prot · FW09160 · 1973-12-31 00:00:00 — generella upptaxering i samband medfastighetstaxeringen har inneburit skatteskärpningar för de enskilda. Särskiltframträdande har detta varit i fråga om schablonbeskattningen på villor och vidkapitalbeskattningen. Det är därför angeläget att en justering eller översynsker av gällande skatteskalor, så aft en skärpning av skattebelastningen infeåstadkommes genom eventuellt höjda taxeringsvärden. I övrigt skulle det vara mycket att säga om den allmännafastighetstaxeringen. Många avgöranden har hänskjutits till riksskatteverketför slutlig fasfställelse. Därför är också kraven i flertalet motioner närmastatt skall uttala sig i viss riktning. Man har pekat på vissa åtgärdersom kan bidra till att åstadkomma en så rättvis taxering som möjligt. Även omutskottet sin vana trogen inte i någon större utsträckning har velat beaktanyssnämnda påpekande förutsätter vi ändå att uppmärksammar vadsom anförts. På fem punkter har de icke-socialistiska partiernasrepresentanter ställt direkta krav, vilka har följts upp i till utskottets betänkandefogade reservationer. Jag yrkar, herr talman, härmed bifall till dessa femreservationer av i m. fl. I övrigt yrkar jag bifall fillutskottets hemställan. i (m): När vi här i vårt land företarfastighetstaxering är detta en registrering av den penningvärdeförsämring somunder de gångna åren har drabbat vårt land. har inflationen ökatkraftigt, och den torde under den tiden i stora drag ha tredubblats. Med hänsyntill dessa kraftiga stegringar är det så mycket angelägnare aft man vidtaxeringen tar vederbörlig hänsyn till under den tiden rådande speciellaförhållanden, särskilt då som ju skall ligga till grundför taxeringen. har här mycket noggrant penetrerat de olikareservationer som avgivits till utskottets betänkande, och därför kan jag nunöja mig med aft instämma i vad sade och bara göra vissa Jag menar att man inte kan bortse från att samhällets uppträdandepå fastighetsmarknaden i stor utsträckning har bidragittill att driva upp priserna. Vidare har den starktreglerade bostadsmarknaden medfört avsevärda prishöjningar. En av samhälletdirigerad överproduktion av hyreshus har bl. a. medfört bristande tillgång påvillor, och villornas pris har därigenom kommit att stiga onödigt mycket. Detär mot den bakgrunden man måste se det krav som den icke-sociahstiska delen avskafteutskottet framfört i reservationen 2 där vi begär att man skall iakttastor försiktighet vid taxeringen. I motioner har vi även tagit upp de problem som gör siggällande för sådana fastigheter som är föremål för t. ex.avverkningsförbud. Lika angeläget är det att man far hänsyn till ombyggnadsförbud föreligger av andra orsaker, t. ex. på grund av riksplaneringen.Över huvud taget måste man fa hänsyn till aUa de ohka inskränkningar som kanföreligga för ett fuUf utnyftiande av fastigheterna. Inte sällan utgörkulturminnen en sådan orsak, och det har också berörts i motioner. Utskottethar också understrukit behovet av ett sådant hänsynstagande. Det är ju också på det sättet aft i vad gäller jordbruketblir det nu en ganska ny metod för taxeringen, där man skall dela upp värdenapå de ohka byggnaderna. Då är det av särskUt stor betydelse aft man tar hänsyntill den gamla bebyggelsen, till alla våra gårdar runt om i vårt land. Dessagårdar motsvarar mte alltid ett lämpligt behov av bostäder för de människor somskall bruka dem då det inte sällan är en viss disharmoni mellan storleken påbostaden och den brukade jorden eller den brukade skogsmarken. Och därför ärdet inte minst ett kulturintresse att man tar sådan hänsyn att det blir möjligtatt kunna uppräffhåUa ett gott bostadsbestånd även . Det gäller attförsöka bevara detta. Det blir också andra verkningar av den här taxeringen, ochherr Josefson berörde även dem i sitt anförande. Jag skall bara återkomma någotlitet tUl detta. De nya taxeringsvärdena kommer utan tvivel att påverkabeskattningen över huvud taget eftersom taxeringsvärdena är grunden såväl