prot · FW09157 · 1973-12-31 00:00:00 — De hänvisas till att hos Petroleuminsfitutef ansöka omtilldelning. Till en början lämnades dessutom industrierna utanför. har detunder hand blivit klarlagt att SPI också har ansvaret för att företagen fårbränsle. Jag tackar handelsministern för svaret. Min frågaföranleddes just av det problem som de lokala återförsäljarna har råkat ut för.Att oljeleveranserna inställs är ett bekymmer för näringen som sådan, ochdessutom har det en social sida, när dessa företag ställs utan arbete medendast någon dags varsel. Om oljebolagen vid reduceringen av leveranserna hadegjort en jämnare fördelning av den olja de har tillgång till, skulle de lokalaåterförsäljarna inte ha upplevt detta problem som lika akut. De lokala distributörerna har haft ett finmaskigtdistributionsnät som gett en snabb och säker service. De har kunnattillhandahålla varor som prismässigt hävdat sig väl gentemot de storaoljebolagens. Då kunderna nu hänvisas till de s. k. moderbolagen har dessa inteutan lång väntan möjlighet att leverera olja. Det innebär driftstopp, längreeller kortare. För dem som hos SPI ansöker om tilldelning tillkommer dessutomen fördelningsavgift. Frågeställningenär alltså; Är det inte möjligt att ge en rekommenda- tion sominnebär att oljebolagen känner sitt ansvar mot de återförsäljare som under långtid varit deras underleverantörer? Då skulle man klara ett näringsproblem ochgarantera alla oljekunder att ej bh utan bränsle. Regeringen har ju när det gäller bränsleproblematikenblivit tagen på sängen. Det har sagts omväxlande att det är gott om olja, attdet är ont om olja, aft vi får tillgripa ransonering. Det har nämnts ohkaperioder, olika mängder osv. Tidningsuppgifterna säger att sparkampanjenhar blivit ett fiasko. EnUgt uppgift har det i TV meddelats aft Sverigedessutom missat en stor leverans av olja. Det befäster intrycket av brist påhandfasthet i den här frågan. Därtill kommer att det har rått osäkerhet bland deansvariga myndigheterna i fråga om ansvaret för oljeförsöriningen ettförhållande som handelsministern bekräftar i sitt svar. Det kan finnas förklaringartill bristande handlingsberedskap men detta ändrar ju inte problemetsomfattning. Det är angeläget att regeringen vidtar åtgärder som hjälper deaktuella småföretagen i detta fall de lokala återförsäljarna. Det skulle göraatt konsumenterna kunde få den bränsleförsörjning som är möjlig att ge. Det talas om de beredskapslager som skulle kunna få tas ianspråk. Men problemet är att de lokala distributörerna inte har haft lagringstvång.Det innebär att man inte har någonting att tillgripa. Det skulle varavälgörande om handelsministern ville ge rekommenderande anvisningar föroljebolagen så att man kunde lämna dessa lokala distributörer tilldelning. Om åtgärder för att trygga landets oljeförsörj7iing, m. m. Överläggningen var härmed slutad. §6 Om åtgärder för att trygga landets oljeförsörjning, m, m. Herr handelsministern erhöll ordet för aft i ettsammanhang besvara (vpk) i kammarens protokoll för den 30november intagna frågor, nr 359, till herr industriministern, respektive 360,och anförde: har frågat industriministernom regeringen avser att förelägga nästa års riksdag förslag om förstatligandeav oljehandeln. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. vidare frågat mig om regeringen avser att söka trygga landetsoljeförsörining genom långfristiga avtal med de oljeproducerande länderna. Energiförsöriningen är, som vi just nu märker, ett av detsvenska samhällets nyckelområden. Starka skäl talar .sålunda för en ökadmedverkan från samhällets sida i energiförsörjningen. har de stora internationella oljebolagen svaratför större delen av tillförseln av olja till och distributionen till desvenska konsumenterna. Oljekrisen och utvecklingen på den internationellaoljemarknaden har visat aft de stora oljeföretagens dominerande inflytande harminskat. Vi kan infe lita på att de kan ansvara för våroljeförsörining. Med anledning av detta undersöks nu möjligheterna att 0771 åtgärder för att trygga landets oljeförsörjning, m.m. mer långfristigt trygga landets försörining av olja genom direkta förbindelser medoljeproducerande länder. När allmänna ransonerings- och förfogandelagarna trätt itillämpning finns de instrument som behövs för att i en krissituation reglerahandeln och förbrukningen av olja inom landet. Mot denna bakgrund är ettförstatligande av den inhemska oljehandeln inte aktuellt. (vpk): Jag tackar för svaret. Den statliga oljeutredningen föreslog som bekant redan år1947 att oljehandeln skulle överföras fill ett statligt monopolföretag. 