prot · FW09115 · 1973-12-31 00:00:00 — Det s. k.lönsamhetskravet är för kapitalet det avgörande. Kapitalexporten har varitomfattande. De nya industrier som mäste till för att skapa nya arbetstillfällenhar den privata företagsamheten inte ansett det vara lönsamt att etablera iSverige. Arbete ät aUa förutsätter en planerad ekonomi. Dennaframkomliga väg har kommunisterna rekommenderat i motioner tillriksdagen och bl. a. visat, att omkring en halv mUjon arbetstiUfällen måstenyskapas för att man i någon mån skall råda bot pä sysselsättningssvärigheterna. BertU , tidigare chef för ,framförde som sin uppfattning att 400 000 arbetstillfällen måste skapasunder . Socialdemokratiska partiets näringspolitiska grupp har framförtuppfattningen att 450 000 arbetstUlfäUen mäste fram . LO:s nyeordförande menar att 600 000-700 000 arbetstillfällen mästenyskapas. På olika håll inom svensk arbetarrörelse är man alltså överensom problemets storlek och att det måste tiU en massinsats av nyaarbetstiUfällen . De nämnda siffrorna är troligen tiUtagna iunderkant, då arbetslösheten tenderar att förvärras pä lång sikt, vUket kommeratt kräva betydligt fler arbetstiUfäUen, Kapitalets makt mäste därför minskas.Hur tänker regeringen skaffa de "styrmedel" som erfordras för attdriva ned arbetslösheten? Med hänvisning tiU vad som här har anförts anhåller jag omkammarens tillstånd att till herr inrikesministern få ställa följande fråga: 3 protokoU 1973. Hur bedömer statsrådet det nuvarande sysselsättningslägetoch har regeringen någon utarbetad plan över omedelbara såväl som långsiktigaåtgärder att komma tiU rätta med arbetslösheten? Denna anhållan bordlades. §26 Interpellation nr 104 om förbättring av efterlevandeskyddet för barnfamiljer Ordet lämnadespä begäran till HerrGUSTAVSSON i (c), som yttrade: Den som genom makes bortgång lämnas som ensamståendeförsörjare till minderåriga barn har behov av bl. a. samhällets ekonomiskastöd. Svårigheterna för den som lämnas ensam med flera minderåriga barn attkunna upprätthålla ett förvärvsarbete är uppenbara. Svårigheterna är givetvisstörst om barnen är under skolåldern, men även för ensamföräldrar med barn iskolåldern och tonåren är problemen stora. Svårigheterna är särskilt framträdande för familjer medminderåriga barn där modern avlider. Det gäller att ordna tiUsyn och vård avbarnen och skötseln av ett hem som ett förvärvsarbete skallupprätt-häUas. SamhäUets ekonomiska stöd är fortfarande sämre för deefterlevande -vid moderns bortgång än vid faderns. En viktig skillnad är attfolkpensioneringen och tilläggspensioneringen har regler om änkepension underdet att någon motsvarande pensionsrätt för efterlevande man inte finns. En vissförbättring för familjer där modern avlidit beslutades av vårriksdagen.Barnpensionen frän folkpensioneringen höjs till 40 procentav basbeloppet i de fall dä änkepension eller barnpension fräntUläggspensioneringen inte utgår. För de famUjer, där modern helt ägnat sin arbetstid åt attsköta hemmet och familjen, framstår vid moderns fränfälle samhällets bristandeuppskattning av den hemarbetande förälderns insatser i klar dager. Den somägnat sin tid åt hemarbete har varken erhållit pensionspoäng eUer pensionsår.Ett nödvändigt första steg mäste vara att ge pensionsår för barnavårdandeinsatser i hemmet. Vidare skulle införande av ett vårdnadsbidrag för små barnvisa att samhället uppskattar och värderar de insatser som görs i hemmet. Förnärvarande utgår ett mycket välmotiverat stöd till vårdnaden av de barn som fårinstitutionell tillsyn medan det inte utgår något motsvarande stöd förvårdnaden av barn i hemmet. Införandet av vårdnadsbidrag skulle avhjälpa dennaorättvisa. Om värdnadsbidraget görs pensionsgrundande skuUeefterlevandeskyddet också kunna förbättras. Olika vägar för att ordnaefterlevandepensioneringen diskuterades i pensionsförsäkringskommitténsbetänkande (SOU 1971:19). Kommitténs överväganden utmynnade i att det behövdesen utbyggd barnpensionering. Detta tillgodosågs i viss mån