förförmögenhets-, gåvo- och arvsskatten som också i viss mån förinkomstbeskattningen. Det senare gäller ju i särskilt stor utsträckning förvillafastigheferna, som taxeras efter ett schablonbelopp av taxeringsvärdet.Det är därför av allra största vikt att man innan dessa höga taxeringsvärdenträder i kraft gör en ändring av skatteskalor och schabloner så att man infegenom de högre taxeringsvärdena höjer beskattningen. Detta blir ju följden medhänsyn till att all beskattning i vårt land är hårt progressiv, och det ärdärför som de icke-socialistiska partierna i reservationen 5 har krävt attKungl. Maj;t under nästkommande år framlägger förslag fill reduktion av dessaskalor så att inte inflationen återigen får höja beskattningen i vårt land.Därför hemställer vi nu att finansmmistern verkligen tar hänsyn till de nyataxeringsvärdena och ser tiU att vi får nya skatteskalor somförhindrar en ytterligare försämrad utveckling på skatteområdet. Jag ber att få yrka bifall till samtliga fem reservationer. den 15 deceinber 1973 Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. HerrWÄRNBERG (s): Fasfighetsbegreppet utgör ett mycket viktigt inslag imånga ekonomiska sammanhang i vårt land, och det är av ett synnerligt stortintresse att den fasta egendomen åsätts ett rätt värde till det s, k,taxeringsvärdet. Detta värde, som fastställts av en samhällsinstans, används imånga sammanhang, även utanför beskattningsområdet. Många gemensamma kostnaderfördelas exempelvis mot bakgrund av taxeringsvärdet, och kreditinstitutenanvänder sig mycket ofta av taxeringsvärdet för att bestämma värdet hos en lämnadsäkerhet, Jag har velat säga detta för att understryka hur viktigt det är aftså långt möjligt få rätta, för att inte säga rättvisa taxeringsvärden. Inom beskatfningsområdet befraktas väl fortfarandetaxeringsvärdefs främsta uppgift vara att lämna underlag förgarantibeskattningen. Själv tycker jag kanske aft det är lika viktigt att fåfram rätt underlag för schablonvärdering av exempelvis villor, att få framrätta värdet vid bestämmandet av underlaget för förmögenhetsskatt och arvsskattUksom att få fram delvärden som ger det rimhga avskrivningsunderlaget förbyggnader och andra anläggningar, där anskaffningsvärdet infe är känt. Allmän fastighetstaxering äger, som i Boråssade, rum . I tider av snabba penningvärdeförändringar är detsynneriigen nödvändigt att taxeringsvärdet vid taxeringstillfället läggs sånära det verkliga värdet som möjligt. Innan jag går in på skUda detaljer i ärendet viU jag, herrtalman, ytterligare något uppehålla mig vid de principiella frågorna. En rättvis beskattning kräver aft skaftebördan läggsnågorlunda jämnt över de skattskyldiga. Det är exempelvis rimhgt attförmögenhetsskatten erläggs på grundval av den förmögenhetsmassa som ägs. Detär, tycker jag, föga tillfredsställande, om en skattskyldig som placerar sinatillgångar i banksparande eller värdepapper har en annan förmögenhetsskatt änden skattskyldige som placerar sina tillgångar i fastigheter. Om taxeringsvärdetpå en fastighet sätts långt under det värde som betalas för den marknadsvärdet och det medges avdrag för skulder till det nominella beloppet,innebär det mycket ofta att stora förmögenheter trollas bort vid redovisningentill förmögenhetsskatt. Detta frorjagären ganska vanlig företeelse i dag.Utöver skatteorättvisorna främjar ett system med för låga taxeringsvärden eninflationsutveckling i betydligt högre grad än ett system som innebär attrealisfiska taxeringsvärden åsätts fastighetsbeståndet. Det är heller infe särskilt rättvist att fastigheter somschablonbeskatfas inte upptas till sitt rätta värde, då ju schablonmetoden ärett sätt att beskatta den bostadsförmån som det innebär att bo i en egenfastighet. De ökade boendekostnader som genom ökade byggnadskostnader och andrakostnadsökningar uppstår för dem som bor i hyreshus, måste få samma effekt i deschablonbeskattade husen, genom att taxeringsvärdena så nära som möjhgtanpassas till det verkliga värdet. Jag skall