prot · FW09154 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är alltså fråga om graden av särskild inriktning av denkyrkliga verksamheten, och hur mycket man skall kräva av särskild inriktningkan vi inte få veta förrän ett överklagat beslut föreligger, därför attlagprövning i förväg mte går att få i vårt land. Men det skulle kunna bli såatt om målsättningen att ge fostran är tillräckligt klart formuleradoch med andra ord verksamheten skiljer sig tillräckligt mycket från de borgerligakommunala förskolornas, då kan man med utdebiterade kyrkoskattemedel bedrivasådan här verksamhet. Jag är rätt övertygad om att detta försök kommer attgöras, och då får vi se hur det går. Jag vUl här bara säga att det säkerligenkan visa sig möjligt att göra verksamheten så särpräglad som krävs för detta,och då kan vi få inte ett monopol utan ett duopol, dvs. att det blir deborgerliga kommunerna och församlingar som får möjlighet attdriva förskola och ingen annan. Jag undrar om det verkligen kan vara detta som herrSvenssons meningsfränder i har åsyftat. Jag tror inte det. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle: Jag är medveten om den problematik som herrCarlshamre tar upp. Vi vet inte hur långt kompetensen för svenska kyrkansförsamlingar sträcker sig. Det sägs i lagen att inte har rättatt bedriva verksamhet som i författnmg eller lag är föreskriven annan. Men vivet att det kan uppstå en diskussion, om verksamheten har ettbestämt kristet innehåll. Vi har för vår del sagt att man då får pröva den frågan ivanlig ordning dels i kyrkofullmäktige, dels därefter genom ett vanligtöverklagande. Vad utslaget blir är det, som säger, omöjligt attveta. Men detta,herr talman, är ju en konsekvens av att vi har en kommunkyrka eller enstatskyrka vad vi nu vill kalla den och det är något som går igenom helaproblematiken om kontra de fria kristna samfunden. ex. att kan uttaxera medel för sin söndagsskolverksamhetmedan frikyrkosamfunden själva får samla in medlen tih sin motsvarandeverksamhet, därest de inte får bidrag från den borgerliga kommunen, vilket skeri stor utsträckning. Jag tror, herr talman, att vi får se tiden an i dennafråga. De nämnda konsekvenserna är en följd av själva systemet med en kyrka somär bunden vid staten genom lag och förordning i så utomordentligt storutsträckning som är fallet. Jag hann inte svara på fråga om detsubstantiella innehållet i mitt svar. Jag vill bara säga attbarnstugeutredningen ju som sin andra etapp har att utreda frågan om stödettill frivillig verksamhet inom organisationerna när det gäller barn mellan sjuoch . Jag sade i mitt anförande att jag skulle önska att åldersgränsensänktes tUl i det avseendet. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Herrar i och iKungälv har ju på ett som jag hoppas definitivt sätt gendrivit demissuppfattningar ,som t. o. m. en del riksdagsledamöter har givit uttryck förnär det gäller den förskoleproposition som vi nu behandlar. Jag skall ändå helt kort beröra den opinion som har gåtttill storms mot någonting som inte finns. Några tusen namnunderskrifter harmlämnats mot förbud för barnverksamhet kl. 9-16. En del personer harläst vad som står i propositionen. Några av dem har ringt till mig och sagt attde inte kan fmna var förbudet föreslås och att de ville veta vUken sida deskall titta på i propositionen. Det beror helt enkelt på att något sådantförbud inte finns inskrivet i propositionen. i sade att en del har menat attdetta förslag skulle vara ett effektivt steg mot avkristning. Jag tycker atthan skall tala om för dem att vi lägger inreligionsorientering i förskolan. talar för möjligheten för de enskildaförskolorna att fortsätta sin verksamhet. Jag vUl om igen säga att något förbudicke finns nämnt i propositionen. Det enda ställe som jag kan erinra mig därordet förbud över huvud taget nämns är på s. 94, där det uttryckligen står attnågot förbud icke finns för sådan enskild verksamhet. citerar ett stycke i propositionen omuppsökande verksamhet och