prot · FW0992 · 1973-12-31 00:00:00 — Visst finns det människor i det här landet som man mästebevaka, men jag hävdar fortfarande att om de går in i olikavänsterorganisationer skall man inte på hemhg väg smuggla in sådana här agenter. diskuteramed organisationernas ledningar och tala om för dem: Här misstänker vi enperson. Har vi möjlighet att gä in och kontroUera? Det är organisationerna somskall fatta beslutet. Det skaU inte göras av någon hemlig byrå. ifrågasätter jag också uppgifterna omregistreringen. Försvarsministern har sagt att IB har ett register pä 4 000-5000 personer, men han tiUägger att registreringen upphörde . Kan man varariktigt säker pä det, herr försvarsminister? Den här organisationen har ju inteexisterat öppet. Den har varit hemlig, och det har inte funnits någon kontroUöver den. Kan man dä vara säker pä att registret har förstörts? Jag betvivlardet faktiskt, eftersom man har hemlighåUit organisationen. Ochförsvarsministern har ändå sagt att det finns ett register pä 4 000-5 000personer och att det bland dem också finns sådana som är misstänkta osv. Vad ärde misstänkta för? A/ig. den s. k. HerrHERNELIUS(m): karakteriserades fråndenna talarstol den senaste tidens händelser i detta avseende som ett IB-jippo.Det är svårt att inte instämma i den karakteristiken. Men det är inte helasanningen. Detta IB-jippo, om jag fär använda uttrycket, har också våUat storskada skada för svensk underrättelsetjänst, skada för svensksäkerhetspolitik. Det har oroat aUmänheten. Jag tror inte att en detaljdebattsådan som den som förts i pressen eller här gagnar våra aUmännaintressen. Man kan med omkvädet i en känd TV-barnserie fräga: Vem tjänar pådetta? Säkerligen har omvärlden med uppspärrade ögon följt en delav denna debatt, och några har väl också glatt sig ät de informationer som pälöpande band har serverats. Man kan väl också säga att i debattens spår harföljt personliga hdanden. Och även om den kanske är det minst viktiga isammanhanget; kostnadsaspekten bör man dock inte helt bortse från. Ändå tror jag att denna debatt ochdetta jippo har varit tiU viss nytta. Jag tror att många människor här i landetär glada över att de fått veta att vi har en svensk underrättelsetjänst, att dekänner sin trygghet och tUlförsikt öka när de har den vetskapen. Jag tror ocksåatt det har varit gagnerikt att så många nu har fått i varje faU några exempelpä den nytta som denna underrättelsetjänst har medfört. Uppgiften att ett tips,meddelat av denna underrättelsetjänst, bidrog väsentligt till StigWenner-ströms gripande har säkert varit av värde för mänga. Som bekant leddedetta tips också till att två funktionärer vid den sovjetiska ambassaden, varaven i mycket hög ställning, avlägsnades ur landet relativt snabbt. Sä långt harallt detta varit till nytta. Därav följer emeUertid inte att man kan varaberedd att utan vidare garantera eller gå i god för - framför allt inte den somstår utanför debatten - att allt har varit bra inom IB. Men har någotförekommit gentemot svensk lag, om något förekommit gentemot instruktioner, sähar regeringen styrt om med en rättslig prövning, och vi får väl avvakta vadsom sker där. Jag har emeUertid mycket svårt, herr försvarsminister, attinstämma i den skönmälning som försvarsministern gjorde av FNL. Ang. den s. k. helt medhonom i att det finns starka inslag av idealitet, värme och ungdomlig entusiasmför fredens sak i denna rörelse, kanske rent dominerande inslag. Mendet finns också andra färger i bilden. Det finns också en under senare tidalltmer märkbar dragning frän ledningens sida tiU att identifiera sig medvänsterrörelser till vänster om vare sig det gäUer promenader Imaj eller det gäUer aktiv medverkan för en vänstersamverkan som det så vackert heterpå den punkten. Jag tror inte att man får glömma bort detta, och jagskulle därför i försvarsministerns kläder ha varit försiktigare med mina lovordom en sä att säga total uppslutning kring FNL-rörelsen i alla dess detaljer ochhela dess verksamhet och