prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Många yrkesgrupper har redan en lägre pensionsålder, och det ärdå en åldersgräns som fastlagts genom avtalsmässiga överenskommelser. Jag kanhär än en gång peka på det avtal som träffats mellan LO och SAF som gervärdesäkrad pension för samtliga LO-anställda . Man börjargenomföra den här pensioneringen , och systemet skall vara fullt utbyggt1975. Det här avtalet täcker in en stor del av arbetsmarknaden, och det ärytterligare ett skäl för en ändring av pensionsåldern för de grupper som intekan täckas in genom överenskommelser av detta slag. Man kan också tUlägga att ikommunal och statlig tjänst pensionsåldern normalt är eller t. o. m.lägre. Jag skulle alltså vUja konstatera att vi har haft och haren utveckling tUl förmån för en sänkning av den allmänna pensionsåldern.Debatten har också rört sig om betydelsen och angelägenheten av attett beslut fattas i den riktningen. Det är motiverat inte minst avrättviseskäl: grupper som inte nu kan komma i åtnjutande av en lägrepensionsålder skall kunna få pension tidigare nu genom ett beslut här iriksdagen om en sänkning av den allmänna pensionsåldern. Jag tror att man också kan konstatera att det föreliggerett starkt motiv för och en uppslutning kring kravet på en allmän sänkning avpensionsåldern. Det har framgått inte minst av de inlägg som gjorts tidigare iden här debatten. Från har vi tidigare, och senast i enpartimotion, nr 1134 tUl årets riksdag, begärt att förslag skallföreläggas om en sänkning av den allmänna pensionsåldern till 65 år.Vi framhåller i motionen att det är angeläget att eliminera den orättvisa sombestår i att vissa grupper får pension först medan andra fårfull pension redan . All åstadkomma en mer rättvispensionsålder är en väsentlig åtgärd, som samhället måste vidta för att garanterade äldre en god trygghet och en rättvis del av standardhöjningen. Men vi har från , som också herr Mundebotidigare anfört i sitt inlägg, framhåUit att det är angeläget attpensioneringssystemet ger större möjligheter tiU individuell valfrihet. En delmänniskor önskar kvarstå i arbetslivet, under det att andra har behov av att gåi pension . Det fysiska och psykiska åldrandet infaUervid skilda tidpunkter för olika människor. Vi menar därför att en allmänsänkning av pensionsåldern bör kombineras med ett system för en s. k. rörligpensionsålder. En sådan utformning av vårt pensionssystem skulle bättre medgeen avtrappning av yrkesverksamheten och en successiv övergång tillpensioneringen. I det samrådsmaterial som vi inom tog framredan 1969 omkring ämnet aktualiserade vi frågan om en allmän sänkning av pensionsåldern och därjämtefrågan om en rörlig pensionsålder som kunde ta mera hänsyn till olikamänniskors skilda förutsättningar för ett fortsatt yrkesliv när man närmar sigden allmänna pensionsåldern. Vi fick redan då ett starkt gensvar för synpunkteri den riktningen. Vi redovisade dessa synpunkter i en motion tiU . Det är rimligt med större möjligheter till valfrihet för den enskilde.Det ger också ökad trygghet och rättvisa i oväntade situationer som kaninträffa för en människa. Vi har olika fysiska förutsättningar. Vårt arbetslivvarierar och människornas fysiska hållbarhet skiftar. Många är färdiga förpensionering redan vid en tidigare ålder, ja rent av innan de uppnått ens denåldersgräns som vi här diskuterar, . Men andra både kan och vill fortsättasitt arbete även efter uppnåendet av vad vi kallar en normal pensionsålder. Ensuccessiv avtrappning av yrkesverksamheten kan för många vara ett bättrealternativ än ett abrupt avbrytande vid en fixerad ålder. De förbättrade möjligheterna till förtidspensioneringsynes mig vara ett led i och en utveckling mot en rörligare pensionsålder.Sedan de bestämmelserna infördes har man också kunnat notera ett ökat antalförtidspensionärer som fått full pension redan , och det finnsmöjlighet att få pension vid en ännu tidigare tidpunkt. Vi noterar således attvårt förslag om en sänkt och rörligare pensionsålder