prot · FW09158 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag skall inte dröja längre vid detaljerna i denprovokationen utan bara säga att lika litet som man kan komma ifrån en grundligprövning av anklagelserna i IB-affären, lika Utet kommer man att undslippa enny prövning av efterkrigstidens grövsta justitiemord som så hårt drabbademänniskor som infe begått något annat brott än att de varit medlemmar i vårtparti och utvalts till slagpåsar i en politisk rättegång. förbereds resningsansökan i Enbomsmålet. Den sköts avadvokat och kommer att lämnas in i börian av . Dåfinns möjhgheten att rentvå de smutskastade. Att ersätta , som nuheter Lennelind, och Gjersvold för allt det som slogs sönder är omöjligt. Menman kan genom en ny rättslig prövning i en annan atmosfär riva sönder detbräckliga nätverk av lögner som hela processen byggde på. I händerna på vissakretsar kommer sanningen att bränna som glödande järn, men för de ansvarigaborde den svedan vara lättare att uthärda än vetskapen om att leva med en lögn. Jag förmodar att någon nu förbereder sig för aft säga attdet här infe hör hit och att det inte har någonting aft göra medförsvarsutskottets betänkande nr 25. Men jag kommer att bestrida denbedömningen därför att det går en röd tråd från Enbomsprovokafionen 1952 tilldagens IB-affär som också har inneburit att människor spärras in. Det är flerän jag som ser sambandet, däribland många oroliga socialdemokrater. En av dessa socialdemokrater, , skriver i enartikel i den 4 deceinber bl. a. följande; "Emellertid, den djupa oron hos allmänheten såsomden kommer till uttryck i brev, insändare, samtal man och man emellan,resolutioner från föreningar och arbetarkommuner vore obegriplig om den Den militära underrättelsetjänsten m. rn. Den militära underrättelsetjänsten m. m. Dels måste den ha att göra med frågan hur vi här i landetinrättat oss i det mihtära maktspelet. Dels måste den ses mot bakgrund avtidigare 'affärer' av hknande slag. För människor är inte historielösa, de harmånga minnen, många onda minnen. Vi vet nu hur i grunden lurade vi blev iCafalinaaffären, i Enbomaffären, hur htet vi visste om deltagande iUSA:s ekonomiska krigföring mot , hur alldeles okunniga vi var om svenskamilitärers samarbete med Nato och hur man tillät att svenskt luftrum kränktesför att möjhggöra rätlinjiga inflygningsbanor för amerikanskt spion- och bombflyg." noterar att förändringar har skett i detsvenska samhället under de år som gått sedan det period. Hanskriver vidare: "Just därför vill vi infe se reflexerna fråndet gamla riket, inte återigen se statsråd och förtroendevalda i falsklojalitet försvara ämbetsmän som fört dem bakom ljuset." Men det är just vad som sker. Försvarsutskottetsbetänkande är ett uttryck för denna falska lojalitet. Eller hur skall manannars förstå att hela försvarsutskottet från moderafen Per tillsocialdemokraten är så rörande eniga, så ambitiösa för attlägga svampen på? Att och av partifaktiska skäl har lämnat inett särskilt yttrande ändrar inte bilden av ett utskott i vilket man omfamnarvarandra i självgod förträfflighet. Även efter läsningen av betänkandet kvarstår det mångafrågetecken. Till består betänkandet av skäligen ointressanta redankända uppgifter, men man skyller på brådska och tidsbrist. Det tUlbakavisas aftden hemUga underrättelsetjänsten har infiltrerat svenska organisationer, trotsatt det är ett faktum aft man från det hållet fotograferat medlemsregister bi.a. säger man att åsiktsregistreringen har upphört, denåsiktsregistrering som man alltid har förnekat att den funnits till. Är detinte ganska märkligt? Det finns emellertid vissa intressanta klarlägganden iutskottets betänkande. Dit hör bl. a. uppgifterna om ' verksamhet.Det bekräftar vad bl. a. många arbetare i mitt län har misstänkt, nämligen attde utsatts för övervakning och registrering på grund av sina pohtiska åsikter.Paues' uppgift var att kartlägga industrier och skaffa fram tiallare som kundelämna upplysningar om sina arbetskamreter och om anställda