prot · FW09147 · 1973-12-31 00:00:00 — minskaförbrukning- "gparledare" med uppgiftatt följa besparingsåtgärderna och att utarbeta en av flytande bränsle Q, jU, ytteriigare åtgärder i energibesparande syfteinom myndig- inomförsvaret ,,gten. i (vpk); Jag tackar försvarsministern för svaret påfrågan. Den har naturligtvis föranletts av intrycket att den inleddasparkampanjen i fråga om flytande bränsle och drivmedel och på energiområdet iövrigt riktar sig till hela samhället med ett undantag, nämhgen försvaret. Nuhar försvarsministern lämnat ett konkret besked i denna fråga, och det är bra.Han säger att ÖB i samråd med överstyrelsen för ekonomiskt försvar har utfärdattillämpningsföreskrifter för krigsmakten. Jag utgår då från att detta gällerockså flygvapnet och alltså inkluderar flygets drivmedel. Denna fråga har framför allt en psykologisk sida. Det ärtroligen - och med all rätt svårt att övertyga människor om det nödvändiga iatt sänka temperaturen i lägenheterna och spara på , om militärenkan bedriva sin verksamhet i obegränsad omfattning. Jag vill gärna framhålla att förbrukningen avdrivmedel inom försvaret, åtminstone när det gäller armén och marinen, ärförhållandevis liten. Det rör sig om av den totala förbrukningenav bensin i landet och om av den totala förbrukningen avdieselbrännoljor. nämnde speciellt flyget. Det är självklart attåtgången av drivmedel där är större. Det är emellertid speciella drivmedel somanvänds för jetflyget, och de kan inte användas inom någon annan sektor avsamhället. Men jag medger att vi självfallet skall spara där också. Jag villemellertid ändå understryka att de fiygtider vi tillämpar är mycketpressade. Därför kan vi inte tänka oss att avstå från att bedriva övningareller upprätthålla de bevakningsuppgifter som flyget normalt har även ifredstid. Men jag är ense med om att försvaret inte får liggautanför, och vi gör ansträngningar för att hålla igen i fråga om förbrukningenockså här. i (vpk): Jag vill inte bestrida uppgiften attförsvaret inte är en så stor förbrukare av drivmedel och olja för uppvärmningsom många kanske föreställer sig. Men går man ut i en stor sparkampanj kan maninte undanta denna sektor. Skall det sparas måste militären också lära sig attspara, även om det känns litet ovant, 14 Överläggningen var härmed slutad. § 8Ang, tillverkningen av flygplanet 37 Herr försvarsministern ordet för att besvara i (m) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 340, och anförde: i har bett mig lämna ettklariäggande besked om de tidningsuppgifter som förekommit om en nedskärning avtillverkningen av flygplan 37 . I proposition angående vissa organisations- ochanslagsfrågor m. m. rörande försvaret (propositionen 1973 s. 53) anfördedåvarande försvarsministern att han räknade med att "antalet hittillsbeställda flygplan 37 i huvudsak skall vara tillräckligt för att ombeväpnaattack-och spanmgsförbanden samt för skolflygverksamheten". Detta uttalande äger fortfarande sin giltighet. Hittillshar 175 flygplan beställts. har i samrådmed chefen för flygvapnet föreslagit att ytteriigare flygplan skall beställas.Frågan övervägs inom försvarsdepartementet. Ang. tillverkningen av flygplanet 37 i (m); Jag ber att få tacka herr försvarsministernförsvaret på min enkla fråga. Jag bad i frågan om ett klarläggande besked om detidningsuppgifter som hade förekommit rörande en nedskärning av produktionen avflygplan 37 . Tyvärr kan jag inte med bästa vilja i världen säga att herrförsvarsministems svar är klarläggande. Jag finner att oklarheten kvarstår. Det är en gammal uppgift att vi har beställt 175 flygplan.Tidningsuppgifterna har talat om att man skulle minska takten i tillverkningeninom det här 175-kontraktet och kanske gå ned till en så låg produktionssiffrasom litet drygt 20 flygplan . Jag skulle vilja fråga försvarsministern omhan kan lämna kammaren ett besked om vilken produktionstakt inom 175-kontraktetsom regeringen har fastnat för. Det är det som denna fråga gäller. Dessutom skulle jag vilja fråga