alltmer uppmärksammas iden allmänna debatten och vinner gehör. a.också till uppgift att pröva frågan om en ökad rörlighet en rörligarepensionsålder. I tidskriften , som tidigare nämnts idebatten, framhålles bl. a. följande i en artikel om pensionsåldern: "Både ur mänsklig och ekonomisk synvinkel förefallerdet vara den bästa vägen i den här frågan att skapa valmöjligheter så attmänniskor kan få pension när de inte längre orkar arbeta. Valmöjligheter, somockså ger den, som vill fortsätta, chansen att göra det. En sådan utvecklingstämmer också bäst med den förhoppningsvis fortsatta trenden vad gäller hälsan.Kanske är valfrihet också ur ekonomisk synpunkt bäst både för individen ochsamhället." Jag vill alltså sammanfattningsvis understryka att vi inomfolkpartiet vUl ha och har begärt en sänkning av den allmänna pensionsålderntill och i praktiken en mera rörlig pensionsålder, som gör det möjligtför en person att i högre grad än nu bestämma tidpunkten för då han eller Sänkning av pensionsåldern m. m. 4 protokoll 1973. Sänkning av pensionsåldern m. m. hon villlämna yrkeslivet. kanske man säger att det inte är så stora skillnadermellan vad utskottsmajoriteten säger i betänkandet och vad reservanterna säger.Jag vUl emellertid framhåUa att i reservationen 1 hemställer vi, de treicke-socialistiska partierna, om ett klart prinicpiellt ställningstagande tillförmän för en sänkning av den allmänna pensionsåldern till , och vi yrkari reservationen på ett principbeslut i den frågan. Det är alltså ett klart ochtydligt ställningstagande för att nu bör fatta beslut i denna fråga.Vi understryker också i motiveringen angelägenheten av attpensioneringssystemet medger individuell valfrihet och att man genom en rörligpensionsålder bör ta hänsyn tUl att behovet av pension infaller vid skildatidpunkter för ohka människor. I reservationen III yrkas att i skrivelse tillKungl. Maj:t begär att förslag om sänkning av pensionsåldern skyndsamtföreläggs rUcsdagen. I reservationen V har fp- och m-ledamöterna reserverat sigtill förmån för en motion nr 647 av m. fl. I denna motion tasfrågan upp om de äldres sysselsättning en fråga som har ett nära samband medden rörliga pensionsåldern och behovet av att skapa flersysselsättningsmöjligheter för personer i de aktuella åldrarna. För att förverkliga tanken bakom en rörlig pensionsålderräcker det inte med att införa en viss typ av pensioneringssystem. Det fordrasaktiva samhälleliga insatser för att ge arbete också till äldre, om de vill hadet. 1 reservationen V framhåller vi att en rörlig,individuellt bestämd pensionsålder förutsätter en reell frihet för arbetstagareatt välja mellan att gå i pension och att fortsätta i yrkeslivet . Föräldre som vUl fortsätta att arbeta innebär en meningsfull sysselsättning enbehövlig stimulans i det dagliga livet. Skäl kan anföras - som det ocksåframhölls i inrikesutskottets betänkande nr 1972, där frågan dåbehandlades -för att i det dagsaktuella arbetsmarknadsläget vid fördelning avresurser prioritet ges åt de grupper som inte kan trygga sin försörjning genompension. De dagsaktuella problemen får emellertid inte undanskymma skälen föratt ta upp den mera långsiktiga fråga som det här gäller. Vi reservanter menar därför att pensionsålderskommitténskall erhålla i uppdrag att lämna förslag tUl åtgärder som samhället kan vidtaför att underlätta för de äldre som så önskar att fortsätta sitt arbetsliv. Med det som jag här har anfört ber jag att fåyrka bifall till reservationen I i fråga om principbeslut om sänkning av denallmänna pensionsåldern från 67 till samt vidare tUl reservationerna IIIoch V. HerrFREDRIKSSON (s): Låt mig allra först slå fast att försocialdemokratin har det varit och är en central uppgift att säkra en tryggålderdom åt den generation som byggt upp vårt samhälle. Många viktiga reformerhar genomförts för att skapa trygghet åt våra åldringar, och det är ett arbetesom pågår och som med kraft måste fullföljas. Del har också utskottet klart ochtydligt framhållit i