prot · FW0975 · 1973-12-31 00:00:00 — Anslag till kriminalvärden, m. m. Förhandlingarna leddes av herr tredje vice talmannen. § 1 Anslag till kriminalvården, m.m. Föredrogs justitieutskotlelsbetänkande nr 15 i anledning av Kungl. Majts i propositionen 1973:1 gjordaframställningar om anslag för /74 tUl kriminalvården, m. m.jämte motioner. yrtrade:I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggning för samtliga punkter.Under den gemensamma överläggningen framställes yrkanden beträffande samthgapunkter i belänkandet. 1 detta betänkande behandlade utskottet i skilda avsnittdels de förslag lUl reformer inom kriminalvården som innefattades i framlagdarUcllinjer jämte motioner som ägde samband därmed, dels de i propositionenupptagna anslagsframställningarna rörande kriminalvården för nästkommandebudgetår jämte motioner som hänförde sig tiU medelsberäkningen m. m. I propositionen 1973:1 bilaga 4 punkten F (s. 76164 i utdragav slatsrådsprolokollel över justitieärenden för ) framladesför godkännande allmänna riktlinjer för den fortsatta utformningenav kriminalvården. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes föhande: "I propositionen uppdras riktlinjer för engenomgripande reform av kriminalvårdens organisation och verksamhet, grundadepå förslag som framlagts av kriminalvårdsberedningen i belänkandet (SOU1972:64) Kriminalvård. För frivårdens del föreslås såväl väsentligaförändringar av arbetsuppgifterna och verksamhetens inriktning som betydanderesursförstärkningar. Åtgärderna på frivårdssidan syftar bl. a. tih atteffektivisera personundersökningsförfarandet, förstärkaövervakningsverksamheten, intensifiera och styra de sociala insatserna saml tiUatt i större utsträckning än som f. n. är faUel integrera frivården medanslallsvården. För atl möjhggöra denna integrering och för att förbättramöjligheterna för de intagnas anpassning i samhället föreslås etl nytt anstaltssystem.Delta bygger på dels ett begränsat antal riksanstalter för mera svår-behandladeklienter och för sådana intagna som rattfyllerister och värnpliktsvägrare, vUkafrämst av allmänpreventiva skäl ådömls frthets-straff, dels ett antal mindrelokalanstalter för övriga intagna. Förslaget innebär att det nuvarande systemetmed åtta kriminalvårdsräjonger slopas Anslag till kriminalvården, m. m. och att enindelning i stället görs i ell större antal kriminalvårdsregioner inom vUkaverksamheten i största möjliga utsträckning kan anpassas lill den organisationsom tUlskapats för samhäUets övriga stöd- och hjälporgan. Del fortsattaanstaltsbyggandel föreslås bli inriktat på uppförandel av mindrelokalanslalter samt om- och tillbyggnad av befintliga mindre anstalter.Uppförandet av stora anstalter föreslås helt upphöra. Beträffande vården avkriminalvårdens narkomaner avvisas i princip tanken på en speciellnarkomanvårdsorganisation för kriminalvården; i stället bör samhällets allmännavårdresurser dimensioneras på sådant sätt att även kriminalvårdsklienteletssjälvklara rätt liU en riktig behandling kan tillgodoses. Som komplement lUl deallmänna vårdresurserna föreslås dels viss försöksverksamhet med särskUdanarkomanvårdsavdelningar vid några riksanstalter, dels inrättandet av specieUabehandlingsteam i Stockholms-, , dels ocksärskilda konsulttjänster m. m. för frivårdsklientelet i områdena utanförstorstadsdistrikten. Förslagen beräknas medföra en kostnadsökning pådriftbudgeten med 34 mUjoner kronor, fördelad med början . Desammanlagda investeringarna för anstaltsbyggande är beräknade tiU ca 125 mUjonerkronor ." I deltasammanhang hade behandlats följande motioner: beträffande mål och medel inom kriminalvården, m. m. 1973:266 av m. fl. (fp) vari yrkats attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde förslag lill närmare former för utvidgatsamarbete mellan kriminalvården och de lokala sjukvårds- och socialvårdsorganen(yrkande C), 1973:598 av m. fl. (m) vari yrkats att riksdagenskulle anhålla dels atl Kungl. Maj:l vid utformningen av kriminalvårdenbeaktade vad i