omtidningsuppgifterna är helt gripna ur luften och om det sålunda inte har skettnågon förändring när det gäller inriktningen av tillverkningen. Det finns, herrtalman, en mycket stor oro bland de anställda i , och det finnsnaturligtvis också en oro inom försvaret om att man ånyo skall börja ändra påViggentrllverkningen. Där har tidigare skett en ordentlig nedskärning, framförallt som en följd av olyckliga försvarsbeslut. Jag tycker inte att i haren sådan helhetssyn på denna fråga som man bör ha. Jag betonade att någonförändring i fråga om gjorda beställningar inte har skett. Vad som har skettär att materielverket och flygvapnet har aktualiserat eventuella ytterligarebeställningar. Man har fått uppfattningen att anskaffningskostnaderna inte harblivit så höga som man hade räknat med tidigare, här kommer ocksåprisregleringstillägget m. m. in i bilden. Det finns alltså ytterligare medel,som kan användas för att gå längre än vi gjort i Ang. tillverkningen av flygplanet 37 fråga ombeställning av plan, och det är den frågan vi nu överväger. Men produktionstakten beträffande försvarsbeställningar iLinköping eller på annat håll kompliceras av att företagen även har civiltillverkning och/eller försäljning på utlandet. Därför är det helt orimUgt attsäga att försvarsdepartementet skall ge besked om hur personalen skall sysselsättasi ett visst läge. Det måste självfallet företaget ha ansvar för, och därför harjag inte anledning att säga något annat än jag har sagt , nämhgen att detsom är aktuellt är om vi skall beställa flera plan än harfastställt. Jag kan inte se att det har vidtagits åtgärder som på något sättförändrar möjligheterna att producera flygplan så att det av riksdagenuppställda programmet skall kunna fyllas. i (m); t är säkert medvetna om sittansvar. Företaget har också lyckats sälja flygplan tillDanmark, och , det har börjat vidta mått och steg för att fåen civil produktion av flygplan, det har startat datatillverkning,bUtillverkningen har ökats kraftigt etc. Men jag vill fråga försvarsministern;Får jag tolka svaret så att regeringen överväger en ökning av antalet flygplan37 och att det inte är fråga om någon minskning i takteninom 175-kontraktets ram - alltså det kontrakt som regeringen har skrivitunder? Vi kan lämna de exportflygplan som det här är fråga om åt sidan. Jagfrågar ånyo; Har regeringen initierat någon nedskärning av produktionstaktennär det gäller 175-kontraktet? Det är alldeles uppenbart att regeringen intebryter ett kontrakt som den har ingått, men det är självklart att vi har vissamöjligheter att bestämma vilka typer av plan vi vill ha fram och i vilken taktvi vill ha dem. Men det är också uppenbart att varken i Nässjöeller jag har anledning att i detta avseende binda oss hårdare än vad som ärförnuftigt. i (m): Jag delar helt försvarsministerns uppfattningatt vi inte i onödan skall binda oss hårt, men jag har ännu inte riktigtförstått om regeringen har ändrat på produktionstakten inom 175-kontraktetsram. Det är detta det gäller; inte totala antalet enheter. Skall vi tillverka20, 24 eller kanske 29 plan ? Den frågan kvarstår obesvarad, men den äravgörande för de anställdas situation inte bara i utan också på deorter som bedriver legotillverkning för ,s räkning. måste acceptera det synsätt somjag har här, att ett enskilt företag som har en del av sin tillverkning baseradpå försvaret inte kan gå till och säga att det är försvaret som bäransvaret för det sätt på vilket beställningarna disponeras och läggs in iproduktionen. Det måste ankomma på företaget självt att avgöra hur denprocessen skall organiseras och på vilket sätt arbetskraften skall utnyttjas. HerrBJÖRCK i (m); Självfallet skall företaget ta det ansvaret.Jag har heller inte på något sätt bestritt det jag har däremot gång på gångfrågat, om regeringen inom 175-kontraktets ram har ändrat produktionstakten.Ansvarsfrågan kan vi här lämna därhän. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang. följderna för de anställda vid eventuellbegränsning i tillverkningen av flygplanet Ang. följderna för de anställda vid eventuell begränsningi tillverkningen av flygplanet Herr inrikesministern erhöllordet för att besvara i (vpk) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 349, och anförde: har frågat mig, om denifrågasatta begränsningen i tillverkningen av flygplanet föranledernågra åtgärder från statsmakterna för att bereda de anställda civila sysselsättningsalternativ. Av försvarsministems besked angående försvaretsbeställning av flygplan 37 framgår att beställda flygplan i huvudsakär tillräckliga föl försvarets behov. Vidare framgår att frågan om vissytterligare beställning övervägs inom försvarsdepartementet. Planeringen av produktion ochsysselsättning åvilar i första hand företaget. Det bör vara möjligt förföretaget att finna en för de anställda acceptabel lösning. Samhällets stödtill den enskilde kommer givetvis att stå tUl förfogande om trots alltuppsägningar måste ske. HerrBERNDTSON i (vpk): Det förhållandet att tiotusentals människor ärsysselsatta med militär produktion skapar speciella problem, och att denmilitära tillverkningen i hög grad är koncentrerad till några orter förstärkerproblemen. kommunisterna har vid flera tillfällenbegärt ett civilt program för utnyttjande av resurserna vid en nedskärning avkrigsmate-rielbeställningarna. finns det tyvärr inget sådant program, ochdetta får vi också av och till påminnelser om genom att anställda hotas avarbetslöshet när den militära produktionen av en eller annan anledningbegränsas. Men vad kan man då göra i olika situationer som uppstår?Det har pågått en diskussion om begränsning av tillverkningen av flygplanetViggen, En sådan begränsning skulle medföra att omkring 400 anställda vidSAAB-Scania i blev utan arbete. Jag har därför ställt frågan tillinrikesministern, om detta förhållande föranleder några åtgärder frånstatsmakterna för att bereda de anställda civila sysselsättningsalternativ. Jag tackar för svaret på frågan, men jag tycker tyvärr intedet ger besked om det som jag egentligen var ute efter. Försvarsministernsbesked - som inrikesministern hänvisar till - berör frågan oin den fortsattamilitära produktionen vid företaget. 2 protokoll 1973. Ang. följderna för de anställda vid eventuell begränsningi tillverkningen av flygplanet Jag är heller inte övertygad om att man kan nöja sig medatt bara säga att ansvaret för produktionen och sysselsättningen åvilarföretaget i fråga. Det är alldeles självklart att man måste kräva av ettföretag som att det satsar på civil produktion jämsides med vad mannu sy.sslar med, men jag tycker inte att detta befriar statsmakterna frånansvaret för de anställdas trygghet. Det är ändå miljardrullningen tillmilitära ändamål som har utgjort grunden för dessa företags utveckling. Och deanställda finner det inte orimligt med en särskild statlig satsning för attfrämja övergången till civil produktion. Vi vet att privatkapitalets ansvar förde anställda inte sträcker sig så långt, och jag tycker inte att regeringen hurlänge som helst bara kan gömma sig bakom detta bräckliga skydd för de anställdaoch för de bygder dit den militära produktionen är förlagd. Jag vill ställa ytterligare en fråga tillinrikesministern; Övervägs verkligen inga som helst åtgärder i syfte attmedverka till övergång till civil produktion? Av mitt svar framgick alldeles klart att jagingalunda befriar samhället från ansvar för de enskilda människor som drabbasav uppsägningar och arbetslöshet. Men jag slår också fast i mitt svar det somförsvarsministern också strök under, nämligen det självklara faktum attföretaget har ett huvudansvar för sma anställda. När jag är optimistisk i mitt svar är jag det därför attdetta företag är ett stort företag med produktion på många platser och inomflera sektorer. Jag menar att samhället har både skyldighet och rätt att krävabetydande insatser av företag när sysselsättningsproblem uppstår på grund av enomläggning av produktionen. Flera av de arbetsmarknadspolitiska beslut som vinyligen fattat i detta hus går