som kunde ansesopålitliga. Han tog inte bara kontakt med fackligt anslutna vid företagen utanockså med andra personer som hade god kännedom om förhållandena i den aktuellatrakten vet inte , uppger han, vad som hände med de upplysningar somlämnades. Jag tycker inte man behöver ha någon större fantasi för attföreställa sig detta. Upplysningarna hamnade i registren för radikalt,socialistiskt tänkande arbetare. Jag vill inte påstå att det här förvånar. Medanreaktionära officerare, aflantpakfsanhängare osv. fritt har haft sin verksamhetvid uppförandet av försvarets anläggningar, har radikala arbetare intebefunnits värdiga att kärra cement vid det enklaste försvarsarbete. Jag vågarsätta min hals på att ingen av dem som registrerade står att finna på denpolitiska högerkanfen. Vår hemUga polis har dagarvarit utrustadmed en skygglapp för det högra ögat. Den har alltid sett fienden komma frånöst, och spionerna har man jagat inom den politiska vänstern, inom den radikaladelen av arbetarrörelsen. Mot den bakgrunden och med vetskap om ' särskildaverksamhet har jag inte anledning att betvivla uppgifter som jag fick undergruvstrejken av gruvarbetare om okända ansikten som ibland visade ett aUdelesspeciellt intresse för de strejkandes göranden och låtanden. Den moderata brasklappen i det sammanhanget är inte värdmer än papperet som den är skriven på. Vi i vpk står inte alls på samma linjesom de moderata, det vill jag säga till i . Från denmoderata sidan far man nu chansen att försöka ge socialdemokratin ett tjuvnyp,men högern har väl aldrig reagerat mot registrering av radikala arbetare fördet är ju det som det handlar om. Ni har tvärtom varit pådrivande när det hargällt övergrepp mot socialistiskt tänkande människor. Från högern har manapplåderat varje åtgärd mot vänsterkrafterna, t. o. m när kommunisterstoppades in i läger under kriget. Den hastigt påkomna rättslidelsen tycker jagär ett ganska genomskinligt falskspel. har granskat IB-affärer, och man kundeägna åt ordet affärer för det handlar ju också om pengar. Inteheller på det området har utskottet några anmärkningar. Och hur skulleutskottet kunna ha det? Utskottet har infe kunnat göra någon verkliggranskning. Räkenskaperna är ju försförda. Det handlar alltså i mycket hög gradom from tro och förtröstan. Men detta är självklart inte det allvarligaste isammanhanget. Det handlar om större värden än pengar. Det handlar om försvaretav tryckfriheten, men det handlar också om att vi har en stat i staten sombedriver en egen utrikespolitik som strider mot vår officiellt proklameradeneutralitetslinje. betänkande lugnar ingen på den punkten. Det är groteskt när svenska statsorgan betalda medMedelsvenssons skaftepengar låter sina agenter medverka vid inbrott påutländska ambassader, lejer sjökaptener för att spionera i arabiska hamnar osv.Att man har dåliga spioner till sitt förfogande ursäktar ingenting, inte ensaft de sköter sitt spioneriuppdrag mot så dåligt att den finskapolisen måste rycka ut och ta hand om IB-agenter som höll på att gå en sorglighädanfärd tUl mötes i den finska skärgården. sitter alltså två journalister fängslade som spionerför aft de har avslöjat sanningar som man från ansvarigt håll i det längstaförsökte förneka. Infe bara regeringen utan också försvarsutskottets ledamötervar liksom fallna från skyarna när avslöjandet kom. Man visste infe ens om attdet fanns någon IB, påstods det. har alltså etablissementet tagit sin hämnd. Men dethandlar infe bara om två journalister. Det handlar också om att chefsåklagareRoberts tolkning av lagen innebär aft ingen tidning längre kan garantera uppgiftslämnarnasanonymitetsskydd. Häktningen av och ter sig också synnerligenegendomUg mot bakgrund av regeringsformen 86 § som klargör att det är varjesvensk mans rättighet att utan några hinder av den offenthga makten utgivaskrifter utan att straffas därför Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. m. ominnehållet inte strider mot tydlig lag. Det finns all anledning att bestridaaft