sitt betänkande. Jag sägerdetta därför att jag av de föregående talarnas inlägg tyckt mig kunnautläsa att var och en anser att det är just det parti han företräder som varitden drivande kraften när det gällt att skapa goda förhållanden och brapensioner för våra åldringar. Ja, herr talman, äras den som äras bör! Varje parti skalli rättvisans namn bedömas efter sina insatser och sina förtjänster, men låt migändå konstatera att inget av de borgerliga partierna kan hänga på sig någonlagerkrans när det gällt att på ett verkligt effektivt sätt skapaålders-trygghet för människorna i det här landet. Här talar historien sitttydliga språk. Utskottets vice ordförande var litet historisk i sittinlägg. Om jag också får komma med en mycket kort historUc, skall jag inte gåså långt tillbaka som till 1913. Låt mig bara erinra om den dramatiska stridenkring ATP-reform en. i undrar: Om man går ut ochfrågar folket , vad får man för svar? Den gången gick vi ut och frågadefolket. Vi hade en folkomröstning om tre olika förslag. Vi hade socialdemokraternas förslag som stöddes av LO ochstora löntagargrupper. Det förslaget innebar en allmän tjänstepension. Folkpartietoch högern ansåg att pensionsfrågan skulle lösas genom avtal, ochbondeförbundets linje gick ut på att var och en skulle ordna sin försäkringutan vare sig avtal eller lagstiftning. Var fanns då den rättvisa, den jämhkhetoch den solidaritet som utskottets vice ordförande med så stor emfas har talatom tidigare? Var fanns då den politiska vUjan? Jag kan nämna attbondeförbundets förslag inte fick av rösterna, och när herrCarlsson i i ett av sina inlägg antydde, om jag inte fattadehonom fel, att LO stödde linje kan jag säga att löntagarna ivade fall inte stödde centerlinjen . Det socialdemokratiska förslaget segrade ifolkomröstningen och så gick regeringen till med ett förslag omlagfäst dänste-pension. Det fälldes av andra kammaren som hade borgerligmajoritet. Regeringen upplöste andra kammaren, och vi gick till nyval i juni1958. Valet blev en stor framgång för socialdemokraterna och ett bakslag för deborgerliga. Men trots folkomröstningen och det goda valet kunde ändåomröstningen i andra kammaren ha fått en annan utgång än vad som blev fallet ominte en folkpartist lagt ned sin röst. Utskottets vice ordförande har talat om politisk vilja,men det måste också finnas handlingskraft, och regeringen, detsocialdemokratiska partiet och fackföreningsrörelsen visade verkligenhandlingskraft när de mot ett så kraftigt motstånd kunde genomdriva dettamycket goda och geniala förslag. Jag har, herr talman, gjort denna korta historieskrivningför att försöka få litet bättre balans i debatten, och jag tror att det kanvara till nytta för kammarens ledamöter att erinra sig vad som egentligenförevarit i denna fråga tidigare. Men vad gäller striden ? Ja, man måsteväl i rättvisans namn erkänna att vi inte står så särskilt långt ifrånvarandra. Det kan vara sant att vi har olika principiella uppfattningar om hursnabbt de här reformerna skall genomföras, men jag tycker att de borgerligapartierna i långa stycken har gjort den här debatten tUl en skendebatt. Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. De motioner som vi haft att behandla i utskottet föreslårfrån och sida att skall göra ett principuttalandeom att den allmänna pensionsåldern skall sänkas från 67 till , och ifolkpartimotionerna kräver man ju, som framgått av bl. a. i Moraanförande, en mera rörlig pensionsålder. kommunisterna föreslårju, som i mycket riktigt har framhållit, att den härreformen skall gälla från och med I 974. Socialdemokraterna i utskottet har gått ett steg längre.Vi har gjort en utvidgning utöver vad som anföres i motionerna och menar attett principuttalande bör omfatta en rad reformer på pensionsområdet som vianser angelägna att genomföra. Vi har i utskottsbetänkandet gjort en kortredovisning av några betydelsefulla reformer som redan har genomförts:uppgörelsen mellan LO och SAF, den viktiga förtidspensioneringen m. m. Men