prot · FW0937 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen 2 till utrikesutskottets betänkande nr 1. Någon djupare förankring i den svenskaopinionen tror jag inte att svenska råd har. Ändå vill jag inteförneka att en del av de upplysningsskrifter som rådet stått för kan ha haftsin betydelse när det gäller att sprida kunskaper om den europeiskaintegrationsutvecklingen. Eftersom andra finanskällor står öppna förEuroparörelsens svenska råd har utskottet funnit att något behov knappastförehgger för en förstärkning av det anslag på som för förstagången tilldelades rådet, så mycket mer som vi nu har enförträfflig och fortlöpande skriftserie i den av utgivnaAktuellt i handelspolitiken. som jag yrkar bifall till utskotlsmajoritetensförslag på den här punkten vill jag säga att jag är rätt tveksam, om de 15 000kronor som anslås för svenska råd över huvud laget är avnågon som helst betydelse eher ens berättigad. Jag upprepar att jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. sade att han var tveksam omhuruvida svenska råd hade den förankring hos svenska folket somman skulle önska. Jag anser det mer väsentligt att kunskapen om , syftetmed Europatanken, har en djup förankring hos svenska folket. För att åstadkommadetta har svenska råd och dess informationsverksamhet mycketstor betydelse. I fråga om vad man lägger in i Europatankengår meningarna i hög grad isär, det vet lika väl som jag och viskall inte ta upp den debatten här. svenska råd får också sinbelöning i form av såvitt jag förstår ganska riklig medelstilldelning frånBryssel. Överläggningen var härmed slutad. Information om mellanfolkligt samarbete och utrikespolitiskafrågor Allmän egenpension m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Lades till handlingarna. § 24 Allmän egenpension m. m. betänkande nr 4 i anledning av motioner om allmänegenpension m. m. 1 detta betänkande behandlas motionerna 1973:280 av i Agnas (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde en utredning om hemarbetets värderingsyftande till bättre social trygghet för bl. a. den stora grupp av kvinnor pålandsbygden, t. ex. jordbrukar- och lantbrukarhustrur, som ställts utan möjlighettU! förvärvsarbete utanför hemmet, 1973:1146 av fru andre vicetalmannen m. fl. (fp) vari hemställts att hos Kungl.Maj:t begärde en utredning och förslag om allmän egenpension enligt deriktlinjer som skisserats i motionen samt 1973:1 152 av i m.fl. (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde förslag omändrade bestämmelser innebärande att eflerlevandeskyddet gjordes neutralt iförhållande till kön. Utskottet hemställde att skulle avslå 1. motionen1973:280, 2. motionen 1973:1146, 3. motionen1973:1152, Reservation hade avgivits av herrarJonsson i (fp) och Mundebo (fp) vilka ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1973:1146 och med anledning av motionerna 1973:280 och 1973:1152 iskrivelse till Kungl. Maj:t begärde utredning och förslag om allmän egenpensioni enlighet med de riktlinjer som skisserats i motionen 1973:1146. HerrMUNDEBO (fp): har i tvåbetänkanden behandlat några motioner som rör individuell pensionering. Det enarör främst ålderspensioneringen, det andra främst familjepensioneringen. Men denprincipieUa grunden och motiveringen är i stort sett densamma i båda fallen. 1 betänkandet nr 8 behandlas motioner om likafolkpensionsförmåner oberoende av civilstånd. Där säger utskottet attprincipiella skäl med betydande styrka talar mot att förmånerna differentierasmed hänsyn tUl den försäkrades civilstånd. Utskottet säger därför i ettenhälligt betänkande att spörsmålet om lika pensionsförmåner för gifta ochogifta nu bör bli föremål för närmare prövning. I betänkandet nr 4, som vi nu behandlar, har utskottetemellertid inte enats om en närmare prövning av frågan om en allmänegenpension. Utskottsmajoriteten säger liksom föregående år att man bör