just ut på att ge ökat ansvar ät företagen. Jagvill peka på lagstiftningen om anställningstryggheten, jag vill peka påfrämjandelagen. Alla dessa åtgärder är just till för att lägga på företagen ettökat ansvar och ge de anställda större trygghet. Sedan är jag medveten om att isista ändan blir det samhället som får ta på sig ansvaret för de enskilda somdrabbas. Givetvis har samhället också möjligheter att hjälpa till genomlokaliseringspolitiska medel osv. Men för dagen anser jag att de anställda viddetta företag kan känna trygghet. Jag tror att det finns möjlighet att beredadem annan sysselsättning. i (vpk); Samhällets stöd till den enskilde framgickvisserligen av svaret men naturligtvis ges det inom de ramar som gäller vidvarje tillfälle. Vad jag är ute efter är om inte samhället har ett specielltansvar för att annan produktion kommer till stånd vid detta företag. Jag ärmedveten om att de anställda också kräver åtgärder frän företagets sida, ochjag vill understryka att så måste ske, men det befriar inte statsmakterna frånatt känna ett speciellt ansvar för en sysselsättning som i hög grad har byggtspå beslut av riksdag och regering. Vårt krav på ett program för civilt utnyttjande av deresurser som är bundna till militär produktion kan inte avvisas hur längesom helst. Jag hartidigare fått svaret att frågan följs i olika departement,och jag hoppas verkligen att så sker. Men är det inte hög rid att detta studiumoch detta följande av frågan också leder fram till konkreta åtgärder i fråga omalternativa sysselsättningar? Det är inte tillräckligt att följa frågan, manmåste också kunna anvisa vägar som ger resultat. Och jag tror fortfarande att detföreligger ett starkt behov av ett långsiktigt program för civil alternativsysselsättning. Jag är helt medveten om alla de problem somuppstår när en sådan här situarion inträffar. Men min principiella uppfattning,som jag håller fast vid, är att företaget skall ha huvudansvaret. Vi skall inteta ifrån företagen ansvaret och lägga det på samhället; den lagstiftning vi hargenomfört går ut på ökat ansvar hos företagen. Sedan är det klart att om företaget inte utnyttjar sinkapacitet för civila beställningar men det vet vi för dagen ingenting om -skall samhället trycka på, och det är vi beredda att göra i hög grad om detbehövs. Överläggningen var härmed slutad. Ang. behandlingen av tobaksu tredn ing § 10Ang, behandlingen av tobaksutredning Herr socialministern erhöllordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 30november intagna fråga, nr 362, och anförde: har frågat mig omsocialstyrelsens tobaksutredning kommer att behandlas så att åtgärdsprogrammetkan sättas i gång senast i början av nästa budgetår. Sedan Kungl, Maj;t uppdragit åt attredovisa en allsidig medicinsk undersökning rörande tobakskonsumtionen ochlägga fram förslag till lämpliga åtgärder mot tobakens skadeverkningartillsatte en särskild utredningsgrupp för detta uppdrag, benämndtobaksutredningen. Utredningen överlämnade sin rapport i ämnet tillsocialstyrelsen . Rapporten har tryckts och säntsut på remiss till bl, a, vissa vetenskapliga råd. ochRiksföreningen mot cancer. Avsikten med remissen är att få underlag för enallsidig vetenskaphg bedömning av frågan. Remissyttran dena beräknas föreliggaföre . Enligt vad jag inhämtat avser därefter att ibörjan av överiämna sitt förslag om åtgärder i tobaksfrågan till Kungl,Maj:t, När styrelsens förslag föreligger kommer det atttas upp till prövning i vanlig ordning. Låt mig som bakgrund få påminna om riksdagenstidigare behandling av frågan om åtgärder för att minska tobaksrökningen och deskador som den förorsakar. Ang. behandlingen av tobaksutredning 1968 beslöt att begära en utredning av frågan omåtgärder för minskad tobakskonsumtion, 1970 upprepade det kravet,eftersom ingen utredning hade tillsatts, förklaradefinansministern att regeringen inte tänkte tillsätta den utredning riksdagenhade begärt, utan nöjde sig med att massmedieutredningen hade fått i uppdragatt syssla med frågan om