vihar vidare pekat på behovet av en förbättring i olika avseenden för dagenspensionärer. Vi har framhållit angelägenheten av att förbättra vUlkoren för demsom pensioneras , och vi tycker att detta uttalande också skall omfattaen allmän sänkning av pensionsåldern och en mera rörlig pensionsålder. Därmedhar vi velat markera det behov av ytterligare reformer som föreligger. Jagtycker faktiskt att det är litet underligt att de. övriga partierna inte kunnatansluta sig till detta uttalande, och det så mycket mer som man i reservationenhar skrivit av utskottets uttalande i detta sammanhang. Del är först ireservationen som man kommit ihåg de unga invaliderna och behovet av bättrepensionsförmåner till dem som är pensionärer. Vi vet ju alla att dessareformer är angelägna, och att de också önskas av stora samhällsgrupper kan jaghålla med i om. i var förresten också inne på den saken. Men vi vet också att dessa reformer är mycketkostsamma. En sänkning av pensionsåldern med har beräknats kosta bortåt1,7 mUjarder kronor. säger utskottets vice ordförande att den siffran ärgripen ur luften. Det är den emellertid inte; den har nämnts av den nu sittandepensionsålderskommittén, och jag förmodar att man har verkligt underlag för detmaterial som man där behandlar. , liksom för resten också , villefrån den kostnaden exkludera kostnaden för pensioner för bl. a. LO-grupperna.Men man kan väl säga att vederbörande betalar de kostnaderna själva, eftersomde avstått från löneökningar, och jag förmodar att när vi får som allmänpensionsålder kommer de här grupperna att göra framstötar för att i stället fåhögre lön. Jag tror inte, i , att de här kostnadernapå något sätt är felaktiga och orealistiska. Vi får komma ihåg att om man intekan genomföra det här så kommer basbeloppet att ökas osv., men det ärsaker som jag inte skall gå in på. Allt detta gör att man inte behöver vara utpräglad realistför att förstå att det - om man nu verkligen menar att en sänkning avpensionsåldern är den reform som skall genomföras allra först och all det skallske skyndsamt, vUket föreslås i reservation 111 - i så fall inte finns någotekonomiskt utrymme att åtminstone genomföra andrareformer. Dä får de unga invaliderna vänta, då får de som nu ärfolkpensionärer vänta på ytterligare standardförbättring och då får mansäkerligen också vänta på standardsäkring av ATP-pensionerna. Med andra ordtror jag inte att det vid ett sådant beslut finns möjligheter alt göra enavvägning och ta hänsyn till andra grupper som har det besvärligt och därförockså har stora behov. En sådan bedömning kan man däremot göra om riksdagenföher utskottsmajoritetens förslag. Låt mig också i detta sammanhang påpeka attsocialförsäkringsutskottet har enats om att föreslå att uppdra åtKungl. Maj:t att låta utreda frågan om lika pension, oavsett civUslånd. Det ärockså en reform som många i denna kammare anser mycket viktig, och det finns desom menar att den reformen bör prioriteras. Det är inte heller någon billigreform. Den beräknas kosta ca , och om nu följerutskottels förslag, vilket vi givetvis kan räkna med eftersom alla partier iutskottet är ense om den saken, måste väl även den kostnaden vägas in isammanhanget. Den kan i varje fall inte förbigås. Mot den bakgrunden ansersocialdemokraterna i utskottet att det skiUle vara oklokt om i förvägskulle binda sig för en viss reform, innan pensionsålderskommittén har slutförtsitt uppdrag. förväntas redovisa sitt betänkande redan innevarandeår behöver det inte vara så förfärligt bråttom. Nog kan man väl inväntakommitténs förslag. Jag är litet konfunderad över här när han som ledamot av kommittén anser sig böra ha ettriksdagsbeslut bakom ryggen innan han kan vara med på ett förslag om sänkningav pensionsåldern. Det är väl inte obekant att utredningen arbetar med denmålsättningen. Vi har i utskottsbetänkandet framhållit att pensionsfråganberör många andra väsentliga ting än en sänkning av pensionsåldern och att ensammanhållen bedömning därför är nödvändig. I den bedömningen