prot · FW0998 · 1973-12-31 00:00:00 — Ju fleraktieägarna är i ett bolag, desto maktlösare är de, har en svensknationalekonom träffande påpekat. Bakom denna högerteori ligger två motiv. För det förstavUl man genom den s. k. populariseringen av aktiemarknaden skaffa mera risk- viUigtkapital till aktiebolagen. För det andra vill man, som det brukar uttryckas,"skapa en gemensamhetskänsla mellan de bägge produktionsfaktorernakapital och arbete". Det är en politik för att åstadkomma ettklassamarbete mellan kapitalistklassen och arbetarklassen som det här handlarom. s. k. arbetsdemokratiska program har precissamma syfte. Den avgörande makten i företagen vill man skall ligga kvar hosstorfinansen, men lönearbetarna skaU bibringas en känsla av att de får vara medoch bestämma i vissa frågor. har samma inställning. I "lUlagröna" bok som är avsedd att spridas på arbetsplatserna predikar manklassamarbetets . Det finns inga motsättningar mellan storbolagen ochde anställda, kapitalister och lönearbetare skall samarbeta - det är huvudtanken.Fackföreningsrörelsens folk har med rätta skarpt kritiserat detta försök att gefackföreningarna en borgerlig ideologi. Den lag om styrelserepresentation för de anställda som deövriga riksdagspartierna beslutat bygger pä precis samma grundläggande föreställningar.Det är samarbetet mellan företagsledning och anställda för att utveckla deprivatkapitalistiska företagen som är motiveringen och innehållet.Representanterna för de anställda kommer under nuvarande förhållanden att sittasom gisslan. När styrelseordföranden i , ,och direktören för , , ställt sig bakomkapitalmarknadsutredningens förslag om att köpa aktier i privata företag förpengar ur ÄP-fonden, har samma motiv varit avgörande. Man har velat säkrariskvilligt kapital åt det privata näringslivet, och man har velat skapa en s.k. intressegemenskap mellan de anställda och aktiebolagen. Här återkommerprecis samma tankar som ligger under det gamla högerkravet om att spridaaktieägandet. Det tar bara en ny form, som är betingad av själva det faktum attÄP-fonden existerar och att man inte kan bortse ifrån den. En huvudlinje i regeringens hela politik under denekonomiska krisen har varit att med gåvor, subventioner och skattelättnaderstötta de privata företagen och hålla uppe deras vinster. Regeringen har satsatpå det kapitalistiska näringslivet och inte tagit några stora initiativ för attbygga ut den statsägda delen av näringslivet. Bakgrunden har varit den ideologiom klassamarbete som spelat en sä olycksdiger roll i det socialdemokratiskapartiets utveckling frän ett socialistiskt parti tUl ett parti som accepterarstorfinansens makt i ekonomi och samhälle. finns det en metod att utnyttja medel ur AP-fonden somsvarar just mot de krav som lönearbetarna ställer: om kamp för att göra slut påarbetslösheten och om makt för de anstäUda i de företag där de arbetar. Denmetoden är den som kommunisterna föreslagit: Bygg nya statsägdaföretag, med avgörande inflytande för de anställda! Ingen kan bestrida att en sådan insats på ett mycketverksamt sätt skuUe öka antalet sysselsättningstUlfäUen i landet. Ingen kanheUer bestrida att den skulle innebära makt för de anställda i de nyaföretagen. Värt förslag har inte de negativa verkningar och inte derisker som följer med regeringsförslaget. Det innebär naturligtvis inte hellernågon Allmänna pensionsr fondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. grundläggandeförändring av samhällsekonomin, men det innebär att man medvetet bygger upp enmodern industrisektor, där löntagarna och statsmakterna har hela inflytandet,där den privata storfinansens makt är borta. Jag måste upprepa min fråga;Varför vUl inte socialdemokratin stödja denna hnje? läser ju ur SAP:s partiprogram när han ärutvilad och samlad. Hur är det ? Den argumentation han anförde mot värtförslag kunde jag inte finna bärande på nägot sätt. Hans resonemang innebar juen kapitulation; socialdemokratin viU stanna kvar i ett privatkapitalistisktsamhäUe. Han sade: Det