prot · FW0986 · 1973-12-31 00:00:00 — § 9 Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtill sjöss Herr civilministern ordel för att besvara () framställdainterpellation, nr 60, och anförde: har frågat mig hur under desenaste tre åren bevihade anslag till anskaffning av bekämpningsanordningar vidoljeutsläpp till sjöss respektive lill tekniskt utvecklingsarbete för hit- Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtill sjöss hörandearbetsuppgifter i stort har utnyttjats och vilka resultat som har nåtts. Lät mig börja med att kortfattat analysera de problem somden för oljebekämpning till sjöss ansvariga myndigheten ställs inför och hurman där söker bemästra dessa. Av de mellan 200 och 300 oljeutsläpp som årligenregistreras i våra kustvatten och i öppna sjön längs kusten är de allra fleslaav relativt liten omfattning. Direkta bekämpningsinsatser som det åliggertullverkets kustbevakning atl ombesörja sker endast då detta bedöms nödvändigtför att skydda stränderna och det livet i slrandzonen. 1 övriga fallbegränsas insatserna tiU uppföljning av konstaterade oljeutsläpp tills de mtelängre utgör någol hot mot kusten. Dessa "vardagsutsläpp", som tUl övervägande delhärrör från fartyg under gäng, kan redan vid upptäckt ha fått en sådanspridning över vattnet atl upptagning på mekanisk väg är helt eller delvisomöjlig att ulföra. Kuslhotande oljeutsläpp av della slag måste därför i vissafall oskadliggöras på annat sätt. Härvid har man på teknikens nuvarandeståndpunkt i huvudsak två metoder atl väha på: absorbering och dispergering. Absorbering innebär all man sprider ett naturligt ellersyntetiskt absorberingsmedel över oljeytan som får oljan att dra ihop sig tillmer eller mindre smetfria klumpar. Problemet med denna metod är emellerlid sålunda absorberade oljan på ett eller annat sätt måste las upp ur vattnet.1 brist pä ännu ej fullt utvecklade anordningar härför är man tills vidarehänvisad att göra detta med hjälp av enklare redskap vilket i många fall görmetoden föga användbar i öppna sjön, särskUl om ohan är utspridd över en störreyta. I de fall mekaniska metoder inte kan användas är i dagdispergering den enda praktiskt användbara bekämpningsmetoden. Denna metod harunder senare ar använts vid ett 20-tal fall räknat för hela landelskustfarvatten. Frågan om dispergeringsmetodens för- och nackdelarsysselsätter kvalificerade tekniker och vetenskapsmän världen över. Också iSverige pågår forskning på området. Sålunda finns bl. a. en särskild, knuten forskningsgrupp som hartill uppgift att studera dessa och andra med oljebekämpning till sjösssammanhängande frågor och vars verksamhet delvis bekostas från oljebekämpningsanslaget.Naturvårdsverket finansierar vidare forskning rörande dispergeringsmedlensgiftighet och biologiska effekter. Del är inle möjligt atl generellt uttala sig föreller emot en användning av dispergeringsmetoden. Del är emellerUd uppenbartatt man inte kan bortse från metodens biologiska effekter. Metoden bör därföranvändas restriktivt, vUket också sker. Målsättningen förbered-skapsorganisalionens materiella uppbyggnad är att så långt möjligt samlaupp och omhänderta oljan. För att delta skall kunna göras krävs bl. a. all lämpligutrustning och för dennas hantering erforderliga arbelsplatlformar finns tillhands. Materielen måste dessutom kunna tas i bruk innan oljebällel fått alltförstor utbredning. För effektiva insatser med materiel av della slag krävs vidare attdet finns personal som är tränad och utbildad för uppgiften. 