologiskt innehåll.Konservativa politiker har lätt att bli sina slagords fångar. EfterJönköpingstalet, som också herr finansministern har berört , fick herrBohman beröm av de konservativa för att han funnit ett nytt slagord om att maninte skulle förstatliga människan utan förmänskliga staten. Det var något heltnytt, sade man. Jag tyckte jag kände igen det. Jag har framför mig etttidningsurklipp där det stär följande: "Det gäller inte att göra människorna mera statligamen att göra staten mera mänsklig: rösta på " - denne vardå första namnet pä högerns allmänna lista. Klippet är från ,. Det är nästan exakt samma slagord som har återvänt till. Han har dammat av en av gamla klyschor. Men detvar ju inte bara klyschor. Den gamla högern blev ju fången i Den ekonomiska politiken rn. Nr 109 "-'e slagord man myntade, iden profil man därmed byggde upp och i de ,,, , , idéer som låg bakom. . . 107 5 " f grundval av dessa slagordoch idéer som högern konsekvent -------------------- sade nej till .sjukförsäkringen, som högern sade nej till , som Denekonomiska högern sade nej till ATP, somhögern ville ta bort det första barnbidraget o-Ij 51.;;, karensdagarna isjukförsäkringen och skära ned anslagen till de blinda ochgå emot arbetsmarknatlspolitiken osv. Ty dessa samhällsinsatser försolidaritet och för trygghet var ju en väg all enligt högerns ideologi göramänniskorna statliga, och så drevs man steg för steg atl gå emot de reformersom givit sä niycket av större trygghet och bättre utvecklingsmöjligheter förde stora folkgrupperna i detta land. Så har då via svartmålningen återvänt till dengamla högerns profil, till den gamla högerns slagord, till den gamla högernssyn på människorna och pä samhället. Sä blir man åter sina slagords fånge. I det borgerliga samförståndets namn och i lusten att nåregeringsmakten har det pä en punkt bättre beviljat än sinaföreträdare. Han röner inte kritik, inle debatt från sina borgerliga bröder försina idéers skull. Kritiken mot den moderna konservatismen, som ju ingentingannat är än den gamla högern, får socialdemokratin sköta i stort sett ensam.Undanlaget är några liberala tidningar. Men just därför vet vi också att i endrömd borgerlig regering skulle högerkrafterna få ett starkt inflytande. Ty densom inte förmår göra motstånd när idéerna bryts pä tältet, han står avskaladden dagen då allvaret till äventyrs skulle inträda. Del har tydligenglömt. Det fanns under åtskilliga decennier dä det var ennaturlig intressegemenskap mellan folkligt förankrade partier. Den växte framur böndernas och arbetarnas gemensamma upplevelser av nöd och otrygghet irnassfattigdomens samhälle. Den bestod därför att de sociala villkoren ochproblemen för de grupper sorn utgjorde kärnan i dessa partier i länga styckenvar likartade. slog vakt om sin oberoende ställning och intog en klarfront mot högerkrafterna i svensk politik. Men den nuvarande har valt en annan väg. Manskildrar socialdemokratin sorn sin huvudmotståndare, rnan söker sin vänner tillhöger, praktiskt och ideologiskt, inan skriver pä i och för sig innehållslösapapper för all försöka framstå som kraftfull tillsammans med den gamla högern.Längtan efter ett gemensamt borgerligt regeringsövertagande har blivit så starkalt man skurit av de band som gav myckel av prägel åt svenskpolitik. Det är ett konstaterande, i och för sig inget omdöme. Desto viktigare blir det för socialdemokratin att medbeslutsarn kraft företräda de breda folklagrens intressen, att företrädalöntagarnas krav på trygghet och medinflytande. Vi har en stark, frarnåtgående ekonomi. Den skall vi slåvakt orn och utveckla. Vi har en högre sysselsättning än i någotborgerligt styrt land i denna vår del av världen. Vi måste ytterligare öka dengenom en aktiv näringspolitik, regionalpolitik, arbetsmarknadspolitik. Vi har lägre prisstegringar än i något borgerligt styrtland i vår del av 136 världen.