under hela den tid den verkat. Ä andra sidan karakteriserade interpeUantén denna verksamhet och den svenska underrättelsetjänsten överhuvud taget i det här sammanhanget som smutsig. Man erinrar sig dä kanske attvänsterpartiet kommunisterna i sitt antagna partiprogram kallarSverige för en liten men hungrig imperiahstisk stat. För den som vet vad ordetimperiahstisk i det språkbruket betyder är det ett mycket talande omdöme förhur man inom det lägret ser pä och svenska intressen. Det var ju enrörande syn när vi efter anförande fick se instämmanden frän heladet närvarande kommunistiska grupp. Kanske en och annan somkombinerar detta med partiprogrammets ord gjorde den reflexionen; det ärmöjligt att det är stora grupper inom kommunisterna sombetraktar all svensk underrättelsetjänst som smutsig. (vpk) kort genmäle: Det är riktigt att vi i vårt partiprogramsäger att är en liten men hungrig imperialistisk stat. Vi säger vidare:"För att öka sina profiter jagar de svenska storbolagen efter en störredel av världsmarknaden. De exporterar kapital och flyttar fabriker och produktiontiU andra länder. Svenskt kapital sammanflätas med kapital från andraimperialistiska länder. Svensk och utländsk storfinans går samman för attgemensamt plundra folken i , , och . Värden somsvenska arbetare skapat används för att utsuga andra folk. Med profiterna avdenna utsugning söker den svenska storfinansen i sin tur att stärkakapitalismens ställning i ." Det är en riktig definition, . Det kämpar viemot, tiU skiUnad från det parti som tillhör, som slår vakt omdenna utsugning av de fattiga ländernas folks naturrikedomar. Det är enväsentlig skillnad. Sedan ojar sig över att IB-historiendragits fram i ljuset. Det skulle inte ha skett. Den skuUe ha fortsatt med sinsmutsiga verksamhet. Men sä blev inte fallet. ' husorgan är justden tidning som har visat sina talanger . Den skumma stank somdå fanns och hetsen mot kommunister, vänsterorganisationer och radikalaarbetare i detta land har även nu krupit fram. Insinuationen om att fransk medborgare och därför borde utvisas ingår i den sortspohtik som moderata samlingspartiet för i detta land. HerrHERNELIUS (m) kort genmäle: läste ur vänsterpartietkommunisternas program, och jag skall fortsätta att läsa: "I denna kampväxer basen för en ny politisk makt, vars uttryck är en revolutionärregering." Jag tyckerdet är tiUräckligt. (vpk) kort genmäle: Ja, det är riktigt, det ärytterligare ett bevis pä vårt demokratiska sinnelag. Vi viU aUtså avskaffa de15 storfinansfamiljernas makt över produktion och kapital i det här landet. ViviU avskaffa, som jag sade tidigare, utsugningen i den tredje världen. Och vidarestår det i partiprogrammet, : "Partiet förpliktar sig att delta i och utvecklavarje rörelse som befordrar det arbetande folkets intressen. Det bekämpar varjeinskränkning i och slåss för varje utvidgning av folkets demokratiskarättigheter: nationeU självbestämmanderätt; rätt att med aUmän och likarösträtt välja folkrepresentation, som väljer och vrakar regering;organisations-, mötes-och demonstrationsfrihet; åsikts-, yttrande- ochtryckfrihet." () kort genmäle: går det troll i ord. Vi känner väl tiUvad som på sina häll menas med aUmän och lika rösträtt det behöver jag intenärmare utveckla. Och jag tror att tappning ur protokollet lättskuUe kunna kompletteras med andra, där det revolutionära inslaget blir meramarkant. Men det är bättre att jag rekommenderar kammarens ledamöter att självaläsa detta program än att jag tynger protokoll med att citera det.Programmet är väl värt ett studium. Programmet ger också en belysning av vad nuupprepade, nämligen att svensk säkerhetstjänst i det här fallet är en smutsighantering. Och min fråga kvarstår: Gäller det aU svensk säkerhetstjänst, herrMåbrink, och gäller det all säkerhetstjänst bedriven här eUer utomlands? Ang. den s. k. information sbyråns verksamhet Herr tredje vice talmannen anmälde att att till protokoUet fä antecknat att han inte ägde rätt tiUytterligare