gör det på ett sätt som jag ofta har mött ute idebatten. Liksom de många personer som har stått upp och ondgjort sig över denuppsökande verksamhet som vi vill få fram aktar han sig noga för att tala om,vad syftet skall vara med den här föräldrakontakten. Men om man läser vidaredär slutar finner man följande mening: måste dock medskärpa framhållas att utgångspunkten vid kontakt mellan företrädare förkommunen och familjen måste vara att främja barnens bästa. Det måförlåtas mig, men jag tycker det är beklämmande att uppleva Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation hurpersoner, som väl kan läsa innantill och fatta vad de läser, tycks förfallatill att läsa lösryckta meningar och bisatser, bortse från sammanhanget ochtolka allt på ett iUvUligt sätt. Inte minst menar jag att de har på sittsamvete att ha oroat många renhjärtade människor som i ett ärligt syfte hargått ut och protesterat mot det som de har trott skulle finnas i propositionenmen som den absolut inte innehåller. i och har tagitupp de enskilda förskolorna. Det är mycket som har nämnts här om förskolor medspeciell pedagogisk inrUctning som jag kan hålla med om. Jag tycker det äralldeles uppenbart och klart dokumenterat att de har lämnat värdefulla bidragtill förskolans utveckling. Ingenting hindrar heller som här har nämnts -kommunen att ge bidrag, i den mån man bedömer detta som värdefullt ur kommunenssynpunkt, och ingenting hindrar att man inom den kommunala ramen har förskolamed sådan särskUd inriktning. På många håll i landet har man lagt in t. ex. enMontessori-förskola inom den kommunala ramen, och denna bör naturligtvis räknasin i underlaget för den allmänna förskolan. Inte heller hindrar någontingkommunen att ge ett bidrag till förskolor som man föredrar att bedriva somenskilda; det är alltså som i har understrukit kommunen själv som beslutar om detta. Denna fråga har väckt en debatt som i någon mån förvånarmig. Vi decentraliserar ju beslutsfattandet tUl kommunerna. Vi lämnar kommunernastor frihet och ger dem förtroendet att själva utforma verksamheten inom denram som propositionen ger och i enlighet med den vägledande information somsocialstyrelsen åläggs att utarbeta. Det gäller också personalsituationen. En utbyggnad är mycket viktig, men jag är främmande förden centraldirigering av kommunerna som i så varmtförespråkar och som han tror vara det enda sättet för att fä en mera omfattandeförskoleverksamhet. Han talar varmt och riktigt om föräldrarnas svårasituation. De är i många fall stressade, de kan ha långa restider och ha detbesvärligt över huvud taget. Ja, då är det verkligen viktigt att det finns ettdaghem att lämna barnen till. Vanmakten som talar om - att intekunna ge barnen den stimulans som man så väl vet att de behöver - är juoändligt mycket större för den som inte har daghemsplatsen att tUlgå. Visst finns det brister ute i enskUda kommuner. Jag harofta haft anledning att ta upp dessa frågor med kommunalmän som jag harträffat. Då har jag också tagit fram riksdagsprotokoll fråntidigare debatter och läst högt - inte minst för att övertyga vad t. ex. och har sagt om dessafrågor i . Jag skall också med glädje citera . är också centraliseringsivrare. När hankritiserar överhetstänkande, så kan vi konstatera att det är somvUl ha mer av statlig detaljreglering och alltså är det parti som svarar föröverhetstänkandet. Då det gäller inlägg vUl jag först tackaför det generösa erkännande som gav åt regeringens familje- politik.Jag är också glad för ' ord. Han har naturligtvis rätt när hanförmodar att jag inte är nöjd. Om man vore nöjd så kunde man över huvud tagetlägga av med att arbeta. Jag vill bara säga att jag i all blygsamhet tänkerförsöka fortsätta att vara dyrbar för regering och riksdag. talar om den stora enighet med vilkenbesluten om de famUjepolitiska reformerna har fattats. Ja, det är en enighetsom dess bättre har kunnat nås genom att de radikala falanger som finns inomsamtliga partier har kunnat övertyga i dessa frågor. Att