i rättvisans namn tillägga att det kan förekommaorättvisor också åt andra hållet, genom att taxeringsvärdet har satts för högt.Det har hänt att hänsyn inte tagits fill alla inskränkningar som finns i formav bebyggelseförbud o. d. Jag anser det angeläget att också dessa brister Det ideala förhållandet vore givetvis om man kunde ha enlöpande fastighetstaxering som ständigt kunde hålla taxeringsvärdet i paritetmed det verkliga värdet på varje fastighet. Som var och en förstår är det enomöjlighet, varför man får nöja sig med ganska långa tidsintervaller mellantaxeringarna. Som vi förut sagt är det normalt mellan dem. Det är endastnytillkomna fastigheter eller sådana där större förändringar skett sedan förrataxeringen som föranleder taxeringar mellan de allmänna fastighetstaxeringarna. Av den anledningen kommer ett åsätt taxeringsvärde attvara gällande framåt. Därtill skall läggas att värdet måstebaseras på något slags statistiskt underlag. Detta blir då inte hellerdagsfärskt. Det senaste material man kan få fram är från tiden företaxeringsåret, varför gällande taxeringsvärden är baserade på eninköpsstatistik avseende köp . De värden som då fanns gäller både1974 och 1975. För att nivån på taxeringarna inte skall bli för hög underden långa tid som ett taxeringsvärde skall användas har lagstiftare ochmyndigheter hållit en mycket stor säkerhetsmarginal. Vid förrafastighetstaxeringen bestämdes att riktmärket för taxeringarna skulle vara 75procent av saluvärdet för villor och jordbruksfastigheter och förövriga typer av fastigheter, och myndigheternas detaljanvisningar utfärdadesefter det riktmärket. föreslås i propositionen att riktmärket årstaxeringsvärde skall vara av marknadsvärdet för alla slagsfastigheter. Med marknadsvärde menas då det medeltal som framkommer av 1973 årsinköpsstatistik. Utskottet har inte haft något att invända mot den nivån; inteheller oppositionen har såvitt jag vet någonting att invända mot den föreslagnataxeringsvärdenivån utöver allmänna uttalanden om att stor försiktighet skalliakttas vid fastställande av de nya taxeringsvärdena. Därutöver har motionärervelat att prisstatistiken infe skulle grundas statistik utan på ettgenomsnitt av köpeskillingarna 1968-1973. Ufskottsmajoriteten tycker att redan i taxeringsnivän 75procent ligger en så stor försiktighet att det kan vara obehövligt att skrivatill Konungen och ytterligare understryka detta. Om vi ser hur taxeringsnivän verkat somvi befinner oss i, måste vi tycka att det iakttogs mycket storförsiktighet. För vissa slag av fastigheter betalas vid öppna köp mer ändubbla taxeringsvärdet, och 50-procentiga överpris är i underkant för alla slagav fastigheter. 1 detta sammanhang bör också sägas att i propositionengjorts ett särskilt undantag från prisstatistiken beträffande hur skog skalltaxeras. Man menar i propositionen att 1973 inte kan användas som basår förskogshanteringen på grund av den utomordentliga högkonjunktur somträvaruhanteringen just nu upplever. I stället föreslås att skogen skalltaxeras med utgångspunkt i prisnivån 1970-1972 med ett allmänt tillägg för denallmänna uppgången av fastighetspriserna fram tUl 1973. Utskottet anser sig, med utgångspunkt i vad jaginledningsvis nämnde om värderingar av tillgångar efter deras marknadsvärde,inte Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. kunnatillgodose kraven på ett annat värderingssystem för skogsfasfig-heter.Erfarenheterna visar väl även, frånsett den senaste tidens fräkon-junkturer,att det just varit skogsfastigheterna som kunnat uppvisa de störstaöverpriserna. Även om man i utskottet i stort har varit överens om den75-procentiga nivån av ett marknadspris, har man inte varit helt överens om hurman skall komma fram till det aktuella marknadspriset. Man menar frånoppositionens sida att prisstatistiken har sina brister. Både finansministernoch utskottsmajoriteten har ju också hållit med om att det finns anledning attanstränga sig för att förfina prisstatistiken. Däremot vill