möjlighet att förbjuda tobaksreklam. Regeringenmeddelade detta i en skrivelse till . Då väcktes ännu en motion om en utredning,och frågan om regeringens sätt att fuhgöra uppdrag togs upp ikonstitutionsutskottets granskningsarbete. Den II uppvaktadesregeringen av tobakens skadeverkningar ochav representanter för en rad stora folkrörelser. - alltså dagenefter - uppdrog socialministern åt att göra en utredning somskulle dels redovisa de medicinska synpunkterna på tobakens skadeverkningar,dels föreslå åtgärder för att minska dessa. uttalade ,när man behandlade motioner i tobaksfrågan, att utredningsarbetet skulleutföras med skyndsamhet, , alltså efter det attuppdraget gavs, tillsatte tobaksutredningen, som i juni i årlade fram ett betänkande som är mycket värdefullt - det vill jag understrykaäven om jag inte tar ställning tUl varje detalj i betänkandet. har det alltså skett en remissbehandling som, såvittjag förstår, kommer att avslutas . Denna remissbehandling har, om jagförstått det rätt, huvudsakligen skett mom , men remissyttrandenhar även inhämtats från vissa utomstående organisationer. Frågan kommer sedanatt behandlas av eller februari. Jag ber att få tacka för svaret, även om jag beklagar attdet inte innehöll något konkret besked. Jag vill därför ställa ett parföljdfrågor. Kommer utredningen därefter att återigen skickas ut på remiss, ochnär avser regeringen att ta ställning till de förslag som framförts i utredningen?Och när får eventuellt möjlighet att ta ställning till vissa avförslagen? Och framför allt; Kommer man att reservera medel för att kunna börjagenomföra dessa förslag under loppet av nästa budgetår? Om så blir fallet, skerdet efter det att första gången uttalade sig för en sådan härutredning. Om det inte sker under nästa budgetår, kommer det att hagått begärde dessa åtgärder, och det kan knappasthävdas att ett sådant handlingssätt skulle stå i överensstämmelse medriksdagens uttalade önskemål, framför allt med tanke på att dettaär vår största hälsofråga; uppskattningsvis dör ca 5 000 människor förtidigt på grund av tobaksrökning. Då kan jag inte finna att det är acceptabelt ytteriigare förhalar verkställigheten av dessa åtgärder. Därför ber jag attfå svar på mina följdfrågor. Denna korta frågestund ger mig inte anledningatt gå in på någon historisk beskrivning av det slag lät osslyssna till. Mycket skulle vara att säga om detta. Jag vill emellertid peka på - det nämnde att kom styrelsensutredningsgrupp med sin mycket värdefulla och viktiga rapport. För att såsnabbt som möjligt göra rapporten tillgänglig för en bred allmänhet ochdärigenom få tUl stånd en debatt i tobaksfrågan lät redan innan styrelsen behandlat den. Som jag nämnde i mitt frågesvarhar rapporten gått ut bl. a. till vissa vetenskapliga instanser för granskning. Frågan om tobaksrökningens verkningar är, ,både svår och mångfasetterad och jag anser att har visat bådeambition och grundlighet när det gällt att behandla den. kommersocialstyrelsen, som jag har sagt i mitt svar, att pröva frågan efterremissbehandling. Det får vi avvakta. Jag har vidare klart meddelat att närstyrelsens förslag föreligger kommer det att tas upp tillprövnmg i vanlig ordning. Sedan, herr talman, bara ett ord till. Som jag redan sagtkommer alltså detta förslag, när det föreligger, att tas upp till behandling.Men, , glöm inte bort jag vill erinra om det attsocialstyrelsens ju redan bedriver en omfattandeuiformation om tobakens skadeverkningar. Denna information, som finansierasfrån anslaget till hälsovårdsupplysning, bedrivs bl. a. i form av studiedagaroch kurser för vissa viktiga målgrupper såsom lärare, ungdomsledare och medicinalpersonal.Jag vUl här nämna också det mycket värdefulla arbete som utförs tobakens skadeverkningar. Ett omfattandeinformations- och upplysningsarbete är med andra ord på gång här i landet. Jaghoppas att känner till det. Ang. behandlingen av tobaksutredning HerrROMANUS (fp); Det är inte obekant för mig att ett sådantupplysningsarbete pågår. Jag har efter fattig