prot · FW0933 · 1973-12-31 00:00:00 — Sedan skall de pensioneras.Behovet av pensionering skall inte bero på arbetslöshet, utan det finns andra,objektiva skäl, nämligen att människor är utslitna. Men det är tänkbart attherr Ringaby i praktiken inte känner tUl detta. Sedan måste jag undra vUket som fanns 1913.Det kanske vi kan få besked om . Talet om nyttan med pryltillverkning, att det skulle geutkomst och skatter, är minst sagt skrämmande. Det är klart att man kan få enhygglig rundgång på arbetstillfällena, om en del gör prylar som slängs inaturen och sedan andra, kommunalt eller statligt avlönade, går och plockar uppprylarna igen. Men det är väl inte denna typ av sysselsättning som människornaönskar, utan det är en sysselsättning, som främst syftar till att ge profiteråt vissa bestämda grupper. vill inte heller vara med om att betalareformen med nya skatter. Jag vet inte om han tänker sig att lösningen Skall gesig själv eller alt man skall minska förmånerna för andra medlemmar isamhället. Han påstår också att av svenska folket säger nej tillvänsterpartiet kommunisternas finansieringslinje i denna fråga. Ja, det undrarjag. Det är vackert om så vore att säger nej till att man skall tapengarna från de kanske av befolkningen som har tillgångarna. Menjag tror inte det är riktigt. Om man syftar på valutslaget, är det en annanfråga än finansieringen av pensionsreformen. Få reformkrav av så stor räckvidd ochangelägenhetsgrad har så stark löntagaropinion bakom sig som just kravet på ensänkning av den allmänna pensionsåldern. är det få av jämlikhetsskälberättigade reformkrav som har mötts av en så liknöjd uppskovsattityd som justkravet på pensionsålderns sänkning, trots att det borde ha kunnat räkna medstöd från en majoritet av kammarens ledamöter. Frågan har varit föremål för behandling inom arbetarrörelsenpå kongresser, fackföreningsmöten och inte minst på arbetsplatserna. omfattande skrift Bygg 70, som antogs på den senastekongressen,, har frågan om en sänkning av pensionsåldern från 67 till i förstahand givits en första plats bland reformönskemålen på pensionsområdet. I en skrift som samma förbund utgivit under namnet Rapportheter det: "Kongressen ansåg i likhet med förbundsstyrelse och förbundsrådatt SpecieU vikt borde läggas vid kravet på sänkt pensionsålder." Jag skulle kunna citera åtskUliga fackliga uttalanden medsamma innebörd, men jag nöjer mig med att konstatera att talet omfacklig-politisk samverkan tydligen inte innebär att beslut inom fackligainstanser behöver följas med praktisk handling inom politiken. Jag skulle t. o.m. vUja påstå att partibindningen mellan fackförbundsledningarna och regeringenvarit en allvarligt hämmande orsak till att frågan om en sänkning av denallmänna pensionsåldern ännu inte fått sin lösning. Vad är det annars somutgjort ett hinder alltsedan 1961, då kommunisterna första gången motioneradeom sänkt pensionsålder, för att genomföra reformen? Kravet kom frånarbetarklassens djupa led. Socialdemokraterna brukar ju med jämna mellanrum fåbehov av stridsfrågor som man vill ge klasskampskaraktär, men lika fullt haringenting hänt på det här området. Inför det senaste valet lovade statsministern att fråganom en sänkning av den allmänna pensionsåldern skulle vara löst under dennariksdagsperiod. Av frågans behandling framgår att enda sättet att infria dettalöfte är att rösta på vpk-reservationen. Det är konsekvens i de krav somvänsterpartiet kommunisterna ställer. Vi har alltså år fått kravenavslagna och har endast behövt ändra sista siffran i årtalet - vi har talat om1970, 1971, 1972 och 1973. Vi får kanske fortsätta. Jag måste med några ord kommentera vad iVikmanshyttan sade angående linje. Varför begränsas i eller låt mig säga borgerlighetens - reservation yrkandet till ett förslag omprincipbeslut? kommunisterna har såsomjag refererade ställt konkreta yrkanden om att man skall göra uppräkningar istatsverkspropositionen för att få pengar till att finansiera en sänkning avden allmänna