ufskottsmajoriteteninte instämma i alla de krav som ställs beträffande prisstatistiken förspeciellt jordbruks- och skogsfastigheter, och man vill heller inte instämma ipåståendet, att underlaget skulle vara så litet aft det ej ger tillräckUga utslag,I prisstatistiken ingår inte försäljningar av exploateringsfastigheter - det ärangeläget aft understryka detta eller försäljningar tUl släktingar, då detansetts att båda dessa typer av försäljningar inte sker till ett reaUstisktmarknadspris. vill motionärerna, och även reservanterna, ha med släktköpen istatistiken, och motiveringen härför skulle vara att även dessa köp numera skertill realistiska marknadspriser. Utskotfsmajoritefen har en annan uppfattning. Denuppfattningen är baserad på övertygelsen att affärer mellan släktingar ochfrämst då mellan föräldrar och barn inte sker till det pris som gått att fåut. Det måste väl vara rimUgt att anta att känsloengagemang och annat spelarin. Lagstiftarna har också i ett flertal andra skattefrågor hävdat att affärermellan släktingar har en annan karaktär än affärer mellan människor som inte ärsläkt. Senast detta var aktuellt var när i går antog lagstiftningenom interna aktieöverlåtelser. Att detta resonemang är riktigt bevisas för övrigtav att prisnivån vid fria köp ligger över nivån vid släkfköp.Beträffande fillskottsjorden har såväl i propositionen som iutskoftsbetänkandet framhållits att viss hänsyn skulle tas till detta vidanvisningarnas utfärdande. Vi tycker inte att frågan om fUlskottsjord ochfrågan om släktköp skall sammankopplas på det sätt som föreslår,eftersom det verkligen är helt skilda saker. Om man därtill lägger atttaxeringsnivän ytterligare kommer att reduceras något vid samordningen av deolika delvärdena, tycker jag nog att dessa intressen har blivit vältillgodosedda. I motionen med som första namn hävdas aftunderlaget för statistiken är bara omkring 2 000 köp av jordbruksfastigheterunder och att detta inte skulle vara tillräckligt. Utskottet tycker nogatt 2 000 försäljningar är även det ett hyggligt underlag men menar samtidigtatt det rör sig om 8 000 försäljningar. Köp som gjorts under åren19701972 kommer nämligen också att analyseras och ligga som ett extra underlagsedan en uppräkning gjorts till nivå. Det finns ytterUgare en del frågor som uppmärksammats avmotionärer och till vilkas synpunkter också reservanterna anslutit sig men somutskotfsmajoritefen inte velat vara med om. En av dessa är när de olikadelvärden som skall åsättas för en fastighet infe riktigt går ihop medtotalvärdet. Med det system som skall användas för att få fram delvärdenakan det bh ett mycket lågt värde på byggnaderna, vilket då betyder aft denskattskyldige får ett för dåligt avskrivningsunderlag vid den årligainkomsttaxeringen. Detta avskrivningsunderlag kan då få jämkas, men helheten avfastighetsvärdet måste få bevaras. Enligt vad jag förstår vill reservanternaensidigt ändra avskrivningsunderlaget för byggnader om detta är felaktigt,medan ufskottsmajoriteten anser aft man måste se på totaliteten för helafastigheten. Om ett för lågt taxeringsvärde åsatts hela fastigheten bör infedetta vara tillräckhgt skäl för att justera avskrivningsunderlag förbyggnaderna. En annan fråga som föranlett en reservation rörtaxeringsförordningens regler om underrättelse och extra besvärsrätt. Allafastighetsägare får underrättelse om taxeringsnämndens preliminära beslut ochdärefter - om erinringar anförts liksom om det blivit ändringar i detpreliminära beslutet även om det definitiva beslutet. Därutöver har denskatf-skyldige som inte kunnat nås eller inte fått besked om prehminärt beslutalltid rätt aft före anmäla att han önskar besked om slutligtbeslut, vilket han då också skall ha. Därmed anser utskottet atträttssäkerheten blivit väl tillgodosedd och att de reservationsvis framfördaönskemålen om ytterligare underrättelser och besvärsmöjligheter är överflödigaoch endast leder tiU ytterligare belastning av faxeringsorga-nisafionen utanaft någon egentlig