den familjepolitik somregeringen drivit har kunnat få denna breda förankring beror naturligtvis ocksåpå den stabUa utredningsgrunden. Däri har ju sin hedervärda delnär det gäller familjepolitUcen, och i fråga om förskolepropositionen harfröken på ett konstruktivt sätt företrätt de borgerliga partierna.Jag vUl gärna göra dessa erkännanden därför att jag tycker att det har varitett mycket gott samarbete. Det har känts som en stor styrka att ha dessa välgenomarbetade utredningsförslag att bygga propositionerna på. Sedan skulle jag gärna vilja säga tUl attvisst existerar det kommuner där man har en dubbel verksamhet och alltså måsteha samråd om tider för t. ex. den kyrkliga verksamheten och den kommunalaförskolan. Jag har på något håll ute i landet träffat på vad som kallades"farbror barn tim mar". Det var den unge församlingsprästensom innan den kommunala förskolan började satte in en kristenbarnverksamhet. Detta hade man alltså i bästa sämja kunnat ordna på ett enkeltsätt - de barn som var intresserade av att delta den kundekomma dit, medan de som inte var intresserade kunde komma direkt tUl denkommunala förskolan. Liknande arrangemang har man ju i många kommuner när detgäller Skid- och Mulleskolor t. ex. Så jag tycker visst attdet är viktigt och nödvändigt att man försöker leva upp till detta med samrådkring tider och att problem skaU kunna lösas genom en diskussion ute ikommunen. När det gäller de alternativa förskolor som debatten iviss män har rört sig om tycker jag att det är viktigt att understryka att deicke skall kunna inräknas i underlaget för den allmänna förskola som kommunenfår lagfäst skyldighet att tillhandahålla för alla sexåringar. Det är orimligtatt hänvisa ett icke kristet barn till en eller ett barn frånett borgerligt hem till en marxistisk förskola. Naturligtvis kan det diskuterasom det inte i och för sig vore värdefullt för barnen att få denna berikandeerfarenhet, men ur föräldrarnas synpunkt och det är väl det vi får ta fastapå här - menar jag att detta är orimligt. Där går gränsen; ingen skall hänvisastUl en skola som bygger på en livsåskådning som är främmande. tar upp frågan om obligatorium. Jag villunderstryka att här vilar ett dubbelt obligatorium på kommunen: dels skall dentillhandahålla platser, dels skall den söka upp de barn som inte utnyttjardessa platser. Förskolan är en rättighet för barnen. Vi har ju gjorterfarenheten att sociala förmåner inte skall serveras med polishandräckning isista ändan, t. ex. för att släpa tredskande barn till förskolan. Däremot trorjag väldigt starkt på att man kan genom en uppsökande Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation verksamhetförklara för föräldrar att detta är något värdefullt för barnen och fåföräldrarnas positiva medverkan; den förskola som vi vill skapa bygger ju påmedverkan från föräldrarnas sida. En viktig sak tog upp när hon nämnde den lågapersonaltäthet som förekommer på sina håll. Det är väl helt klart attsituationen är besvärlig ute i en del kommuner, men detta har vi ju tagit upp ipropositionen. Vi måste också ställa oss frågan: Vad skall vi göra med de barnsom har plats i barnstuga med ofullständig personaltUlgång? Vi kan ju inte barakasta ut några av barnen och säga att de som är kvar får det så mycket bättreatt vi kan strunta i hur det blir med dem som är utanför. Statsrådet ,vars utomordentliga kunnighet utredningen haft förmånen att tUlgodogöra sig,har på ett mycket klart sätt ställt problemet på sin spets. Hon säger;Kvantitetskravet är också ett kvalitetskrav. Vi kan aldrig bortse från ansvaretför alla de barn som har behov av omsorg och inte heller från den bristfälligaomvårdnad som kommer mångaav dem till del, om de stäUs utanför förskolan. Fröken i och tog uppfrågan om föräldrautbUdningen. Att den frågan inte har nämnts i propositionenberor på att vi gav ett direkt uppdrag åt - som strax kommer atttala i denna debatt att i arbetsgruppen för uppsökande verksamhet utreda hurman skall lägga upp en återkommande