genom det nämndarUcsdagsbeslutet . Vidare ansåg kommittén att det behövs dels en oberoende av kön utgående försörjarpension, dels NrllS särskUda åtgärder för efterlevande, beträffande vilka det på grund av Tisdaeen den ålder eUer av andra skäl inte kan ifrågasättas att de skaU gä ut på jgoktober 1973 arbetsmarknaden. var medveten om att engenomgripande familjepensionsreforni inte kan genomföras. Efterlevandeskyddetför familjer där modern gär bort är emellertid så OtUlfredsställande löst, attdet är högst motiverat att nya steg tas för att förbättra situationen. Under hänvisning till det anförda anhälles om kammarenstiUständ att till herr socialministern ställa följande fräga. Är statsrådet beredd framlägga förslag tiU förbättringarav efterlevandeskyddet för barnfamiljer för att dels uppnå ökad jämställdhetoberoende av om fadern eller modern avlider, dels uppnå en ordning därsamhället visar sin uppskattning och värdering av det arbete som utföres ihemmet? Denna anhållan bordlades. § 27 Interpellation nr 105 om åtgärder för att tillgodoselaxfiskeintresset i Mörrumsän Ordet lämnades på begäran till HerrGUSTAVSSON i (c), som yttrade: har sydöstra drabbats av enbesvärande och ovanligt ihållande torka. De nederbördsmängder som uppmättsunder samt hittiUs har varit väsentligt lägre änvad som enligt statistiken är normalt för dessa delar av vårt land. Den lägrenederbörden har medfört besvärliga problem av såväl rent ekonomisk art som avlandskaps- och mUjövärdskaraktär. TiU de senare problemen hör en allmänsänkning av vattenståndet i ett stort antal sjöar. Till de hårt drabbade hörBolmen, , , Salen och Åsnen. Den nivåsänkning som skett i dessasjöar har tilldragit sig stort intresse och dä i första hand koncentrerat tillförhållandena i Åsnen. Även om läget i denna sjö inte nämnvärt avviker från detallmänna mönstret, är det, med hänsyn tiU att för denna sjö finns en relativtny regleringsdoni, ganska naturligt att sjön blivit föremål förallmänhetens stora intresse, inte minst från miljö- och naturvårdssynpunkt. Regleringen av Åsnen har dels till syfte att förhindrasvära översväm ningar som hårt kan drabba jordbruket, dels att säkerstäUa en viss vattenföring i Mörrumsän. Intressenterna i Mörrumsän är därvid främst industrin, kraftintresset samt laxfiskeintresset, företrätt av domänverket. Av vad som framgått av den förda debatten och av vad som kan utläsas av domen är behovet av mininiivattenföring för laxfiskeintresset det som kan åstadkomma intressekonflikter i perioder med lågt vattenstånd. Av vad som framgått av artiklar i pressen föreligger det ett behov av en ökad sädan vattenföring för att tillgodose laxfiskeintressets önskemål. gäller däinte i någon större utsträckning det fritidsfiske som bedrivs på lax utanförbättring av reproduktionsmöjligheterna för den lax som är av stor ekonomiskbetydelse för yrkesfiskarna i . Dessa artiklar har på nytt aktualiseratfrågan om laxfiskeintresset kontra fritidsfiskeintresset i Åsnen. Från detsenares sida framförs önskemålet om en jämkning av vattendomen i denbemärkelsen att minimivattenföringen i iMörrumsån skuUe kunna sänkas något. Föratt bringa klarhet i dessa frågor vore det av intresse om en ingåendeundersökning gjordes. Mot denna bakgrund anhåUer jag om kammarens tillstånd atttiU herr jordbruksministern fä StäUa följande fräga: Är statsrådet beredd vidtaga åtgärder för att på ettobjektivt sätt klarlägga vilken minsta vattenföring .sorn behövs för atttillgodose laxfiskeintresset i Mörrumsän och åns uppgift som reproduktionsplatsför laxens fortbestånd i ? Denna anhäUan bordlades. §28 Interpellation nr 106 om vidgad hänsyn till industripolitiska synpunktervid lokaliseringspolitiska insatser Ordetlämnades på begäran till HerrANDERSSON i (fp), som yttrade: De lokaliseringspolitiska insatserna undersenare är har spelat en viktig roll för att skapa sysselsättningstillfällen ide norra delarna av vårt land. Dessa insatser har emellertid i hög grad skettenbart utifrån snäva arbetsmarknadspolitiska