prot · FW099 · 1973-12-31 00:00:00 — Av inlägg justnu fick jag intrycket att det, trots innebörden och formuleringen i mitt svar,fortfarande skulle kvarstå något slags tveksamhet dels om vår politik, delsockså om det rent formellt rättsliga läget. Vi är självfahet bundna av icke-spridningsavtalet. Vi harundertecknat och ratificerat det. Därför är det en felaktig uppgift att viskulle ha något slags valfrihet i denna fråga. Dessutom pågår alltså en lAEA-kontroh av de svenska kärnanläggningarna. Därmed är den svenskapositionen fastlagd, inte bara som en fast grundad politik; den är ocksåinternationellt rättsligt reglerad. Det ahvarliga i läget ärnaturligtvis att det är sä mänga andra stater som inte har gjort dennareglering. Euratomländerna har visserligen undertecknat avtalet utomFrankrike. , och har också gjort det, medan däremotBrasilien, , , och inte har gjort någotdera. FruTHORSSON (s); Jag ber att få uttrycka en någotstörre grad av tacksamhet för utrikesministerns senaste besked. Det är, som jagser det, ofantligt vikrigt att det slås fast i att trots allaförseningar i fråga omdet åtföljande kontrollavtalet någon valfrihet för vårt land icke existerar pådetta område sedan vi har ratificerat icke-spridningsavtalet. Det finns väl anledning att också uttrycka tUlfredsställelseöver det trepartsavtal med och lAEA som har träffats i avvaktan pä detslutliga kontrollavtalet. Detta bör, herr talman, vara en uttrycklig dementi av deytterligare antydningar som förekom i denna artikel, spridd i vida kretsar ivårt land, om att det inom industridepartementet skulle hysas tveksamhet motett kontrollavtal med lAEA pä grund av, som det sägs, vissa ekonomiska ochtekniska konsekvenser av en sådan inspektionsverksamhet. Det är naturligtvisytterst angeläget att en sådan förmodan effektivt vederläggs. Överläggningen var härmed slutad. Ang. det svenska ställningstagandet till kärnvapen § 7 Ang. det svenska ställningstagandet till kärnvapen Herr försvarsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 11januari intagna fråga, nr 5, och anförde: har frågat mig om jag kankommentera en pressuppgift att den tekniska utvecklingen på kärnvapenområdet skullekunna föranleda en omprövning av det svenska stähningstagandet till dessavapen. Min kommentar är; Någon sådan omprövning är inte aktuell. FruTHORSSON (s): Jag tackar försvarsministern fördetta svar och den uttryckliga, nästan mihtärt kortfattade dementin om varieplan pä omprövning av det svenska ställningstagandet. Jag har funnit det angeläget att officiellt ta död päspekulationer av det slag som förekommer i den Dagens Nyheter-artikel som jaghar refererat tih i mitt inlägg i debatten med utrikesministem . Det kaninte få förekomma någon tvekan om att står fast vid sin avtalsmässigaförphktelse att inte mottaga, tillverka eller pä annat sätt förvärva kärnvapeneller andra kärnladdningar. Spekulationerna i tidningen var desto mer olustigasom de just anknöt till vad jag senast diskuterade med utrikesministern,nämligen att det slutgiltiga kontroU-avtalet med lAEA ännu icke är färdigt. Jag anser det självfallet ytterst angeläget att man iSverige uppmärksamt följer vad som händer i fråga om teknisk utveckling påkärnvapenområdet av försvarsberedskapsskäl - detta möter självfallet ingen somhelst invändning. Och jag ämnar inte, herr talman, här ta upp någon tekniskdebatt om de nya s. k. minibomberna som beskrivs i den här artikeln. Jag vhlbara säga att mot bakgrunden av mina erfarenheter av den debatt som vi fördeför 10-15 är sedan om kärnvapen är jag ytterligt skeptisk mot uttalanden avtekniker på området som skapar intryck av en "ofarlighet" av sädanavapen på gränsen tUl s. k. konventionella vapen. De konventionella vapnens s. k. ofarlighet är ju för övrigt på ett Om anstånd med repetitionsövning vid eget barns födelse skrämmandesätt vederlagd genom den brutala krigföringen i som pågår intiU densista av före vapenvhan . En kärnsprängning är en kärnsprängning, och den kumulativakaraktären av dess verkningar kan aldrig bortresoneras. DärtUl kommer denmycket allvarliga och oberäkneliga faran för en eskalering upp tUl användningav de skräckvapen på området som fortfarande testas både överjordiskt ochunderjordiskt av ett antal länder en fara som består sä länge någon stat överhuvud taget kan tänka sig att sätta in kärnvapen av vhket slag det vara må vid en väpnad konflikt. Jag välkomnar alltså försvarsministerns kategoriska ochkortfattade besked här i kammaren att den tekniska utveckhngen på kärnvapenområdeticke påverkar avsikt att förbh en kämvapenfri stat. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om anstånd med repetitionsövning vid eget barnsfödelse Herr försvarsministem ANDERSSONerhöU ordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 23januari intagna fråga, nr 37, och anförde: har frågat om jag vih medverkatill att anstånd med repetitionsövningar som regel ges till värnphktiga somönskar närvara vid eget barns födelse och som önskar ta hand om äldre barn ifamiljen modem hgger på BB och tiden närmast efter henneshemkomst därifrån. Under de förutsättningar som anges av brukaranstånd kunna beviljas om man av t. ex. medicinska skäl kan befara särskhdakomphkationer vid barnets födelse eller om ingen annan än den värnphktige harmöjlighet att ta hand om de äldre barnen i familjen. Ärenden om anstånd på grund av familjeskäl måste emellertidahtid prövas från fall tiU fall med beaktande av bl. a. de medicinska, socialaoch ekonomiska omständigheterna. Prövningen sker pä grundval av bl. a. yttrandefrån social myndighet. Det är knappast möjligt att för sådana ärenden hkalitet som för de flesta andra slag av anständsärenden ställa upp generellaregler som anger när anstånd bör beviljas. Några särskilda bestämmelser för defah som tar upp i sin fråga övervägs därför inte. Jag vill slutligen erinra om att deintressen som viU tihgodose i någon män kan beaktas pä annat sättän genom anstånd, nämligen genom tjänstledighet. 1 Tjänstereglementet förkrigsmakten finns således en bestämmelse att tjänstledighet inte får vägrasutan viktiga skäl vid bl. a. eget barns födelse. HerrROMANUS (fp); Enligt modern uppfattning är det önskvärt attfadern är med vid förlossningen, dels för moderns skuh, hon måste ofta liggalänge ensam pä förlossningsavdelningen, dels för faderns egen skuh - det är enviktig och genomgripande händelse i livet när man får barn dels ock för att sätidigt som möjligt grundlägga en stark gemenskap mellan fader och barn. Modernametoder för att föda utan fruktan och med Undrad smärtupplevelse bygger ofta påfaderns psykiska stöd. Det är också viktigt att fadern kan vara hemma medanmodern är på BB. Det är en ömtålig situation när ett syskon kommer tiU ifamhjen. Likaså är det viktigt, om det finns barn tidigare, att fadern redanfrån början kan vara med och ta del i barnets vård och skötsel. Annars blir detalltför lätt sä att han kommer på efterkälken i sin omsorg om och sitt ansvarför barnet. Mot den bakgrunden vore det mycket naturligt att man gav generösaanstånd i sädana här fall. Jag tackar försvarsministem för svaret, i vhket han sägeratt anstånd brukar kunna beviljas, om man kan befara särskhda komplikationervid förlossningen och ingen annan kan ta hand om hemmavarande barn under dentid som modem hgger på BB. Tyvärr är praxis i sädana här faU mycketåterhållsam. och vämpUktsverket har omvittnat det vid dekontakter jag haft med vederbörande där. Denna fråga har aktuahserats för migav en person som fått avslag på sin anständsansökan trots att det tidigare ihans familj finns barn och trots att ingen kunde ta hand om den pojken utan hanenUgt bamavårdslagen får tas om hand av kommunen, om avslaget står fast. Jagförstår emellertid att försvarsministern inte kan diskutera detta specieUa fah;jag nämner det bara som ett exempel därför att det tyvärr tycks vara typisktför hur man handlägger sådana här ärenden i värnphktsverket ochvärnpliktsnämnden. Enhgt vad man bekräftat för mig hör det tih de absolutaundantagen