FiB/Kulturfronfs avslöjanden strider mot någon tydUg lag, 0-73 möjligen mot de gummiparagrafer som tycks kunna användas hur som har försvarsutskottet självfallet inte sysslat med attutreda förhållandet mellan tryckfrihetsförordningen och , men detär ju en annan allvarlig fråga i sammanhanget som måste redas ut. Utskottet harmed detta betänkande avgivit sitt omdöme, och detta omdöme är "Med berömgodkänt". Trots allt känner utskottet tydligen en viss osäkerhet, och dethar i debatten också framkommit att man anser en annan typ av granskning varaönskvärd. Men det räcker inte utan man måste också tänka sig andra former förinsyn och kontroll. Det är klart att det varit enklast och lugnast att låtaförsvarsutskottet utreda IB-affären. Men den granskningen är ju så ytlig, attingen på allvar kan tro att man efter detta kan gå vidare som om ingenting häntoch det kommer man heller inte att göra. Men kravet på en genomgripandeparlamentarisk utredning och demokratisk kontroll står fast. Regeringen börtveklöst gå vidare på den vägen, för annars bäddar man för en folkstorm som göratt den nuvarande starka opinionen kommer att kännas som en mild väsfanfläkf. FruERIKSSON i (s) kort genmäle: Fronten LövenborgBjörck i höll liksomfronten . I fråga om en punkt var de helt överens, nämligen omatt rikta alla sina angrepp mot det socialdemokratiska partiet och densocialdemokratiska regeringen. Det kanske ändå vore bäst om stämde ner tonen och inte hånar det egna landet därför att detta inte harsamma storartade spionverksamhet och spioneriapparat som man har i en annanstat ganska nära oss. är säker på att det föraktligaförsvarsutskottet ingenting begriper och bara far ytligt på uppgiften. Deharanger som själv drog hans historier var ju gamla och vikänner igen dem ingår i den läxa han dragit både under valrörelsen och påandra möten åren igenom. Vi kom inte på några sådana skandaler, och herrLövenborg tycks vara ledsen över det. Men det är inte vi. Tvärtom var dettillfredsställande att inte finna allt det som fantasifulla journalister hadepåstått. Det var intressant aft höra att även den verklige uppgiftslämnaren Isacson medan han befattar sig med tvåöverklassynglingar och citerar ytterligare en. Det är de proletärer som vpk nuför tiden tyr sig fiU. i hade också sin lillafortsättningsroman. Men var mycket djärvare än . HerrBohman sade att han själv inte stod bakom misstron mot det socialdemokratiskapartiet, och betecknade det avsnittet som detaljer, som i och försig är betydelselösa. Men sade rent ut att han inte var övertygad ompartiets oskuld. Någonting sådant har han ju också sagt till en tidning. Kanskemin förmodan inte var så felaktig om att haft ett inflytande på detdjärva avhopp som gjorde i 12. Det kanske inte beror påaft är så betydelsefuU, men det ungdomhga initiativet inspireradekanske och verkade i sista momangen. I varje fall tycks han nu vara den somhyser den största misstron mot det socialdemokratiska partiet. I viss månförklarade han detta som en hämnd mot statsminister , som undervalrörelsen inte visat tillbörlig respekt för . När säger att vi i försvarsutskottet intesett djupare på frågan, skulle jag vilja fråga; Vad vet omdetta? Den militära underrättelsetjänsten m. m. HerrLÖVENBORG (vpk) kort genmäle: Ja, det kan fråga. Vad vetLövenborg om detta? Kommunisterna fick ju inte vara med aft granska, varförsvaret är ganska självklart. Jag finner aft i lyckats likadåligt med kopphngen mellan oss och också i sitt andra anförande.Det enda som finns att säga är att vi båda kritiserat regeringen, men vi hargjort det från helt motsatta utgångspunkter. Vi har i vår kritik i mycket hög grad riktat oss motregeringen i denna fråga. Men vi har infe som gjort detta avpartitaktiska skäl, utan vi har gjort det därför att vi delar en bredfolkmajoritets mening och oro över aft vi har en underrättelsetjänst, somuppenbarligen är en stat i staten, som har en reaktionär inriktning och somagerar så aft den förstör tilltron till svensk neutralitetspolitik både i