ingår dennabetydelsefulla fråga om en sänkning av pensionsåldern. Låt mig gärna säga, herrtalman, att jag tror att det är en viktig reform som måste komma. Jag troremellertid också att det är av lika stor vikt att se till att pensionärernatillförsäkras en skälig del av standardhöjningen. Man kan inte enbart tala omatt sänka pensionsåldern. Det vore att se litet för ensidigt på problemet. Manmåste också tänka på att ge goda pensionsförmåner åt våra pensionärer. Jag tycker nog att i med litetlätt hand gick förbi själva finansieringsfrågan. har uppmärksammat denna sak och har i en skrivelse som redanomnämnts av i - uttryckt stor oro för att det inte kommeratt finnas ekonomiskt utrymme att tillförsäkra nuvarande pensionärer bättreförmåner om skulle fatta ett beslut om sänkt pensionsålder. Jagförstår mycket väl pensionärernas oro. De ser givetvis realistiskt på finansieringsproblemetvilket jag däremot icke tycker att motionärerna gör. De är ganska tysta när detgäller kostnaden för reformen. Visserligen har det här antytts och det stårför resten också i centerpartimotionen att man är beredd alt medverka till enöverenskommelse om en finansiering. Men del är också den enda antydan jagkunnat utläsa av motionerna från de borgerliga partierna om att förslaget harekonomiska konsekvenser. 1 den gemensamma reservationen Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. I iutskoltsbetänkandet finns däremot inte ett ord om den saken. Anserreservanterna att finansieringsfrågan har så underordnad betydelse att den inteförtjänar att omnämnas? i har redan talat om förslaget frånvänsterpartiet kommunisterna, vUket innebär att pensionsåldern skulle sänkasfrån . Jag tror att jag i mitt inlägg i stort sett motiveratvarför utskottet inte kunnat bifalla detta yrkande. Jag vUl bara tillägga attdet givetvis inte blh lättare att plocka fram de här pengarna om reformen skallgenomföras redan vid den föreslagna tidpunkten. Därtill kommer att det tordebli ganska svårt att rent tekniskt klara detta. Det är många lag- ochförfattningsändringar som blir följden av ett sådant beslut. Utskottet har vidare haft att behandla en motion frånvänsterpartiet kommunisterna som utmynnat i reservationen IV av iStockholm. Yrkandet går ut på att inom gruvindustrin sysselsatta arbetare genomlagstiftning skaU tillerkännas pensionering . Vi har avstyrktäven detta motionsyrkande. Jag tror, herr talman, att jag skall gå förbimotiveringarna eftersom jag känner tUl att , som är huvudmotionär,är antecknad på talarlistan efter mig. Jag får således tUlfälle att återkomma. Sedan har vi, herr talman, slutligen yrkandet ireservationen V beträffande de äldres sysselsättningsproblem. Den harundertecknats av folkparti- och moderatledamöterna i utskottet. Jag hållergärna med om att det är viktigt att bereda de äldre sysselsättning så långt detnu är möjligt, men den här frågan är väl egentligen en arbetsmarknadsfråga ochbör lösas som en sådan. Det fanns för resten motion av samma innehåll förraåret som då behandlades av inrikesutskottet. har motionen hamnat hossocialförsäkringsutskottet, men resultatet har därför inte blivit annorlunda änförra året. Även vi yrkar avslag på motionen och vi instämmer iinrikesutskottets betänkande . Där redogjordes för de åtgärder somvidtagits för att förbättra möjligheterna för de äldre på arbetsmarknaden.Utskottet pekade på det ökade skydd som äldrelagarna ger och som ytterligarekommer att förstärkas genom de utredningsförslag som är på remiss och somjag hoppas att skall bli ense om. Utskottet pekade vidare på de svårigheter som föreligger som alla känner till att bereda äldre sysselsättning. Man ansåg det vararimligt att de resurser som står tUl buds i första hand inriktas på dem.Socialförsäkringsutskottet instämmer nu helt i detta. Jag vUl endast tilläggaatt den fråga som rör de äldre inom den allmänna försäkringens ram en merarörlig pensionsålder den skall utredningen enligt sina direktiv behandla. Menatt ytterligare belasta utredningen enligt