föräldrautbildning. Jag kan tala om förfröken att arbetsgrupp också har ansvaret förutvecklingen av verksamheten rörande de handikappade barnen. Det är vUctigt attvi när det gäller föräldrautbildningen får ett praktiskt erfarenhetsunderlagatt bygga på, och det är det som arbetsgrupp håller på att tafram. Man kommer där i stor utsträckning att syssla med praktiskförsöksverksamhet. tog sedan upp frågan om gruppstorlek, och därtycker jag det är viktigt att klargöra att propositionen har räknatmed samma proportion mellan barn och lärare. Självklart behövs det mer personaltill en större grupp. Vi har ändock stannat för att förorda den större gruppen,därför att det genom erfarenheter från arbetet med syskongrupper har framkommitatt verksamheten i vissa delar måste vara direkt åldersinriktad. För attsyskongruppen skall fungera på ett bra sätt måste man ha en så pass stor gruppatt den innehåller ett visst antal barn i varje åldersgrupp. Men det är intefråga om att dra ner relationen personal-barn. Slutligen sade att han då och då träffarmänniskor frän andra länder. Det gör jag också. hade jagexempelvis tillfälle att deUa i ett internationellt symposium som gälldeomsorgen om barn till förvärvsarbetande föräldrar. Jag deltog i det symposiettillsammans med bl. a. några förskollärare, som var ganska förvånade över hurpositivt deras presentation av den svenska förskolan mottogs. Klart är att denkvantitativa utbyggnaden av deltidsförskolan har tagit mycket här ilandet. Men vad vi har lyckats med i det arbetet, som kanske har gåttlångsammare här än på andra håll, det är att håUa en och samma standard ideltidsgrupp och i daghem. I en verksamhet som omfattar de försexåringar och ett antal fem- och fyraåringar har vi ju samma standard, sammapersonal och samma pedagogiska målsättning som vi harför daghemmen. Detta har väckt internationell uppmärksamhet, som jag tror ärlika mycket värd att notera som den kritik här förde fram. Jagtror att det är oerhört viktigt att vi fortsätter att hålla samman vårdeltidsgrupp och vårt daghem och att vi driver verksamheten med samma klarapedagogiska inriktning också när vi arbetar med de allra minsta barnen. Där harvi lyckats hävda oss, och där skall vi försöka att hävda oss också ifortsättningen. i (c) kort genmäle: Jag vUl till statsrådet säga att detär självklart att de missuppfattningar som uppstått när det gäUer tolkningarnaav propositionen härleder sig från vad som sägs på s. 6465. Det tycker jag vikan vara överens om, inte minst sedan socialutskottet nu har gjort en annanskrivning på den punkten. Statsrådet hade i sitt senaste inlägg formuleringar somtalade för behovet av en verksamhet även utanför de kommunala förskolorna.Därför är jag litet förvånad över den argumentering som statsrådet förnär det gäUer de icke-kommunala förskolorna och det kommunala underlaget. StatsrådetOdhnoff säger att kommunerna när de gör upp sina planer inte skall räkna deicke-kommunala förskolorna. Men i vUken situation kommer då en kommun där detförekommer en ganska utbredd verksamhet inom icke-kommunala förskolor? Skallexempelvis en kommun som inte räknar med att av barnen ingåri dess underlag ändå planera för ? Jag förstår inte riktigt detresonemanget. Statsrådet beskyller oss för att vUja centralisera. Nej,vi har begärt att skall få ta ställning till förslag om målsättningenför förskolan och om en förskolestadga. När det gäller föräldrautbildningen vUl jag ställa enfråga till statsrådet ; Anser statsrådet att den beställning av enutredning som socialutskottet gjort redan är tillgodosedd genom detutredningsuppdrag som har? () kort genmäle: Statsrådet säger att det inteföreslås något förbud för enskilda förskolor att bedriva förskoleverksamhet;det sägs uttryckligen på s. 94 i propositionen, säger hon. Men i praktiken ärdet ändå ett förbud. På s. 65 i propositionen sägs det klart att kommun intebör ges rätt att fullgöra sina skyldigheter enligt lagförslaget genom attöverlåta på annan att bedriva förskoleverksamhet