prot · FW0961 · 1973-12-31 00:00:00 — Enmöjlighet har visserligen öppnats atl förlänga förordnandet för docenter, men ipraktiken har det visat sig att den möjligheten är relativt litet värd, och denotrygghet som rymdes i uttrycket docenteländet finns i ganska stor utsträckningalltjämt kvar. Därtill kommer atl universitetslektorerna, den endatjänstekategori som har ökat nämnvärt, har en undervisningsskyldighel som istort sett omöjliggör för lektorerna att bedriva egen forskning, och därmedminskar starkt del samband meUan forskning och undervisning som enligt minmening är inte bara väsentligt ulan själva den centrala fördelen meduniversitetsväsendet. Jag vill gärna, utan all fördenskull starta någon U68-debatt, säga att jag tror att man inom det svenska universitetsväsendetkommer atl myckel noggrant studera U 68-förslaget i del avseendet. Avslutningsvis och med anknytning lUl delsärskilda yttrande som avgivils på denna punkt viU jag helt allmänt säga altjag tror alt en förutsättningslös översyn av forskarkarriären är angelägen inomen ganska snar framlid. Anslag till universiteten m. m. HerrLUNDBERG (s): Den fråga som jag vUl aktualisera i deltasammanhang är mrättandet av en professur i barnkirurgi. Del är en gammal fråga,och jag ber att få yrka bifall till motionen 106 om inrättande vidUppsala universitet av en professur i barnkirurgi. Jag har inte begärt några Anslag tiU universiteten m. m. miljoner iden motionen. Inte heller har jag begärt alt vi skall inrätta en speciellutbildningslinje vid vilken vi utbildar människor för olika tjänster ellerolika arbetsuppgifter men sedan inle utnyttjar den utbUdade arbetskraften påett vettigt och rikligt sätt. Jag beklagar att chefen för intehar lagt det intresse som vi vanliga, icke akademiskt eller teoretisktUtbUdade har rätt atl ställa på en departementschef. När del gäller hälso-ochsjukvården behövs det dels en teoretisk utbUdning, dels praktisk erfarenhet -och framför allt behövs det en kombination av detta för att ge dem som skaUsyssla med hälso- och sjukvården möjligheter alt fullgöra den uppgiften. Jag lyssnade tidigare på chefen för ,när han talade orn hur vi skall försöka la hänsyn till människor, speciellt tUlhandikappade människor, men vad har vi i del sammanhanget fått uppleva? I 45år har jag försökt påvisa behovet av sådana resurser alt barn som föds medskador skall slippa hgga i en säng i hela sitt liv - låt vara att vi av de 240barn som föds med skador bara kunnat rädda 25, kanske 50 stycken perår till full hälsa. Landstingen skuUe slippa vara med om en inhuman behandlingav barn, och skulle vi slippa undan att betala 300, kanske 400 kronorper dag för all ha dessa barnslackare liggande i en säng. Det intresse som en tom kammare visar för sådana här sakerkanske motsvarar det intresse som man från departementels och utskottets sidalägger . Del är nämligen förhållandevis få som behöver vård och hjälp isådana här situationer. I vårt land behöver ca 43 000 barn vårdas isluten vård för allmänna kirurgiska och urologiska åkommor. Av de 120 000levande födda vel vi all ungefär 240 föds med grava skador. Man kan säga:Men 240 är inle så många! Nej, del kan allihop säga som inle praktiskt behöversyssla med sjukvård eller som - vUkel gäller många av oss är i den lyckligaomständigheten att vi har friska barn. Men när man under etl flertal år har fått följa dessa olyckligabarn, fåll la del av de lidanden som föräldrar till dessa gravt handikappadeeller skadade barn får lov att utstå finner man all både departement ochutskott visar ett oerhört kallsinne när de år efler år bara konstaterar atl delföreligger etl myckel starkt behov av förbättringar på det här området men inlegör någonting. Kostnaden för atl få till stånd en bättre barnkirurgiskverksamhet i del här landet kanske bara gäller några lusen kronor, och intemiljoner. Genom atl utnyttja den arbetskraft vi har för forskning ochvetenskapligt arbete kunde vi kanske också släppa in barnkirurgin vidvåra medicinska