1 sittbetänkande pekade utredningen bl. a. på det primära behovet "att i tiderav krig eller eljest exceptionella internationella förhållanden vår oljeförsörjningicke onödigtvis äventyras fill följd av bristande balans ifråga om defredsmässiga inköpens fördelning på olika exportområden och otillräckligberedskapslagring". Dessasynpunkter är ju brännande aktuella. Den sammanlagda kostnaden för inlösen och ersättningar isamband med ett förstatligande av oljehandeln uppskattades av utredningen tillca . Regeringen följde infe oljeutredningens förslag. Det blevinget förstatligande av oljehandeln. Det är väl en av de största politiskablundrar som regeringen har gjort sig skyldig till under efterkrigstiden.Riksdagens majoritet har också upprepade gånger avslagit kommunistiska motionerom förstatligande av oljehandeln. Om oljehandeln hade varit i staflig ägo skulle bl. a.följande fördelar nu ha kunnat noteras: De storaamerikanska oljebolagen skulle inte ha spelat den dominerande roll de nu har isvensk oljepolitik. skullehaft större möjligheter aft självt forma sin energipolitik. Det skulle havarit lättare att sluta långsiktiga avtal med de oljeproducerande länderna. Oljedistributionenskulle ha varit mera rationellt ordnad till lägre kostnader. Svenska folketskulle infe ha tvingats betala stora monopolvinster till de amerikanska ochbrittiska oljebolagen, vilka i sin tur smiter undan skatt i . Spelet om oljan är inte slut därför att det blir fred iMellersta Östern. Samma grundläggande problem kommer att återstå. Attförstatliga oljehandeln är en nödvändig åtgärd, och ju snabbare den vidtas,desto bättre är det för landets energiförsörining. Förstatligande av oljehandeln bör kombineras medlångfristiga avfal med de oljeproducerande länderna. Detta kan ge en tryggareförsörjning, och därigenom slipper man också fördyrande mellanhänder. Med ettflertal producentländer torde det vara möjligt att få sådana avtal. Redan nubör möjligheterna härtill utnyttjas. Det är bra att regeringen nu tycks varainställd härpå. Men regeringen förefaller att fortfarande visa tveksamhet.Redan för en månad sedan erbjöds att köpa en stor post oljafrån ett oljeproducerande land, nämligen . Kan handelsministern upplysa omanledningen till att denna affär icke fullföljts? har felaktig utgångspunkt försin fråga. Det gäller inte huruvida denna affär har fullföljts eller inte, utanvad det gäller är de oUka stadier som undersökningen av sädana här affärermåste genomgå. De uppgifter till äventyrs har inhämtatunder kvällens lopp via televisionen var bristfälliga och fill vissa delar intekorrekta. Det som har ägt rum är att ett allmänt erbjudande om oljeleveranserhar lämnats. Vissa frågor har ställts, vissa allmänna svar har på nytt givitsoch vi har återkommit med mera preciserade frågor. Skälen är många till att vi måste ha ett tillräckligt gottunderlag för aft veta framför allt: Kan den råolja som levereras till Sverigeraffineras någonstans här i landet eller någonstans utanför där lämpligkapacitet finns? Innan vi har denna grundläggande fråga besvarad är detknappast ens möjligt att betrakta det här som en oljemängd som står till vårtförfogande. Det är de undersökningarna som fortsätter, och vi har bettatt få svar på dessa och på andra frågor från den regering och det land som detgäller. Därför kan jag svara att det är min avsikt aftfullfölja den här affären under förutsättning aft vi får sådana upplysningaratt den olja som det är fråga om passar för våra behov och kan fas hit tillrimliga kostnader. Om åtgärder för att trygga landets oljeförsörjnii7g, m. m. HerrHERMANSSON (vpk): Vad handelsministern nu sade tycker jag ärpositivt, och jag hoppas att regeringen med all kraft fullföljer möjligheternaatt sluta sådana här långsiktiga avtal med de oljeproducerande länderna. Mendet beklagliga är ju aft man från irakisk sida har tyckt sig veta att man stöttpå likgiltighet och ointresse från den sida. Det är väldigtviktigt, tror jag, att den inställningen kan undanröjas genom snabba ochbeslutsamma åtgärder från regeringens sida. Andra länder har ju varit litet snabbare. Jag vill erinraom att det meddelas att en finländsk delegation återvänt från besök iKuwait och och tydligen har nått mycket positiva