enligt samma lag. Och bara trefyra rader efter den mening som statsrådet åberopade på s. 94 upprepas detta;"Kommun får dock ej fullgöra sina skyldigheter enligt lagen genom attöverlåta på annan att bedriva förskoleverksamheten." Om de privata förskolornainte får inräknas i planen innebär det, som har framhållits i reservationen3, ett effektivt förbud mot att bedriva enskild förskoleverksamhet. Att vi inom sedan av statsrådet betecknas somcentraliseringsivrare tar vi tämligen lugnt. Det finns ingenting som stöderdet påståendet. Det kan vara uttryck för ett tyckande, men det finns inte någonsaklig grund för det. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation HerrROMANUS (fp) kort genmäle; Precis som socialutskottets vice ordförandeblev jag oroad när talade om föräldrautbUdningen och hänvisade tUlden arbetsgrupp som leder. Utskottet begär att föräldrautbildningenutan dröjsmål skaU bli föremål för en övergripande utredning. Det är klart attutskottet känner till arbetsgrupp. Men utskottet anser alltsåinte att den är tUlräcklig. I mitt anförande frågade jag om nukunde ge garantier för att det utan dröjsmål kommer att göras en övergripandeutredning. I stället hänvisar till arbetsgruppen. Betyder det attfru inte vUl ge oss några garantier nu? Kan vi få ett klart besked påden punkten? Kan vi inte få det, måste man fråga sig varför man över huvudtaget skall försöka nå samförstånd i ett utskott. Det ger ju i så fall intenågra praktiska resultat. Där finns alltså fortfarande anledning till oro tUlsvi får ett klarläggande. Sedan nämnde den obligatoriska förskolan ochsade - om jag inte missuppfattade henne; jag tyckte att jag lyssnade noga attvi ändå har lärt oss att man inte skall servera sociala förmåner medpolishandräckning. Jag tror att det var ungefär så orden föll. När man hörsådant blir man besviken. Är det så vi skall diskutera frågan om obligatoriskförskola eller inte skall vi säga att en obUgatorisk förskola innebär att manserverar sociala förmåner med polishandräckning? Är den obligatoriska skolanockså ett sätt att servera en utbildningsförmån genom polishandräckning? Jag trodde inte att vi var så långt ifrån varandra i denfrågan, utan att regeringen bara vUle gå fram lite försiktigt. Men det är mteatt gå fram försUctigt, att beskriva ett förslag till sänkning avskolpliktsåldern med på det sättet. Ett sådant uttalande hade jag inteväntat mig. Vi är inte särskilt varma anhängare av centraldirigeringav kommunerna, , Vi anser att det har varit för mycketcentraldirigering när det gäUer lokaler, ritningsgranskning, utrymmen etc. ochför litet styrning när det gäller personalfrågorna. I konsekvens med det villvi minska styrnmgen på lokalsidan och öka den, under en övergångstid, när detgäller personal. Vi tycker att det är motiverat av situationen ute i landet . säger att ökningen av gruppstorlekarna inteinnebär någon ändring av proportionerna mellan personal och barn. Då måste jagfråga; Hur kan man garantera det, när man inte vill styra personaltUl-gångarnapå något sätt? Det blir väl ändå i praktiken en ökning av antalet barn peranställd, eftersom man tillåter en ökning av gruppstorlekarna och inteinskrider för att styra personaltillgången. HerrÅKERLIND (m) kort genmäle; nämnde någonting om att jagkanske inte kunde läsa innantill när jag refererade vad som står på s. 63 ipropositionen om hur kommunernas kontakt med föräldrarna skall gå till när detgäUer att försöka informera föräldrarna om förskolans verksamhet. Jag har lästupp två tredjedelar av det stycket i propositionen på s. 63 som handlar omdenna fråga. Det var alltså inga lösryckta meningar. Om fruOdhnoff är intresserad kan jag läsa upp även början av stycket; "Som framgår av vad jag tidigare anfört är det ettviktigt mål för förskoleverksamheten att stimulera barnens mneboendeförutsättningar för en mångsidig personlighetsutveckUng och ge ett brautgångsläge för alla barn när de skall börja den egentliga skolan. Det ärdärför viktigt att alla barn