rephk. När talar om smutsig verksamhetviU jag nog säga att man skall inte kasta sten när man sitter i glashus. tyckte att jag var litet för lyrisk ochberömmande när det gällde den FNL-rörelse vi har. Jag hoppas att märke till att jag sade att jag med FNL-rörelsen i det här faUet menar detiotusentals ungdomar som jag har sett marschera då och då på gator.Jag vet att de som individer har representerat moderata, liberala,kommunistiska och socialistiska åsikter. Det har varit i första hand ettskolungdomarnas starka engagemang mot kriget i och det har varit enfredsrörelse. Det var detta, inte ledningens försök att laborera meddenna rörelse, som jag avsäg. Och jag slutade mina ord om FNL-rörelsen med attuttala Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården en förhoppningom att dessa ungdomar skall kunna motstå försöken från olika politiska krafterssida att få denna utomordentliga fredsrörelse att i stället syssla med det somkanske har med våld att göra. Det är det jag är rädd för, och jag varnade dem.Jag är också övertygad om att medlemmarna i FNL-rörelsen kommer, om de förståratt det är detta som är på väg, att vända rörelsen ryggen. (vpk): Det är Ni somsitter i glashus, ! TiU : Jag instämmer i rekommendationen attläsa partiprogrammet. Gör det, ; läs hela partiprogrammet! HerrHernelius tror på en del av partiprogrammet. Det andra tror han inte på. Vitror på hela partiprogrammet. Vad sedan den allmänna och lika rösträtten beträffartalade inte så mycket om den, men det fanns dä antaletgrisar var avgörande om man skulle ha rösträtt här i landet. Det var närhögerpartiet satt i regeringen. Vidare, , talade jag om vad jag anser varaskumraskaffärer när det gäller säkerhetstjänsten. Det är exempelvisinfUtrationen i pohtiska organisationer. Det trodde jag att och uppfattade. Slutligen är det typiskt att när herrarna diskuterarIB-affären för ni undan diskussionen om den saken och kommer in på annat. Detär typiskt att göra så, när man känner att man inte har riktigt rent mjöl ipåsen. Överläggningen var härmed slutad. §6 Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inom mentalvården Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr () framställda interpellation, nr 67, och anförde: har ställt vissa frågor tiU mig omvården av s. k. särskUt vårdkrävande patienter inom mentalsjukvärden. De patienter som det här är fråga om utgörs i regel avpersoner som begått brott men som antingen på grund av mentalasjukdomstillstånd av domstol överlämnats tUl sluten psykiatrisk vård eUer avsamma skäl utan lagföring tagits in för sluten psykiatrisk vård. Endast enmindre del av dessa patienter bedöms vara så vårdkrävande att de måste placeraspå särskilda vårdenheter. överlämnade domstolarna ca 450 personerför sluten psykiatrisk vård. Av dessa placerades ca 350 personer på vanligapsykiatriska sjukhusenheter och ca 100 personer pä specialenheter för särskUtvårdkrävande patienter. Jag viU i detta sammanhang erinra om att frågan ombehandlingen av psykiskt avvikande lagöverträdare utreds av en parlamentariskkommitté. Enligt direktiven skaU kommittén allsidigt se över påföljderna ochbehandhngsmöjligheterna på detta område samt i samråd med åtalsrätts- kommitténöverväga frågan om en vidgad användning av åtalsunderlåtelse vid brott sombegåtts av psykiskt sjuka och därmed jämställda. Huvudmannaskapet för den psykiatriska sjukvården, tiUvilken också här ifrågavarande patienter hör, åvilar landstingen och delandstingsfria kommunerna. Värden av dessa patienter är förenad med mängaproblem, inte minst i det praktiska dagliga arbetet, men jag har fått denuppfattningen att huvudmännen är starkt intresserade av att sä långt det ärmöjligt förbättra vårdförhåUandena. En inte obetydlig förbättring har skettbeträffande den materieUa standarden, och planer förehgger på modernisering avvissa specialavdelningar. Ett uttryck för detta intresse är också det förslagsom lagts fram av om en särskildförsöksverksamhet på detta område. SjälvfaUet är jag medveten om att åtskiUigt återstår attgöra för att förbättra värdförhållandena för de särskilt vårdkrävandepatienterna inom mentalsjukvården. följer också utvecklingen päområdet och tar initiativ tUl förbättruigar vid inspektionsresor ute i landetoch vid kontakter med centrala och lokala organ. Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården HerrMÖLLER (fp): Jag ber att fä tacka socialministern för svaret pä mininterpeUation, men är jag inte alls nöjd med svaret. En sammanfattning av dagsläget ger det stora reportaget iGöteborgs-Posten , där det står följande: "Hur otroligt det änlåter sitter i dagens sociala välfärds-Sverige ett stort antal människorinspärrade på mentalsjukhus pä obestämd tid, trots att de inte kan betraktassom mentalt sjuka. Det rör sig om kriminella personer mestadels tjuvar,bedragare och vanerymmare - som samhället inte kan föra tiU rätta genomfängelsestraff. 'Värdtiden' är inte fastlagd. Perioder är ingenovanlighet. I humanitetens tecken kallar man dessa personer för 'särskUtvårdkrävande'. I praktiken innebär det att de inte får någon vård alls utanhålls inspärrade under rigorösa säkerhetsmätt." Men man behöver inte enbart gä till reportage för att fåen bUd av det skrämmande läget. Inom Landstingsförbundets regionsvärdskommittéframlade den s. k. AÖV-gruppen en prelimmär PM "Med förslagtiU rUctlinjer för försöksverksamhet rörande vården av särskUt vårdkrävandepatienter". Det dokumentet kan inte anklagas för någon partiskhet,eftersom det är förankrat inom det delvis ansvariga . Jaghar överlämnat ett exemplar tiU socialministern. Vi kan nu se vad detinnehåller. På s. 16 står det att undersökningar visar; "Detförelåg på avdel ningarna för särskilt vårdkrävande en relativ personalbrist, vUken bl. a. haft tUl följd att mekaniska skyddsanordningar - lås, gaUerfönster, murar och liknande - kommit att tillmätas stor betydelse. Denna relativa personalbrist, som är särskilt uttalad under kväUar och nätter, fram tvingar på sina håll även inhumana rutiner bl. a. tidig inlåsning av patienten på rummen.---- Det bör i detta sammanhang obser veras, att tUlgripande av inhumana metoder eventuellt kan medföra ökad farlighet." På s, 17säger kommittén: "Även sysselsättningen på fritid var som Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården regelotUlräckligt tillgodosedd." Ser vi längre fram, på s. 31, heter det: "Enligt vadarbetsgruppen kunnat konstatera vid sina studiebesök tycks nuvarandevärdmiljöer för de särskUt vårdkrävande patienterna i viss utsträckning snarareinnebära en passiv förvaring än ett aktivt behandlingsprogram.Behandlings-mUjöernas utformning har präglats av en pessimistisk inställning,och säkerhets- och skyddsaspekterna har kommit i förgrunden." Låt osslyssna på detta igen: "i viss utsträckning snarare innebära en passivförvaring än ett aktivt behandlingsprogram". - VUket avslöjande av deninhumanitet som visas vid dessa människors behandling är inte detta! På s. 32 heter det: "Som tidigare framhållits saknarpatienterna känsla av egenvärde och självidentitet. Vårdmiljön fär inte göradet värre för patienten i dessa avseenden och heUer inte befordrainfantUisering och passivitet." Ja, detta är nuläget. Vi vet också mycket mer genom de studiersom utförts av psykologiska institutionen vid i en seriemed , del II av m. fl..Preliminär sammansättning av data om patienter vid vissa enheter, del IV avHelena och , - en institutionsbeskrivning,ger en rad fakta liksom del V av och , Fastapaviljongerna vid Säters och . Det här är stencUer som givitsut åren 1970, 1971 respektive 1972. I den senare utförliga rapporten står bl. a. under olikarubriker vad som sker med dessa s. k. särskilt vårdkrävande. Under rubrikenRoUbe-rövande heter det: "En intagen hamnar definitionsmässigt i rollensom patient.