finns inga möjligheteratt ens öka den statsägda sektorn. Jag kan inte förstå regeringens inställning på denpunkten, och jag tycker inte den har någon som helst grund i detsocialdemokratiska partiets program eller i de stämningar som finns ute blanddet socialdemokratiska partiets medlemmar. De ställer krav på en annanpolitik än den regeringen vill föra. HerrBURENSTAM () kort genmäle: ondgjorde sig över idén medägande-spridning och aktiespridning. Det lät pä honom som om det vore fel attmånga ägde, men i sitt första inlägg klagade han på att det var 17 familjer somhade en sådan dominerande ställning. Jag kan inte finna att de två attitydernaär logiskt förenliga. ' Sedan har vi hört , som gjorde en stor poängav detta med Investeringsbanken. Att Investeringsbanken hade kunder gladde herrSträng oerhört - och förvånade honom pä något sätt, mot bakgrund av desynpunkter vi hade framfört. Nåväl, fru talman! Det är naturligtvis inte svårt attskaffa kunder, om man i sin hand har möjligheten att öka mervärdeskatten med 1procent såsom man gjorde när man skulle inrätta Investeringsbanken och pådet viset få in en trave pengar att låna ut. Och om man sedan gör det svårt attlåna på den allmänna kreditmarknaden, får man givetvis lätt kunder. Skaffar mansig dessutom en favoriserad stäUning när det gäller att låna i utlandet, somInvesteringsbanken har gjort, är det klart att det är lätt att få kunder. Den citatsamling som återgav tyckte han varöverord. Men det är väl sannolikt, , att bra mycket av citaten togsin utgångspunkt i att när olika förslag, såsom det vi resonerar om,läggs fram, tar man dem till utgångspunkt för principresonemang om vart dessaolika förslag, sedda som ett led i en utveckling, egentligen bär hän. Jag skallbe att fä påminna om att sedan Investeringsbanken och en del andrasådana konstruktioner har tillkommit har utvecklingen i värt land vad beträffarsysselsättning, utveckling, nyföretagande och annat gått ganska dåligt. Detborde man väl i så fall kunna ta tiU intäkt för att tycka att en del av decitat som lästs upp hade ganska bra fog för sig! Den verkliga kärnfrågan är hur det nya systemet medAP-aktier skall kunna leda tUl att det blir mera pengar ute i de olikaföretagen genom att man köper aktier. sadeherr Sträng att nyemissioner skall bli metoden. varaförhindrad att köpa aktier på det vanliga sättet. Det är en väldig glidning ihur man beskriver att denna fond skaU fungera. En sådan presentation har ickealls kapitalmarknadsutredningen gjort. Jag skulle vilja göra gällande att dennaglidning i hur ni har tänkt er att det skall gå tUl inte är något dåligt bevisför, som jag försökte säga i mitt första inlägg, att denna högst väsentligafräga icke är besvarad i kapitalmarknadsutredningen, nämhgen frågan om hur detegentligen kominer in mera pengar i de olika företagen för utbyggnad bara genomatt man på det här sättet kliver in och köper aktier. sade också att det kanske ibland är bra att gäin och utöva en kurshöjande inverkan pä den allmänna aktiebörsen. Ja, frutalman, det är ytterligare en helt ny uppgift att pä detta sätt kunna kliva insom en allmän regulator av nivån pa börsen. Det har vi inte hört talas omtidigare. sade också att det finns möjligheter att göranyemissioner i bolag som har pressade kurser men som kanske inte är så dumma.Han tog Kockum som exempel. Det är väldigt lätt, , att peka på ettbolag i efterhand. När jag hörde tala om hur detta skulle gå tUl ipraktiken, fick jag en mycket stark känsla av att det verkligen är allvarligt.Man finner större och större anledning att tala om att det är fråga omspekulation med pensionspengar. För övrigt gick det bra i fallet Kockum utanatt staten köpte några aktier, sä jag kan inte finna nägot riktigt motiv fördenna specieUa idé. Jag vidhåUer att de små företagen genom detta arrangemangkommer i ett sämre läge. Ingen har gått ohulpen, sade , ifrån deolika instituten av de företag som uppfyller rimliga säkerhetskrav. Genom densocialdemokratiska ekonomiska politiken är det väldigt många små företagaresom har svårt att uppfylla rimliga säkerhetskrav. Det är ett oroande inslag iden ekonomisk-politiska bilden. Jag vidhåller att talet om som en ramär ett försök att vilseleda svenska folket. Läs lagen, ! Där står juatt det är eller den summa som Kungl. Man sitter i principfrågan pä tvä stolar. 