synpunkter och i allmänhet utanatt de strukturella industripolitiska effekterna beaktats. Följden har blivitdels att insatserna kommit att koncentreras till vissa branscher, dels attföretag utanför stödområdet råkat i svårigheter till följd avindustri-etableringen med hjälp av lokaliseringspolitiska medel. Det framstår därför som önskvärt att bedömningen avlokaliserings-insatserna i högre grad kommer att avse även de industripolitiskaeffekterna. Detta har tagits upp av bl. lokaliseringsutredning, sommenade att lokaliseringsstödet inte längre bör betraktas som ett i huvudsaksysselsättningspolitiskt medel utan i stället ingå som en bland mänga åtgärderför en aktiv näringspolitik och samordnas med statsmakternas övriga insatserpå området. Också kommerskoUegieutredningen betonade i sittslutbetänkande sambandet mellan lokaliseringspolitik och näringspolitik. I bådafallen ligger tonvikten pä insatser för att skapa permanenta och tryggasysselsättningstiUfäUen. Från denna utgångspunkt förordade utredningen attlokaliseringspolitiken skulle ges en mera offensiv prägel "innebärande attstödåtgärderna närmare inordnas i en aktiv näringspolitik och samordnas medstatsmakternas övriga insatser Uiom området". Med hänvisning till det anförda hemstäUer jag om kammarenstiUständ att till herr statsministern fä framställa följande frågor: Är statsministern beredd att medverka till attindustripolitiska synpunkter i högre grad än beaktas vidlokaliseringspolitiska Är statsmmistern beredd att överväga en överflyttning av hand- Xisdagen den läggningenav det statliga lokaliseringsstödet frän arbetsmarknadsverket jg Denna anhållan bordlades. § 29 Interpellation nr 107 om tilläggsdirektiv till 1972ärs skatteutred-iiing, m. m. Ordet lämnades pä begäran tUl Fru andrevice talmannen (), som yttrade: Redan i allmänna skatteberedningen i börianav förelåg en enighet nieUan olika organisationer och politiskapartier om att en omläggning av socialförsäkringens finansieringssystem bör ägarum i riktning mot ett ökat inslag av arbetsgivaravgifter. Förslaget att slopafolkpensionsavgiften är mot den bakgrunden sent framtaget. I allmännaskatteberedningen ingick förslaget emeUertid i ett större sammanhang. finnsdessutom brännande problem som inte löses genom det aktuella förslaget. Detgäller framför allt marginalskatte-problemet och inflationens skattehöjandeverkan. För avtalsrörelsen är förslaget inte utan värde , men redan nästaär är bekymren tiUbaka, t. o. m. förstärkta. Korttidslösningar skapar ofta nyaproblem och kan inte bUda ett stabilt underlag för kommande avtalsrörelser. Degrundläggande skatteproblemen kvarstår således. Regeringen har i flera är förhalat en ordentlig ochbestående skattereform. har emot regeringen drivit igenom en nyskatteutredning. Från sida har gång på gång krävts attskatteutredningen med förtur skall ta upp de mest brännande problemen, bl. a.införande av inflationsskydd i skattesystemet och sänkning avmarginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet. Lättnaden i marginalskatterna bör som en god början tasikte på att i niellaninkomstskikten återställa dessa till nivå.Sänkningen bör därför ligga i storleksordningen mellan ,och aUtså främst gälla dem som har inkomster . Det kan varanödvändigt att en sådan sänkning genomförs stegvis. Enligt vår mening börbeslut kunna fattas av vårriksdagen 1974. Första etappen bör träda i kraft den1 . Det skattesystem vi nu har medför att inflationen höjerskattetrycket automatiskt. När prisstegrmgarna är snabba bih den effekten särskiU kraftig. Åren 19711973 stiger priserna med . Det är nödvändigt att mer effektivt bekämpa prisstegringarna. Men det är också nödvändigt att förhindra att inflationen automatiskt höjer skatterna. Ett exempel; Den som tjänar 31 000 får 1 300 genom att folkpensionsavgiften tas bort. Mer än går med hjälp av inflationen tillbaka i skatt utan att har beslutat om det. Därför kräver vi ett inflationsskyddat skattesystem. bör få direktiv om hur detta skall