------ Rollen som äkta man beskärs, vid besök övervakar personalatt inga sexueUa kontakter får förekomma." Under rubriken man: "Avklädning av individen både bokstav-Ugt och bildligt.Vid inskrivningen visiteras den intagne, fråntas kläder och personligatillhörigheter, badas rakas och klipps." Under rubriken avägodelar anföres: "Möjligheter till egentlig förvaring pä en hyUa eUer iett skåp vid sängen saknas i regel." Sådant är läget. Men i svaret gesinget konkret besked om vad socialministern själv och regeringen anser börgöras. "följer också utvecklingen", står det isvaret, och det hänvisas tiU att lagtfram förslag om egen försöksverksamhet. Ja, det låter sig sägas. Men tiUskiUnad från AÖV-gruppen, som i sin PM direkt tar stäUning, såsom jagredovisade i början av mitt anförande, för att flera förbättringar mäste skeoch nämner dessa samt förordar försöksverksamhet, viU socialministern för sindel inte ge något bestämt besked. ÅtskiUigt återstår att göra för att förbättraförhållandena - det är aUt som sägs. Hänvisning sker i svaret också tiU den kommitté underjustitiedepartementet som sysslar med påföljder för psykiskt avvikandelagöverträdare m. m., men denna kommitté behandlar ju bara en del av det områdevi nu diskuterar. Socialministern kunde ha sagt en hel del. Han kunde hasagt att han viU ge i uttryckligt uppdrag att söka vidta denrad av smärre förändringar som inte aUs hindras av utredningar förändringar i a.dagliga rutiner gäUande kontakter, integritet och rättighet att ha med sig sinapersonliga tiUhörigheter vilka har ett stort symbolvärde för de intagna. Vadsom nu sker är uppenbart inhumant. Varförsades inte detta? Socialministern kunde också ha sagt att aUmänt sett harman nu lärt att små avdelningar är att föredra, även om det kan erkännas attviss specialistvård är lättare att ordna på en stor anstalt. Men det får viinte höra, utan allt är ett vänta-och-se. Låt mig framhålla att närdet gäUer kriminalvården fattade ett beslut som innebär att mangått över pä linjen med små anstalter och avdelningar. Detta beslut fattadesefter kriminalvårdsberedningens betänkande och en proposition avjustitieministern om saken. Det gäller visserligen ett långsiktigt program, mensjälva inriktningen är klar i frågan om kriminalvården. Men om de s. k. särskUtvårdkrävande får vi inte höra någonting. Och socialmmistern kunde slutligen ha sagt att det finnsen del mycket svåra problem på detta område, såsom att det ibland är verkligtbesvärligt att besätta läkartjänsterna. Och så kunde vi ha fått höra något omhur man kanske tänker angripa det problemet. Därför viU jag nu konkret och återigen frågasocialministern för det första om han anser att åtskUligt av nuvarande regleroch praxis på sjukhusen beträffande s. k. särskilt vårdkrävande behöver ändras,för det andra om han själv anser att en genomgripande och tillräckligförbättring av förhållandena på kort sikt fordrar viss personalförstärkningoch för det tredje om socialministern anser att en gradvis övergäng tUl mindreenheter är ett mål för framtiden. En sak skaU vi också observera i sammanhanget, och den ärav stor vikt. Den gäller huruvida intagningen pä dessa institutioner ärbefogad. En gmnd för intagning en åtgärd som är så aUvarlig ochgäller är enligt lagen om beredande av sluten psykiatriskvård i vissa faU att vederbörande "tiU följd av sjukdomen är farlig förannans egendom eUer annat av lagstiftningen skyddat intresse som icke avsesunder b)", alltså icke är farlig för annans personliga säkerhet ochfysiska eller psykiska hälsa eUer för eget liv. Vad betyder detta i klartext såsom regeln tiUämpas ipraktiken? Jo, att en hel del människor som är, med ett aUmänhetens språkbruk,vanesmåtjuvar sätts in för förvaring och utan nämnvärd vård och underupprörande avpersonifierade former. I pockettidningen nr säger ,professor i psykiatri i , följande: "Jag tycker inte attdessa" det gäller en viss del av ifrågavarande intagna "ärpsykiskt sjuka. Man säger att de medicinskt sett företer sådana avvikelser fråndet normala att de hör hemma inom psykiatrin. Jag har en känsla av att när enmänniska har vandrat mellan olika vårdinstitutioner sä sägerman till slut: 'Den här människan begår