1 vad gäller materielsidan vill jag påpeka att det härgäller - en internationellt sett helt ny teknik, som kräver inte obetydligaforsknings-, försöks- och utvecklingsinsatser. Del arbete som igeneralluUstyrelsens regi bedrivits pä delta område med anvisade medel frånohebekämpnings-anslaget har särskilt främst varitinriktat på atl utveckla fartygsburna anordningar för upptagning av tUl sjössinringad oha samt på flytande behållare av typen uppblåsbara containers förförvaring av oha, som har tagits upp ur vattnet. En viktig del avutvecklingsarbetet har varit all tekniskt anpassa olika anordningar förhopsamling, upptagning och förvaring av olja varandra i avsikt atl få framoperativt kompletta och i öppna sjön fungerande system. Del utvecklingsarbete som sålunda bedrivits, delvis isamarbete med såväl svenska sorn utländska industriföretag m. fl., har letttill att man inom förfogar över mekaniskaupplagningssystem av sådan kapacitet att de kan bemästra oljeutsläpp av denomfattning som har förekommit vid lankfarlygsolyckor i och intill svenskafarvatten. Ätt antalet helt kompletta sådana syslem ännu är relativt begränsatsammanhänger med att utvecklingen av vissa komponenter i dessa system varitmyckel lids- och arbetskrävande. Först har man kommit fram lillgodtagbara konstruktioner. Beredskapsorganisalionen måste emellertid även varaanpassad för att kunna ta hand om oljeutsläpp av i verklig meningkatastrofartad natur. Detta ställer helt naturligt alldeles särskilda krav påde olika komponenterna i härför avsedda mekaniska upplagningssystem och pådessas hanterande. För alt möta sådana mera extrema kapaciletskrav är man förnärvarande i allt väsentligt hänvisad till den utländska marknaden, som harbörjat få fram inringnings- och upplagningsmateriel med myckel goda prestanda. Den första komponenten i ett syslem för omhändertagande avmera betydande kvantiteter löskommen olja har levererats , och deövriga komponenterna är bestäUda för leverans . Vidfullt genomförd organisation beräknas sådana syslem finnas i beredskap inomsamtliga fyra kustbevakningsdistrikl. Av grundläggande betydelse för alt till sjöss under olikaförhållanden effektivt kunna hantera framför allt utrustning för mekaniskupptagning av löskommen olja är atl man har tillgång på lämpliga och förändamålet anpassade arbelsplatlformar i form av specialfartyg och arbetsbåtarrn. En del av dessa enheter fyller härvid samlidigl funktionen som rörligaförråd för oljebekämpningsmaleriel, som depåfartyg för mindre oljebe-kärnpningsenhelersamt som ledningsfartyg vid oljebekämpningsaktioner som kräver stora insatsermed fartyg och flyg. Härigenom kan man tillgodose kravet på högberedskap och kravet på god uthållighet vid större bekämpningsoperalioner tillsjöss. För anskaffning av bekämpningsmedel ochbekämpningsanordningar har för budgetåren 1970/71-1972/73 beviljatsammanlagt . Härtill kommer ca somanslagils av AMS-medel för samma ändamål. Av dessa medel har 9.2 miljoner kronoranvänts för anskaffning av fartyg och anordningar, häri inräknat Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningliU sjöss Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtiU sjöss erforderligaarbelsplatlformar, i första hand avsedda för inringning och upptagning påmekanisk väg av löskommen oha. Dispergeringsmedel och spridningsanordningar försådana medel har anskaffats till ett belopp av sammanlagt 1,4 mUjoner kronor,medan 1 mihon kronor disponerats för inköp av absorberingsmedel och andraoljebekämpningsmedel liksom för anskaffning av ankringsdon, verktyg och diversespecialutrustning. Viss del av denna materiel förvaras eller är installerad ide fartyg som ingår i organisation, medan huvuddelenförrådshålls i ett 25-lal kustförråd. Vid utgången av innevarande budgetår har ungefär tvåtredjedelar av den materiel anskaffats som beräknas ingå i en fullt genomfördberedskapsorganisation för oljebekämpning till sjöss. För /74har beräknats 2,4 mUjoner kronor UU fortsalt .anskaffning avoljebekämpningsmaleriel. Äv dessa medel beräknas ca användasför serieanskaffning av sådan materiel för mekanisk upptagning somfärdigutvecklats eller provats genom försorg. HerrTORWALD (c): Låt mig först tacka civilministern för det utförligasvaret angående beredskaps- och bekämpningsorganisalion vid oljeutsläpp lillsjöss. Det är nu , närmare bestämt , somcivilministern och jag hade tillfälle att diskutera dessa frågor med anledningav en interpeUation, som jag då hade väckt. Jag hade kanske väntat