utformas. Det bör ske så att beslut kan fattas 37 avriksdagen 1974 och innebära en garanti mot aUa automatiska skattehöjningar. Den nuvarande avtrappningen av bostadstilläggen medförorimliga marginaleffekter som tar större delen av en inkomstökning. Pä sammasätt verkar de inkomstgraderade daghemsavgifterna. Mänga barnförsörjare harfått minskad köpkraft. föreslog enhetliga,daghemsavgifter och en enhetlig reduceringsfaktor för bostadstilläggen. Dessaförslag har ännu inte förelagts . Frågan om vårdnadsbidrag och omvärdesäkring av de famUjepolitiska förmånerna lämnades utanför kommitténsförslag. är sysselsatt med att se övernuvarande stödåtgärder inom bostadspolitikens ram. Bostadsskattekommitténsförslag kan också komma att påverka dessa stödåtgärder. Det ekonomiska stödettill barnfamUjerna, familjebeskattningens utformning och bostadsstödet bordeenligt uppfattning ses som delar av ett sammanhängande systemsyftande till ökad trygghet. diskuteras förändringar ibostadsfinansieringen. Innan sådana förändringar genomförs borde möjligheternaatt finna mer samlande och varaktiga lösningar undersökas. Tiden bör nu varamogen att tillkalla en samlad parlamentarisk beredning som får bedömaeffekterna av skatt, bidrag och bostadsstöd för olika grupper och skyndsamtutarbeta en plan för hur förbättringar som ger stöd till barnfamiljer ochlåginkomsttagare, men ändå ger möjlighet att genom eget arbete förbättra sinsituation, skall kunna ske. I direktiven till skatteutredningen framhållerfinansministern dels att "marginaleffekten - den sammanlagda effekten avskatteökning och bidragsminskning vid stigande mkomst - är ofränkomUg i ettprogressivt skattesystem där bidragsbeloppen sätts i relation till inkomsten påsådant sätt att högre bidrag utgår vid lägre inkomster", och dels"att utredningen inte har anledning att överväga frågor om indexregleringav skattesystemet." har sä sent som avvisatförslag om att behandla frågan om margmalskatteeffekter med förtur och att överhuvud taget behandla frågan om inflationsskydd. framhöll statsminister i radionspresskonferens att marginalskatteförändring och indexreglering är "viktigaoch väsentliga frågor" och att "de måste fä behandlas nu utavskatteutredningen". I ett TV-program framhöU finansministerSträng bl. a.: "Vi säger nej till indexregiering och kommer att göra detoch jag har skrivit i direktiven att utredningen inte ska syssla medindexreglering av skatter och utgår ifrån att utredningen lojalt följer dedirektiv som regeringen har ställt sig bakom." Det är viktigt att få klarlagt vilken av dessauppfattningar som är regeringens. Med anledning härav hemstäUes om kammarens tiUstånd atttill herr statsministern få ställa följande frågor: Är regeringen beredd att ge skatteutredningen i uppdragatt med förtur arbeta fram förslag tiU sänkt marginalskatt i det mest utsattainkomstskUctet? Ärregeringen beredd att genom ändrade direktiv ge skatteutredningen i uppdragatt lägga fram förslag så att 1974 kan besluta om NrllS inflationsskydd? Ärregermgen beredd att tiUkalla en parlamentarisk beredning som fär j oktober1973 bedöma de samlade effekterna för olUca grupper av förslag frän---- famUjepolitiskakommittén, skatteutredningen, boendeutredningen och bostadsskattekommittén ochskyndsamt lägga fram förslag till mer samlade och varaktiga lösningar? Denna anhåUan bordlades. § 30 Interpellation nr 108 om åtgärder mot arbetslösheten Ordet lämnades på begäran till (), som yttrade: Arbetslösheten ligger kvar pä en mycket högnivå. Enligt SCB:s arbetskraftsmätningar var 97 000 utan arbete.Det innebar en minskning med ca 7 000. Det är emellertid ovisst omnedgången är tiUräckligt belägg för att arbetslösheten kommer att fortsätta attminska. Enligt AMS:s arbetslöshetsräkningar steg nämligen antalet arbetslösameUan med ca 1 000 till ca 60 500. Senastehögkonjunkturäret, 1970, var antalet arbetslösa 700. Antalet lediga platser sjönk meUan augusti och septembermed ca 4 000. Nedgången var mindre än ,men det totala antalet var