prot · FW0998 · 1973-12-31 00:00:00 — Utöver detta vUl jag säga, herr talman, att jag hargrundat min fräga på de erfarenheter jag har från en länsbostadsnämnd.Bakgrundsmaterialet är alltså hämtat från verkligheten som vi upplever den ilänsbostadsnämnden i vårt län. sedan meddelade vi delegationenvilka förhållanden som råder, och vi framhöll att åtgärder mäste vidtasomedelbart om statsmakterna önskar att byggandet skall komma i gängprogramenligt. Jag vill hävda att situationen beträffande såväl flerfamiljshussom småhusbyggnation är mer besvärande än statsrådet gör gällande. Jag vUlockså framhålla att det i vårt län har skett en markant svängning frånflerfamiljshusbyggande till småhusbyggande en företeelse som jag förmodarfinns i flera län. Eftersom statsrådet i sitt svar tar upp problemet omstyckebyggda småhus vill jag understryka att det verkligen finns och att det ärdenna kategori låntagare som tydligen har svårast att få byggnadskreditiv.Bankerna har deklarerat att de endast skaU bistå dem som är kunder i respektivebanker med kreditiv. Enligt de uppgifter som vi inhämtat tilllänsbostadsnämnden har i en kommun 26 fått kreditiv, 23 har fått avslag och 28ansökningar är under behandling. De flesta har fått besked om att kreditiv kanerhållas tidigast eller . Mot bakgrund av detta vädjar jag än en gå tiU statsrådetatt fundera pä om inte ändå åtgärder är erforderliga här. Jag kanske i anslutning tiU vad i början av sitt inlägg kan fä säga att det inte är tUlfredsställandeatt vi gång efter annan skaU behöva konstatera att den här överenskommelseninte fungerar på det sätt som är förutsatt. Det måste ju leda till att alltfler människor frågar sig om vi i längden kan ha kreditförsörjningen ordnad pådetta sätt. Det föreligger inte en allvarlig situation , men det är litetpåfrestande att vi ständigt skall behöva ha en diskussion i dessa frågor. De aktueUa frågorna hör ju samman med att det framför aUtär sparbankerna som har svarat för kreditiv för småhusbyggandet, vilket ocksåherr Ghmnér påpekat. Enskilda människor som har velat bygga har gått tillsparbankerna. får plötsligt sparbankerna ett större tryck pä sig äntidigare, därför att det är mänga fler som vill bygga ett eget hem. Nya grupperkommer in. Trycket blir naturligtvis hårt pä en typ av kreditinstitut, och desäger sig inte orka med det. Därför måste vi på något sätt se efter hur viskall kunna få detta att klaffa, hur vi skaU kunna fördela ansvaret mellan deohka kreditinstituten. Det är inte gjort i en handvändning. Men fått beskedet att vi håller på med en undersökning i den här frågan.Självfallet gör vi det med syfte att vi skaU kunna åstadkomma förbättringar. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Omåtgärder mot arbetslösheten bland akademiker Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 18maj intagna fråga, nr 233, och anförde: har frågat vilka åtgärderregeringen ämnar vidta för att motverka arbetslöshet blandakademiker, speciellt mot bakgrund av aviserade inskränkningar avberedskapsarbetena. Beredskapsarbetena anpassas efter arbetslöshetensutveckling. Det ankommer på varje länsarbetsnämnd att bestämma hur stor del avde resurser, som har anvisats för beredskapsarbeten, som skall användas förarbeten åt långtidsutbUdade. Såvitt gäller beredskapsarbetena under de närmaste månadernahar i ett cirkulärmeddelande till länsarbetsnämndernaanmält sin avsikt att ställa anslag till nämndernas förfogande sä att plötsligaav administrativa förhållanden betingade nerdragningar av beredskapsarbetena isamband med instundande budgetårsskifte kan undvikas. Om åtgärder mot arbetslösheten bland akademiker HerrWIJKMAN (m): Det är med blandade känslor jag tar tiU orda i dennafråga. Statsrådet och jag har , bäde i åroch tidigare, diskuterat de här akademikerfrågorna dvs.arbetsmarknadssituationen för nyutbildade akademiker. När jag 1971 förstagången hade anledning att ta upp de här frågorna, fick jag i stort sett detsvaret att det inte fanns några problem för gruppen