vinst uppnås och onödigt gynnar dem som är försumUga. Till slut, herr talman, vill jag något bemöta alla de kravsom rests på aft nya och högre taxeringsvärden inte skall få någon effekt varesig på kapitalskatter eller inkomstskatter. Utskottsmajoriteten kan infe instämma i dessa krav. Har enskattskyldigs förmögenhet ändrats genom uppgång av värdet på hans tillgångarmåste det givetvis slå igenom på de skatter som baseras på värdet. Ändringarkan vara befogade av olika skalor på grund av den allmänna prisnivånsförändringar, men då får de ökade taxeringsvärdena infe tas som intäkt härför.Sådana ändringar måste då gälla alla slags förmögen-hefstillgångar. Samma sakgäller givetvis också inkomstskatten. Om taxeringsvärdet slår igenom för enschablontaxerad fastighet måste detta givetvis ses som aft värdet av att brukatillgången ökat i takt med den allmänna prisnivån och därför inte eliminerasmed andra medel. Jag ber att få yrka bifall till utskottetsförslag i dess helhet. Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. HerrJOSEFSON (c) kort genmäle: angrep mig för mitt uttalandebeträffande prisstatistiken. Förra gången var jag med ifastighetsprövningsnämnden och fick se närmare på statistiken. Jag fann då attdet fanns många frågor som man gärna skulle vilja ha utredda. Det är riktigt som säger att försäljningarav tomtmark till kommun inte ingår i prisstatistiken. Men jag vet - inte minstgenom erfarenheter från mitt eget län att en stor del av de försäljningar somräknas in gäller fastigheter som köpts av personer som tidigare sålt sinafastigheter till kommunerna, I många fall har det inte varit fråga om vad enersättningsfastighet kostade utan om det varit möjhgt aft få tag på en 13 protokoU 1973. Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. nyjordbruksfastighet för att där kunna fortsätta sitt yrke. Där har vi priser sominte alls ligger i linje med vad man räknar som ett normalf försäljningsvärde.Det finns en hel rad sådana problem som det är angeläget att man utreder närdet gäller prisstatistiken. Vi anser därför att man också bör ta upp frågan omsläktköpen kontra tillskoftsköpen i den utredningen. Det finns all anledningatt mycket noga penetrera det området. berörde byggnadsvärdet, och jag vet inte omdet möjligen rådde ett missförstånd. Vårt ändringsyrkande berör fastställandetav byggnadsvärdet när man skall göra en uppräkning med hänsyn tillinköpspriset. Vi menar att det är mycket svårt att göra den beräkningen efterde utgångspunkter som propositionen föreslår. Man skulle betydligt lättare ochmera verklighefsbetonat kunna göra den genom att se på det värde man kommitfram till vid beräkning enligt de regler som är föreslagna och det verkligabyggnadsvärdet. Jag vill ha sagt detta för att det inte skaU råda någotmissförstånd på den punkten. Det är givet aft det i vissa fall kan finnas ett intresseav aft använda jordbruksfastigheter och skogsfastigheter somkapifalplaceringsobjekt. Det är emellertid en fråga som är mycket svår aftkomma fill rätta med den här vägen. Jag ser det som en rent markpolifiskfrågeställning, som måste angripas inte bara från skaffesidan utan också frånett vida större synfält. () kort genmäle; Det är utan tvivel så att harrätt när han säger att många av dem som betalar överpriser för skogsgårdar ochandra gårdar gör det därför aft de fått mycket pengar att röra sig med när dehar sålt sin exploateringsfastighef. Men det är ju ändå allmänna saluvärdet manskall gå efter, och de har köpt den här gården helt enkelt därför att de villplacera sina pengar. Då kan jag inte få det till något annat än att det är detallmänna saluvärdet som de har betalat. Därför kan man inte räkna bort sådanagårdar som förvärvats på grund av att köparen fått pengar på något lättvindigtsätt. I så fall måste man räkna bort många andra också som för pengar deskaffat på ett lättvindigt sätt köpt gårdar inte till ett pris som motsvararavkastningsvärdet utan med tanke på förväntad inflation eller något annat. Jagtycker