mig altcivilministern i t. ex. statsverkspropositionen skulle ha tagil initiativettill en närmare redovisning av hur har arbetat för alt komma Ullrätta med oljeutsläppen till sjöss. Men så har ännu icke skett, trols att detju är avsevärda belopp som avsatts för forskning och materielanskaffning pådetta område. Mot denna bakgrund fann jag del naturligt alt genom eninterpellation ge civilministern tillfälle att för kammaren redovisa hurbeviljade anslag till anskaffning av bekämpningsanordningar m. m. utnyttjatsoch vilka resultat som har nätts, när del gäller forskning och teknisktutvecklingsarbete på detta viktiga fält. För en västkustbo ställer det sig ju ganska naturligt atlsöka klarlägga vUken beredskap som finns, när det gäUer att komma rätta medoljeutsläpp till sjöss, eftersom dessa på ett så påtagligt sätt påverkar ochhotar miljön i kustområdena. Detta intresse lar sig även uttryck i form avtalrika inlägg och artiklar i den västsvenska pressen, där inle minstjournalister hos uträttat ett synnerligen intresserat ochvärdefullt arbete för all belysa de problem som finns i samband medoljebekämpning. Från sida har man däremot varit anmärkningsvärtsparsam när del gällt atl lämna informationer om lill vilket resultat man harnått med sitt utvecklingsarbete beträffande metoder att ta upp löskommen olja. Från denna synpunkt kan jag inle underiåta alt säga attjag finner det illavarslande alt man så sent som - närmarebestämt - inom tydligen ännu inte hade fått fram någramer avancerade metoder för oljeupptagning. Detta belyses av ett partidningsnotiser från de aktuella dagarna, där det redovisades, att man påmåndagen hade upptäckt etl stort oheutsläpp till sjöss, strax utanför Vinga.Hela oljebällel var och , men vädret var å andra sidan det gynnsammaste tänkbara för en upptagning av oljan. Men enligtExpressens redovisning så skedde detta på ett synnerligen amalörmässigt ochhantverksbelonat sätt. Jag citerar: "slet 8 man för alt fåupp oljan. 1 mörker och kyla. Öste med kaffeburkar upp oljan i soppåsar. Efter13 timmar hade man fått ihop ett 100-lal säckar som fördes in lill . Kustbevakningenpustade ul, trodde sig vara färdig. Men man hade fel detfanns mer oha. 1 det längsta drog man sig för alt använda kemiska medel mol oljan. Men oljeulsläppel var för stort och bekämpningen måste gå fort. Väderlekstjänsten varnade nämligen för tUltagande västlig vind. Det fanns stor risk för atl oljan skulle driva in mol land. I så fall betydde del katastrof. Det tar innan oljan i en badvik har torkat helt." Denna och andra samstämmiga tidningsnotiser avslöjaralltså, alt icke disponerade överhjälpmedel och metoder som gjorde det möjligt att under bästa tänkbaraväderleks-förhåUanden ta upp löskommen olja till sjöss. Ätt manuellt ösa uppolja med hjälp av kaffeburkar och hinkar torde knappast kunna hänföras tillrimliga lösningar vid mera betydande oljeutsläpp, även om man gärna lovordarberörd personals ambitioner atl göra vad som göras kunde i avsaknad aveffektivare utrustning. Uppgifter om denna oljeupplagning var .så myckelmera förvånande, som man i en tidningsartikel informeradesom att hade låtit tillverka en oljeuppsamlare vid varv.Enhgt uppgift lär denna ha befunnit sig i vid tUlfället i fråga,alltså vid oljeulsläppel . Men tidigare prov hade tydligen klarlagt alloljeupptagaren fungerade så otillfredsställande, att tullen avstod från att ensförsöka använda den vid det här utsläppet. Vid samma tillfälle sägs föhande i en intervju medtuUöverkonlrollör i Göteborgs-Poslen : ''Kan niinle använda länsor? Teoretiskt är det möjligt, men inte ekonomiskt, enhavslänsa kostar /meter. Oljebällel är mellan 2 och viskulle alltså behöva en länsa som kostar . hamn har inte ens utrustning att länsa in , vilket förra veckans utsläpp där ger exempel på, säger . Dessa utsläpp har medfört att och i viss mån sölats ned med olja och vållat problem som är under debatt." Uppgiften om att man så sent som saknadeutrustning för all ringa in oljeutsläpp i , dvs. ohehamnen iGöteborg, är ju minst sagl uppseendeväckande. Men enligt vad jag under handinhämtat, lär denna brist nu i del närmaste vara avhjälpt. Man använder sig härav en svensklUlverkad länsa. Prisuppgifterna på högsjölänsen är ocksåförvånande, eftersom det lär finnas svensktillverkade av STU utprovade länsor,som kostar löpmelern. 