att man i värnphktsverket och vämpliktsnämnden beviljar anstånd.Detaljerna i övrigt i detta fah kan man studera i en artikel i inovember. Jag hade hoppats på ett mera positivt uttalande avförsvarsministern, eftersom regeringen nu har aviserat ett förslag om tio dagarsledighet med tihäggssjukpenning för fadern för att ta hand om tidigare barn ifamiljen. Det kommer tydligen att gä bra i aha andra sysselsättningar men inteom man är verksam i försvaret. Det som försvarsministern nämner om tjänstledighet stämmerväl inte sä bra, om man t. ex. gör sin repetitionsövning uppe i ochbarnet skah födas i . Dä hinner man inte mer än halvvägs förrän barnethar kommit till världen, och då har man inte mycket nytta av tjänstledigheten.Och tjänstledighet för så läng tid att man kan vara hemma är väl inteaktuell. Då är väl inte repetitionsövningen mycket värd. Jag undrar därför om försvarsministern ändå inte skullekunna förklara att praxis i sådana här fah skah vara generös, mot bakgrunden avden något ändrade syn vi nu har fått på betydelsen av faderns medverkan vid ochefter förlossningen. Om anstånd med repetitionsövning vid eget barns födelse Den praxis som tihämpas i sådana här frågorkan självfallet ändras. Någon ändring av bestämmelserna anser jag dock intevara nödvändig. Jagförstod att tänkte på den kommande lagstiftningen 2 protokoil 1973. Om anstånd med repetitionsövning vid eget barns födelse omsjuklön, som skall ge mannen möjlighet att jag förestähermig att det kommer att bh vara hemma och se till övriga barn ifamiljen och under den tiden erhålla sjuklön. Om vi får den lagstiftningen ärdet ju möjhgt att det kommer att kunna påverka den praxis som värnphktsverketoch vämphktsnämnden tihämpar. Det är för tidigt att uttala sig om det. Normalt brukar man emeUertid utnyttja tjänstledigheten,och den bmkar beviljas om det är fråga om att vara med vid barnets födelse. Detär det normala. Anstånd är däremot, som säger, inte hka normalt.Men det är möjligt att den ändrade lagstiftningen och den nya syn på dessa tingsom därigenom tränger fram kan komma att påverka praxis när det gäller längreanstånd. Det är möjligt, men en ny praxis pä det härområdet skulle kanske också underlättas om försvarsministern ville säga att detär önskvärt att praxis ändras. I 22 § värnpliktslagen heter det att denvärnphktige skall få anstånd om tjänstgöringen skulle bereda honom eUer näraanhörig tih honom väsentliga svårigheter. Det är riktigt, som statsrådet säger,att det inom ramen för denna bestämmelse ryms en mycket mer generös praxis. Meneftersom värnphktsverket och vämphktsnämnden ännu inte har upptäckt att detfinns en ny syn pä den här frågan, sä skulle det underlätta omförsvarsministern ville säga att det är önskvärt med en ny praxis. Det kan välinte ligga utanför försvarsmi-rusterns rörelseutrymme, föreställer jag mig. Man behöver inte avvakta beslut omlagstiftningen när det gäller tio dagars sjuklön. Det angelägna i att denvärnpliktige kan vara hemma, i varje faU barnetsmoder ligger pä BB, kan man redan nu inse det behöver vi ingen lagändringför. Men är den värnphktige på ett repetitionsförband någonstans i ,måste man på något sätt ordna tillsynen av barnet även . Jagförestäher mig det kanske försvarsministern kan bekräfta atttjänstledigheten är avsedd för värnpUktiga som vill vara närvarande vid självaförlossningen, och det är i och för sig angeläget. Men det viktigaste, om detfinns barn tidigare i familjen, är att den värnpliktige kan vara hemma, i varjefah under icke-arbetstid den tid barnets moder är på BB. Och att han kan varahemma pä när modern och det nya barnet kommer hem tUl famUjen. Detbehovet täcks inte av tjänstledighetsmöjligheten. Men på den punkten kanskeförsvarsministern skulle vilja göra ytterligare några, mera positivauttalanden. Jag vih inte göra några andra kommentarer ände jag redan har gjort. Denna fråga är mycket komplicerad. Mycket beror på vadvederbörande värnphktige har för tjänstgöring vid thlfähet. Man kan därför integöra