1 det enasammanhanget är aktieköp i de socialdemokratiska munnarna ett stegmot en betydelsefull socialisering, i ett annat satnmanhang som är det en"praktisk lämplighetsfräga". Jag skulle vilja göra gällande att det med de storafullmakter som regeringen här skaffar sig vore betydelsefullt med en annanregering, som fick se till att dessa fullmakter icke missbrukades med denoerhörda möjlighet till maktkoncentration som här finns. Jag vill slutligen ge en kommentar till att jagkännetecknades som ett flitigt bi som surrade omkring. Sädana liknelser kan manju leka med. Jag föredrar, fru talman, att vara ett flitigt bi det tycker jaglåter trevligt - jämfört med att som iskattepolitiken liknas vid en kork som flyter på vattnet. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. () kort genmäle: Jag känner mig skyldig att svarafinansministern på hans förvånade fräga om hur jag kunde uttala mig som jag gjorde om A llmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. näringshvetsinställning till ökat riskkapital. Det finns då kanske först skäl att ur detprotokoll som redan föreligger citera vad jag sade på den punkten. "Näringslivet har genom att ställa sig i obhgationskönförklarat sig mera intresserat av lång bunden upplåning än av ökat egetkapital. En av orsakerna är naturligtvis att räntebetalningar pä obligationslänär avdragsgUl kostnad, medan däremot utdelning pä aktiekapital måste klarasmed beskattade medel. När man inte av särskilda skäl är tvungen att öka detegna kapitalet föredrar man länevägen för den händeLse den är framkomlig." Också om man tar AnneU-lagen med i bUden håller nogpåståendet. Finansministern hänvisar till ett muntligt resonemang med diverseförståsigpäare. Jag kan styrka mitt påstående genom att läsa ur en artikel avbankdirektör som finns publicerad i första numret avSE-bankens kvartalstidskrift. Det heter där om de börsnoterade företagen, ochdet är ju främst dem som skulle intressera sig för: "Dehar ingen större svårighet att vända sig tUl aktiemarknaden om de behöver enkapitalförstärkning, låt vara att det blir dyra pengar." Detta ärprecis vad jag sade, . i (vpk) kort genmäle; har i sitt föredömligt kortainlägg uttömt idén om statiiga industrier. Det gör han på ett mycket intressantsätt. Han säger om detta att bygga statliga industrier för att göra slut päarbetslösheten, att det kan man inte göra i en sådan ekonomi som mer och mersammansmälter med den internationeUa omgivning som den säger sig vara en delav, dvs. med det kapitalistiska EEC och det kapitalistiska . Det är ettintressant utveckhngsperspektiv som här dras upp från en socialdemokratiskfinansminister: kapitalism för evigt som enligt skallomöjliggöra varje effektiv inbrytning i den kapitalistiska strukturen. På den korta tid som jag har till förfogande i dennareplik kan jag inte annat än jämföra med vad jag fick lära mig, när jag kom ini arbetarrörelsen, om arbetarrörelsens historiska uppgift. Jag uppfattadearbetarrörelsens historiska uppgift som uppgiften att avskaffa kapitalismenoch ersätta den med ett socialistiskt samhälle, men yttrande är juen total bankruttförklaring av den historiska uppgiften och enlojalitetsförklaring till en verklighet, som i hans vision blir mer och merutpräglat kapitalistisk och mer och mer präglad av sammansmältning med de storakapitalistiska västekonomierna här i världen. Om det är framtidssynhar den enligt min mening väldigt litet med arbetarrörelsens uppgift att göra.Däremot är det just den typ av framtidssyn som man väntar sig skall blieffekten efter ett antal sittningar med' eller utan kaffekask ihop medrepresentanter för borgerliga partier. Under den här debatten har jag själv citeratandra som