fakulteter. Varken departementet eller utskottet kan varaovetande om atl man, för alt få vara med i våra medicinska fakulteter, måste varaprofessor - och inte bara titulärprofessor av andra graden. Jag vill uttala en ganska allvarlig varning. Jag har varitmed här i , och jag måste säga alt både herr talmannen och jagbörjar känna oss främmande inför utvecklingen i , därför all denalltmer blir någon sorts voleringsapparal. Vi kan inte från ulskollets sida,som vi gjorde förr, våga la ett initiativ och genomföra våra idéer. Men om viskulle ha varit lika rädda för att ha en uppfattning från sida förrsom vi är skulle vårt land, i varje fall på den medicinska sidan, ha haftdel ganska besvärligt . Låt mig bara erinra om atl tuberkulosen var ett problemsom vi mötte i vart och vartannat hem i vårt land. Vi satsade för atl försökakomma till rätta med detta problem, och vi lyckades med det. Vi har därmedbesparat och samhället miljoner, men vi har också besparatmänniskor lidande. Samma problem hade vi när det gällde barnförlamning, somvar en skräck för hemmen. Hur många lusen års dagsverken sparar vi ingenom all antalet personer som drabbas av barnförlamning nedbringats frånomkring 4 000 till två tre stycken? Förhållandet är detsamma inombarnkirurgin. Om herrarna och damerna kunde sätta sig in i vad delinnebär i lidande och ekonomiska förluster dagligdags att vi säger oss atl detinte är staten som drabbas av kostnaderna ulan ! Vi får betala200400 kronor per dag och person för atl ha människor som icke skulle behövadet liggande på sjukhus. Det är inte bara ur humanitär utan även ur ekonomisksynpunkt oförsvarligt all del fortsätter på detta sätt. Det skulle vara intressant all få gå igenom hela dettaämne, men del skulle vara ganska meningslöst. Eftersom chefen förutbildningsdepartementet inle gör kammaren den äran när vi nu behandlar dessamedicinska frågor, så kommer del väl inle heller all bli någol resultat av det.När man icke kunnat notera någonting positivt från departementets sida underalla dessa år, trots skrivelser och utredningar som visat på behovet ochnödvändigheten av att detta problem löses, förefaller del utsiktslöst alt nuförsöka få en ändring till stånd. Men jag undrar om inte kammaren borde kunnasäga ifrån själv . För min del är det väl sista gången jag besvärar imedicinska frågor. Man kan lycka all den gamla, goda tiden försvunnit och attvi har fåll mer och mer av teori och det skall väl också föreställautbildning när det gäller atl styra samhället. Men nog vore del en godgärning för dessa sjuka barn om kammaren kunde fatta beslut om inrättande avdenna professur. Det löser inte alla problem, men vi skuhe därmed la ett stegpä vägen mot något bättre. skall ju inte bara vara en teoretisk samlingmänniskor. Riksdagsmännen skall också la upp de problem de möter ute i levandelivet. Även om jag hade tänkt säga en hel del ytterligare får jagnu nöja mig med alt yrka bifall till min motion och uttala förhoppningen allriksdagen själv skall ta ett steg i rätt riktning, även om del nu bara gällernågra lusenlappar del är ju inle alllid miljonerna som är del avgörande. Vihar hört vilken väsentlig betydelse utbildningen har - och det är riktigt.Men del föreligger här en fara för alt vi utbildar folk bara för all exporteradem tUl andra länder. Del är ur alla synpunkter otillständigt all inletillvarata den utbildade arbetskraften för uppgifter inom vårt land. Därför,herr talman, hoppas jag på etl bifall till min motion. Anslag till universiteten m. m. 1 utbildningsutskoltels betänkande behandlarutskottet under punkten 9 bl. a. min motion nr 303 om inrättande av enprofessur Anslag tiU universiteten m. m. igjuleriteknik vid någon av våra tekniska högskolor. Ulskoltel refererar i sin skrivning till gjuteribranschensbetydelse för svensk industri och även tiU universitelskanslersämbetelsremissyttrande över den utredning som gjorts av ochindustridepartementet. Utskottet avfärdar dock yrkandet i motionen med endasten