så många brott att han inte kan varariktigt klok.' Det kommer in sociala värderingar på något sätt i detta Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården Att det här torde vara fråga om åtskilliga hundrapersoner, som alltså har begått en rad tjuvnadsbrott och bedrägerier och som såatt säga situationsmässigt "behandlas" på det sätt som framgår bl. a.av statistiken på s. 20 i den datasammanställning av m. fl. Ang. behandlingen av de s. k. särskilt vårdkrävande inommentalvården nämnde.Där har man gått igenom statistiken för , SundsvaUs-ochVäxjökhnikerna, de fasta pavUjongerna på och samt i viss månRålambshov, Västra och . Värt att notera i fräga om intagningenär också att för dem som intagits behövde ingen indikation anges förintagningen! En sistafråga, herr talman, tUl socialministern: Anser socialministern att det behövs enpersonalförstärkning inom hos överinspektören för denpsykiatriska sjukvården för att denne skall ha en faktisk möjlighet att utföraerforderliga uppgifter? Jag frågar detta därför att det råder ett allvarligt lägenu. I en skrivelse inom av påtaladesorimligheten i nuvarande läge för vuxenpsykiatrin när det gäller övervakningen.Det sägs där: "Dessa brister avser såväl en önskvärd intensitet iinspektionsverksamheten avseende den psykiatriska vårdorganisationenslagenliga och medicinska adekvata sätt att fungera som en vidareutveckling inomdet psykiatriska vårdfältet. Ett fortlöpande höjande av kraven på vårdformensstandard ur rättssäkerhets- och medicinskt-materieU synvinkel accentuerarytterligare byråns eftersatta läge ur arbetskraftssynpunkt. F. n. krävsemellertid i första hand personalförstärkningar som tiUåter byrån att motverkade mest framträdande bristerna i verksamheten." Och man fortsätter: "Vad beträffar överinspektörenmåste denne frigöras från vissa ärendegrupper, sä att inspektionsverksamhetenkan fullgöras. I landet finns ett sextiotal psykiatriska sjukhus ochpsykiatriska klmiker vid lasarett samt ca 180 vårdhem för psykiskt sjuka, varavca 100 är enskUda. Nuvarande resurser medger endast 20-tal inspektioner om åretoch måste i första hand begränsas tUl sådana som föranletts av enskildahändelser." Herr socialminister, så här får det helt enkelt inte vara!Varje inspektionsverksamhet kan ha vissa brister dem kan man diskutera mendet är obestridligt att utan nämnvärd inspektion blir felen på fältet lättfler. Inspektioner som kommer någorlunda tätt verkar förebyggande, och vidvarje konkret faU då inspektion sker och goda råd och upplysningar lämnasverkar de dessutom förbättrande. Jag vill därför fråga socialministern varförhan inte deklarerar sin villighet att se över detta problem för att i varjefall pä åstadkomma en rimligt stor personaluppsättning. Jag beklagar att detta anförande blev ganskalångt, men svaret som gavs påminde alltför mycket om en schweizerost: det varmest hälen som syntes, och de behövde fyUas ut. För min del erkänner jag attdet ibland är svårt att göra en avvägning meUan de intagnas önskemål ochallmänhetens skyddskrav, där sådana finns. Men nuvarande förhåUanden är tUlstora delar en skamfläck, om det skaU vara någon mening med den officieUabeteckningen för de människor det här gäUer, de s. k. särskUt vårdkrävande. Vi måste hälla i minnet att flertalet av depatienter det här är fräga om har begått upprepade lagöverträdelser. är dendominerande brottstypen, men brott mot liv och hälsa är också vanliga i intesä fä fall upprepade sådana brott. En del patienter bedöms som mycket farligaoch är därför i behov av särskilda säkerhetsåtgärder. Ur medicinsk synpunktuppvisar patienterna olika psykiska sjukdomstUl-ständ. pådetta område omsluter därmed många komplicerade och svära frågor. Låt mig understryka att det självfallet ärangeläget att vi steg för steg kan komma fram tUl sädana förbättringar ivärdorganisationen och vårdmetodiken som är möjliga och lämpliga. På dettaområde liksom pä mänga andra områden av sjukvården finns det åtskiUigt som kanoch bör förbättras.