1 citatet ur angeskostnaden till per löpmeler. Del är för övrigt just dessa länsor somläggs ul i i . har gjort enframställning lill med begäran om förbud motanvändande av Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtill sjöss Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpning UUsjöss Med anledning härav har gränschefen vid i ettyttrande av bl. a. anfört följande: "Den mekaniska metodeninnebär atl lill sjöss löskommen oha i första hand hindras atl sprida sig genominringning med hjälp av länsor. Ett grundvillkor för metodens användning ärdärför att oljan inte hunnit sprida sig alltför mycket. Utöver inringning krävsvid mekanisk bekämpning dels att den inringade ohan kan bringas upp urvattnet, dels alt ohan (oljeblandningen) kan härbärgevas i direk-t anslutninghärtUl. Trots ett betydande tekniskt utvecklingsarbete bl. a. i , är dennametod ännu inte fullt utvecklad. Särskilt gäller detta användningen i öppnasjön. Anskaffning av materiel för mekanisk oljebekämpning, vars hanterandekräver tillgång lUl fartyg med särskUd utrustning, har emellertid för densvenska beredskapsorganisationen kunnat iiUedas innevarande år och beräknas ihuvudsak kunna fullföljas ." Det är i stort sett dessa synpunkter och denna målsättningsom redovisas också i dagens svar från civUministern. Enligt uppgifter och början av 1973 hartuUverket anskaffat två fartyg. Tv 041 respektive 042, och specialutrustatdessa. För egen del vill jag gärna här redovisa all jag ställer migsynnerligen skeptisk till dessa och andra fartygsanskaffningar. Såvitt jagkunnat finna har många andra länder gått andra vägar när det gällt att byggaupp en or-ganisalion för upptagning av olja. Man har där försökt atl skaffafrarn länsor och oljeupplagare som kan lastas ombord på tUlgängliga fartyg i defarvatten där oljeulsläppel har ägt rum. Av vad jag sagt har ju klartframgått vikten av alt man så snabbt som möjligt lar itu med löskommen olja.Och för atl detta skall kunna ske måste man ha möjlighet alt använda de fartygsom finns i närområdet. Även om skulle anskaffa ytterligarespecialfartyg, måste man ändå i det övervägande antalet av fallen räkna medganska långa gångtider innan man när fram till det aktuella oljeutsläppet.Såvitt jag har mig bekant pågår det också försök i samarbete med STU för allkonstruera ändamålsenliga högsjölänsor och oljeupplagare med uppsamlingsanordningarlämpliga att använda på t. ex. tillgängliga fiskefartyg. Låt mig ge några korta synpunkterpå hur jag personligen - efter många kontakter med fiskare och annat sjöfolk kommit frarn till att oljeskyddet bör organiseras. I ett par av de tidigareciterade uttalandena av representanter för påstår dessa att det ärnödvändigt alt "ringa in" oljeutsläppen till havs för atl sedan medolika anordningar kunna ta upp oljan på mekanisk väg. Man säger dock:"Dessa utsläpp har i regel så stor utbredning atl vi inte har och knappastheller kommer alt få så mycket högsjölänsor att detta låter sig göra! " Manär alltså ganska defaitistisk. De personer jag haft kontakt med menar alt dennauppfattning är felaktig. Det finns bl. a. högsjölänsor av svensk tillverkningmed upptagningsanordningar, som arbetar efter ungefär samma princip som när tvåfiskefartyg samarbetar vid trålning. Som framgår av den bUd jag nu visar påTV-skärmen är utsläppen som regel , men däremot ofta 1eller , beroende på all oljan utsläppts från fartyg under gång. man läggaut ca 500 m högsjölänsor vid kortändan av utsläppet. Därefter kopplar man bål i vardera ändan av länsan och kör långsamt fram längs oljeulsläppel.Oljan samlas då upp i botten av den "håv" som länsan bUdar vidbogseringen. Vid denna håv placerar