resultat när detgäller ytterligare att förbättra oljeförsörining. Jag tror alltså att regeringen snabbt bör se till att endelegation kan åka till för att närmare undersöka bl. a. de frågor somhandelsministern själv här nämnde. Det torde vara nödvändigt i den situationsom råder att visar ett positivt intresse när det kommer erbjudanden avden här typen. Sedan beklagar jag att handelsministern och regeringentydligen inte avser att till nästa års riksdag lägga fram förslag omförstatligande av oljehandeln. Det finns en rad skäl härvidlag som jag redanhar anfört. Men så finns också skatfeskälef. De stora oljebolagen gör nufantastiska vinster. De har länge varit stora, men de redovisas inte i Sverige.För hade nio stora oljebolag inte en krona i taxering till Om höjning av kvoten för flyktingar från Ett enda bolag, det minsta, redovisade inkomster vid taxeringen.Det är skandalösa förhållanden, där skattesmiferi i stor skala förekommer årefter år. begärde 1970 en utredning, men den är ännu inte tillsatt.Även den frågan bör man snabbt göra något åt. Vi skall agera så snabbt som möjligt för attåstadkomma den inleverans av olja till som vi här kan förfoga över. Det är riktigt att tydligen är på väg att slutaavtal om leveranser av råolja. Men jag tror aft inser denskillnad som där föreligger han har själv gjort detta ganska klart. Finlandhar väsentligt större raffinaderikapacitet än . Där ligger vårt grundläggandeproblem , när det gäller leveranser av råvara direkt från deoljeproducerande länderna. Har vi tillräcklig kapacitet för att raffinera? I dagkör våra raffinaderier för fullt, och det är svårt aft veta hur mycket vi kanstoppa in i dem ytterligare. Därför är det min mening attraffinaderikapacitefen inom gränser måste byggas ut så snabbt sommöjligt, och att staflig aktivitet och statligt engagemang är nödvändiga föratt så skall kunna ske. (vpk); Det där sista som handelsministern nämnde ärsäkerligen helt nödvändigt, men jag tror att man måste gå ett steg längre änvad handelsministern var beredd att göra. Det är helt klart, att om vi tidigarehade förstatligat oljehandeln i , så hade vi troligen nu också haft ettbättre läge när det gäller vår kapacitet att raffinera olja, och det tycker jagär ytterligare ett argument för att regeringen borde överväga hela frågan omförstatligande av oljehandeln. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Omhöjning av kvoten för flyktingar från Fru statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 6 decemberintagna fråga, nr 367, till herr utrikesministern, och anförde: har frågat utrikesministern omregeringen är villig att ytterligare höja kvoten för flyktingar från Chile.Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. erbjöd sig efterstatskuppen i att i en första omgång ge 200 politiska flyktingar därifrånen här i landet. Regeringen har därefter vidgat ramen för erbjudandettill att omfatta 600 flyktingar. har tagit emot drygt 500flyktingar från . Härigenom har tagit ansvar för ett mycket stortantal av de flyktingar som tillåtits lämna . Vi är beredda att överväga enytterligare höjning av kvoten. Jag förutsätter emellertid att även de övrigaländer till vilka FN;s flykfingkommissarie har vädjat om hjälp tar på sig enstörre del av ansvaret för Chileflyktingarna. (); Nr 157 ' Jag ber att få tacka för svaret. Någotegentligt besked har jag ju inte fått; svaret innebär bara att j december1973 regeringenär beredd att överväga en höjning av kvoten. Det är alltså inte --- någotlöfte, bara ett löfte att överväga. Men jag hoppas ändå att en Om höjningav höjning av kvoten snart kommer att ske, så aft svenska ambassaden kan kvoten for flyk-forfsäffa att ta emot de människor som också i dessa dagarsöker svenskt tingai frän beskydd. Förföljelserna och terrornfortsätter nämligen mot personer i förtroendebefattning i de partier ochorganisationer ,som aktivt stödde . Förföljelserna går ner påregional och lokal nivå. Vi bör vara beredda att ta emot flera av dem somönskar komma under flykting-kommissariens beskydd men som ännu inte vågatregistrera sig. Det finns många personer som av familjeskäl vill komma tillSverige för att förena sig med de familjemedlemmar som redan kommit hit. a. flyktingar från , av vilka vi redan tagit emot en del. Utvisningen av ambassadör får inteleda till att de svenska insatserna för flyktingarna i mattas av. Dennuvarande kvoten bör därför höjas väsentligt, och arbetet får