betraktar mig som marxist av bästa märke, och har jag hört hurherr närmast betraktar mig som kapitalist av bästa märke. Det lönar sigkanske inte att jag examinerar mig själv i dessa frågor; de flesta vet ungefärvar jag står, och jag skäms inte för det. Jag skallge de senare talarna här några mycket korta svar. säger att den rätta vägen är att manindividuellt bland löntagarna skaffar sig aktier och på det sättet skaparinflytande. Jag måste tala om för att det bhr en förskräckligt långvandring, om man enligt hans modell skall få något inflytande frånlöntagarhåll. Det skulle möjligen bli och mina barnbarn som med dentakten kunde fä uppleva det. Vi är pä regeringssidan inte beredda att vänta riktigtså . Sedan vill jag tUl och mitt egetförsvar säga att det där med kaffekask har vi aldrig prövat. Är det enallvarlig rekommendation från sida, så kan vi väl fundera pä det,men jag är inte säker på att vi följer det. Jag vill dels med , dels med taupp frågan igen om skillnaden mellan utredningsförslaget och Kungl. Maj :tsproposition. Men jag kanske allra först får replikera . Han försökteraljera om att här sitter Sträng och gör jämförelser med , och . Det har jag väl egentligen integjort. Jag har bara konstaterat att när gick ut och konstaterade attdet var den största socialiseringsaktionen i svensk historia, sä måstenaturligtvis som den ambitiöse historiker han väl också är vid sidanom allt annat ha konfronterat frågan med bäde konfiskation av denkatolska kyrkans egendomar och reduktion av adelns slott och herresäten. I annat fall fanns detingen täckning för beskyllning, så den jämförelsen faller tUlbakapå själv. Sedan var det tacknämligt att höra mycketklara och bestämda uppfattning att det här förslaget icke kommer att rivas upp,om det blir en borgerlig regering. Eftersom det fortfarande intUl den sistaminuten här i talarstolen frän moderater och folkpartister hävdas, att nuöppnar vi dörren tUl socialiseringen, att detta är en socialiseringsaktion, ärdet naturligtvis tacknämligt att höra att den tredje brodern i den eventuellaborgerliga alliansen är inställd pä att föra socialiseringspolitiken vidare. Vad ni än försöker säga och vad ni än försöker förklarahar ni här genom er egen debatt försatt er i en omöjlig situation, om ni villha något förbindelsestreck mellan edra uppfattningar och den politik som nianser att de tre borgerliga partierna skall ha någon möjlighet att föra ifortsättningen. Sedan är det klart, , att det kooperativaägandet inte är någonting annat än att man tUlsammans äger någonting även omdetta sker i form av att man är medlemmar i eller SMR som detnumera heter på mejerisidan, eller om skogsägarföreningarna säljer medlemsbevisoch andelar till de enskilda skogsägarna och med dessa pengar etablerar sågverkoch massaindustrier eller vad det må vara. I sak är det ingen skillnad mellandetta och om löntagarna avstår frän en del av sina löner och använder dessapengar tUl att genom sina befullmäktigade ombud skaffa sig ett ägarinflytande iföretagen. Det finns i sak ingen Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. 8 protokoll 1973. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. skillnad,och det tror jag nog att själv kommer underfund med. Jag talade på SAP;s kongress om dessa frågor. Jaggav inte tiU känna någon regeringens ståndpunkt i fråga om de olika detaljernai en fondproposition om det till äventyrs skulle ha framgått nägot sådant avherr Heléns inlägg nu senast. Jag gav en allmän syn på hur jag betraktadeproblemet. Sedan gick ärendet ut på remiss. Det var vid denna remiss vikonstaterade att bäde och affärsbanksintressena kastade sinarepresentanter överbord, såsom jag har uttryckt det. Följaktligensprack hela den enighet kring vilken utredningen hade samlat sig. Men då sägerherr ; Att den enigheten sprack skulle väl inte ge finansministernmöjligheter att gå ännu längre bort ifrån den uppfattning som de härdesavuerade representanterna förklarat sig villiga att gä med pä. Ja, en kompromiss är alltid en kompromiss. Man