man sedan uppsamling,s-anordningarna föroljan. Såvitt jag vet har STU tagit myckel aktiv del i försök m.m. för atlutveckla dessa anordningar, och de lär nu fungera lUlfredsslällande. Med delta har jag velat belysa det förhållandet atl detinle är nödvändigt atl ringa in ett oljeutsläpp, som kanske är 2 mU långt, ulanalt del där räcker med atl ha en front av länsor, som man sedan med hjälp avexempelvis två fiskebåtar bogserar fram längs utsläppet - i regel motströms ochmotvinds - för att samla in ohan. Jag är också mycket skeptisk tiU tanken att tullverketanskaffar etl stort antal båtar för oljebekämpningen. Det är ekonomiskt ochtekniskt orimligt. Inle skaffar sig städerna i en stor egenmaskinpark för att klara de relativt fåtaliga snöfallen. Nej, man träffar avtalmed åkare och jordbrukare, så atl dessa mol en låg"beredskapsersätlning" ställer personal och maskiner lill förfogande,när del behövs. Detta har visat sig vara ekonomiskt fördelaktigt för aUaberörda parter. På samma sätt, menar jag, bör vår öljeskyddsberedskap varauppbyggd. Lägg upp etl relativt stort antal depåer med materiel för mekaniskupptagning av löskommen oha. Träffa sedan avtal med fiskarna om vård av materielsamt insats med bemannade fartyg vid behov. I den trängda ekonomiska situationsom många fiskare befinner sig i skuhe detta kunna ge ell värdefullt tillskotti budgeten. Efter en kort instruktion kan fiskarna säkert klara handhavandet avsådan här materiel, och deras bålar har tillgång lUl erforderliga vinschar m.m. Och sist men viktigast: man får garanti för all vid oljebekämpningen snabbtha tillgång tUl personal som kan hantera en båt och dess utrustning och som vetallt av värde beträffande ström- och vindförhållanden m. m. i de aktuellafarvattnen. Och dessutom har fiskarna yrkesmässigt etl intresse av alt oljanblir upptagen på mekanisk väg i all möjlig mån. På så sätt kan de nämligensamtidigt skydda fisket såsom näring och miljön vid sin hernös stränder. Mol denna bakgrund hoppas jag därför, att civilministernvill medverka lill all i fortsättningen koncentrerar sig på allanskaffa länsor och uppsamlingsanordningar. Några ytteriigare fartyg bördäremot enligt min mening ej anskaffas. Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpninglill sjöss var förvånad över att det inte istatsverkspropositionen hade förekommit någon utföriigare redovisning av påvilket sätt vi har använt de pengar som vi hitintUls fått eller som vi harbegärl när del gäller oljebekämpning lill sjöss. Jag vill på den punkten sägaatt det ju inle är vanligt alt vi har den typen av redogörelser under allapunkter i huvudtitlarna. Jag hänvisar tUl tullens petita i del härsammanhanget, som är en offentlig handling och där alltså harmöjligheter att mera i detalj studera hela uppläggningen avoljeskyddsberedskapen, hur pengarna hitintills har använts och hur de är tänktaatl användas. Ang. utnyttjandet av anslagna medel för oljebekämpningtiU sjöss Jag tycker faktiskt alt som riksdagsman harbättre möjligheter alt få upplysningar än all gå lill pressen och inhämta vadden har alt skriva om våra försök att klara de här uppgifterna. Med tanke pådet intresse som jag förstår atl hyser för den här frågan skalljag ställa till förfogande allt det malerial som vi över huvud taget har, därvi belyser de problem som är förknippade med den här besvärliga uppgiften ochockså problemen bakom försöken att lägga upp en effektiv öljeskyddsberedskaphär i landet. Jag tror nämligen atl det är att ge en aUdeles felaktig bUd avlägel i den här frågan om man framställer vår öljeskyddsberedskap som så dåligalt vi med några kaffeburkar försöker bemästra de inträffade oljeutsläppen. Omman mot bakgrunden av det antal utsläpp det har varit fråga om ser hurtullverket har klarat sin uppgift under de är då verket har haft ansvaret föroljeskyddsberedskapen, skall man tvärtom kunna konstalera att verketutomordentligt framgångsrikt har lyckats både bygga upp beredskapen ochbemästra de kataslroftUlbud som har