endast ca 35 000. Det bör jämföras med läget 1970,då det fanns 58 000 lediga platser . Medan det 1970 gick drygt tvålediga platser på varje arbetslös är läget närmast detmotsatta. Trots klara tendenser till en konjunkturuppgång kännetecknasarbetsmarknaden fortfarande av stor brist på arbetstillfällen. Muiskningen av arbetslösheten enligt SCB berörde endastden manliga arbetskraften. Arbetslösheten bland kvinnor är alltså oförändrathög. Detsamma gäller i stort sett också ungdomen. Inte heller för tjänstemänhar läget nämnvärt förbättrats. Vidare är arbetslösheten inombyggnads-arbetarkären oroväckande hög. Det fmns mot denna bakgrund anlednmg att återigen övervägaextraordinära insatser . Den säsongmässiga uppgången kanberäknas föra upp arbetslösheten över 100 000-strecket. Det finnsingen anledning att tolerera en gradvis urholkning av målet fullsysselsättning. Även om arbetslöshetsproblemen i viss utsträckning är mersvårbemästrade , kan vi mte tumma pä principen om arbete ät alla. I det nuvarande något splittrade konjunkturläget kanendast selektiva insatser bli aktuella. En utvidgning av de ordinarie arbetsmarknads- pohtiska medlen beredskapsarbeten, offentliga beställningar och arbets marknadsutbUdning kan klara den kortsiktiga sysselsättningen för mänga. I större utsträckning än som varit faUet vore det emellertid angeläget att besluta om igångsättning av sådana offentliga investeringar 39 som iflera led kan öka sysselsättningen inom näringslivet. 1 det följande gesexempel pä ett antal investeringar som oavsett konjunkturläget måste anses hahög prioritet men vars gynnsammare sysselsättningseffekter borde motiveratidigareläggning. Syftet med de punkter i ett beredskapsprogram försysselsättning som här läggs fram är att ha ett batteri av åtgärder att ta tilli den utsträckning som utveckhngen av arbetslösheten gör det motiverat. Den stora eftersläpningen av byggande och underhäll avvägarna motiverar ökade anslag. Kommunerna borde dessutom kunna ges statsbidragför att bygga separata cykel- och gångvägar, SJbör fä klarsignal för a, bestäUningav fler godsvagnar, b, beställning av vagnmateriel för snabbtåg samterforderlig upprust ning av banor och signalanläggningar, c, ökat byggande av säkra järnvägsövergångar samt avstängsel och inhägnader utefter spåren. Effekten skuUe bli åtskUliga arbetstiUfällen både förtjänstemän pä planeringssidan och för anläggningsarbetare, En förlängningoch eventuell utvidgning av den s, k, femkronan bör prövas för att stimulerasysselsättningen för ungdom och kvinnor. Den har gett ca 3 000arbetstillfällen men bör kunna ge ännu mer. Ärbetsmarknadsutbildningsbidragbör utgä för omskolning inom företagen, pä sätt som förordats av AMS. Staten bör geekonomisk stimulans tUl företagen för investeringar i bättre arbetsmiljö. Förbättringslånför reparation av äldre hus bör höjas och särskilt länestöd utgå förvärmeisolering efter plan och anvisningar frän . Det skulle gearbete åt flera tusen byggnadsarbetare. Arbetena lämpar sig särskilt för äldresom har svårt att hänga med i det högt uppdrivna tempot pä storabyggarbetsplatser. Ett viktigt led i kampen mot arbetslösheten är nu somtidigare att fä arbetsförmedlingarna att fungera bättre. Förmedlingarna måsteges resurser att snabbare passa samman lediga platser med arbetssökande. Enligtuppgift frän länsarbetsnämnden i skulle arbetslösheten kunna minskasmed nägra tusental personer i bara genom utökning av personalen. På många håll i landet är ungdomsarbetslösheten oroandehög. Riskerna för sociala påfrestningar och de speciella svårigheter som ärförknippade med att finna lämpliga arbeten för dem som sökersig ut på arbetsmarknaden motiverar e.xtra insatser. Efter mönster av försöksom gjorts i borde man därför överväga att inrätta särskildaungdomsexpeditioner vid förmedlingskontoren där det är specieUt motiverat. Det är vidare angeläget att arbetsförmedlingarna får ettbättre grepp över arbetsmarknaden i hela landet. har varje förmedlingskontorendast tillgång till