avvaktadet slutliga resultatet av pensionsförsäkringskommitténs arbete. Den kommitténblev färdig . Dess betänkande har remissbehandlats, ochmaterialet ligger nu hos . I januari förra åretsade socialmmistern att han tänkte ta upp denna problematik i en kommandeproposition med att han tog upp frågan om det ekonomiska stödet tillbarnfamiljerna. Detta har behandlats vid ett par tillfäUen och detkommer att behandlas i en proposition som vi får om ett tiotal dagar. Men detfinns ingenting som tyder på att familjepensionsfrågan då ens kommer attberöras. Det har helt enkelt inte hänt någonting sedan i januariförra året. Då hade det inte heller hänt någonting , och tycksinte något arbete pågå. Ärendet bara ligger. Majoritetens slutsats -"vänta och se" var inte bra ens då. , då den upprepas, är denännu sämre. Det är klart att en familjepensionsreform liksom hkapensionsförmåner oberoende av civilstånd kostar pengar. Därför kannaturligtvis en reform inte genomföras på en gång, detta i synnerhet som detfinns andra pensionsreformer som bör komma före. Men det finns också andra skäl för att en reform av dettaslag måste förberedas och genomföras etappvis. Nya regler kan integenomföras på en gång. Det kan också finnas skäl för att nuvarande regler fårgälla för nuvarande pensionärer. Men det finns motiv för att nu arbeta fram detunderlag som behövs för ett beslut och ta ståndpunkt i fråga om den framtidautformningen av familjepensioneringen, att nu ta den principiella ståndpunktenoch sedan etappvis genomföra reformen. Den allmänna grundsyn som vi från sida harfinns klargjord, förutom i den reservation som har fogats till detta betänkandeoch i den motion som reservationen bygger på, också i partiprogrammet, där detsägs: "Män och kvinnor skah behandlas lika inomsocialförsäkringarna. Den nuvarande familjepensioneringen bör omvandlas till enallmän egenpension, dvs. att alla skall ha lika pensionsrätt oberoende avcivilstånd. Hemarbetande med värdnadsansvar skall ges en bättre ställning inomsocialförsäkringarna genom rätt till ATP och större sjukersättning." betänkande kan, som jag serdet, i sina huvudlinjer vara en grund för ett kommande beslut, men iremissyttranden och i allmän debatt har framförts vägande synpunkter som börbeaktas. Med tanke på familjepensionens roll i det sociala trygghetssystemetbör en grundlig genomgång göras av materialet, och vi vill att det Allmän egenpension m. m. Allmän egenpension m. m. En fråga som då måste ägnas speciell uppmärksamhet ärATP-poäng . Vi menar alt samhället på ett bättre sätt änhittills måste erkänna den samhällsnyttiga och produktiva insats som föräldrarmed små barn gör. Alltså: Låt oss nu få en utredning som tar hand om detmaterial som finns i den här frågan, och låt oss sedan få ett förslag tillriksdagen - och snart! Det går inte att år upprepa att vi väntar pådet slutliga resultatet av pensionsförsäkringskommitténs arbete. Den kommitténslutade att arbeta . Jag yrkar bifall till reservationen vidsocialförsäkringsutskottets betänkande nr 4. HerrFREDRIKSSON (s): I detta utskottsbetänkande behandlas tremotioner med varierande yrkanden, och en av dem har utmynnat i en reservation,undertecknad av folkpartiledamöterna i utskottet. har redogjortför innehållet i och syftemålet med reservationen, och jag behöver därför inte ingåpå den detaljen. Den motion som har föranlett reservationen är ordagrantlikalydande med en motion som vi behandlade isocialförsäkringsutskottet; det är kanske bara namnen som varierar något. Vi hade ingående debatter här i kammarenbeträffande dels allmän egenpension, dels tillgodoräknande av pensionspoäng förvård av barn i hemmet. Med hänvisning till den rätt utförliga sakdiskussion vidå förde tycker jag att jag kan fatta mig hka föredömhgt kort som . Vi avslog motionsyrkanden , ochutskottsmajorileten yrkar också avslag på motionerna. Vi anser attingenting nytt har