pensionsåldern. Vi upprepar yrkandet även och föreslår attdet skall gälla fr. o. m. . - numera tillsammans med de två andra borgerligapartierna vidhåller emellertid uppskovslinjen. Man talar om att reformen börgenomföras i den mån resurser finns tillgängliga, och man förenar sig därigenommed socialdemokraterna. Man kräver ett principbeslut, men det för oss intenärmare en sänkning av pensionsåldern. Det är bara ord, om det inte finns någotkonkret yrkande bakom. Jag skulle kunna säga ungefär som sade,att politikerna nu måste sluta med att bara prata i denna fråga. Jag instämmeralltså i det uttalandet. var också inne på detta och menade att denborgerliga reservationen var utmärkt. Men när menar att reformenskall genomföras? Vad finns det i den reservationen som innehåller mer substansän det som utskottsmajoriteten skriver? Det enda reella innehållet finns i denreservation som kommunisterna står för allt det andra innebäratt man liksom går vid sidan om vad saken gäller. Jag fann i utskottet ingenanledning att ta ställning mellan två i stort sett likalydande formuleringar. En genomläsning av protokoll från tidigarebehandling av motioner angående pensionsåldern visar att talesmän förregeringspartiet Sänkningav pensionsåldern m. m. Sänkningav pensionsåldern m. m. av ochtill gjort vissa utfästelser. Jag har själv vid de två senasteriksdagsbehandlingarna citerat dessa uttalanden - det gäller främstsocialförsäkringsutskottets ordförande och dessutom ledamoten av samma utskott,tiUika ledamoten av pensionsålderskommittén, i Stockholm.Det skulle bh en upprepning av tidigare argumentering om jag nu citerade dessaherrar igen. Dessutom viU jag inte genera dem, eftersom det inte är helt uteslutetatt de vid de här åberopade tillfäUena var i god tro och trodde att en reform,innebärande en sänkning av pensionsåldern, var nära förestående. En tillbakablick visar ett mönster av undanglidningar,skapande av skenmotsättningar och tillsättande av en utredning och, vågar jagpåstå, med främsta uppgift att fördröja pensionsreformen. Det finns givetvis en hel del att utreda, t. ex. frågan omde unga invahderna och deras pensionsbelopp, frågan om förtida uttag av pensionoch en hel del annat som jag här inte behöver räkna upp. Men de som stårute på arbetsplatserna känner kraftigt behovet att få den sänkning avpensionsåldern som vi nu diskuterar. Det är ett hån mot dem att då komma ochpåstå att det först behöver utredas om de egentligen är i behov av dennareform. Direktiven till pensionsålderskommittén inrymmer en heldel märkliga ting. Man skall, sägs det, väga behovet av denna reform mot andrareformönskemål. Man skall således göra någon sorts ekonomisk avvägning. Denavvägningen bör man väl överlåta till att göra. Det har ju för övrigti tidigare pensionsdebatter sagts, att det nu egentligen intefinns mycket att utreda, utan att man bör kunna genomföra denna reform när manvill. Det är en formulering som står sig även . Om vUjan finns är det baraatt verkställa beslutet. Som en undanglidningsmanöver har det också sagts att manmåste invänta att man får ekonomiska resurser innan man fattar beslut om ensänkning av pensionsåldern. Mot detta argument skulle det i och för sig räckamed att citera ledamoten av pensionsålderskommittén iStockholm, när han i en tidigare kammardebatt sade sig tro "att han aldrigfår uppleva en sådan situation att vi helt plötsligt kan konstatera attdet finns resurser över för en sådan reform". Ja, det är riktigt. Här handlar det om viljan attgenomdriva reformen. Men nog är det märkligt att ett så rikt land som Sverigeändå är vid internationell jämförelse inte kan kosta på sig att sänkapensionsåldern med tanke på det objektiva behov som verkhgen föreligger. Skulleman besluta sig för att genomdriva en sänkning av den allmänna pensionsåldern,går det också att lösa frågan om kostnaderna. kommunisterna har för sin del klart visatvar pengarna skall tas, och jag skall inte förlänga debatten med en upprepningav den argumentation som