börjar frånolika utgångspunkter och förenar sig i kompromissen. Spricker kompromissen ärdet alls inget överraskande att man på nytt distanserar sig från kompromissenseventuella överenskommelse. Jag tog sedan upp frågan om aktieägarna som debestämmande. Jag gjorde detta helt enkelt därför att gav kammarenden oriktiga föreställningen att det är i styrelsen som makten ligger. Så ärdet inte. Styrelsen hanterar verksamheten under verksamhetsåret. Har styrelsenaktieägarnas förtroende fortsätter den, har den inte deras förtroende haraktieägarna möjlighet att frånta styrelseledamöterna deras maktbefogenheteroch ersätta dem med andra. Så är maktförhållandena inom ett företag, så ärrelationerna mellan aktieägarna och styrelsen. Det gär aldrig att komma ifråndetta. Eftersom med nägot slags debattknepförsökte bestrida vad som står i utredningen vill jag läsa innantUl högt ochtydligt vad som står om de 500 mUjonerna på s. 84: "Ett belopp pä 500mUjoner kronor utgör enligt utredningens mening en lämplig första ram. "Det är vad har skri-vit under. 1 fräga om de står följande: "Frågan omfemprocents-regeln kan senare behöva upptas tUl förnyad prövning. Det kan blinödvändigt redan av det skälet att begränsningsregeln vid en eventuell ökningav rambeloppet kan medföra att tUlgången på attraktiva placeringsobjekt förfonden efterhand minskar." Det här är en klar innanläsning på båda dessa punkter.Både när det gäller taket 500 mUjoner kronor och 5-procentsregeln harutredningen sagt att det är initialmässiga förslag de kommer med, men att manväl är öppen för att utbygga det vidare. Till slutligen: När han gör den grovauppställningen mellan de båda motpolerna det privatkapitalistiska samhäUet ochdet, som han säger, sociahstiska samhället, har han ju skygglappar för bådaögonen när han ser sig omkring pä hur värt samhälle ser ut . Värt samhällepräglas av en självständig fackföreningsrörelse med goda möjligheter att ta utsin del av produktionsresultatet. Jag har sagt det tidigare, och jag vidhålleratt fackföreningsrörelsen har den styrkan. Vi har vidare en politisk förankringfrån arbetarrörelsen som inte har med den gamlakonventionella privatkapitalismen att göra, och som gör att vi även i det politiskareformarbetet kan tUlgodose de mångas intressen. Under sädana förhållanden harvi ju ett annat samhälle än det där konstruerade, renodladeprivatkapitalistiska samhället. Man har ett samhälle med inslag av kooperation;konsumentkooperation och bondekooperation, som arbetar med handel ochproduktion i olika avseenden. Vi har en statlig och verksamhet som vibygger ut där det är lämpligt. säger och det följdes upp av att nu har Sträng stått och förklarat att en statlig verksamhet skaUman inte ha. Det är ett sätt att iUviUigt tolka mitt första inlägg. Detgår ju att kontrollera i protokoUet och se att jag säger att det inte är såenkelt som herrarna tror att bara etablera statliga industrier med dessa pengaroch sedan finna alla problem lösta. Jag tillät mig säga att vi skall bygga utden statliga verksamheten där vi kan göra det med framgång och i detkonkurrensklimat tUl konsumenternas bästa som även den statliga industrin mästeunderkasta sig. Så hgger det alltså till. Det står uttryckligen formulerati socialdemokratins partiprogram, där satsen lyder, om jag citerar ur minnet,att enskUda, kooperativa och offentiiga, statliga och kommunala, företag skallexistera sida vid sida. Avgörande för vUka som bygger ut är konsumenternasintresse. Effektiviteten och lämpligheten blir avgörande vUken företagsriktningman bestämmer sig för. () kort genmäle: Finansministern startade med att diskutera vadjag sade om det viktiga i att de anstäUda i företagen kan fä personligt ägdaandelar i företagens långsiktiga kapitalbildning. Men det försökte han attförblanda och förväxla med det resonemang om inflytande och medbestämmande somvi för. Skulle det vara så att de anstäUda skulle få nöja sig med detinflytande i företagen som direkt är beroende av om en fjärde AP-fond har råkatköpa