inte hämmas avnågot numerärt kritstreck.,Det viktiga är att vi snabbt erbjuder en åtdem som önskar komma till . Vi får räkna med att antalet kan stiga medflera hundra. Därför bör vi också tillåta ett sådant antal för att värdigtfullfölja den humanitära insats som påbörjats i . exempel harredan påverkat andra stater. Inte minst därför är det viktigt att vi intetvekar att slutföra detta på ett sätt som gör att vi infe tvingas neka hjälptill dem som räknat med vårt beskydd och med vår villighet aft bistå. Statsrådet har inte angett vUken ny kvot regeringen kommeratt överväga. Blir det 800 900 eller I 000? Vad är anledningen till attstatsrådet inte vill ange någon ny siffra? Är den nivå jag angett pånågot sätt onaturlig? Statskuppen i ägde rum ,och efter kuppen erbjöd sig att i en första omgång faemot 200 politiska flyktingar. Därefter har kvoten höjts i två omgångar, försttill 500 - det var - och sedan fill 600 . Jagtycker att den utveckling som jag helt kort skisserat visar att den verksamhetvi bedrivit inte har hämmats av några numerära kritstreck, som herrWirmark uttryckte det. Jag förutsätter att vi även i fortsättningen kommer attjobba för att på bästa sätt ta vårt ansvar. När den här frågan diskuterades tidigare i sadeförre utrikesministern att det inte var lämpligt, så länge förhandlingar pågick med de olika länder som flyktingkommissarien vänt sig till, att exakt ange siffror på kvoter. har jämfört med andra länder påtagit sig ett stort ansvar. Ungefär 1 000 flyktingar har lämnat , och vi hår i tagit emot över 500. Det är många andra länder som har erbjudit sig aft fa emot flyktingar, en del har angett kvoter, andra har förklarat att de hellre vill ha frihet atl göra en bedömning från fall till fall. Om lagstiftning mot könsdiskriminering Jag delar helt den uppfattning sorn , nämligen att många av de flyktingar som finns i haranhöriga som det är angeläget att vi bereder en här i landet. Jag nämnde faran för ett kritstreck som kundeslå bhnt därför att vi nu har en kvot på 600 och redan har tagit emot över 500flyktingar. Det är infe så många kvar tills den kvoten är fylld som förnärvarande gäller. Fattas inget nytt beslut kommer ambassaden att hämmas i sittarbete. Varie dag strömmar det till nya personer som söker svenskt beskydd. Nuär statsrådet tydhgen infe beredd att ange någon ny kvotsiffra, men detvore bra om statsrådet klart ville säga ut att den nuvarande kvoten inte fårhindra att ambassaden under sitt beskydd far personer som ber om vårt beskyddoch som i övrigt fyller alla rimliga villkor för att bli mottagna. Likaså voredet bra att få fastslaget att kvotsiffran inte får hindra oss att ta hand omytterligare personer ur det tiotal läger som flyktingkommissarien nu har iChile. Jag vill tacka för beskedet om återförening av familjer.Det var välkommet. Det finns ett antal personer som väntar. Med det tryck som råder på ambassaden i är detviktigt att den kan känna att den har frihet aft arbeta efter de linjer som jaghar angivit. Det enklaste skulle givetvis vara om regeringen klart höjde kvotenupp till någon av de siffror jag nämnde. Alla som har haft kontakt medsituationen i vet att en sådan siffra - 900 eller I 000 ingalunda ärför hög. En sådan kvot kommer snabbt att fyllas. Regeringen har i den här frågan nära kontaktermed såväl flyktingkommissariatet som den svenska ambassaden nere i Chile.Beslut om höjningar av kvoten fattas på grundval av en fortlöpande, i detnärmaste daglig, kontakt. Jag tycker att agerande tidigare gör att herrWirmarks oro är obefogad. De beslut som har fattats har fattats mycket snabbtliksom i andra tidigare fall när vi har tagit emot flyktingar t. ex. depolska judarna. En bedömning av kvoten görs på grundval av informationer iständig kontakt med vår ambassad och med flyktingkommissarien. Till det vill jag bara säga att jag byggermina reaktioner på samtal nere i med representanter för ambassaden,som mycket klart gav uttryck åt de stämningar jag har förmedlat här. Överiäggningen var härmed slutad. §8 Om lagstiftning mot könsdiskriminering Fru statsrådet erhöll ordet för att besvara herrRomanus' (fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 372,och anförde; har frågat mig om det genomregeringens försorg pågår eller planeras någon utredning av frågan omlagstiftning mot könsdiskriminering, framför allt inom arbetslivet, och omdärvid beaktas utländska erfarenheter. Det primära är att vidta