långtidsutbUdade och attdenna grupp inte på något sätt fick särbehandlas. DärtiU kan läggas, att närjag vid olika tiUfällen diskuterat dessa frågor med företrädare förregeringspartiet, inte bara med inrikesministern, har det skymtat i debattenatt man anser att jag skulle tala för någon liten privUigierad grupp som saknarproblem och som i själva verket har det väldigt bra förspänt. vet vi allaatt läget är helt annorlunda. Antalet arbetslösa inom denna grupp är enligtuppskattningar ca 10 000, Bara i , och vitsordararbetsförmedlingarna att antalet arbetssökande var över 5 000,Det lär inte ha förändrats tUl det bättre . Totaltsett är det en väldigt hög procentandel av antalet akademiker päarbetsmarknaden som har problem och sysselsättnings-svårigheter. Jag skullevilja drista mig till att säga, att det just är akademikerna, tiUsammans medbyggnadsarbetarna, som har det absolut sämst på hela arbetsmarknaden. Därför ärdet angeläget att diskutera vilka speciella insatser som kan vidtas. Bara här i hade vi den 15 mars 949akademiker i beredskapsarbeten. Det är främst mot denna bakgrund som min fräga skallses. Vi har erfarenheterna frän 1972, när mitt ett stort antal av deberedskapsarbeten som då fanns för denna kategori drogs in, varigenom problemennaturligtvis blev väldigt svåra. Jag har blivit kontaktad av ganska mänga akademiker som har Om åtgärder mot arbetslösheten bland akademiker beredskapsarbeten de är naturligtvis tacksamma för det och som känner stark oro införsommaren. Därför är det svar som statsrådet ger naturligtvis tiUfredsstäUande,nämligen att sådana direktiv uppenbarligen är utfärdade, att plötsligaadministrativa inskränkningar inte skaU förekomma. Därmed kan vi alltså varanågot så när lugna för dem som har beredskapsarbeten. Men frågan var, herr statsrådet, något vidare. Vi vet attjust utexamineras många tusen nya akademiker. Likadant kommer det attbli vid tentamensvågen . Vi vet av uppgifter i tidningarna att meUan 1 500 och 2 000 lärare kommer att fristäUas inför nästahösttermin. Då frågar man sig, vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas än attse tiU att de som har beredskapsarbeten inte bokstavligt talat slängs utmitt . Vad är det för ytterligare åtgärder som planeras? Det voreintressant att få veta någonting om de mera långsiktiga planerna. Är det fleraberedskapsarbeten, och mera AMS-utbildning för den här gruppen, är det en meraaktiv förmedling vilket bl, a, har föreslagits av - är det flerapraktikplatser, inte minst pä den privata marknaden, som statsrådet ämnarförsöka driva igenom? Det är inte möjligt att inom ramen för enenkel fråga ta upp problemet så långsiktigt och så utförhgt som efterlysa. Jag viU svara att dessa problem inte i första hand harframkommit genom konjunkturnedgången och förändringarna där, Jag ser att herrWijkman begär ordet innan jag har hunnit säga vad jag tänkte säga här; jagantar att han vUl komplettera sin argumentering. Jag menar att detta inte är en konjunkturföreteelse, utanatt det hör samman med att vi på vissa hnjcr vid våra universitet och högskolorhar en utbUdning och ett omfång på utbildningen som arbetsmarknaden inte kanabsorbera. Framför allt föreligger det sysselsättningssvårigheter bland dem sominte har någon klart yrkesinriktad akademisk examen, exempelvis humanister ochbeteendevetare. Situationen är betydligt ljusare för jurister, tekniker,ekonomer och socionomer. Det har gjorts utredningar som visar detta. För att kunna begränsa arbetslösheten bland de härgrupperna är det klart att beredskapsarbeten är en tillfäUig väg att gä. Menakademikerna måste ju i allt större utsträckning söka sig över tUl sådanaområden, där det finns utsikter för dem att erhålla arbete inom näringslivet.Det är fräga om information och mycket av nytänkande också om vi skallkunna åstadkomma det, men jag har inte möjlighet att gå in på den frågan idetta svar. HerrWIJKMAN (m): Orsaken till att jag , så fort jag hört deförsta orden i statsrådets svar, begärde ordet var att statsrådet