alltså infe att man skall ta med släktköpen på grund av att andra villbetala för mycket för en del mark. När det gäller frågan om avskrivningsunderlaget förbyggnader får vi ett system där man förmodligen kan visaunderlaget för byggnadernas värde, de verkliga anskaffningskostnaderna,kostnaderna för nybyggnader och sådant. Då är avskrivningsunderlaget ingetproblem. Men när det gäller att få ett avskrivningsunderlag som är baseratendast på taxeringsvärdet kan man inte bryta ut själva huset från fastigheten iövrigt och ta det efter något slags inköpspris, för man har ju köpt helafastigheten. Det går inte att bortse från totaliteten i taxeringsvärdet när detgäller att få ett taxeringsvärde som är baserat på en sorts schablonmetod. Jag tror inte att det är så stort missförstånd oss emellan vi har kanske bara olika synsätt. HerrJOSEFSON (c) kort genmäle: Beträffande byggnadsvärdet är det på detsättet att i och med att det har betalats ett högre pris än taxeringsvärdet fårman ju ett högre pris både på marken och på byggnaderna. Då gäller det attbedöma var köparen har gett det mest väsentliga överpriset i förhållande tilltaxeringsvärdet. Det är naturligtvis en svår fråga att ta ställning till. Vihar bedömt att det praktiskt skulle vara betydUgt lättare att komma fram fillen klar bedömning den väg som reservanterna föreslagit. Därför vill jag hållakvar mitt bifallsyrkande där. När det gäller underlag till prisstatistiken och vad somdär skall ingå är det ett litet antal fastigheter .som finns med iprisstatistiken. De skall fördelas på län och sedan i sin tur på olika områdenbara för att man skall få ett underlag i respektive område. När då denna gruppav fastigheter, vilkas marknadsvärde inte grundar sig på rena jordbrukssynpunkter,intar en så stor plats i prisstatistiken, måste detta ge en från det samladejordbrukets synpunkt felaktig bild. Kapitalbeskattningen och beskattningenöver huvud taget har i detta sammanhang så stor betydelse, att det är enangelägen uppgift att en fillfälUg situation inte påverkar utvecklingen inomfastighetstaxeringen på ett sätt som är till direkt skada och kommer att utgöraen belastning på den stora grupp av fastigheter som inte varit föremål förnågot utbud. Nya regler för allmän fastighetstaxering, m. m. HerrNILSSON i Trobro (m); På grund av de nyheter som föreslagitsangående fastighetstaxering av jordbruksfastigheter harfastighetsprissfatistiken fått en allt större betydelse. Vid en renodladmarknadsvärdering blir sfatistikmaterialet i själva verket avgörande för dentotala storleken av taxeringsvärdena, HärtUl kommer de problem som sammanhängermed redovisningen av de inånga olika delvärdena och den ytterligaresärredo-visning som skall ske av olika slag av byggnader m, m. Vid samordningav dessa delvärden och delposter krävs dels aft man håller sig inom den avseddatotala marknadsvärdenivån, dels att man med hänsyn tUl avskrivningsreglerna förbyggnader får så riktiga inbördes relationsförhållanden som möjligt. Vi har all anledning att se kritiskt på SCB;s nuvarandefastighets-statistik. Kritiken avser både stafisfikmaterialets omfång och dessrepresentativitet. I fråga om omfånget kan vi framhålla, att antalet köp somingår i statistiken ca 2 000 och motsvarande av dettotala antalet köp är alltför Utet för att några säkra slutsatser skulle kunnadragas sedan köpen fördelats på olika grupper med hänsyn till fastigheternasstorlek, typ och belägenhet. Beträffande representativiteten kan vi säga attde s. k. tillskottsköpen, som i viss utsträckning ingår i sfatistikmaterialet,inte är representativa för marknadsvärdena på bestående brukningsenheter utanvisar för höga värden. Det borde vara riktigt att i princip aUa frivUliga köputom de i fråga om vilka det varit uppenbart att fastigheten skall användas förannat än lantbruksändamål skulle medtagas i statistiken. Härvid skulle en storgrupp köp, nämUgen släktköpen, som redovisas för sig, komma med och bli enbalanserande faktor. Det förutsattes att under