framkommit som skulle ha föranlett utskottet att se merapositivt på dessa frågor än vad vi gjorde . Tvärtom har det ju inträffatsaker som ytterligare förstärkt argumenten för avslag på motionsyrkandena.Riksdagen beslöt ju att uttala sig för flera viktiga reformer somanses angelägna att genomföra, samtliga mycket kostnadskrävande sänktpensionsålder, bättre invalidpensioner, bättre förmåner till nuvarandepensionärer. Dessutom kommer vi att få ta ställning till delförslag til! utredning som nämnde, dvs. hka pensioner oavsettcivilstånd. Detta är ju reformer som får anses ha prioriterat, ochdet är vår moraliska skyldighet att också se till att dessa reformer genomförsinnan man tar upp andra nya, kostnadskrävande förslag. Jag vill nog interiktigt instämma med i att denna prioritering bör gälla ävenbeträffande det här molionsförslaget. Jag ser den här frågan omänklingspensioner som kanske inte lika angelägen som de förslag vi redan haransett böra komma till prövning. Det förslag till pensionsreform som utredningen harskissat kan givetvis ligga till grund för en kommande pensionsreform. Det kanhända alt det är en reform som måste komma, men jag tror att det är en reformsom måste vänta, kanske åtskilliga år. Jag tror inte att vi kommer alt ha de ekonomiska möjligheterna att genomföra allt vad som krävs i utredningaroch förslag frän sida. Vi har därför tyckt det vara ganskameningslöst att nu tUlsätta en utredning. När det gäller pensionspoäng för vård av barn i hemmettycker vi inte heller att det är så angeläget att genomföra en sådan reform,eftersom pensionssystemet ju är så utformat att en make kan stanna hemmaåtskilliga år för att vårda barn och ändå ha möjlighet att intjäna fullpension. Man kan ju tjäna in pensionspoäng fr. o. m. tills man fyllt 65år, och då kan man vara borta från arbetsmarknaden åtskilliga år. Även om mant. ex. studerar eller om man av andra orsaker inte börjar arbeta förrän vid 24eller så kan man vara borta för att vårda barn och ändå ha möjlighet att intjäna full pensionspoäng. Vi tycker därförinte att de här grupperna är särskilt illa behandlade i pensionssystemet. Detrör sig ju om ett mycket stort klientel. Det nämndes några siffror ,och jag tror inte att det är nödvändigt att jag upprepar dem; det är lätt attåtergå till förra årets protokoll där del finns en hel del sakargument. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av herrar i ochMundebo, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottels hemställan ibetänkandet nr 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Mundebo begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; § 25 Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. Föredrogs socialförsäkringsutskottets belänkande nr 6 ianledning av motioner angående utredning om utvidgning av socialförsäkringenoch om garanterad minimUnkomst. 1 dettabetänkande behandlades motionerna 1973:24 av i m.fl. (vpk) i vilken Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. hemställtsatt hos Kungl. Maj:t begärde en utredning i syfte att införa enallmän social försäkring. 1973:421 av m. fl. (fp)i vUken hemställts att hos Kungl. Maj;t skulle anhålla, att enparlamentarisk utredning tillkallades med uppgift att undersöka möjligheternaatt förbättra socialförsäkringssystemet samt att föreslå en samordning av detsocialpolitiska bidragssystemet i syfte att åstadkomma en allmänsocialförsäkring. 