en del av de lediga platser som lokalt lediganmälts. k. interlokala arbetsförmedlingen mäste därför byggas ut och allaarbetsgivare åläggas att anmäla de lediga platser för vUka man sökerbefattningshavare på öppna marknaden. Med hänvisning tiU det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd Nr 115 att tiU herr inrikesministern få ställa följande frågor: Tisdaeen den Vill statsrådet redogöra för regeringens vidtagna och planerade ig åtgärder i syfte att nedbringa arbetslösheten? Är statsrådet beredd att förorda att åtgärder av det slagsom här angivits ställs samman i ett beredskapsprogram i syfte att redan undervinterhalvåret bereda arbetslösa varaktig sysselsättning? Denna anhållan bordlades. § 31 Interpellation nr 109 om ett rättvisare system förval till kommuner och landsting Ordet lämnades pä begäran till HerrERIKSSON i (fp), som yttrade: KommunalvalskommUtén avgav sitt betänkande är1971. Kommittén föreslär en rad förändringar i syfte att skapa ett rättvisarevalsystem i landsting och kommuner. Förslaget innehåller bl. a. ett system medutjämningsmandat, liknande det som gäller för , i syfte att sä godproportionalitet som möjligt skall uppnås även i de kommunala valen. Förslagethar ännu Inte förelagts . Vid en analys av landstingsvalen 1966 och 1970 visar detsig att om man jämför den verkliga mandatfördelningen med den mandatfördelningsom skulle blivit följden av en fullständig proportionalitet blir skillnadernamycket stora. Av 1 357 landstingsrnandat i 1966 ärs val hade inte mindre än 110mandat "hamnat i fel parti". I t. ex. fick moderatasamlingspartiet "betala" 5 700 röster för varje landstingsrnandat.Folkpartiet däremot fick mandat pä bara 2 000 röster. I landstingsvalet 1970var skillnaderna mindre, tiU stor del beroende på att man i många län gjortstörre valkretsar i samband med kommunsammanlägg-ningar. Av de I 37 5landstingsmandaten, som fördelades i detta val, hamnade 57 "fel"jämfört med fullständig proportionalitet. För årets val har ännu ingen fullständig analys kunnatgöras. Det står emellertid klart att nuvarande system givit ett orimligt resultat. Mandat- utfaUet mellan partierna har i mänga landsting blivit synnerligen orättvist i förhällande tiU röstetalet. Som exempel kan nämnas , där fär "betala" 12 436 för sitt enda kvarvarande mandat av tidigare nio, kommunisterna drygt 8 000 för sitt, medan exempelvis socialdemokraterna får "betala" 2 190 röster för vart ochett av sina mandat. I står ca 9 000 röstande bakom kommunisternas landstingsmandat. får en enda landstingsman i län kvar av tidigare sex. "betalar" sitt enda mandat med 8 500 röster. Socialdemokraterna fär sina för 2 300 röster. Man påminner sig osökt det klassiska exemplet frän landstingsvalet i , då bondeförbundet fick 9 landstings män pä 12 904 röster medan inte fick något mandat på 7 295 röster. 1 en del kommuner får också den bristande proportionaliteten anmärkningsvärda resultat. I t. ex. har en socialis- 41 tiskmajoritet uppkommit i kommunfullmäktige trots att de icke-socialistiskapartierna fått majoriteten av rösterna. Med hänvisning tiU det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till herr civilministern fä ställa följande fråga: När kommer att föreläggas förslag till rättvisarevalsystem till kommuner och landsting? Denna anhållan bordlades. §32 Interpellation nr 110 om ökat samhälleligt engagemang inom byggnadsämnesindustrin Ordetlämnades på begäran till HerrLINDKVIST (s), som yttrade: av AB Gullhögens cementrörelse i är får Ceinenta 99 procentav den svenska cementmarknaden. Denna utomordentligt starka privatekonomiskamaktkoncentration inom en vUctig del av byggnadssektorn är av många skälytterst oroande. Vad kommer denna faktiska monopolsituation att få förbetydelse för prisutveckhngen på cementvaror och därmed ytterst påbyggnadskostnader och hyror? Vad kommer framtida rationaliseringar ocheventuella nedläggningar av företagsenheter inom monopolets ram att få förkonsekvenser för sysselsättningen inom branschen?