detsvenska folkets och i andra folks ögon. Det är regeringen som råkar iskottgluggen. Detta är naturligt, för det är regeringen som bär ansvaret,oavsett om underrättelsetjänsten i väsentliga frågor har agerat utanregeringens vetskap, dvs. fört regeringen bakom ljuset. Jag är inte främmandeför tanken att generaler och reaktionära krafter drivit, sitt eget lilla spel. Men då kommer man också in på den socialdemokratiskapolitikens svaghet rent generellt och överallt i maktpyramiden: man tillåteratt borgerligt reaktionära krafter innehar kommandoposterna. Där blåser ingenförändringens vind. Gå igenom officersrullorna i detta land, och vi kommer attfinna att de helt och hållet domineras av människor med en borgerligtreaktionär grundsyn. Hur kan man då få ett demokratiskt försvar? Man kan vara övertygad om att en överväldigande majoritetav IB;s och SÄPO.s folk är antisocialisfiska, att de har en borgerlig grundsynoch betraktar som den västerländska demokratins försvarare samt att de ärfientligt inställda till socialistiska länder. Man blir säkert infe diskvalificeradför arbete hos IB om man är moderat eller folkpartist. Men man torde vara heltchanslös om man befinner sig på den pohtiska vänsterkanfen. Under detta anförande övertog herrfalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (s) kort genmäle: erkände aft han inte visstenågonting om försvarsutskottets granskning, och då är det ju ganska pretentiöstav Den militära underrättelsetjänsten m. m. honom attpåstå att han vet mer än alla andra vad som har skett. den härgången hade bort stämma ned tonen. Q-iT om en bred folkmajoritets mening bakom kommunisternas inställning ----- och han åberopar sig på "arbetarmassorna". Det är talesätt som vikänner igen, menkommunisterna har inte av befolkningen bakom sig och folketsmening om IB-affären tror jag inte sammanfaller med kommunisternas. säger också aft det inom försvaret finnsmoderater i stor utsträckning. Det är jag övertygad om, och det var därför jagbad att infe vara så upprörd över om det även fanns någrasocialdemokrater. anser att även socialdemokrater är olämpligasom försvarstjänsfemän och i den hemliga underrättelseverksamheten. Ärkommunister trovärdiga i försvarsutskottet och inom det svenska försvaret? Detvore intressant aft få höra hans mening om det. Jag tror inte att enfolkmajoritet anser detta. (vpk) kort genmäle: Utskottet har självt erkänt att man inte harkunnat tränga in i alla detaljer. Man har skyllt . Vikommunister har infe ens fått chansen att vara med i utskottet för aft söka sättaoss in i alla detaljer i denna IB-affär. Men i bedömningen av den går det enavgrund inte bara mellan mig och utan också mellan en stor del av hennes egna partikamrater. Många av dessa känner oro, olustoch vrede inför de avslöjanden som har gjorts. Men känneringenting annat än lojahtet mot de ansvariga. Det väger tyngre än övergrepp ochhot mot tryckfriheten. Herr falmannen anmälde att fruEriksson i anhållit att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik. HerrGUSTAVSSON i (s); Under debatten har det vid något tillfälleantytts att det skulle vara ett ganska nymornat intresse att kräva insyn ochkontroll när det gäller försvaret och den särskilda verksamheten där. Deborgerliga ledamöterna i försvarsutskottet får väl tala för sig själva på denhär punkten Men för socialdemokraterna i utskottet är detta definitivt inte ettnytt intresseområde. Vi har alltid sett insyns- och kontrollfrågorna som enmycket väsentlig aspekt när det gäller försvaret över huvud taget. Det varockså det som var orsaken till att några socialdemokrater , dvs.långt innan IB-affären blev aktuell i den allmänna debatten, i en motion krävdeen utredning om lekmannastyrelse vid militärsfaberna. Man kan nog säga attdagens debatt ytterligare understryker vikten av de krav som framfördes imotionen. Det är naturligtvis infe heller någon tvekan om att ett inrättande avlekmannastyrelse och ett folkligt inflytande över försvaret vore ett stort stegframåt. Inrättandet av