hänvisning tiU universilelskanslersämbelets kommande lolalbedöman-de avfrågor om förstärkning av högskolornas forskningsresurser. Jag tycker inle altutbUdningsutskottet visar så värst stor vilja all göra något väsentligt för enbransch som är betydelsefull för vårt näringsliv. Jag vet alt två experter för gjuteribranschen har lämnatsföreträde inför utskottet. Men jag vet också atl dessa båda i sin koncentreradeföredragning och i svaren på de frågor som utskottets ledamöter ställde tiU demgav ell myckel gott underlag för bedömningen av angelägenhetsgraden avhögskoleutbildad arbetskraft för den svenska gjuteriindustrin, men ändåhemställer utskottet enhälligt att måtte avslå motionen 303. Av motionen 303 framgår all saknar professur igjuleriteknik, till skUlnad från alla andra industriländer och till skUlnadockså från våra nordiska grannländer. Vid Tekniske Hojskole finns en professur, ivilken gjuleriteknik ingår som väsentlig del. I finns en professur igjuleriteknik och metallurgi vid . Vid NorgesTekniske Hogskole i meddelas gjuleriundervisning inom en docentur.Dessutom finns i våra grannländer vid dessa högskolor väl utrustadeinstitutioner med resurser att bedriva forskning som praktisk undervisning i gjuleriteknik. Undra då inle över att jag som motionär är litet förvånadöver utbildningsutskottets ställningslagande i denna sak! Del är ju dessutom på del sättet atl del inle är förstagången denna fråga aktualiseras. Ja, det är första gången del förekommer enriksdagsmotion i ärendet. Jag bestämde mig för alt motionera sedan jag ihöstas läst utredningen gjuteriindustri - nuläge framtidsbedömning.Men frågan om en professur i gjuterileknUc eller metallernas gjulning har sedanen lång följd av år framförts av bl. a. bergsavdelningen vid tekniska högskolani och som är en branschgrupp inom . Något resultat har del dock mte lett tiU hitintUls. Utskottet är kortfattat i sin skrivning. Jag bhr däremotmera utförlig. Jag blir det därför all del för en bransch inom vår svenskaindustri är en väsentlig fråga som behandlas och därför atl utskottet inle harvarit så positivt som jag hade väntal. Jag är del dessutom därför atl jag självär gjulare och inifrån känner branschen och vel vad som behövs för en fortsattutveckling. Gjuterhndustrin är en basindustri främst förverkstadsindustrin och i viss utsträckning även för stålindustrin ochbyggnadsverksamheten. Gjulgods som sådant exporteras endast i måttligomfattning, men å andra sidan ingår gjulgods i en avsevärd del avverkstadsindustrins export. Gjuteriindustrin har således mycket stor betydelseför den svenska samhällsekonomin och för vår handelsbalans. strukturen på svensk gjuteriindustri är skiftande. Delshar vi de flesta större gjuterierna, som ägs av verkstadsföretag och som sörjerför sill eget behov av gjulgods. Dels har vi ett ganska stort antalsjälvständiga gjulerier som kan hänföras till gruppen medelstora och småindustriföretag, som förser verkstadsindustrin och andra industribranscher medgjulgods och som är myckel väsentliga för deras produktion. För samtliga gäller atl de måste ligga väl framme itekniskt avseende för att kunna hävda sig mot konkurrerande gjuteriindustri iutlandet. Den fortsatta tekniska utvecklingen kommer alt medföra nya och störreanspråk på del tekniska ledarskrktel vid gjuteriindustrin. Denna var tidigaregjulmäslarbetonad medan ledningen nu och kanske ännu mera framöver kommer allligga hos ingenjörsutbildad personal. Sammanlagda antalet ingenjörer vidgjuterierna torde vara 700 å 800, och av dessa är blott omkring 25högskoleutbildade. Huvuddelen är gymnasieingenjörer, av vilka de i ledande befallningarvid gjuterierna i regel har genomgått gjuterileknisk utbildning vid i , som är den enda ulbildningsanstalten av delta slagi landet. Utbildningen av gjuteriingenjörer på gymnasienivå kommer även ifortsättningen atl bedrivas, men antalet utbildade bhr sannolikt lågt.Troligen kommer dessa i fråga huvudsakligen för lägre befallningarvid gjuterierna, beroende