aktier i deras företag, dä skulle det inte bli mycket bevänt med deanställdas medinflytande och medbestämmande. Det skall de ju ha rätt att utövai sin egenskap av anställda. Det skall inte bara gälla på bolagsstämman, somsannerligen inte är det organ som i detalj fastlägger hur företaget sköts, utandet är i styrelsen, där vi mot socialdemokraterna länge fick driva kravet på deanställdas styrelserepresentation, det är i olika projektgrupper och isjälvstyrande grupper, ja, pä alla nivåer i företaget. Men ni skulle, herr finansminister, kunna ge ettviktigt bidrag till att klargöra att den socialdemokratiska regeringen ärberedd att i praktiken medverka tUl ett sådant vidgat medbestämmande på denstatliga sektorn. Ni skulle kunna ställa er upp i bänken och säga: Vi lovar attavskaffa 3 § i statstjänstemannalagen, som man från fackligt häll har klargjortär ett hårdare hinder än § 32 är pä den privata sektorn när det gäller attåstadkomma en demokratisering på arbetsplatserna. Det skulle vara ett bidragtill debatten som verkligen skuUe innebära ett framsteg. Finansministernhävdade sedan att oppositionen skulle ha hamnat i en Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Allmänna pensionsfondens förvaltning, m. m. Nej, , det är Ni som hamnar i en sakligt omöjligsituation när Ni sätter likhetstecken mellan kapitalmarknadsutredningensbegränsade förslag och det krav pä en obegränsad fullmakt som sopar bort allade spärrar kapitalmarknadsutredningen hade ställt upp och som ni nu för fram.Det är denna obegränsade fullmakt som öppnar vägen för en utveckling isocialistisk riktning. Och är det faktiskt, , inte alldelesointressant att Ni i den lilla historiska debatt vi för vid sidan av råkarvälja som förebild. Jag vet att det var jag som lockade Er in päsvenska historien. Men Ni har själv en så klar förkärlek just för honom. Dethar t. o. m. vandrat i VUhelm svenska historia hur Ni kommenterar denfeodala ordning som införde i . Om honom säger finansministerGunnar Sträng ; "Imponerande, hade de höga vyerna, en hårdmen fabulös man." Ja, ja,på sig själv känner man andra. () kort genmäle; uttryckte bekymmer över denpolitiska belägenhet som de tre borgerliga partierna sinsemellan skulle haplacerat sig i. Jag har två gånger sagt, att genomförs det förslag som vihär debatterar, sä måste det vara synnerligen betydelsefullt att vi fär enborgerlig regering som kan införa de olika garantier som behövs för att dendörr som är öppnad till socialisering icke skall utnyttjas. Det är inte någonomöjhg ställning utan tvärtom ett mycket klart besked. Dessutom tycks det varaett enigt besked. Jag viU också, fru talman, notera att i den fråga, somherr Sträng i den här debatten vill göra till huvudfråga, nämligen hur mangenom dessa aktieköp skall kunna överföra pengar till de företag som behöversådana pengar för nya satsningar, sä är det en förvirrad presentation somfinansministern ger. Vi får höra att det nu möjligen skall förekomma en del köppå vanligt sätt på börsen. Vi får också veta att man skall använda medlen föratt i lågkonjunkturer höja den allmänna nivån pä börskurserna i , ochvi får veta att man nog skall kunna hitta ~ för det har hört närhan har träffat en grupp industriledare - några företag som inte är så dåligaoch som ändå skuUe vilja göra en nyemission som AP-fonden kunde köpa. Jag har också sagt två gånger attkapitalmarknadsutredningen tiU åtminstone min synnerligen stora förvåning ickehar presenterat någon beskrivning av hur man egentligen för över friska ochfärska pengar genom de här aktieköpen. Jag kan inte heller se att det finnsnågon sådan beskrivning i propositionen, och när man pressar finansministernpä hur det här egenthgen skall gä tUl, får man mycket förvånansvärda och jagär ledsen att behöva säga det - nästan virriga svar. Det är ju allvarligt,eftersom finansministern gör detta till huvudfrågan, dvs. en praktisk fråga idet hela. Han vill spela bort att det också är ett mycket betydelsefulltinstrument man skaffar sig för en socialisering.