motionen 1973:241 anförts angående vårdens syfte (yrkande 2 hdelvis), dels all Kungl. Maj:l vidtog åtgärder för alt uppnå bättreöverensstämmelse mellan påföhdssystem och de sociala organensverkställighelsåtgärder (yrkande 2 i), 1973:599 av m. fl. (c) vari yrkats allriksdagen beslutade alt de synpunkter som framförts i motionen angåendekriminalvårdens fortsatta utformning beaktades vid reformens konkretagenomförande (yrkande 2) och 1973:1083av fröken m. fl. (m, c, fp). beträffande anstallssystem samlkostnader och plan för genomförandet, m. m. 1973:596av (), 1973:598 av m. fl. (m) vari yrkats atl riksdagenskulle anhålla atl KungL Maj:t vid utformningen av kriminalvården beaktade vadi motionen 1973:241 anförts angående vårdens organisation och utformning(yrkande 2 h, delvis) och 1973:599 av m. fl. (c) vari yrkats allriksdagen beslutade att uttala atl den utbyggnad av lokalanstallerna, som varen förutsättning för reformens förverkligande, borde genomföras på kortare lidän den av departementschefen föreslagna femlonårsperioden (yrkande 1), beträffande frivårdsverksamhelen 1973:142 av () och 1973:266 av m. fl. (fp) (yrkandet B 2). Anslag till kriminalvården, m. m. A. att beträffande grunden för reformer påkriminalvårdens område skulle avslå motionen 1973:1083, B. all beträffande kriminalvårdens syfte skulleavslå motio nen 1973:598 i denna del (yrkande 2 h, delvis), C. alt beträffande samarbete mellankriminalvården och andra vårdområden i anledning av de i propositionen 1973:1, bUaga 4, angivna riktlinjerna för kriminalvårdens fortsatta utformning samt motionen 1973:266 i denna del (yrkande C) och motionen 1973:599 i denna del (yrkande 2) gav Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört, D. atl beträffande förhållandet mellanbrottsbalkens på följdssystem och de sociala organens verkställighetsåtgärder skulle avslå motionen 1973:598 i denna del (yrkande 2 i), E. att beträffande anslallsplaceringen avrattfyllerister med avslag på motionen 1973:598 i denna del (yrkande 2 h, delvis) godkände ovannämnda riktlinjer, F. att beträffande anstaltsplaceringen av ungalagöver trädare i anledning av Kungl. Maj:ls förslag och motionen 1973:596 saml motionen 1973:598 i denna del (yrkande 2 h, delvis) gav Kungl. Maj:t liU känna vad utskottet anfört, G. alt beträffande överensstämmelse mellanbrottspåföhd och anstallsplacering skulle avslå motionen 1973:598 i denna del (yrkande 2 h, delvis), H. alt beträffande tidsplanen för reformensgenomförande i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motionen 1973:599 i dennadel (yrkande 1) gav Kungl. känna vad utskottet anfört, J. all såvitt gällde övervakningsnämndsbefogenheter skulle avslå motionen 1973:142, K. atl beträffande prövotid och lid förövervakning vid skyddstillsyn skulle avslå motionen 1973:266 i denna del(yrkande B 2), L. att skulle avslå ovan angivna motioner i denmån de icke omfattades av vad utskottet anfört och hemställt, M. att godkände ovannämnda rikflinjer i den månde icke omfattades av vad utskottet anfört och hemstäUt. 1. beträffande förhållandet mellan brottsbalkenspåföljdssystem och de sociala organens verkställighelsåtgärder av fruKristensson (m) som Torsdagenden 26 aprU 1973 Anslagtill kriminalvården, m.. m. ansett att utskottet under D bort hemställa, att skulle bifalla motionen 1973:598 i denna del(yrkande 2 i). 1 del föhande redovisas endast de punkter, vid vUka underöverläggningen framställts särskilda yrkanden. Punkten 2 (Fångvårdsanstallerna) Maj:t hade under punkten (s. 165-168)föreslagit att dels bemyndiga Kungl. Maj:t alt inrätta en extraordinarie tjänst som överläkare i SkBe 3, dels lill Fångvårdsanstallerna /74 anvisa ell förslagsanslag av . 