på att de mest aktiva eleverna numera fortsätter sinaingenjörsstudier på högskola. Från exporlhåll säger man, all framöver kommer150-200 befallningar inom gjuteriindustrin atl rekryteras medhögskoleingenjörer. Därtill kommer ca 25 högskoleingenjörer för forskning ochundervisning. Vidare behövs ca 150 högskoleingenjörer för företag som levererarmaskiner och råmaterial tUl gjuteriindustrin. Sammanlagt blir alltsåhögskoleingenjörer aktuella för omkring 250 befattningar. Om man förutsätter 25års genomsnittlig yrkesverksamhet för dessa ingenjörer, ger detta ellutbUdningsbehov av minst 10 högskoleingenjörer. Huvuddelen av de behövliga högskoleingenjörerna kanlämpligen vara produktionstekniskt utbUdade på mekanisk hnje vid tekniskhögskola, men det föreligger också ett behov av metallurgiskt utbildadeingenjörer. För gjuteriindustrin är del nödvändigt atthögskoleutbildade ingenjörer som anställs där har en tillfredsställandeutbildning i gjuleriteknik. är detta inte fallet. Engjulerilekniker måste behärska metallurgi, sandteknologi, ingjuts- ochmätningsteknik, produktionsteknik och miljöteknik. På flertalet av dessaområden ges ringa eller ingen utbildning vid de tekniskahögskolorna. En förutsättning för en god utbildning på detta område ärinrättandet av en eUer flera professurer i gjuleriteknik. En professur har betydelse icke blott för utbildningen päområdet, utan också för forskningen. På gjuteriområdel finns bl. a. genom denvid i bedrivna verksamheten en förhållandevisväl utbyggd tillämpad forskning. Men del är en avsevärd brist all denna ej somgrundval har grundläggande forskning av den typ som bör bedrivas vidhögskoleinstitution. Gjuleriteknikens utveckling i skulle kraftigtbefrämjas om en väl utbyggd högskoleinstitution kom till stånd med normaltantal befattningar för biträdande lärare, forsknings- Anslag tiU universiteten m. m. Anslag tiU universiteten m. m. assistenteroch bilrädeskrafl i övrigt. tas 860 elever in på mekanisk studieinriktning ide tekniska högskolorna och 80 på metallurgisk studieinriktning. Huvuddelen avdessa elever behöver en grundläggande utbildning i gjuleriteknik. Främst gällerdetta för blivande konstruktörer, som måste kunna avgöra när gjulning är denlämpligaste framställningsmetoden och hur gjutgodsel skall utformas. Även förproduktionstekniker i verkstäder, inköpare, materialingenjörer m. fl. ärkunskaper i gjuleriteknik helt nödvändiga. Utbildningen av dessa stora grupper av ingenjörer är förnärvarande otillfredsställande - det bör understrykas. Blott 20 till 40 timmarav studietiden ägnas åt gjuterileknisk utbildning, som inte bhr tillräckligtinträngande. En institution i gjuleriteknik vid någon av de tekniskahögskolorna skulle utgöra en replipunkt för utbUdningen vid de övrigahögskolorna och kunna förse dessa med välutbildade lärarkrafter. Slutligen skulle jag vilja säga att gjutgodsel konkurrerarmed svetsning, smide, maskinbearbelning ur slångmalerial samt inle minst medplaster. 1 de konkurrerande framställningsmetoderna och materialen ges omfattandeutbildning på högskolenivå. På grund av atl någon professur i gjuleriteknikinte finns i får denna tillverkningsmetod etl handikapp i konkurrensenmed de andra framställningsmetoderna, ett handikapp som är mycket kännbart ochsom kommer att bli ännu kännbarare i framliden om man inte bestämmer sig förall göra något -om man som utbUdningsutskottet inle har en bestämd vilja alt göranågot på detta område. Med det anförda, herr talman, ber jag all få yrka bifaUtiU motionen 303. Idetta anförande instämde (). FrökenSANDELL (s): Om jag inte alldeles missförstått del förslagsom U 68 nu framlagt om högskoleutbildningen, innebär del all dennaturvetenskapliga utbildningen kommer atl utlokaliseras bl. a. till Karlstad.Delta sker därför att man anser att den grundläggande utbildningen bör anpassastill ett områdes yrkesulbildningsprofil och denna är klart dokumenterad iVärmland. Näringslivet där har ell ökat behov av tekniker och naturvetare. I