några generella uttalanden. Jag föreställer mig att man sä småningom,under lugna och fredliga förhäUanden, kan ändra praxis i riktning mot den nyalagstiftning som kommer pä detta område. Men jag vhl fästa uppmärksamheten påatt bestämmelserna är skrivna inte bara för lugnaförhållanden utan också för andra förhållanden. Därför kan man inte göragenerella omdömen, utan man måste pröva saken från tid thl annan och frän falltiU fall. Jag vill inte göra några andra kommentarer ändem jag värnphktige har för funktion inom försvaret. Men som det är nu tycksdet vara sä att det är betydligt lättare att få anstånd av arbetsmarknadsskäloch liknande skäl än av familjeskäl. Det uttalande som skulle behöva göras ärbara att sädana här ansökningar skall behandlas generöst, i den män detallmänna försvarspohtiska läget gör det möjligt givetvis. Med generöst menarjag då generösare än man har gjort hitthls. Man har haft en mycketrestriktiv praxis. Om förflyttning av LKAB.s huvudkontor till Överläggningen var härmed slutad. § 9 Om förflyttning av till Herr industriministern ordet för att besvara i Gäddvik (m) i kammarens protokohför intagna fråga, nr 9, och anförde: i Gäddvik har frågat mig omjag kan upplysa om när ;s huvudkontor flyttas tiU i enlighet medriksdagens rekommendation. har inom bedrivits utredningar som bl. a.avsett att ge underlag för bedömning av vhken del av verksamheten vid ;shuvudkontor som kan överföras till . Utredningarna, som avsettomfattningen och lokaUseringen av ;s centrala verksamheter och dessasförhåhande tih lokalförvaltningarna, har blivit försenade iförhållande tiU den ursprungUga tidplanen. Arbetet har emellertid nu kommit sälångt att ett diskussionsunderlag nu kan färdigstäUas. Vissa kontakter i fråganhar redan etablerats med företrädare för personalorganisationerna. Jag räknarmed att beslut fattas och åtgärder börjar vidtagas successivt under år 1973aUteftersom man når fram tiU lösningar som tihfredsstäher såväl företaget somde anstäUda. HerrPETERSSON i Gäddvik (m): Jag vUl tacka industriministern för svaret påden enkla frågan. Bakgrunden till frågan är dels det riksdagsbeslut somfattades , dels det svar som inrikesministern lämnade i mars 1972.Inrikesministern räknade då med att bedömningarna för flyttning av ;shuvudkontor skulle vara färdiga . säger inrikesministern att han "räknar med attbeslut fattas och åtgärder börjar vidtagas successivt under år 1973allteftersom man når fram tiU lösningar som tiUfredsställer såväl företaget somde anstäUda". Jag hoppas att industriministern räknar bättre den härgången och att denna fråga, som riksdagsmän av olika partifärg harägnat så Ang. statligt övertagande av fabriksbyggnader ochtomtmark vid driftinskränkningar stortintresse och där de nu har bakom sig, äntligen skah leda tih ettpositivt beslut. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. statligt övertagande av fabriksbyggnader ochtomtmark vid driftinskränkningar Herr industriministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 11, och anförde: har fråga mig hur jag ser påfrågan om att för statligt produktionsinitiativ utnyttja erbjudande frånföretag om att utan kostnad överta fabriksbyggnader och tomtmark där driftenkommer att nedläggas och att föra motsvarande förhandlingar rörandenedläggningsbeslutade fabriker. Vanligtvis thlkommer inte statliga industrisatsningarenbart av den anledningen att lokaler eller andra resurser finns tillgängliga.Utgångspunkten bör vara att det finns förutsättningar att ta upp enaffärsmässigt inriktad verksamhet. När det gäller insatser för att upprätthälla befintligeher skapa ny sysselsättning kan dessa göras pä ohka sätt. En av dessa kan varaatt förvärva nedläggningshotade företag. I varje enskht faU får en bedömninggöras av vilken åtgärd som på läng sikt kan vara den ur samhällets och deanställdas synpunkt lämpligaste lösningen. (vpk): Min fråga är föranledd av den stort uppslagna annons somSvenska cellulosa AB hade infört i och därbolaget förklarade att man helt