såvitt jagkan se konstaterade rakt ut att det inte bara ärkonjunkturen som har skapat akademikernas problem, utan att det finns andraproblem i botten. Detta uttalande tycker jag är glädjande, eftersom det visaratt vi har exakt samma inställning. Det är alltså problem som vi kommer att fäbrottas med även om vi får en konjunkturuppgång. Vi har för många utbildade, framför allt av sådana som haren dålig arbetsmarknadsanpassning i sin utbUdning, sade statsrådet. Där är jagockså helt på samma linje det är vad jag har anfört i den här kammaren ärefter är, både tUl statsrådet och framför allt tUlutbUdnings-minister . Det har varit synnerligen svårt att tidigarefå ett erkännande på den punkten, och inte minst i den debatt om inriktningenav PUKAS som vi har fört här i kammaren har det varit omöjligt attfå regeringspartiet att erkänna att det kommer att uppstå problem påarbetsmarknaden för de långtidsutbUdade. Jag är medveten om att de här frågestunderna är svåra,herr statsråd, därför att vi inte kan få en ingående behandling av storaproblem. Jag är också medveten om att det finns en väldig mängd svåraomstäUningsproblem som mäste lösas.- Låt mig bara ta upp en sak som statsrådet nämnde, nämligeninformationsfrågan. Jag har här i min bänk en utredning som har utförts viduniversitetet i , "Akademiker i beredskapsarbeten" som harutkommit 1973. Den visar, när man har följt upp 117 akademiker som harhaft beredskapsarbete, att framför allt det privata näringslivet ärutomordentligt ointresserat, för att inte säga rent negativt, i sin attitydtill den här typen av beredskapsarbetande akademiker. Det är tydligen nägotslags vattentätt skott mellan arbetsmarknadsmyndigheterna och det privatanäringslivet. Vi tycks vara överens om att det är det privata näringshvet, somi första hand måste suga upp dessa tusentals nya akademiker. Vad kan vi göra påinformationssidan för att lösa de här problemen? Inte minst psykologiskt trorjag att det finns mycket att göra där! Ang. användningen av AMS-medel Antingen har eller jag dåligtminne; jag har en bestämd känsla av att jag har anfört just dessa synpunkter ien tidigare debatt. Men vi fär väl titta efter i protokoUet hur det förhällersig med det. Överläggningen var härmed slutad. §7 Ang. användningen av AMS-medel Herr inrikesministern erhöU ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 234, och anförde: har frågat om jag anser attAMS-medel bör användas för stöd åt tUlverkning av vara, där behovet redan ärtUlgodosett. Jag utgår frän att med sin fråga avser denregionalpolitiska stödverksamheten. Vid prövningen av ansökningar omlokahserings-stöd ägnas alltid stor uppmärksamhet åt marknadsförhållandenainom Ang. användningen av AMS-medel denbransch som det sökande företaget tiUhör. Frågan om huruvida behovet av varorär tillgodosett inom en viss sektor av näringslivet kan härvid inte bedömas pägrund av förhållandena vid enbart ansökningstillfället. Hänsyn måste också tastill den sannohka marknadsutveckhngen inom landet på längre sUct liksom tUlexportmöjligheterna för den produkt som det sökande företaget avser attmarknadsföra. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Jag har stäUt frågan helt principiellt med anledning avatt det emeUanåt förekommer att AMS satsar kapital i branscher där redanbefintliga företag har en kapacitet som är tiUräcklig för behovet eller t. o.m. Jag tänker här på såväl lokaliseringsstöd som andrabidragsformer. i är diskuterade vi här i den satsning sorngjordes pä en skidfabrik i . I denna bransch har redan etableradeföretag svårigheter. Ett annat exempel - det är närmast det som utgör bakgrundtill min fråga är den satsning som AMS har gjort med 2,5 mUjoner kronor på enskyddad verkstad i för tUlverkning av likkistor. Jag vill, herr talman, starkt ifrågasätta riktigheten aven sådan satsning av AMS. Statsrådet säger att frågan om huruvida behovet avvaror är tillgodosett tillmäts stor betydelse, och han säger vidare:"Hänsyn mäste också tas till den sannolika marknadsutvecklingen