delvis framskymtade i gårdagens finansdebalt. Det stårhelt klart att regeringspartiet kunde ha genomfört reformen, om viljan hadefunnits. Motsättningar har skapats genom direktiven tillpensionsålders-kommittén om att kostnaderna för en sänkning av den allmännapensionsåldern måste vägas mot andra reformkrav, främst då förbättringar av nuutgående pensionsförmåner. Det har också kommit en skrivelsetill socialförsäkringsutskottet från . Jag haraU aktning för denna organisation - i varje fall har jag tidigare haft det. Mennär denna organisation nu levererar detta beställningsarbete - en skrivelse medett beställt innehåll - så sjunker aktningen något. omfattarju dem som redan är pensionerade. Det är klart att de kan känna sig stå imotsättning till dem som skulle vUja bli pensionerade. Det är beklagligt skall ha den typen av motsättningar, dvs. mellan dem som är pensionärer ochdem som strax skall bli det - eller i varje fall skulle vilja bli pensionärer.Man bör kunna avstå från den typen av argumentering och i stället säga att viinte har råd eller något annat. Man blir också oroad när man läser vad socialdemokratiskatidningar skriver i frågan om sänkning av pensionsåldern. Där talar man omrörlig pensionsålder och citerar , som fick sin eftersägare iherr Mundebo. Man talar om allt annat än att sänka pensionsåldern. Rörlighetenskulle alltså ersätta sänkningen. Men vet herrar Mundebo och vad de talar om? Vetde hur det ser ut på arbetsplatserna? Hur folk är utshtna vid den här åldern?Egentligen är kravet förlegat. Det borde stäUas mycket lägre, vid 60år - jag talar natudigtvis nu i första hand för kroppsarbetarna, , Hur kan man tala om rörligheten och göra det till enhuvudsak och inte se till dem som är i behov av att bli pensionerade därför attde helt enkelt inte orkar längre. Det är oroande att se hur man från socialdemokratiskt hålldebatterar den här frågan. Man undviker sakfrågan och går in på andra ting somegentligen är självklara. En rörlig pensionsålder står ju inte i motsättning tillkravet på en sänkt pensionsålder. Tidningen skrev : "Pensionering vid 60år vore kanske klokast," Det var en ledande artikel. Den verkade för migmera som en avledande manöver för att komma bort från det aktuella kravet , en sänkning tUl åtmmstone . Då talar man i stället om en sänkningtill , när man alltså inte ens vUl ta det första steget. Det har gjorts jämförelser med andra länder både i västoch i öst. Jag behöver inte upprepa namnen, en ny uppräkning är överflödig. Nogär det ändå märkligt att ett så rikt land som vårt skall stå och falla medpensionsåldern. Om vi skulle välja en pensionsålder på 60 är, förkvinnor, vilket är vanligt i många öststater och i vissa stater även i väst,och dessutom ha en lägre pensionsålder för kroppsarbetare, skulle, anser man,samhällsekonomin rasa ihop! Skall man dra ut kontentan av detresonemanget, blir det att vi har vår materiella rikedom på bekostnad av atttvinga folk att jobba tills de blir 67, Fullt så illa är det välinte, men jag menar att situtationen är allvarlig sådan den är. Det har genomförts en del andra reformer påpensionsområdet. Den som har störst betydelse är förtidspensioneringen. Mansätter stort hopp till den. Utskottet skriver beträffande motionen från vpk omsänkning av pensionsåldern för gruvarbetare att man inte vill sänkapensionsåldern för Sänkning av pensionsåldern m. m. Sänkning av pensionsåldern m. m. vissagrupper, utan man vill ha individuella beslut. Man syftar då påförtidspensionering och menar att de som är utslitna skall kunna bliförtidspensionerade, och detta inte bara vid 65 eller , utan vid 60eUer t, o, m, . Vi tycker att det är bra. Det är alldeles nödvändigt. Vadskall man annars göra med en utsliten människa som inte får anställningnågonstans för att personen i fråga inte kan uppfyUa kraven? Det finns alltsåinget val. Samhället har gått in och lappat över utan att i och för sig frågavarför de är så utslitna. Men det handlar också om synen på pensionering. Dettainnebär