1973:1131 av m. (c) i vUken hemstäUts att hos Kungl. Maj;t begärde en utredning omett enhetligt grundtrygghetssystem i form av garanterad minimUnkomst medbredast möjliga samordning av socialförsäkringarna samt kartläggning av ettsådant systems konsekvenser för den framtida socialpolitiken och de befintligasociala förmånerna, 1973:1132 av iAlvesta m. fl. (c) i vilken hemställts att hos Kungl. Maj:t skulleanhålla om utredning angående ekonomisk grundtrygghet och socialrehabilitering. attriksdagen med anledning av följande motioner 1. motionen1973:24, 2. motionen1973:421, 3. motionen 1973:1131, gav Kungl.Maj:t till känna vad utskottet anfört. Reservation hade avgivits av herrarRingaby (m), i Nennesholm (c) och Mundebo (fp), fröken ()samt herrar i (m), i (c) och () vilkaansett att utskottet under 24 bort hemställa, alt med anledning av motionerna 1973:421,1973:1131 och 1973:1132 i skrivelse till Kungl. Maj:t begärde tillsättande aven parlamentarisk utredning med uppgift att undersöka möjligheterna attförbättra socialförsäkringssystemet och samordna det socialpolitiskabidragssystemet i syfte att åstadkomma ett enhetligt grundtrygghetssystem. HerrÅNGSTRÖM (fp): Det vi nu talar om är att skapa ett socialttrygghetssystem som är så effektivt och lättadministrerat att det verkligennår ut till alla människor som behöver hjälp. Jag tror att vi alla är ense om att det svenskasocialförsäkringssystemet bör förbättras. Detta är nödvändigt främst av denanledningen att undersökningar visar att effekten av de socialpolitiskaåtgärderna inte blivit heltäckande; det är stora brister i trygghetssystemet.Läginkomst-utredningens resultat har skapat en debatt i vårt land kring dessa frågor. ochbesvikelsen har väl främst grundat sig på det faktum att det svenskareformarbetet inte lett till mer utjämnande resultat än det gjort. Det ärsåledes ett faktum att var tionde svensk måste klara sig på en familjeinkomstsom ligger , och det är också klart att man inte kanlasta de enskilda människorna för detta förhållande. Av skilda skäl har de intehaft förutsättningar och möjligheter att skapa ett högre inkomstläge. I detta mönster kan man urskilja regionala skillnader. Iglesbygderna är undersysselsättningen det stora problemet, och den tvingarmänniskorna i dessa bygder att leva på en avsevärt lägre standard änmänniskorna i övriga delar av landet. Andra orsaker till en lågförsörjningsförmåga är naturligtvis sjukdom och arbetsoförmåga. Men en mycketbetänklig tendens är att så många arbetande unga barnfamiljer har svåraekonomiska problem. I gruppen den unga barnfamiljen visar en undersökning attde som har mer än ett barn har stora svårigheter att klara sin ekonomi.Kvinnorna har inte möjligheter till förvärvsarbete och saknar oftayrkesutbildning, och den unge familjeförsörjaren har en inkomst som hgger långtunder genomsnittet. Det finns också ett klart påvisat samband mellan dåhgekonomi, sjukdomar och andra sociala svårigheter. Det trygghetssystem vi har iSverige ger inte den utjämning som vi eftersträvar utan ökar i många hänseendende inkomstklyftor som finns i arbetslivet. Detta är svåra avvägningsfrågor, detär jag fullt på det klara med, men verkan av våra socialförsäkringar gör att desom har en låg standard under sin aktiva tid trycks ned ytterligare vidsjukdom, ålderdom och arbetslöshet. Med dessa exempel har jag velat peka på några av debrister som vårt samhälle fortfarande visar upp på det sociala området. Vi äralla medvetna om detta, och det socialpolitiska reformarbetet går ständigtvidare i takt med ökningen av våra resurser. Det sociala reformarbetet harsyftat till, och även fått tiU följd, att allt fler behovsområden blivitintäckta av sociala trygghetsanordningar genom ett efter hand alltmera utbyggtdifferentierat system. Detta rikt differentierade system av regler för ohkasocialpolitiska bidrag gör det emellertid svårt att i vissa avseendenöverblicka systemets konsekvenser beträffande rätten till bidrag för ohkagrupper av medborgare. Samhällets resurser går ibland till grupper avmedborgare, som inte är i behov av socialt samhällsstöd. Detta är en allvarligbrist och minskar förtroendet för de sociala insatserna. Efter förslag från arbetsgruppen för iåginkomsffrägor haren sakkunnig tillkallats med uppdrag att kartlägga det socialpolitiskabidragssystemet i syfte att klarlägga var de eventuella bristerna