inomlandet på liksom till exportmöjligheterna för den produkt som detsökande företaget avser att marknadsföra," Det århga behovet av likkistor, herr statsråd, kan mansedan lång tid tUlbaka statistiskt beräkna. Vi har ett årligt behov på ca 80000, och det behovet är mer än väl täckt av redan befintliga företag. Vi harfyra fem företag i branschen startade en relativt stor fabrik på detta område. Detta påpekades vid överläggningarden mellan representanter för branschen och för AMS. Jag tror inte att denna åtgärd kan vara riktig. Manflyttar pä detta sätt problemen från en landsända tUl en annan. En uppbyggnadav sådan tUlverkning i innebär inskränkningar i branschen påannan ort. Som någon tidning påpekade torde inte ens den mest rutinerademarknadsföringsman nämnvärt kunna påverka utvecklingen inom branschen.Exportmöjhgheterna har undersökts. Jag vet att ett företag har köpt in sig i enfabrik i och levererar vissa ämnen tiU kistor, men det gärtydligen inte aUs att exportera. Vi har frän moderata samlingspartiet i olika sammanhangpåpekat vikten av att skyddade verkstäder arbetar efter rent affärsmässigaprinciper. Man kan diskutera huruvida den här tUlverkningen har möjlighet attgöra det. Det är naturligtvis angeläget, inte minst från socialasynpunkter, att man satsar pä arbete i skyddade verkstäder, men det färdefinitivt inte resultera i att redan befintliga företag och deras anställdafår besvärligheter. Det kan man direkt påvisa kommer att bli konsekvensen avdenna satsning. Jag beklagar att jag inte har något materialtUlgängligt för belysning av det speciella företag som blir uppmärksammat.Jag skall inte heUer gä in pä några funderingar, mer eUer mindre groteska, ommarknadssituationen på det här området. Lät mig bara konstatera en sak: Detta gäller , ochjag vägar påstå att det är en av de kommuner i landet där man har de absolutstörsta svårigheterna att få företag att etablera sig. Där finns verkligen ettbehov av att det skapas ny sysselsättning. Dä vågar jag faktiskt säga, med denkännedom jag har om förhållandena i kommunen, att det skall mycket allvarligainvändningar tiU för att jag för min del skall motsätta mig ett anslag tillverksamhet just i den här kommunen. Vi får vara aktsamma och inte hindratillkomsten av nya företag. Vi får också vara medvetna om att i vissa orter häri landet är situationen sådan att vi icke fär vara alltför kräsna när detgäller ett företag som vUl etablera sig. Jag vUl gärna ha sagt det, eftersomorten nämndes i detta sammanhang. Ang. användningen av AMS-medel Statsrådet kanske inte direkt känner tUldetta speciella faU, men jag ställde frågan rent principiellt. Det har emellanåt talats om den osäkerhet som företagarekänner , inte minst företagare i specieUa branscher. De gör sinakalkyler och beräkningar över utvecklingen, och sä plötsligt genom ettpolitiskt beslut eUer ett statligt bidrag kullkastas kalkylerna för derasutvecklingsrnöjhgheter inom branschen. Den osäkerheten bland företagarna färman förstå. Jag är, herr statsråd, fullt medveten omsysselsättningssvårigheterna i och inte minst i . Men detpåverkar inte den principiella instäUningen tUl frågan om man verkligen skallgå in branscher där efterfrågan redan är tillgodosedd. Som ytterligare belägg för vad jag sadeom vill jag framhåUa att i utskottsbetänkandet i anledning avpropositionen om regionalpolitiken understrykes att det just i dessa orter,och , har gjorts betydande insatser men att de är heltotillräckliga. Utskottet uttalar sig för fortsatt satsning från statens sida. Det är omöjligt för mig att gå in ien sakdiskussion. När det gäller en särskUd bransch inom näringsUvet är detfråga om flera olika faktorer: Hur många företag är det, hurudan är strukturen?Det finns ju inte något förbud mot att företag som redan finns utvidgar sinverksamhet. Därför får man vara väldigt försiktig. Vi kan inte säga att inomden här sektorn kan vi garantera att det inte skall komma tiU några nyaföretag, att ni som är etablerade här skaU vara