en lekmannastyrelse utesluter naturligtvis infemöjligheten av andra former för insyn och kontroll. Tvärtom kan dessa utgöranödvändiga och viktiga komplement. Jag vill påstå att ett brett folklager står bakom våra krav och synpunkteri den här frågan. Såväl LO som TCO har i remissvar till utskottet ställt sigbakom de krav som framförs i motionen. Debatten i tidningar, vid möten inomexempelvis arbetarrörelsen och i andra sammanhang ger i långa stycken uttryckför en mycket bestämd vUja att nå fram till en ökad insyn och kontroU. Jag ärdessutom övertygad om att detta också vore av värde för försvaret självt ochför verksamheten vid den särskilda byrån. Dels handlar det vilket fleratalare givit uttryck för om förtroende och tilltro, dels handlar det om attytterligare integrera det militära försvaret med samhället i övrigt. Det fårinte vara någonting som står vid sidan av skeendet i andra delar av samhället. Till slut, herr talman! Eftersom vi har valt att föra enaUiansfri poUtik kan vi inte falla tillbaka på maktblocken vad gällerinformation om vad som händer i omvärlden. Vår egen säkerhet är bl, a, beroendeav de informationer, som vi själva kan ta in från omvärlden. Därför är också deflesta överens om att vi måste acceptera en svensk underrättelsetiänst. Men manär inte beredd att acceptera den utan vUlkor, och det är naturhgt. Just ur densynpunkten är kontroU- och insynsmöjligheterna från samhället i övrigtnågonting viktigt för mycket breda medborgar-grupper i vårt land när det gälleratt skapa tilUt för denna verksamhet. Därför är jag också övertygad om att denföreslagna utredningen om den framtida verksamheten speciellt noga kommer aftbeakta dessa aspekter. Just därför att det är ett så fast förankrat foUcligtkrav är det också viktigt att man med stort allvar tar sig an den delen avutredningsproblematiken. Den militära underrättelsetjänsten m. m. Herr talmannen tillkännagav att anslag utfärdats omsammanträdets fortsättande kl, 19,30, HerrHERNELIUS (m); TUlåt mig att med några få ord beröra någraav de utredningar som statsministern ställde i utsikt och som, såvitt jag vet,inte förut har kommenterats under debatten här. Först var det fråga om nya direktiv åtmassmedieutredningen, direktiv enligt vilka denna utredning bl, a, skulle sökafinna medel att undvika att personer som är indragna i samma slags brottslighetkan riskera att ställas inför skilda processuella system. Det är en mycketbefogad utredning. Behovet av den har ådagalagts bl. a, genom de skiljaktigameningar som har uppstått inom domstolar och meUan domstolar. Den utredningenär välkommen. Vidare skulle samma massmedieutredning få i uppdrag attöverväga vissa förslag om anonymitetsrätten och skydd för meddelare sompressens samarbetsnämnd framfört i samband med inträffade händelser.Det är också en välkommen och behövlig utredning, och jag tror attmassmedieutredningen är rätt organ. Där finns både hög juridisk expertis ochsakkunskap från informationsmedia. Den andra utredningen gällde husrannsakan påtidningsredaktion m, m. Den skulle bli fristående med parlamentariskt inslagoch med representanter för massmedia. Den skulle försöka avväga behovet avskydd för pressens informationskällor och samhällets intressen av 6 protokoU 1973. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. effektivamedel för brottsbekämpningen. Det är väl formulerat, och däri har dilemmat tecknats;å ena sidan är det alldeles självfallet att myndighet skall ha rätt attefterforska t, ex, knark på en tidningsredaktion, om sådant skuUe förekomma, åandra sidan måste man vid beslag och ingrepp av detta slag se till att intemeddelarskyddet riskeras eller naggas i kanten. Den uppfattningen, som någongång har förts ut, att ett beslag på en tidningsredaktion inte är märkvärdigareän ett beslag hos en advokat är i grunden felaktigt, därför att då bortser manfrån meddelarskyddets betydelse för opinionsbildningen och yttrandefriheten.Den utredningen är också behövlig. Jag tror inte aft vi riktigt har klart för oss