att kroppsarbetare måste vara totalt utslitna innan de kan blipensionerade. De har inte den möjligheten som en hel del andra har -inte minstledamöter av kammaren att få bli pensionerade och möjligen kunna njuta någraår eller uppleva det som ledighet och ha kvar sin fysiska vigör. De skallalltså inte få den möjligheten. De skall helst jobba sig fram till detkommer att bli 65 genom - men de som inte orkarfram till målsnöret skall man kunna förtidpensionera. Och det är heltnödvändigt om de inte skall gå under genom svält eller vad som helst. Men när man intar den ståndpunkten har man också redovisatatt man tycker detta är rätt. Den som är kroppsarbetare skall jobba tills hanär slut. Man skall inte ha någon möjlighet att njuta av ledighet.Man skall inte kunna se fram emot något annat än att vara fysiskt utsliten. Jag har upprätthållit god kontakt med byggarbetsplatsernai den här staden. Jag går ofta och hälsar på mina arbetskamrater. Jag har bara varit här , men jag träffadealldeles en arbetskamrat som lärde mig arbeta, på ett ganska hårdhäntsätt. Vi bar järn. Han bar i ena änden och jag skulle bära i den andra. Det varknippen på långt över , och vi bar från morgon till kväll. Jag fick enviss respekt för honom därför att han hade förmåga att arbeta så hårt. Det ärklart alt det värkte i axlar och ben osv. Sviterna kanske kommer längre fram,vad vet jag. Jag beundrade som sagt min kamrat för hans arbetsförmåga. Han är bara . Han var slut. Han var tacksamför vade arbetstillfälle han fick, och han såg fram emot förtidspensioneringen. Den här mannen som alldeles drev på arbetstaktenoch lärde andra arbeta var alltså själv helt färdig långt innan han uppnårpensionsåldern. Det är klart att det är värdefullt för honom om han kan fåförtidspension han har svårt att gå i trappor m. m., hans tillstånd harförändrats väldigt snabbt men ändå är det inte rättvist att han efter alladessa års slit inte skall ha en möjlighet att få rekreation efterpensioneringen, utan han liksom alla mina andra arbetskamrater sätter sintilltro till förtidspensionen. Det visar ju att pensionsåldern är alldeles förhögt salt. Man borde helt enkelt sänka utgångspunkten. 1 det här förslaget debatterar vi nu , men jagupprepar att det är egentligen alldeles för högt. Man borde tala om väsentligtlägre pensionsålder. Men då skulle väl ekonomidebatten blossa upp. Man kan sägaatt 65-årsgränsen redan är överflyglad, inte minst av den praktiskaverkligheten, men även genom uppgörelser pä arbetsmarknaden, där de. som sattsin tUltro till politikerna, nödgats träffa uppgörelser själva därför att taletom facklig-politisk samverkan inte har förverkligats. gäller det inte bara kravet om sänkt pensionsålder.Frågan om förbättrade pensionsvillkor för dem som invaUdiserats i unga årtillhör också de frågor som varit föremål för samma liknöjda uppskovsattitydfrån kammarens sida. I remissyttranden till det betänkande vari förslag ompensionstillskott lades fram gick flera tunga remissinstanser till skarp kritikmol att utredningen just förbigått frågan om unga invalidiserade. Det gjordestatens handikappråd, som skrev att ett uppskjutande inte fårfortsätta. eller senare måste rent av övervägas om inte denna gruppegentligen borde ha en högre pensionsstandard än förtids- ochålderspensionärer. vänder sig motpensionsförsäkringskommitténs uppfattning att frågan om unga handikappadesspeciella förmåner skulle ha lösts genom det framlagda förslaget ompensionstillskott. fann det otillfredsställande att manlämnat standardutvecklingen utanför och framhöll att det var nödvändigt attsnarast lösa frågan om standardföljsamhet för de unga invalidernas pension. har frågan bollats övertill pensionsålderskommittén. Vi är nu inne , men ingenting har hänt,även om det har uttalats i riksdagsskrivelsen att ett resultat skall framläggasi år, förmodUgen och det var ju bra att kommittén inte självhunnit pensioneras innan resultatet kom fram. föreslår utskottet ett principuttalande till förmån förett