motionen 1314 har detta också framhållits liksom denpositiva effekt den högre utbildningen har haft genom att den medfört enregional utjämning av tillströmningen till högre studier. har iKarlstad anordnats decentraliserad utbildning i skolstyrelsens regi. Det hardels varit fråga om 20-poängskurser i kemi, dels 40-poängskurser i fysik. Vianser atl underlag finns även för 40-poängskurser i kemi. Undersökningar visarall ett stort antal studerande skuUe viha välja jusl den typen av utbildning. Den kemiska industrin har i en dominerandeställning och även en myckel omfattande forskningsverksamhet bedrivs där,varför man vet all del finns avnämare till dem som genomgått en sådanutbildning. Utsikterna atl efler genomgången utbUdning bli placerade inomVärmlands näringsliv anses vara myckel goda. Föredraganden för stalsverkspropositionens bilaga 10finner visserligen atl den decentraliserade kursverksamheten på 20-poängsnivåbör ges en mera naturvetenskaplig inriktning och ger därmed en chans tillfilialorlerna all anordna sådana kurser. Vad gäller utbildning på 40-poängsnivåinom ämnesområdet fysik anser statsrådet att denna i första hand bör förläggastill universiteten. Utskottet ansluter sig till detta och anför som skäl attaUtför många platser står tomma i redan anordnade kurser i fysik. Så är ickeförhållandet i . Vid de där anordnade fysikkurserna slår inga platserlediga. Om man på departementet bedömer UKÄ:s förslag om enutbyggnad av filialerna mindre lämpligt atl genomföra i väntan på förslagetfrån U 68, anser vi motionärer från att det vore klokt att i ställetsatsa på den decentraliserade utbildningen i naturvetenskapliga ämnen som enförberedelse för en i framliden möjlig utbyggnad av filialerna. U 68 :sförslag, i synnerhet universitetskansler särskilda yttrande, sominnebär en rekommendation alt omgående salsa på ämnena fysik, kemi, geologi iVäxjö och hälsar vi med tillfredsställelse. För oss är inle baraaspekten att inte kunna få ordinarie kurser utan också risken att förloramöjligheterna lUl decentraliserade 40-poängskurser i kemi och fysik ett myckelnedslående perspektiv. Med den struktur som den värmländska industrin har kan vi,som jag förut har sagt, visa upp en utbildningsprofil som ger underlag för enutbyggnad och förstärkning av den högre utbUdningen särskUt i dennaturvetenskapliga delen. Vi ser en sådan utbyggnad som en nödvändigförutsättning för en förstärkning av länets resurser över huvud taget. Varjeförsämring av utbUdningsresurserna betraktar vi som ett hot mot vår strävan attförslärka för alt därmed dämma upp mot vidare ulflyltningfrån övriga regioner. Det gäller att ge ungdomen både utbildnings- ochutkomstmöjligheter inom länet. Att tUl båtnad för de stora universitetsorterna försämrautbUdningen pä filialorterna tycker vi rimmar illa med den av riksdagenfastlagda regionalpolitiken. UKÄ:s framställning tUl utbildningsdepartementetom anordnandet av decentraliserade kurser för vidkommande, dels en40-poängkurs i fysik, dels en sådan i kemi /74 är helt i hnje medvad skolmyndigheterna i anser vara genomförbart. Jag finner det meningslöst all yrka bifalllUl motionen, men jag har med detta anförande velat understryka betydelsen avatl Kungl. Maj.t ger sitt bifall tUl UKÄ;s framställning. Ulskoltel har också på s. 4 i betänkandet ullalat att"önskemålet alt de studerande skall kunna fullfölja sin utbildning pårespektive ort talar för alt en fortsatt utbyggnad av universitetsfilialernakoncentreras till naturvetenskapliga ämnesområden". Universitetskanslernsyttrande till U 68 ;s betänkande ger ytteriigare stöd för den tankegången. Omdetta inte kan förverkligas i from av ordinarie kurser vid filialen iKarlstad ser vi del som en förmån alt vi ändå tills vidare får anordnadecentraliserad utbUdning enligt UKÄ.s framstäUning. Anslag till universiteten m. m. Nr 61 i (s): Det finns sedan flera årtillbaka planer på all bygga upp 4 april1973 " arbelsmedicinsk organisationvid . ---------- -_--- ----- Bakgrunden är