hurexceptionellt ett beslag på en tidningsredaktion är. Det förekommer ytterstsällan i kulturländer, och när det förekommer måste man tillse att man har dehär nämnda garantierna. Särskilt belåten med dessa två utredningar harnaturligtvis de anledning att vara som efter beslaget påFolket i Bild/Kulturfront tog upp frågan i och då utvecklade liknandesynpunkter. Den tredje utredningen gäller bestämmelserom rikets säkerhet. Den går tillbaka bl, a, på ett yttrande av statsrådetLidbom i en tidningsinfervju, i vilken statsrådet beklagade "att manändrat spioneribegreppet i lagstiftningen så att det inte stämmer med vanligtspråkbruk och människors rättsmedvetande". Kanske är man litet förvånadöver detta statsrådets avståndstagande just nu från brottsbeskrivningen, förden "man" han talar om som infört dessa bestämmelser är juregeringen, dels genom ändringar i , dels genomändringar i tryckfrihetsförordningen 1964. Statsrådet är känd för sinframstående förmåga att på löpande band fabricera lagar och förordningar,ibland av diskutabelt värde. Det är förvånande att han i denna sinfabrikationsiver inte förut kommit på denna tanke. måste jag då sägaatt jag tror att möjligheterna till ändringar är relativt begränsade. Det kanväl infe gärna bli fråga om att ta bort det indirekta uppsåtet i fråga om spioneribrotten?I så fall skulle man ju göra en exceptionell avvikelse från övriga principer igängse straffrätt. Vi önskar emellertid utredningen lycka till och tycker attdet är bra att den kommer fill. Det kan sägas att alla dessa utredningarinnebär en inflation i utredningsväsendet och aft det blir ont om tryckfrihets-och straffrättsexperter framåt. Det är riktigt, men jag tror ändå attdessa utredningar behövs. Regeringens initiativ möts troligen med förståelseoch uppskattning inom massmedia. Den fjärde utredningen, alltså den som gällerIB-verksamhefen i stort, skall jag inte gå in på här. Den har behandlats avandra talare. Jag skall möjligen säga, herr talman, att det inte bara ärmyndigheterna och lagstiftarna som bör se om sitt hus. Kanske också pressenoch radion samt massmedia i övrigt bör se över sitt uppträdande i denna affär.Metoder såsom avlyssning, hotelser 1 brev och annat hör inte fill normaljournalistik. De har, såvitt jag vet, inte heller utövats av journalister ivanlig mening. När dessa metoder nu har kommit till användning så att säga ijournaUstikens ytterkanter, utgår jag från att ,vars nitälskan om rena händer i journalistiken ingen någonsin kunnatbetvivla, i sinom tid kommer att ta itu med detta och utfärda detiUäggsrekommendafioner fill nuvarande regler som kan befinnas nödvändiga. Det finns emellertid en annan sak i massmedias uppträdandeunder som förtiänar en smula belysning, nämhgen att den uppfattningentycks ha spritt sig att om en uppgift på något sätt är publicerad i ettkorrektur eller på annat vis, står det var och en fritt att återge och spridaden uppgiften utan egen granskning eller kontroU, även om det skulle vara frågaom något som strider mot rikets säkerhet eller är brottsUgt i andra avseenden.Det är en befängd uppfattning. För att ta en bild från etern är det Uka kvicktsom om någon, som uppfatfar någonting i en kristallmottagare ni vet den liUaapparaten som fanns för några decennier sedan därmed skulle ha rätt aftsprida detta i megafoner och television. Varje ansvarig utgivare har naturligtvis sitt ansvar. Hankan inte krypa bakom någon annan publicering. Även de många ansvariga utgivarnapå alltför många enligt min uppfattning har sittsjälvständiga ansvar. Om en uppgift tidigare varit publicerad, kan det på sinhöjd vara en förmildrande omständighet, inte något annat. Det borttar intestraffrisken och straffansvaret. Det är förvånande att storatidningsredaktioner och företag med tillgång till yppersta juridiska expertisinte har iakttagit detta. EUer har ivern att vara med i kapplöpningen varit förstor på sina håll? Jag skall, herr talman, bara säga några ord omstatsminister . Han är infe rädd för att ta på sig svåra uppgifter.