förebehållna den här marknaden.Det är inte en riktig lösning. HerrSTRINDBERG (m): Jag trodde faktiskt att jag hade klargjortför statsrådet 2 protokoll 1973. Om vidgning av SJ:s rabattering av godstransporter att vadjag här diskuterar gäUer en princip. Det är inte fräga om regionalpolitik ellernågonting sådant. Frågan är om man ens i regionalpolitisk satsning skall gå ini branscher där behovet redan är täckt. Därigenom flyttar man helt enkeltproblemet till en annan landsända. Jag skulle tro att man även i , där vihar en stor fabrik av detta slag, eller i har svårigheter inteminst i . Det kan inte vara rimligt att man på detta sätt skall gå in ibranscher med skattemedel. Man får försöka att finna ohka vägar genom t. ex.legotillverkning, men det kan inte vara riktigt att kuUkasta kalkylerna inom enbransch, framför allt inte i en bransch i fråga om vUken vi kan utgå ifrån attvi inte kan påverka behovet. Vi kan inte klara problemet genom export. Om viminskar tUlverkningen i med 1 000 "lådor" , kanske dettainnebär en minskad sysselsättning för sex sju man. Jag beklagar att jag inte känner tiUbranschen, men i och för sig borde det inte vara uteslutet att man också kanexportera. Jag vet inte vilka hindren skuUe vara. Jag känner bättre andraområden inom träsektorn, tUlverkning av byggnadsprodukter ochinredningsdetaljer. Där har vi glädjande nog kunnat se en klart tilltagandemarknad ute i världen. Jag är inte specialist på just detta område,men jag hänvisar tiU de överläggningar som förts mellan branschens folk och AMSdär man påpekat att man undersökt möjligheterna tUl export. Men eftersom dettaär ett sä specieUt område, där varje land liksom kan fixera sin egenförbrukning rent statistiskt, finns det inte någon marknad för export vare sigi de nordiska länderna eUer i i övrigt. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om vidgning av SJ:s rabattering av godstransporter Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (fp) i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 227, och anförde: i har frågat mig om jagvill medverka till att SJ;s rabattering av godstransporter utvidgas till attgälla alla transporter på svenska järnvägsnätet oavsett om godsets bestämmelseortligger utanför , EnUgt gäUande bestämmelser äger SJ medge sädanafraktnedsättningar som är förenliga med SJ;s ekonomiska intresse. Bemyndigandetgäller oavsett godsets destination. SJ utnyttjar i stor utsträckning sin rättatt göra fraktnedsättningar på SJ-sträckor för gods tUl och från utlandet. i (fp): Jag tackar för svaret. Det innebär att SJhar bemyndigande att medge rabatter vid transporter på det svenskajärnvägsnätet. även närgodsets bestämmelseort ligger utanför . Statsrådet säger att sä ocksåsker i stor utsträckning. Det är ett mycket intressant svar som jag ber att få tackaför. Det underliga är bara att det i verkligheten inte fungerar på detta sätt.Det faU som föranlett min fråga är av följande typ. En stor fabrik, somlevererar stora mängder varor, skickar mänga hundra järnvägsvagnar runt tUl , tiU och andra håU - och får i samband därmed enbetydande fraktnedsättning. Men om vagnen skaU gå vidare tiU t. ex. , dåvägrar SJ att ge någon som helst rabatt inom . Fraktkostnaderna iutlandet handhas av det mottagande företaget. Har statsrådet någon förklaring eller kommentar att göra idet sammanhanget? Detta är det faktiska förhållandet, och det fungerar iverkhgheten såsom jag angivit. Tyvärr är det inte så fint ordnat, somstatsrådets svar anger. Om rabatter för förtidspensionärer vid resor med postverketsdiligenslinjer För dessa liksom för andra rabatter gäUernaturligtvis en vanlig affärsmässig bedömning inom ramen för det bemyndigandeSJ har att tUlämpa. Här kan man alltså inte som säga: Gäller enrabatt för en vagn inom landet skall samma rabatt gälla för vagn tUl utlandet,om rabatt tiUämpas pä ett område, skaU den tUlämpas pä alla andra områden. Såfungerar inte SJ, som måste göra en affärsmässig bedömning. Vad jag svarat äratt SJ har möjlighet att ge