förmåga deltagit idetsamma. Men det är också helt klart för mig att verksamheten är fullkomhgtotillräcklig. Här satsas någonting i storleken påupplysning och åtgärder mot denna vår största hälsofara. Var och en som sysslarmed detta inser att resurserna är helt otillräckliga. Därför är det så oroande,att socialministern inte kan ge ett klart besked om att man i varje fallunder nästa budgetår kommer att vidta åtgärder av en annan storlek, medunderiag i utredningsrapporten. Jag blir litet oroad, när socialministern säger att fråganom tobaksrökningens medicinska verkningar är så svår och komplicerad attytterligare remissbehandling krävs. Jag är medveten om att vissa detaljer fortfarandeär omdiskuterade, men efter alla dessa är av utredningar är helhetsbilden ändåfullständigt klar. Det som givit mig anledning att ta upp denna fråga är bl.a. de tidningsuppgifter som jag har sett . Jag behöver bara påminnaom den löpsedel från en stor daglig tidning som talar om att forskarna nu sägeratt personligheten är farligare än rökning. En tidning skriver; "Rökningofarlig säger forskare." Sådana tidningsuppgifter är farliga, därför attmånga människor, som har svårt att sluta röka, naturligtvis gärna vill tro pådem. Ang. behandlingen av tobaksutredning Jag vill mot denna bakgrund bara fråga socialministern; Ärdet denna typ av undersökningar jag skall inte gå in på dem i detalj, men detfinns mycken kritik att rikta mot dem - som man tänker på, när man säger attfrågan är så komplicerad? Håller med om att inte heller dennatvUlingundersökning ändrar slutsatsen, att en kampanj mot tobaksrökningen ärden största och viktigaste enskilda åtgärd som kan vidtas för att förbättrasvenska folkets hälsotillstånd? Den här frågan har många aspekter, det vetherr , bland annat finns det här en koppling till tryckfrihetsförordningen.Riksdagen antog ett vilande grundlagsförslag vad gällertryckfrihetsförordningen som i hög grad berör reklamen och därmed ocksåtobaksreklamen. Det är en av de aspekter som säkerligen ger anledning tUlprövning . Jag skall inte här diskutera den senasteforskningsrapporten, men det är klart att den är ett bidrag till kunskap idenna fråga. Jag kan försäkra hksom jag har gjort tidigareatt denna fråga skall på intet sätt fördröjas. Men vi har anledning att isedvanlig ordning avvakta kommande slutsatser efterremissbehandlingen. Självfallet skall vi sedan se till att vi så snart sommöjligt kan slutligt pröva det här spörsmålet. Bara ett par ord till om den senasteundersökningen. Det har talats om att man har följt 18 000 tvillingar under dentid rapporten avser, och det låter ju väldigt imponerande. Men sedan har vifått reda på att bland de enäggstvillingar i materialet, som har olikarökvanor, har endast 63 dödsfall inträffat, och då förstår man att det inte gåratt dra några slutsatser, i synnerhet inte att rökningen skulle vara ofarlig.Och när undersökarna har skilt på tvUlingar med olika rökvanor, så förhällerdet sig inte ahtid så att vissa har rökt och andra inte. Man har också tagitmed sådana tvUlingpar där den ene rökt litet mer än den andre, fall där den enehar slutat röka osv. Jag tror att socialministern är medveten om att det kanriktas mycken kritik mot den här undersökningen. Det vore därför bra om hankunde instämma med mig i att undersökningen inte ändrar på huvudbilden,nämligen att en begränsning av rökningen är den viktigaste hälsofrämjandeåtgärd som över huvud taget kan vidtas i vårt land. Dessutom blev jag litet oroad när socialministern sade attfrågan skall behandlas i vanlig ordning. Vanlig ordning på detta område är ju,att det gick efter det att hade begärt en utredning innanregeringen gav direktiv om den. Sedan fått direktiv tog det niomånader att tillsätta utredningen. är det snart utredningenfärdigställdes, och fortfarande har regeringen inte fått hand om den. Skall detnu bli en ny remissomgång? Kan inte socialministern lämna besked om att man ivarje fall under nästa budgetår kommer att börja sätta utredningens förslag iverket?