förslaget i reservationen vUl vibestämt avstyrka. Det ligger ju utanför utredningens ram. Ja, herr talman, därmed har jag något berört motionernaoch reservationerna. Innan jag går in på några korta kommentarer i anledning avvad som sagts tidigare vUl jag allra först svara på en fråga som ställdes avherr i detta verkar tyvärr bli en mycket lång debatt, menjag skall försöka att inte överskrida tiden alltför mycket och i varjefall inte lika mycket som de föregående talarna. i säger att i utskottsbetänkandetser man var utskottsledamöterna står men var står det socialdemokratiskapartiet? Jag vUl svara ungefär så här: Vår uppfattning är - som framhållits iutskottets betänkande, det är ingen skillnad därvidlag - att bör göraett principuttalande tUl förmån för en lösning av pensionsåldersfrågan liksom- det vill jag än en gång understryka - andra viktiga frågor som är av storbetydelse för pensionärerna. Den viktiga frågan om sänkning av den allmännapensionsåldern till behandlas nu av pensionsålderskommittén, som föreårets slut räknar med att avsluta sitt arbete. När utredningens betänkandeföreligger kommer vi att verka för att förslag framlägges om ett genomförandeav dessa reformer så snart förutsättningar att lösa finansieringsfråganföreligger. Detta må också vara ett svar till när han säger att vihar ingenting sagt om när reformen skall genomföras. För resten är det väl intesagt så mycket klarare och tydligare i reservationen heller. TUl vUl jag i detta sammanhang säga att jagär ganska förvånad över hans ställningstagande. Jag förstår honom mycket välnär han tycker att vi borde ha kunnat undvUca den här debatten, han skulle hakunnat rösta med utskottsmajoriteten om vi hade uttryckt oss litet klarare. Jagtycker dock att vi inte gärna har kunnat uttrycka oss klarare än vi gjort. HerrMundebo säger att skiljelinjerna nu är tydligare än . Jag vet inte om jagkan hålla med om det. Det är nog litet oklart med de här skiljelinjerna. När vidiskuterade den här frågan 1971 jag minns det mycket väl - höll par i mitt tycke utomordentliga anföranden. Han kopplade samman denpolitiska reformviljan och de ekonomiska aspekterna. Det gällde, sade herrMundebo bl. a., att överväga de ekonomiska följderna både för pensionssystemetoch för samhällsekonomin i övrigt samt att anvisa de resurser som behövs förett beslut. Han återkom vid ett par olika tillfällen och underströk attsamtidigt som man presenterar en reform skall man tala om hur den skallfinansieras - var pengarna skall tas. Den debatten förde han inte med mig ellernågon annan socialdemokrat i utskottet utan med i ,som han nu är så överens med. Jag är något litet förundrad över hans partivänners ändrade uppfattning; han fick nämligen många fler instämmandeni sitt anförande 1971 än vad han fick . Alla hans inlägg - han höll flerastycken gick ut på att man borde avvakta utredningens förslag, innan någotbeslut fattades. Det är alldeles riktigt att även vid den debattenuttalade att han hoppades alt det kunde fattas ett beslut i frågan underinnevarande mandatperiod. Förutsättningen var emellertid även för man hade ekonomiska resurser att göra det. i fortsättergivetvis att tala om de tunga jobben och de otrevliga arbetsplatserna och om destora orättvisor som finns. Vi skall väl inte upprepa den debatt som vi förde iden här frågan ; det är väl inte nödvändigt. Jag har ändå en känslaav att på något sätt överdriver eller i varje fall antyder sakeroch ting som inte riktigt stämmer med verkligheten. Visst finns det fortfarande kvar orättvisor, den saken är alldeles klar - Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. kvardröjandeorättvisor i samhället som vi är beredda att avskaffa. har talatom hur orättvist det är att de som sliter hårdast och har de sämsta jobbenockså har den högsta pensionsåldern. Den orättvisan är vi ju överens om att viskall avskaffa, när vi har de ekonomiska resurserna att göra det. Jag tyckerockså att i viss mån undervärderar betydelsen av den storaförtidspensionsreformen.