finns då detgäller samordningen av olika bidragsformer. Denna kartläggning är naturligtvisvärdefull och kan betraktas som en förstudie. Men att nå fram till ensamordning av socialförsäkringarna, att få fram säkra underlag förprioriteringar och om möjligt göra systemet mera heltäckande, är en stor åtgärdinom svensk socialpohtik. En fråga av den betydelsen att den syftar till enaUmän socialförsäkring måste handläggas av en parlamentariskt förankradutredning. Den utredningen bör även klarlägga de faktiska och ekonomiskamöjligheterna att i det långa perspektivet åstadkomma någon form avgaranterad minimUnkomst, eller s. k. negativ skatt, för Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. dem sominle är i stånd att försöda sig själva. Beträffande frågan om negativinkomstskatt viU jag betona, att jag inte är säker på att ett sådant system ärbättre än det nuvarande systemet, men idén är intressant och vi bör undersökahur bra den kan vara och vilka brister den kan ha. Jag har uppehållit mig vid den sociala sidanav vårt nuvarande trygghetssystem, men det finns också en administrativ sida medverkningar på effektivitet och kostnader för administration. Det nuvarandesystemet har sådana organisatoriska brister att det delvis innebärdubbelarbete, bristfälliga och också onödiga kontrollfunktioner. Dessutom hardet en föråldrad och otillräckligt samordnad administration. Denadministrativa sidan bör också innefattas i utredningsuppdraget. Med del anförda vill jag yrka bifall tillreservationen som är fogad vi socialförsäkringsutskottets betänkande nr 6. i (c): har vid fyra ä fem tillfällentidigare diskuterat krav på utredning om ett enhetligt grundtrygghetssystem. kan vi som företräder motionärerna glädja oss över alt det finns en bredenighet i denna kammare bakom detta krav. I och för sig kan man säga att detförsta steget tagils mot ett mera fuUändat och jämlikt trygghetssystem. Men tyvärr råder det inte full enighet om takten ochambitionsnivån i detta arbete. En majoritet i denna kammare tycks fortfarandeunderskatta behovet av att påbörja arbetet med att komma till rätta medsvagheterna i det splittrade trygghetssystem som vi tiUämpar. Man tycks inteinse att i första hand de sämst ställda i samhället drabbas av bristerna i ettalltför grovmaskigl Irygghetsnät. Även byråkratin och svårigheterna attinformera allmänheten om de enskilda människornas rättigheter går i första handut över de svaga i samhället. I alltför liten utsträckning har fastläsningen avstandardskillnaderna uppmärksammats inom en stor del av våra olikasocialförsäkringar. Det finns därför, enligt min uppfattning, anledning attnågot närmare diskutera svagheterna i del system som vi nu tillämpar och delvisavser att komplettera under årets riksdag. Jag vill böda med det förslag till arbetslöshetsförsäkringsom regeringen avser att lägga fram. Redan av förhandsbeskeden kan man förståatt det förslaget inte kommer att ge trygghet åt alla de människor som saknararbete. Enligt detta reformförslag kommer, såvitt jag kan förstå, människornaatt bli sorterade i tre olika kategorier. En grupp får i princip fuUinkomstgaranli. En annan grupp får en viss grundtrygghet. En tredje grupp fåringen standardförbättring alls, I det senare fallet gäller det de människor,som enligt låginkomstutredningen inte har kunnat få något jobb. Urcenterpolitisk synpunkt är denna brist på grundtrygghet helt oacceptabel. Svårigheterna att skapa ett rättvist skattesystem är ocksåuppenbara. Ett pensionärspar kan för att ta ett konkret exempel medfolkpension, bostadstillägg och en skattefri extrainkomst på kommaupp i en nettoinkomst på 15 000 ä . Det finns säkert ingensom ifrågasätter del berättigade i denna standardnivå. Det allvariiga ärdäremot att en låginkomsttagare med motsvarande inkomstkan få finna sig i en väsentligt lägre nettoinkomst efter skatt. I verklighetenkan en sådan familj tvingas att existera på en inkomst som är 2 000 å 2 500kronor lägre än den tidigare nämnda pensionärsfamiljens. Det kan inte vararimhgt att någon bör leva på en standard som är lägre än den grundtrygghet somgaranteras folkpensionärerna. Skattesystemet, såsom det är utformat, ger aUtsåohka viUkor för individer med relativt läg ekonomisk standard. Även vårt relativt nya bostadsstöd har luckor och träffarfel grupper. Det kan inte vara samhällets avsikt att spilla bort starktbegränsade resurser pä höginkomsttagare som bor i privilegierade lyxvillor. 