genomförande av de nämnda pensionsförmånerna, alltså sänkt pensionsålder,rörlig pensionsålder och de unga invalidiserades pensionsvillkor. TUlinvalidernas problem får ta ställning med anledning av ettvpk-förslag om att dessa borde få oreducerade pensionstillskott. Det förslagethar avslagits . Chansen ges nu att innan kommittén hinner bli klarmed ett förslag ta ett steg i rätt riktning och förbättra de unga invalidernaspensionsvillkor. Men, herr talman, visst är utskottets skrivning avgjortpositivare och fördelaktigare än vad vi har varit vana vid. Förtjänsten av denökade positiviteten tillskriver jag opinionen från löntagarna, särskilt de somstår i hårt arbete, och inte minst framstötarna kommunisternasom varit en drivande kraft i denna fråga. 1 utskottets skrivning sägs att enligt vad utskottetinhämtat bedriver pensionsålderskommittén sitt arbete med sikte på att denallmänna pensionsåldern bör vara . Det är bra i och för sig, men frågan ärvilken instäUning det socialdemokratiska partiet intar. Förslaget om ettprinciputtalande till förmån för en lösning av de nämnda pensionsfrågornaskulle kunna tillmätas betydligt större trovärdighet, om man finge ett svar påden senaste frågan. Jag vill med det anförda yrka bifall tillreservationen II vid utskottets betänkande. Sänkning av pensionsåldern m. m. Under detta anförande övertog herr förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Sänkningav pensionsåldern m. m. HerrRINGABY (m) kort genmäle: i undrade om jag kändetill hur det är i arbetslivet, och samma fråga ställde han till , , jag har i skogsarbete ochlantarbete bakom mig, och jag har burit vetesäckar på två trappor upppå ett magasin. hade alltså verkligen otur jag känner till hurdet är att jobba tungt. Och av just den anledningen har jag också länge kämpatför att sänka pensionsåldern. tyckte vidare att mitt resonemang ompryltillverkning var skrämmande. Ja, det var bara en kommentar till gårdagensunderliga debatt om prylar. Men jag skall ge ett exempel. Omvänsterpartiet kommunisterna låter trycka en valaffisch, är det i och för sigen onyttig sak som produceras, lika onyttig som en valaffisch som trycks av deborgerliga eller av socialdemokraterna och dessutom skräpar den ned inaturen. Men den ger trots aUt tryckeriarbetarna sysselsättning, ,och på det sättet också samhället inkomster. Men om och jag tvättarvarandras skjortor ger det inte ett enda öre till statens kassakista. Det varbara det problemet som jag pekade på. Vi måste alltså ha lönsamma företag med fullsysselsättning, vilka ger vinst, om vi skall klara en sänkning avpensionsåldern, mUjövård, sjukvård och allt annat. Pengar kommer ur lönsammaföretag, , inte ur kommunisternas propaganda. HerrCARLSSON i (c) kort genmäle: Jag känner inget behov att polemisera pånågot sätt med i . Tvärtom vUl jag säga att vi i mångastycken följer samma linje. har ställt en fråga tUl mig: Vad menar vi medett principbeslut i detta ärende? Jag vUl ge ett direkt svar på frågan jagsade det också i mitt inledningsanförande: Ett principbeslut innebär en klaranvisning tUl utredningen om var står, så att pensions-ålderskommhténdärmed måste inrikta sitt arbete på att lägga fram förslag om en sänkning avpensionåldern från 67 till . Jag förutsätter att det utredningsförslagetkommer att läggas fram så snart att vi efter vederbörligremissomgång kan få ett förslag till i bödan av 1974, i varje fallunder vårriksdag, och därmed kan fatta ett beslut som äntligen lederfram till ett resultat. Det är ändå på det sättet och det är vi överens om herrOlsson och jag - att vi måste få ett resultat i den här frågan med hänsyn tillde många människor som berörs av den. Därför är det angeläget att denreservation som vi har avgivit leder tUl ett positivt beslut. TUl skillnad frånutskottets majoritet har vi reservanter en klar målsättning. De många svävandeskrivningarna i utskottsbetänkandet visar att utskottet saknar en bestämdmålsättning i fråga om pensionsåldern. Och vinner utskottet, , sginnebär