i korthet den alten statlig utredning * " föreslogyrkesmedicinska enheter vid landets regionsjukhus. UKÄ iflera år i petilaskrivelser begärt att professurer i yrkesmedicin ochyrkeshygien skaU inrättas vid högskolan i . iÖstergötlands län har också faltal beslut om en yrkesmedicinsk enhet vidregionsjukhuset i och beslutat atl de av UKÄ föreslagna professurernafår förenas med överläkarljänsler. Nämnas bör också all arbelsmedicinsk forskning vidLinköpings högskola varit ett återkommande krav från den fackhga och politiskaarbetarrörelsen i och att representanter för uppvaktatregeringen och hemstäUt om atl de aktuella professurerna bör inrättas. Även om departementschefen anser att filialen i lUIarbetsme-dicinska institutet bör uppbyggas innan satsningar sker på annat hålloch om man beaktar alt de aktuella tjänsterna inte kommit med i UKÄ:spetilaskrivelse /74, så finns det starka skäl som talar för att enarbelsmedicinsk enhet snabbt kommer till stånd i . står arbets- och miljöfrågorna i samhällsdebattenscentrum. Vi vel atl den snabba tekniska och ekonomiska utvecklingen inle barahar haft positiva effekter för människorna. De snabba omstäUningarna inäringslivet har skapat stress och förslitning bland utsatta löntagargrupper.En satsning på medicinsk arbetsvetenskap, som leder till en anpassning avarbetsmiljön till människans förutsättningar, framstår som angelägen. Självfallet kan man diskutera var i landet satsningenlämpligen bör ske. Starka skäl talar emellertid för . Där finns,vilket framhåller i remiss över arbetsmiljöutredningen,naturliga förutsättningar för samverkan mellan teknikmedicin och löntagare-näringsliv.Därtill kommer atl från sin start fåll en sådan inriktningatt en slagkraftig och effektiv arbelsmedicinsk organisation kan byggas upp iLinköping utan ytterligare utredningar och utan ytterligare stora ekonomiska satsningar,om de tidigare önskade professurerna i yrkesmedicin och yrkeshygientillskapas. Den reservation som i och jagsjälv fogat till utbildningsutskottets belänkande nr 8 bygger på enfempartimotion och utmynnar i förslag om atl bemyndigar Kungl. Maj:tall inrätta professurer i yrkeshygien och yrkesmedicin vidhögskolan i . Jag ber atl få yrka bifall till reservationenC vid punkten 6 i UtbUdningsutskotlets betänkande nr 8. 1 detta anförande instämde (). Får jag börja med all sammanfatta. Jag yrkarbifall till 190 utskottets hemstäUan i de delar beträffande vilka i Barkarbyej framställt bifallsyrkande. Det finns en moderat reservation om en professur ipedagogik vid i . Inom utskotlsmajoriteten har vikonstaterat atl del i finns en professur och en biträdande professurvid och en professur vid . Den biträdandeprofessuren vid tillkom så sent som . Denprofessur som talar om i sin reservation kommer säkert såsmåningom. Det finns också en Linköpingsreservalion om professurer iyrkesmedicin och yrkeshygien vid högskolan i . , när utbildningsutskottet behandlade dessa frågor,underströk vi att universitelsmyndigheterna borde få en fastare grund för etlfortsatt planeringsarbete inom denna sektor, och vi räknade med all denarbetsgrupp som sysslat med detta snart är färdig med sin rapport. Det bordedärför tUl nästa budgetår finnas förutsättningar för all ta stäUning tUl hurforsknings- och utbUdningsorganisationen skall byggas upp i fortsättningen. Detär alltså inte alls så som antydde, nämligen att utskottet skulle hatappat intresset för dessa frågor. har under en följd av år motionerat om enprofessur i barnkirurgi vid i . Han antydde i sittanförande alt utskottet inte skulle ha visat någol intresse för denna fråga ochatl departementschefen inle skulle vara närvarande. Jag vill la statsrådetMoberg i försvar och säga, att han lyssnat lika intresserat, tror jag, på herrLundbergs anförande som vi andra i kammaren. har ju i sina motioner under en följd av årmed ett omfattande material dokumenterat all forskning och utbildning ibarnkirurgi är av stor betydelse. Det har understrukils i inlägg här ikammaren.