enkelt skänker bort Svartviksfabriken medthlhörande tomtmark. I annonsen berättades att fabriksbyggnaderna var i gottskick, att det rörde sig om en totalyta av 10 000 kvm och att det utanförfabriksbyggnaden fanns en byggnadsfärdig mark om , som även ställdes gratis tUl förfogande. Taxeringsvärdet var inte mindre än 7 miljonerkronor och brandförsäkringsvärdet . Läget var det bästatänkbara vid utlopp i tätt intill E 4 med järnväg ochdjuphamn inne på fabriksområdet. Ja, så lät det bl. a. i annonsen. Erbjudandet var alltförsensationeht för att vara sant, tycktes det. Men ändå var det ingenrötmånadshistoria. SCA och bakom detta företag menartydligen allvar. Bolaget har nämligen tidigare meddelat att Svartviksfabrikenskah nedläggas dä denna fabrik med de 350 anställda enligt SCA inte längre germiljonvinster. Arbetarna och deras fackförening har av SCA krävtersättningsindustri. Är det månne detta krav som SCA vih slippa ifrån, dvs.ansvaret för de anstäUda? Vill man dämpa en befarad opinion? SCA i , där bolaget nedlagten rad fabriker, har kunnat handla relativt ostört , och någonegentlig opinionhar inte förefunnits. Fabrik efter fabrik har nedlagts, men allt har förblivitlugnt. För de flesta och de äldsta arbetarna har samhället trätt in för attklara arbete och försörjning. Andra har pensionerats. SCA:s framfart i dettaområde av värt land har resulterat i en industrieU kyrkogärd. När SCA nu förklarar att man skänker bortSvartviksfabriken och tihhörande områden av omtanke om de anställda verkardetta rätt magstarkt med tanke på SCA;s uppträdande tidigare i . Den andra av SCA:s massafabriker som ligger i själatågetär . Kommer SCA att ställa även den fabriken och tomtmarkentUl förfogande gratis? Det är givetvis enkelt att slippa från ansvaret genomatt ge bort fabriksanläggningar, då man anser att dessa inte längre ger demiljonvinster som man är van vid att hösta in. Något ansvar för de anställdahar SCA tidigare inte tagit och gör det inte nu heller. Något intresse förnyetableringar har SCA inte haft. De anställda är nog överens om att staten bör träda in pådetta område. Den erfarenhet man har i dessa bygder av privat initiativ, ivarje faU när det gäller SCA, är av den karaktären att staten och samhälletändå måste träda in. Därför har jag stäht denna fråga. Jag tackar för svaret.Svaret är såsom jag kunde vänta mig i detta fall, men jag vhl ändå ställaytterligare en fråga: Kommer staten att ta hand om fabriken, eller vUkenersättningsindustri kan vi få? Ang. statligt övertagande av fabriksbyggnader ochtomtmark vid driftinskränkningar Jag vih bara svara attvi har haft kontakter med länsmyndigheter, kommunala myndigheter ochrepresenanter för de anställdas organisationer för att diskutera pä vhket sättsamhäUet och staten skall kunna undanröja de svårigheter som de anstäUda ochkommunerna självfallet är stäUda inför. HerrLORENTZON (vpk); SCA;s handlande kan tyckas underligt, eftersom de fabrikerman skall nedlägga är rätt stora. I lär det finnas sju massafabrikersom producerar omkring massa. För rör det sig om110 . Ändå skah dessa fabriker läggas ned. Det visar att SCA inte ärintresserat av arbetsmöjligheterna i bygden. När det gäller profitabla jobb i övrigt är man instäUd pånedläggning för att sedan koncentrera kapitalet pä andra områden. I harman uppträtt på detta sätt . Hur var det med Ådalstunneln, där maninspirerade stathga och kommunala myndigheter att satsa i ensötvattenstunnel? När denna är klar, har SCA mgenting kvar i bygden. Allaföretag är borta. Inspirerade man inte staten och kommunala myndigheter attsatsa i på kommunala serviceanläggningar? Närdetta var klart, meddelade SCA att företaget inte var intresserat ifortsättningen. Den pappersfabrik man lovat förlägga tih etablerades imellersta . Folket i bygderna är inte intresserat aversättningsindustrier som SCA svarar för, man vih ha statliga garantier. Det tror jag att också Om marknadsundersökningar för skidproduktionen industriministernär pä det klara med. Utvecklingen i bygden är sådan. SCA har misskött sinverksamhet och skapat ett dåligt anseende i hela bygden när det gäller privatföretagsamhet. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Ommarknadsundersökningar för skidproduktionen Herr industriministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 22, till herr inrikesministern, och anförde: har frågat inrikesministern om hanär beredd medverka tih att marknadsundersökningar för skidproduktionen i vårtland kommer thl stånd för att bl. a. skapa bättre underlag för samhälletsregionalpolitiska insatser. Enligt faststäUd ärendefördelning ankommer det pämig att besvara frågan. Jag föreställer mig att frågan föranletts av farhågor föratt den svenska skidproduktionen skah komma att bh för stor i förhåhande tillefterfrågan med överkapacitet och sysselsättningssvårigheter som följd. För enbedömning har man att ta hänsyn thl framför aht två förhållanden. Dels tordeman kunna räkna med att den inhemska efterfrågan pä skidor liksom hitthlskommer att öka under normala vintrar, dels förefaller möjligheterna tih ökadexport relativt goda. Ett fortlöpande arbete bedrivs på detta område avSveriges exportråd och handelssekreterarna i form av marknadsundersökningar ochservice till svenska företag. , och bedöms som mycketlovande marknader för svenska fritidsprodukter särskUt skidor. Speciellaundersökningar om detta har också genomförts av enskhda företag. Pä grundval av den information om branschen som jag nu harbedömer jag således utsikterna för den svenska skidindustrin som förhållandevisgoda. Mot den bakgrunden finner jag inte heher anledning att i rådande läge taett initiativ till en särskUd marknadsundersökning på skidområdet. Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Vi torde vara eniga om vikten av att regionalpohtiskaåtgärder vidtas för att förbättra sysselsättningen inom stödområdet ochmedverka tiU en bättre regional balans. Jag har funnit det angeläget attdiskutera några av de avsättningsproblem som de svenska skidföretagen har , detta mot bakgrund av den rådande arbetslösheten i . Det finns där tvä skidfabriker, som båda ligger inomstödområdet och som det är nödvändigt att på allt sätt stödja och slå vakt om.Även här tror jag att våra uppfattningar är samstämmiga, eftersom regeringenoch AMS har gått in med bidrag tih Edsbyverken just för att stödjasysselsättningen där. Edsbyverken och fabriker i HudiksvaU sysselsätterför närvarande 145 man. Med hänsyn tiU den besvärliga arbetslösheten i länet är detnödvändigt att dessa företag kan bibehäha sin produktion och utöka den så attinga fristähningar behöver vidtagas. Vad som här skall noteras är att vi i daginte kan utnyttja de svenska skidföretagens fulla kapacitet, beroende pä flerasnöfattiga vintrar, som har betytt en nedskärning av antalet sysselsatta iskidthlverkningen med ett 50-tal man. Skidföretagen har stora lager. Den kapacitet vi har i vårt land behöver ahtså inte höjas.Vi har en outnyttjad kapacitet när det gäller denna produktion. Mot den bakgrundenanser jag det nödvändigt med en grundligare marknadsundersökning, som ocksåOvanåkers kommun har begärt. Industriministern bedömer utsikterna för den svenskaskidindustrin som förhållandevis goda. Det anser inte skidfabrikerna, och deverkliga förhåUandena motsäger industriministerns uttalande. Produktionskapacitetenför Edsbyverken och fabriker är mellan 600 000 och 800 000 par skidorper år, om man i Edsbyverken vid den högre kapaciteten gör en omdisposition avarbetskraften. Under 19701971 avsattes totalt 510 000 par terräng- ochlöpskidor på den svenska marknaden. Den totala importen uppgick tih 115 000par. Den befintliga produktionskapaciteten täcker ahtså mycketväl avsättningsmöjligheterna, och därtill ger den utrymme för en mycketbetydande export. Båda företagen har ökat sin export, och man räknar med enfortsatt exportökning. Av Edsbyverkens thlverkning går på export.Exporten har helt enkelt varit räddningen för länets skidföretag under dessasnöfattiga vintrar.