förekommit. Jag vågar faktiskt påslå altSverige är ell av de länder som har kommit längst när del gäller atl åstadkommaen öljeskyddsberedskap av den här karaktären. Men det finns som sagl svårbemästrade problem. Inle minstär det ju relativt nya uppgifter som samhället här har lagt sig ombord med. Detgäller inle bara från svensk sida ulan internationellt sett. Därför har manockså haft svårigheter att få fram konstruktioner och anordningar avolika slag som är önskvärda i dessa sammanhang för att åstadkomma godahjälpmedel när del gäUer den mekaniska upptagningen. Jag är helt ense med om atl inriktningen ivår öljeskyddsberedskap skall vara att vi skall försöka la upp löskommen oljapå mekanisk väg. Men här finns inte ens internationellt goda konstruktionerännu av sådan art att det varit skäl att salsa stora pengar på dem. Därför hardel också påbörjats ett svenskt utvecklingsarbete i dessa sammanhang. Detexempel som själv nämnde och som STU stöder medpengar gäller en anordning som inte heller är färdigutvecklad. Den kan inte lasi bruk i dagens läge, utan man behöver utveckla den ytterligare för alt se omden skall kunna fylla de funktioner som här skildrade. Jag tycker att det är fel, , att ge sken avatl vi på del enkla sätt som beskrev skulle kunna få lUlgångtill en bra oheskyddsberedskapsorganisation. Jag tror i släUet all vi skaU varaöverens om all vi här slår inför många besvärliga och svårbemästrade uppgifter,och jag tycker att vi skall vara ganska glada över att vi har kommit etl gottstycke på väg i vårt land och all vi med förtroende för inte minst tullverketskall kunna arbeta vidare på denna väg för att utveckla och stärka våroheskyddsberedskap. Vi når i varje fall inga bättre resultat genom alt visprider uppfattningen att vi skulle vara så urbota illa utrustade på den härpunkten i vårt land, som jag nog tyckte atl ville ge etl intryckav. Sedan berörde i sitt inlägg också frågan omdisperge-ringen. Han säger att del har gjorts en framställning frånVästkuslfiskarna om atl den metoden borde förbjudas. Man har frånjordbruksdepartementet gett etl utförligt svar på den punkten, där mankonstaterar atl ell förbud molanvändning av dispergeringsmedel skulle ställa oljeskyddet inför enutomordentligt svår situation. Vi tvingas konstatera att vi inte klarar alllmed mekanisk upptagning. Därför måste vi tillgripa dispergering i vissa lägen,om vi vUl skydda kusten, sjöfågel osv. Men det är naturligtvis viktigt att manär försiktig med dispergeringsmedlen och deras användande, eftersom vi ärmedvetna om att de kan ha vissa biologiska, mindre önskvärda effekter med sig. Därför finns del ju anvisningar som utarbetatefler samråd med och som slår fast hur man får användadispergeringsmedel. Det finns också förteckning över marinbiologiskl särskiltkänsliga vattenområden, inte minst på , där dessa medel över huvudtaget inle bör användas. Det pågår, som jag hänvisade till i milt svar, ettforskningsarbete både i IVL:s regi i den särskUda forskargruppen och genomstatens naturvårdsverk för alt man skall komma ännu bättre underfund med vilkamedel som kan användas ulan risk för att de skall skada vattnen. Jag kan väl säga här, för att man skall få en riktigproportion på de risker som är förknippade med dispergeringen, att vardet totalt, i landet som helhel, 43 oljebekämpningsaktioner som genomfördes avkustbevakningen. Vid mer än hälften av dessa användes mekaniska ellerhalvmekaniska anordningar för bekämpningen. Dispergering användes i totalt 16fall - fyra ä fem insatser per kustdistrikt . Inom västrakustdistriklel har man beräknat alt vid av utfördadispergeringsinsatser under loppet av etl helt år förbrukas ungefär sammakvantiteter tensider som släpps ut i genom Göteborgsavloppsvatten. Häi-vid skall noteras att de medel som används i dessasammanhang är ytterst skonsamma det är ungefär som en svag tvållösning. Del är för alt få litet proportioner på de faror som manmenar är förknippade rned dispergeringsmetoden som jag gör den här jämförelsen.