kan näs av förskolans verksamhet. Jag vill därföri detta sammanhang något beröra den situation som uppstår när en sexåring inteutnyttjar den anvisade möjligheten att delta i förskoleverksamheten. I sådanafall bör det som utredningen föreslagit ankomma på kommunen Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Därefter kommer hela det stycke som jag läste upptidigare. Detta är vad som sägs i propositionen om hur det skall gå tUl närkommunerna skall informera om förskoleverksamhet. När föräldrarna inte ärmtresserade kan - i sista hand - åtgärder vidtas från barnavårdsnämndens sida.Det är det som har skrämt mig, att propositionen intar en förmyndarattUydgentemot föräldrarna. Jag har inte försökt gå ut och skrämma någon människa,men jag förstår om har mött människor som blivit skrämda av det somstår i propositionen. Jag har inte försökt skrämma någon, men det är dessaavsnitt i statsrådet proposition som har skrämt mig och andra. Och somjag framhöll, och uttryckte min glädje och tacksamhet över, har socialutskottetyttrat sig klart på den här punkten och framfört att den kommunala kontaktenmed föräldrarna inte av dessa får upplevas som ett tvång att sända barnen tillförskolan. (vpk) kort genmäle: Man skulle kunna dra ut konsekvenserna av vadstatsrådet sade om det icke önskvärda i polishandräckning mottredskande barn till funderingar, huruvida detta alltså skulle kunna blimodellen, om man nu med allmän förskola ändå skulle komma framtill att man måste ha ett obligatorium. Utskottet utesluter ju inte denmöjligheten. Jag blev lUcsom herr över att sådana argument tagits fram. Jag kan inte hitta mer tyngd idet än i i tidigare argument om glesbygdsbarnen. Jaghar inte heller betvivlat att det finns vetskap om situationen när det gällerpersonalsvårigheterna, och allra minst har jag ifrågasatt statsrådetSigurdsens kunskaper på området, men kvar står att kommunernas situation ärsådan att det fordras snabba och effektiva åtgärder. Vi menar då att bestämdaplaneringsnormer är ett sätt att snabbare komma fram till en förbättring av denhär situationen. När i tar upp fråganom de alternativa förskolorna - som jag inte tycker skall räknas in iunderlaget för den allmänna förskolan - nämner han siffror som ger en heltfelaktig bild av vad det kan röra sig om. Jag kan tala om för honom att 90 procentav sexåringarna finns i den kommunala förskolan, i deltidsgrupp eller idaghem. Den utbyggnad som fordras berör först och Förskoleverksamhetens utbyggnad och oi-ganisation främst dehandUcappade barnen och glesbygdsbarnen. Jag tror inte att det privataintresset där är så särskUt stort att man kan räkna med någon konkurrens. När det gäller det uppdrag beträffande uppsökandeverksamhet som har gått till har det ju varit bekant för utskottetatt där har funnits med ett uppdrag om föräldraskolning. I det uppdraget harockså hänvisats tUl den skrivning som tidigare gjorde i just den härfrågan. Jag utgår från att utskottet och rUcsdagen nu har en mera övergripandesyftning, och det är då självklart att den skall skickas vidare. Vad beträffar oro över förbud, finns detpå s. 65 ingenting som liknar ett förbud. Där finns bara skrivet att kommunenenligt lagen icke kan fullgöra sina skyldigheter genom att överlåta på någonannan att driva förskola, men det finns däremot inget förbud mot en sådanförskola. tog upp frågan om obligatoriet, och detgjorde också. Man kan spekulera över om den skollag som vi har skulle ha fått samma utformning om lagen hade skrivits . Det är arbetsamtatt skapa förståelse och samförstånd och att få människor att medverka, men detär viktigt att man går denna mödosamma väg för att få just föräldrarna med sigoch förmå dem att inse att detta är någonting värdefullt för deras barn. Vi börförsöka åstadkomma en god samarbetssituation i förskolan. När det gäller personaltätheten är det vUctigt att vi ärklara över att det är en ny organisation som föreslås med syskongrupper. Det ärinte bara att utöka antalet barn i en vanlig förskolegrupp, .