det att vi kan titta efter ett positivt beslut i den härfrågan. Jag hoppas att jag därmed har givit ett klartoch koncist besked om vad vår reservation innebär och var jag står.Reservationen är ett led isträvandena att få till stånd ett definitivt beslut om sänkning avpensionsåldern. i (vpk) kort genmäle: sade att han har arbetat tungtsjälv och att det var otur för mig, men det visste jag faktiskt tidigare.Däremot tycker jag att det är dubbelt allvarligt, om han själv har slitit hårtmen nu inte tar ställning till förmån för andra som fortsätter det tunga slitethela sitt liv. Jag har valt att ta ställning för dessa människor, men herrRingaby har år röstat emot bl. a. vpk:s motioner angående sänkning avpensionsåldern. Vad beträffar att tillverka prylar och skräp osv. sadeherr Ringaby att han citerade gårdagens debatt. Ja, det observerade jag. Menhan hävdade att företag måste löna sig och att det sedan inte spelar någon rollvad de gör. Man kan tillverka vad som helst, tycker , men det ärfortfarande lika skrämmande att höra det: Om det lönar sig att dödavietnameser, vilket det har gjort för en del, då skall man alltså ägna sig åtdet - lönsamhet i första hand. Jag tror inte att vi klarar ut det här herrRingaby och jag, men jag tänker på vårdtjänster och andra offentliga tjänster.Herr Ringaby nämnde ett exempel med skjorttvätt. Huvudsaken är väl att skjortanblir ren. Det måste vara människornas tillfredsställelse man ser till och intetill profiten. Sedan till i . Varför tar då intecenterpartiet konkret ställning? Ni har ju ett någorlunda hyggligt förflutet iden här frågan. Ni har motionerat tidigare , och jag har en vissrespekt för det. Man har sagt att man vUl invänta ekonomiska resurser, men harinte kommit att resurserna finns, så att vi kan ta ettkonkret beslut om sänkning av pensionsåldern från en bestämd tidpunkt? Sänkningav pensionsåldern m. m. () kort genmäle: i hade otur igen. Jaghar faktiskt tidigare röstat för en sänkning av pensionsåldern. Och huvudsakenär att vi har ett meningsfullt arbete, som ger inkomster till samhället. HerrCARLSSON i (c) kort genmäle; Herr talman! Vi har från centerntagit konkret ställning. Det har väl framgått klart av mina båda anförandenhär. HerrJONSSON i (fp): Det kan väl sägas att vårtsocialförsäkringssystem i många avseenden är framstående och ger de människorsom åtnjuter dess förmåner en god grad av ekonomisk trygghet. Det gäller inteminst de bestämmelser som avser den allmänna pensioneringen. Systemet har ocksågenom skilda riksdagsbeslut sedan det infördes varit föremål för väsentliga ändringaroch förbättringar. Den allmänna folkpensioneringen infördes . Detbeslutet måste betecknas som principiellt riktigt, och det lade grunden för detpensioneringssystem som vi nu har. Sänkning av pensionsåldern m. m. a.genom en höjning av pensionsbeloppen, indexreglering för att mötakostnadsstegringarna, standardförbättringar genom pensionstillskotten,införande av allmän tilläggspension osv. Förtidspension kan också erhållasgenom s. k. förtida uttag, men de bestämmelser som gäller för förtida uttag avpension är sådana att de medför en rätt kraftig reducering av de utgåendebeloppen. Möjligheterna till förtidspension på andra grunder har emellertidförbättrats genom de beslut som fattat, nu senast föregående år. Debestämmelserna medger en generösare bedömning av medicinska faktorer, och deger också möjlighet till förtidspension av arbetsmarknadsmässiga skäl.Härigenom finns möjlighet att få full pension och i vissafall också . Man kan också säga att det s. k,äldrestödet innebär förmåner för dem som inte uppnått pensionsåldern och inteheller kunnat få förtidspension. Det betänkande vi nu behandlar,socialförsäkringsutskottets betänkande nr 2, berör i första hand frågan omsänkning av den allmänna pensionsåldern. Vi har en pensionsålder på 67 är, somgäller ända , då folkpensionen infördes vUket har framhållitstidigare i den här debatten. Men den gränsen är inte enhetlig för allapensionstagare.