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:404 av herrar Henmark (fp) och () varihemställts att beslutade att utöver i statsverksproposilionenupptagna belopp sammanlagt skulle ställas lUlkrimmalvårdsslyrel-sens förfogande för i motionen angivna ändamål (andlig vårdinom kriminalvårdens anstalter) saml 1973:1085 av m. fl. (c) vari hemställts attriksdagen tUl Fångvårdsanstalterna anvisade ell i förhåUande till Kungl. Maj:tsförslag med för förbättrad biblioteksverksamhet förhöjt förslagsanslag. A. att bemyndigade Kungl. Maj:l all inrätta enextra ordinarie tjänst som överläkare i SkBe 3, B. atl beträffande den andliga vården inomanstalterna skulle avslå motionen 1973:404, C. att beträffande medelsberäkningen ianledning av Kungl. Majts förslag och med bifall till motionen 1973:1085 tiU Fångvårdsanstallerna för /74 anvisade ett förslagsanslag av 3 . 2. beträffande den andliga vården inom anstalterna av fruKristensson (m) samt herrar (), i (c). iLjusdal (fp). () och () som ansett atl utskottet under Bbort hemställa, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag ochmotionen 1973:404 i denna del gav Kungl. till känna vad reservanterna idelta hänseende anfört. 3. beträffande medelsanvisningen av ()saml herrar (), i (c). i (fp).Fransson (c) och () som under förutsättning av bifall tillreservationen nr 2 - ansett atl utskottet under C bort hemställa, atl i anledning av Kungl. Maj:ls förslag ochmotionen 1973:404 saml med bifaU tUl motionen 1973:1085 lill Fångvårdsanstallernaför /74 anvisade ett förslagsanslag av . Anslag till kriminalvården, m. m. Punkten 3 (Frivården) Maj:t hade under punkten (s. 168-171)föreslagit att dels bemyndiga Kungl. Maj:t alt inrätta en extraordinarie tjänst som överläkare i SkBe 3, dels lUl Frivården för budgetåret1973/74 anvisa etl förslagsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:266 av m. fl. (fp) vari hemställts attriksdagen under anslaget Frivärden anvisade utöver VadKungl. Maj:l föreslagit avseende tjänster för 17 assistenter och fem biträdenunder ett halvt budgetår för intensifierad övervakningsverksamhet (yrkande A 3)samt 1973:403 av iUddevalla m. fl. (s, c, fp, m) vari hemslällts atl vid behandlingenav förevarande anslag beslutade atl skyddskonsulentdistrikt delades påsätt som föreslagits av . A. atl med bifall lill Kungl. Maj:ls förslagbemyndigade Kungl. Maj:l att inrätta en extra ordinarie tjänst som överläkare i SkBe 3, B. all beträffande medelsberäkningen med bifalltill Kungl. Maj:ls förslag och med avslag på motionen 1973:266 i denna del lUl Fiivården för /74 anvisade ett förslagsanslag av , C. all beträffande uppdelning av Bohusskyddskonsulent distrikt i anledning av motionen 1973 :403 gav Kungl. Maj :l känna vad utskottet i detta hänseende anfört. 4. beträffande medelsberäkningen av herrar () ochWeslberg i (fp), som ansett att utskottet under B bort hemstäUa, att beträffande medelsberäkningen i anledning avKungl. Majts förslag och med bifall tUl motionen 1973:266 i denna del tUlFrivården för /74 anvisade ett förslagsanslag av 59 910 000kronor. Punkten 5 (Kriminologisk forskning) Maj:l hade under punkten F 7 (s. 172) föreslagitriksdagen alt tUl Kriminologisk forskning för /74 anvisa ettreservationsanslag av . Anslag tiU kriminalvården, m. m. I detta sammanhang hade behandlats motionen 1973:598 avherr m. fl. (m) vari yrkats att skiUle hos Kungl. Maj:tanhålla dels atl åtgärder vidtogs för forskning rörande allmänpreven-lionensbetydelse (yrkande 2 f), dels atl fick i uppdrag altsystematiskt utvärdera den verksamhet verket bedrev främst med avseende påålerfallsfrekvensen inom respektive behandlingsform (yrkande ). A. alt lUl Kriminologisk forskning /74 anvisade etl reservationsanslag av , B. att beträffande forskning rörandeallmänprevenlionens betydelse skulle avslå motionen 1973:598 i denna del, C. alt beträffande utvärdering avkriminalvårdens verksam het skulle avslå motionen 1973:598 i denna del. 5. beträffande forskning rörande allmänprevenlionensbetydelse saml utvärdering av kriminalvårdens verksamhet av fra ()saml herrar (), i (c), Weslberg i (fp),() och () som ansett att utskottet under B och C borthemställa, B. atl beträffande forskning rörandeallmänprevenlionens betydelse med bifall lUl motionen 1973:598 i denna del hos Kungl. Maj:t skulle anhålla atl åtgärder vidtogs