1och för sig försöker regeringen reparera denna felaktighet med nya regler. Jagtillhör dem som hoppas att man lyckas. Trots den utbyggnad av bostadsstödet somregeringen föreslår kommer stora låginkomstgrupper att bo kvar i bostäder meden mycket låg och undermåhg boendestan-dard. Inte heller med dettakompletterade bostadsstöd har vi lyckats skapa grundtrygghet för dessamänniskor. Genom åtskilliga undersökningar - bl. a.låginkomstutredningen - vet man att ett stort antal människor som inte uppbärnågra sociala förmåner har lägre inkomst än många av dem som får sådana. Vi vetockså att de schabloniserade förmånerna i många faU inte är tillräckhga men attändå bara en mindre del av mottagarna får dessa förmåner kompletterade medsocialhjälp. Det är därför naturhgt att förslag om reformer som skulle,garantera alla hushåll en viss minimUnkomst har lagts fram vid olika tillfällenunder senare år. Det är uppenbart att en aUmän inkomstgaranti inte kanåstadkommas enbart genom en Uberahsering av socialhjälpen. Det är både avpraktiska och psykologiska skäl otänkbart att en socialhjälp av typ Stockholmssociallön skulle kunna nå aUa låginkomsttagare. Det är också uppenbart att detalltjämt ärmånga människor som avskyr att söka sociaUijälp även om behoven ärstora. Många accepterar hellre de ekonomiska svårigheterna och bekymren än attfå den klasstämpel på sig som hgger i denna stödform. De kontrollerande ochbyråkratiska inslagen är psykiskt mycket påfrestande för många människor somredan har det svårt. Den kanske aUvarhgaste bristen i denna stödform ligger iatt den kommer för sent i många fall. Ett generellt stöd skulle få en merförebyggande effekt. De personeUa resurserna skulle ju kunna utnyttjas förrådgivande och stödjande verksamhet. En rad av våra trygghetsreformer har, som jag tidigarepåpekat, en utformning som för över klyftorna i inkomst av arbete till attgälla även pä ålderdomen och vid sjukdom; en låg inkomst ger en läg ersättningvid sjukdom och även en låg älderstrygghet. Strävandena att åstadkomma enutjämning inom det nuvarande systemet för våra socialförsäkringar måste ansesvara otillfredsställande. ATP bevarar således i princip fördelningen mellanolika inkomstklasser. Däremot gynnas individer med kort yrkesverksam period påbekostnad av grupper med lång yrkesverksamhet. Systemet är med andra ordakademikervänligt och minst fördelaktigt förarbetare och låginkomsttagare.Genom regeln att de 15 bästa åren utgör beräkningsunderlag missgynnas gruppersom har sjunkande inkomster . Arbetare t. ex. i gruvor, iskogen och inom stenindustrin med tunga och slitsamma arbeten drabbas hårdast.I och för Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. 6 protokoll 1973. Utredning om utvidgning av socialförsäkringen, m. m. sig skuUedenna exemphfiering kunna göras längre. Men det är inte nödvändigt. Den ärtillräckhg för att visa att med vårt nuvarande trygghetssystem har vi intelyckats fördela den gemensamma ekonomiska kakan jämhkt. Vårt trygghetsnät harpå sina ställen alltför stora maskor. De nu tillämpade stödformerna ger inteden grundtrygghet som människorna är i behov av i ohka situationer. Vid sidan av de pohtiska framstötarna har en radframstående experter på socialarbetarhåll vid flera tUlfällen starktdokumenterat att vårt trygghetssystem inte fungerar tillfredsställande.