sådana rabatter som frågat om. i (fp): Ja, det har statsrådet sagt, men statsrådetsäger också om man skall vara fullt korrekt att "SJ utnyttjar i storutsträckning sin rätt att göra fraktnedsättningar pä Sj-sträckor för gods tilloch frän utlandet". Men dä undrar jag om man gör undantag för vissatjänster eUer hur fungerar det? Är det orättvisor som sker? Det är intetillfredsställande som det är i praktiken. Det betyder att varorna fördyrasoch konkurrensmöjligheterna blir försämrade genom att man inte kan vara generösoch tUlämpa rabatter också i de fallen dä varorna går tUl utlandet. Detförsvårar för det svenska näringslivet. SkaU SJ behandla kunderna på detsättet? Om sä sker, är det tillfredsställande? Överläggningen var härmed slutad. §9 Om rabatter för förtidspensionärer vid resor med postverketsdiligenslinjer Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara i (vpk) i kammarens protokoU för den 18maj intagna fråga, nr 231, och anförde: i har frågat omjag kommer att vidta åtgärder för att genomföra en utvidgning av de rabattersom gäller för resor för pensionärer vid postverkets dUigenslinjer att gälla Ang. förmyndares skyldigheter i fräga om personlig intresseb evakning och rådgivning har tUlbaka övervägt en vidgadtUlämpning av det rabattsystem som gäller för pensionärer vid resa påpostverkets dUigenslinjer. Som resultat av dessa överväganden har postverketbeslutat att samma rabatter som gäller för ålderspensionärer fr. o. m. den Ijuh 1973 skall gälla även för förtidspensionärer. i (vpk): Jag ber att få tacka statsrådet pä min fråga. Bakgrunden till frågan är brev från människor som ärbosatta i anslutning tUl diligenslinjer och som påtalat dessa förhåUanden. Detbör kanske understrykas att bestämmelserna för resor med postverketsdiligenslinjer berör många människor, människor med i regel långa avstånd tillserviceinrättningar och liknande. är näst SJ landets största bussföretag svenska vägar trafikeras av postdUigenserna. Som jämförelse kan nämnas att Sj:s helabanlängd var - detta sagt utan någon jämförelse i övrigt. PostdUigenstrafiken är en glesbygdstrafik och i förstahand en nyttotrafik för människorna i den norrländska glesbygden. ärdock turisttrafiken ganska livlig. Speciellt för skolbarn och pensionärer är det viktigt atttrafiken kan hållas i gång. Mänga gamla vUl ju bo kvar i glesbygden. HittiUs har rabatter gäUt för människor som fyllt 67 år:Tur och retur för enkelt pris, däremot ingen rabatt på enkla biljetter. Förtidspensionärernahar inte omfattats av rabatten, vilket dessa uppfattat som en orättvisa. ställde jag frågan tUl statsrådet om han tänktevidta åtgärder för att genomföra en sådan här reform. Jag finner det ändåtiUfredsställande att verket självt tänker genomföra denna reform, och jaganser mig därmed ha fått ett positivt svar på min fråga. Överläggningen var härmed slutad. §10 Ang. förmyndares skyldigheter i fråga om personlig intressebevakning ochrådgivning Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara herrBörjessons i (c) i kammarens protokoU för intagna fråga,nr 219, tiU herr justitieministern, och anförde: i har frågatjustitieministern om han i proposition i anledning av förmynderskapsutredningensbetänkande avser att föreslå att förmyndarens uppgifter vidgas till att mer änför närvarande omfatta personlig intressebevakning och rådgivning. Enhgtfastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. VårgäUande förmynderskapslagstiftning bygger på den grundsynen att enomyndigförklaring i första hand motiveras av en persons bristande förmåga attsköta sina ekonomiska angelägenheter. Förmyndarens huvuduppgift är sålunda denekonomiska förvaltningen. I konsekvens härmed är hans rätt tUl arvode direktberoende av omfattningen av denna förvaltning. Det föreskrivs emellertid ocksåi lagen att förmyndaren för en omyndigförklarad skaU sörja för myndlingensperson i den mån det behövs. har velat skapa bättreförutsättningar för att förmyndarna skaU kunna ägna sig åt de omyndigaspersonliga problem.