för forskning rörande allmänprevenlio nens betydelse, C. att beträffande utvärdering avkriminalvårdens verksam het med bifall till motionen 1973:598 i denna del hos Kungl. skulle anhålla all fick i uppdrag all systematiskt utvär dera den verksamhet verket bedrev främst med avseende på ålerfallsfre kvensen inom respektive behandlingsform. Punkten 6 (Frivillig kontaktverksamhet m. Maj:t hade under punkten F 8 (s. 173) föreslagitriksdagen att tUl Frivillig kontaktverksamhet m. m. för /74anvisa ett reservationsanslag av . I della sammanhang hade behandlats motionerna 1973:406 av fra Krislensson m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen som sin mening gav lill känna atl något bidrag från anslaget F 8FrivUlig kontaktverksamhet icke borde utgå till ) saml 1973:408 av m. fl. (m) vari hemställts altriksdagen vid behandhngen av punkten F 8 som sin mening gav Kungl. tillkänna atl anslag till ej borde utges, alt ej borde tUlålas verka inomfångvårdsanstallerna samt att ej borde anmodas avge remissyttranden ifångvårdsfrågor. A. att lUl FrivUlig kontaktverksamhet m. m. /74 anvisade ett reservationsanslag av , B. att beti-äffande bidi-ag lill skulleavslå motionen 1973:406 samt motionen 1973:408 i denna del, C. att beträffande KRUM:s verksamhet inomkriminalvår dens anstalter skulle avslå motionen 1973 ;408 i denna del, D. alt beträffande KRUM:s hörande vidremissförfarande skuUe avslå motionen 1973:408 i denna del. Anslag till kriminalvården, m. m. 6. beträffande bidrag lill m. m. av fra (), som ansett atl utskottet under B och D bort hemställa, B. att beträffande bidrag lill med bifalltill motionen 1973:406 och i anledning av motionen 1973:408 i denna del som sinmening gav Kungl. Maj :t till känna att bidrag ur anslaget F 8 FrivUligkontaktverksamhet m.m. icke borde utgå till , D. alt beträffande KRUM:s hörande vidremissförfarande med bifall till motionen 1973:408 i denna de! som sin meninggav Kungl. tUl känna att ej borde anmodas avge remissyttrande ifångvårdsfrågor. Vid denna punkt hade avgivits ett särskilt yttrande avherr Måbrink (vpk). De enskilda medborgarnas krav alt få leva itrygghet och atl inte utsättas för våld eller berövas sin egendom förutsätterömsesidig hänsyn medborgarna emellan. Vissa regler för samlevnaden måsterespekteras. I den gemensamma välfärdens intresse krävs också att var och enefler förmåga lojalt bidrar ekonomiskt till samhällets utgifter och respekterarallmän egendom. Vi får hkväl konstatera atl såväl i gångna tider som i nutidenmänga människor inte förmår följa de uppställda normerna. Orsakerna lUl all såmånga bryter mot regelsystemet kan inte fångas in i enkla förklaringar. Våra kunskaperom brottslighetens orsaker är ofuUständiga. Säkert är bara atl brottsUghelen ivårt land liksom i de flesta andra länder är ell stort samhällsproblem, somskapar svårigheter och lidanden för den enskilde och förorsakar samhället storakostnader. Det är därför en betydelsefull uppgift för statsmakterna att vidtaaUa åtgärder som kan medverka till att förebygga och förhindra brott. Denförebyggande verksamheten måste bedrivas på bred front och föratsättermedverkan även av de enskUda medborgarna. Främst måste den inriktas på attskapa sådana förutsättningar för den enskilde att han kan uppleva sig somdelaktig i samhällsgemenskapen och göra honom beredd att inte bara utnyttjasamhällets tjänster utan även solidariskt underordna sig krav på lojalitet ochhänsynstagande mot andra medborgare. Även om våra kunskaper om brottslighetensorsaker är ofullständiga, vet vi alt arbetslöshet, dålig bosladsmihö,fattigdom, social och kulturell isolering utgör grogrund för kriminalitet.Endast ett fortsatt socialt reformarbete Anslag till kriminalvården, m. m. kan leda liU atl kriminalilelsskapande faktorer av nu angivet slagundanröjs. Den förebyggande verksamheten åvilar i detta avseende iförsta hand samhällets sociala stöd- och vårdorgan. Det är dock angelägel alten samordning sker av samhällets insatser för att förebygga brottslighet. Jaghar i detta syfte uppdragit åt en särskild sakkunnig atl framlägga förslag tUlett centralt brottsförebyggande råd. Den sakkunniga har i dagama lämnat sittförslag, och det är min förhoppning atl ett sådant råd skall kunnatillsältas. I kampen mot brottsligheten kan vi emellerlid i dagslägetinle enbart nöja oss med förebyggande insatser. Samhället är också skyldigt atlvidta direkta åtgärder för att förhindra och uppdaga lagöverträdelser och attupprätthåUa den aUmänna ordningen. Dessa uppgifter blir aUlmera betydelsefulla,allteftersom den moderna samhällsutvecklingen leder till atl medborgarnasmöjligheter lUl inbördes social kontroll minskar, somfrestelselrycket framför allt på ungdomen ökar. Brottsbekämpning i dennadel är främst en uppgift för poUs, åklagare och domstolar. Betydande anslag harunder senare år lUlförts polisväsendet, som därigenom fått mera personal ochbättre utmstning. Verksamheten inom pohsväsendet liksom rättsväsendets övrigaorgan har rationaliserats och effektiviserats på många sätt. Skärpta påföljderhar genomförts i fråga om narkotikabrott, olaga vapeninnehav och dobbleri. Denkriminalpolitiska behandlingen av grova narkotikaförbrytare och andra som hardömts liU långvarig anslaltsvistelse för grova brott har skärpts Uksomsamhällets möjligheter till ingripanden för att förebygga politiska våldsdåd.På grundval av brotlskommissionens belänkande har för en kort tidsedan förelagts förslag lill fortsatta kraftiga åtgärder inom detta område,vilka bl. a. omfattar fortsatta stora förstärkningar av polisens personella resurser. Av avgörande betydelse för den effekt som de härrelaterade åtgärderna kan väntas få är dock alt de människor som begår brottblir omhändertagna på etl sådant sätt all de kan anpassas lillsamhällsnyttiga medborgare och ges möjligheter till ett normalt liv. Det ärdärvid inle som ibland görs gällande i den ytliga debatten fråga om attgöra anstallslivet så behagligt som möjligt. Talet om humanisering avfångvården för kanske tankarna i den riktningen. Det är i stället fråga om attutnyttja anstallstiden för atl stärka de intagnas förutsättningar atl klara sigi samhällslivet. Det är fråga om hjälp till självhjälp. Det är tyvärr såatl återfaUsbroltsligheten har stor betydelse för den samlade kriminaliteten.Del är belysande all 50 proceni av de intagna i fångvårdsanstallerna minst engång tidigare suttit i fängelse och att suttit i fängelse två ellerflera gånger. Risken är stor för att dömda som inte kunnat inordnas i samhäUetkommer all bilda-minoriteter vilkas normer och värderingar inle överensstämmermed dem sorn gäller för andra medborgare. Sådana minoriteter kan efler hand dralUl sig andra som känner sig isolerade från samhällsgemenskapen. Svensk kriminalvård har tUlbaka åtnjutitinternationellt anseende för framsynthet och progressivitet. Det kontinuerligareformarbete som bedrivits har bl. a. omfattat en snabb utbyggnad av frivårdenoch betydande reformer inom anstallsväsendet. Del förslag lill riktlinjer för kriminalvårdens fortsallautformning som nu skall ta ställning till kan delvis ses som ettfullföljande av tidigare reformer. Förslaget innebär emellerlid inte bara attkriminalvården får betydligt ökade resurser i fråga om personal och medel. Detmöjliggör också en samordning och systematisering av de insatser som förnärvarande görs inom kriminalvården. Den samordning av anstalts- och frivårdsom nu inleds kan väntas medföra ökad effektivitet för båda dessa verksamhetsgrenaroch därmed en minskning av ålerfallsbrotlslighelen. En ny anstaltsorganisalionoch en ändrad regional indelning ger möjlighet lUl mer differentierade åtgärderi hjälpande och stödjande riktning för dem som intagits i fångvårdsanstalt och underlättarövergången mellan anstaltsvård och frivård. Den ändrade regionala indelningeninnebär också att kriminalvården i större utsträckning än anpassastill den verksamhet som bedrivs av samhällets övriga vårdorgan. Såväl den öppnasom den slutna vården får betydande resursökningar för sjuk- och narkomanvård.Sammanlagda ger de åtgärder som här aviseras etl nytt och samlat grepp påkriminalvården som innebär ett nydaningsarbete inom detta vårdområde av mycketbetydande slag. Formerna för arbetet inom kriminalvården har under senareår vållat en livlig offentlig debatt där många kritiska röster höjts. Från ensida har hävdals att man gått för långt i vad som kaUas humaniserande riktning.Kriminalvården har beskyUls för slapphet och dalt med de intagna. Från andrahål| har hävdats all tvånget i anstalterna verkat nedbrytande på de intagna.Det kan därför vara skäl att i delta sammanhang uttrycka tUlfredsställelse överall delta stora reformförslag inom kriminalvården bygger på ett belänkande somutarbetats av representanter för fyra största partier och att dessadärvid uppnått fullständig enighet. Del torde redan nu kunna konstaleras allkriminalvårdsreformen kommer alt beslutas i stor pohtisk enighet. Detta är avutomordentligt stor betydelse när reformen skaU föras ut i praktisk tiUämpning. En kraftig utbyggnad av frivården bl. a. med ett störreantal assistenter avsedda som övervakare för svarskort klientel kommer att gemöjlighet för övervakningsorganisationen atl genom aktivt fältarbete stå i närakontakt med sina klienter som lokala anstalter i nära anknytning tillde intagnas hemorter möjliggör ell omhändertagande under mer kontroUeradeformer i de fall då enbart övervakning visar sig otillräcklig. Samverkan meUanfrivårdsorganisationen och lokalanstallerna ger på detta sätt underlag för enavsevärt förbättrad kontroU av hur skyddstillsynsdömda, villkorligt frigivnaoch på prov utskrivna föher de krav på en ordnad livsföring som förutsätts ibrottsbalken. Därigenom kan frivården såväl hos allmänhet som hos rätlsvårdandemyndigheler skapa det förtroende för sin verksamhet som krävs för all göra denlill ett alternativ tiU frihetsberövanden. Den påtagligatendensen hos domstolarna alt utnyttja skyddstillsyn i stället för fängelse kandärför väntas fortsätta. Även i fråga om den grövre kriminaliteten kan kravet påsamhällsskydd beaktas på ett bättre sätt. De personer som gjort sig skyldigatill sådan kriminaUtet samlas på de anstalter som har det bästa rymnings- Anslagtill kriminalvården, m. m. den 26 aprU 1973 Anslag tiU kriminalvården, m. m. skyddet.Genom en konsekvent differentiering skapas där förutsättningar förbehandlingsformer som utformats med hänsynslagande de intagnasbedömningsbara farlighet. De riktlinjer för kriminalvården som uppdras grundarsig på uppfattningar hos dem som teoretiskt och praktiskt sysslat medkriminalvårdens klientel. Vi vet att hittUlsvarande metoder och åtgärder endasti ringa utsträckning gett tillfredsställande resultat. Våra kunskaper omeffekten av de nya formerna är ofuUständiga. Del är därför önskvärt med enuppföljning och utvärdering. Denna uppgift får ankomma på det centrala rådetför brottsbekämpning, i vilket kommer att ingå en särskUd enhet förkriminologisk forskning. För den sociala verksamheten inom kriminalvården kommertyngdpunkten atl ligga på frivården, vars insatser sätts in på ett så tidigtstadium som möjligt, dvs. i omedelbar anknytning tUl domen eller, om denåtalade så önskar, . Anstallstiden får ses som enförberedelse för frigivningen, som får börja så snart den dömde kommit innanföranstaltsporten. Framför allt är del kriminalvårdsljänstemännens uppgift att klienter de råd och anvisningar som de behöver för atl tUlgodogöra sig detstöd och den hjälp som tillhandahålles av samhäUets övriga vårdorgan. Förslagetlar klart avstånd från tanken atl utöver frivården skapa en särskildvårdorganisation. Den dömde bör anpassas till det samhälle där han måste levasedan kriminalvårdens befallning med honom har upphört. Genom atl avskilja ochisolera den brottslige från samhället kan man endast temporärt hindra honom atlbegå nya brott. En framgångsrik resociahsering föratsätter att den dömde fårmöjlighet atl försörja sig med hederligt arbete, alt han har en bostad och atthan kan knyta normala sociala kontakter.