konkreta åtgärder för att lösa dejämställdhetsproblem som finns inom arbetslivet. Med denna utgångspunkt harregeringen tillsaft delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor, ochsom bekant har delegationen redan lagt fram vissa konkreta förslag som prövas iårets budgetarbete. De erfarenheter som vinns genom konkreta åtgärder av olikaslag sammanställda med utländska erfarenheter får visa huruvida frågan omlagstiftning mot könsdiskriminering bör aktualiseras. Om lagstiftning mot könsdiskri-miner i/Ig HerrROMANUS (fp); behandlade riksdagenfrågan om jämställdhet mellan män och kvinnor med utgångspunkt iinrikesutskot-fets betänkande nr 34. Där behandlades bl. a. frågan omlagstiftning mot könsdiskriminering, som liksom flera årtidigare har tagit upp i en partimofion. I den debatten frågade jag statsrådetLeijon om delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor har studeratfrågan om lagstiftning mot könsdiskriminering, om den har tagit del avutländska erfarenheter eller om den kommer att ta upp frågan. Av någon anledning som jag inte känner till fick jag ingetsvar av statsrådet då. I stället uppmanades jag av inrikesutskottefstalesman, , att återkomma med en interpellation. Det ärbakgrunden till min fråga . Jag tackar för att jag nu har fått svar, ävenom jag inte riktigt kan förstå varför det inte kunde ha lämnats direkt den 15november med tanke på dess ytterst obetydliga innehåll. Är resultaten av de konkreta åtgärder som man harvidtagit verkligen så uppmuntrande att man kan låta frågan om lagstiftning motkönsdiskriminering vila ytterligare? Och hur länge är det tänkt att man skallavvakta innan man aktualiserar frågan om lagstiftning på detta område? Det harju ändå gjorts erfarenheter utomlands. Skall man tolka den sista meningen isvaret så att ni inom regeringen på något sätt studerar erfarenheterna avlagstiftning mot könsdiskriminering? Varför kan inte statsrådet i så fall sägadet? Studerar ni erfarenheterna eller gör ni det inte? Är det nödvändigt attuttrycka sig på det här tillkrånglade sättet? Sedan frågade jag också om köndiskriminering i de statligabolagen. Eftersom det finns statliga bolag inom flera departement ställde jagden här frågan också fill , men den har lämnats över tillindustriministern, och det tog tydligen så att jag inte får något svarpå den frågan. Är det verkligen så illa ställt med kommunikationerna inomregeringen att en fråga som ställs infe skall kunna besvaras ? Frågan är så enkel aft jag upprepar den som en följdfrågatill frågan om lagstiftning mot könsdiskriminering. Frågan är alltså: Kan vi iavvaktan på en lagstiftning mot könsdiskriminering som gäller alla företag jag är övertygad om att den kommer, liksom lagen om ansfällnings- Om lagstiftning mot könsdiskriminering trygghetkom efter många års hberala framstötar i åtminstone lita på att destatliga företagen upphör med sin könsdiskriminering? Och vad kommerregeringen att göra för att uppnå ett sådant resultat? ställer en enkel fråga som jaginfe skall besvara. får väl fortsätta och ställa enenkel fråga om kommunikationerna inom regeringen. Till sakfrågan om en lagstiftning mot könsdiskriminering;frågar om resultaten är så bra att vi kan låta bli attlagstifta. De resultat som delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnorhittills kan redovisa är naturligtvis inte särskilt omfattande med tanke på aftdelegationen har jobbat . Delegationen har tagit upp principfråganom bl. a. specialinriktade åtgärder mot kvinnorna på arbetsmarknaden med tankepå de speciella svårigheter som kvinnorna möter. En generell lagstiftning motkönsdiskriminering skulle såvitt jag förstår göra det svårt aft pröva den typav åtgärder som delegationen nu arbetar med. Delegationen är naturligtvis intresserad av alla åtgärdersom vidtas i och på andra håll och som gäller jämställdhet mellan mänoch kvinnor. Därför samlar naturligtvis delegationen in uppgifter om den lagstiftningsom finns, bl. a. i och i . HerrROMANUS (fp): Äntligen, äntligen ett konkret besked! Jag hardiskuterat den här frågan i under , och det är förstagången som någon från den socialdemokratiska sidan har givit ett enda konkretbesked, nämligen att man nu har börjat att samla uppgifter om lagstiftningutomlands. Jag kan inte inse varför detta inte kunde stått i det första svaret,men jag tackar ändå för beskedet. Det går inte fort den här lagstiftningenhar funnits , men man får vara tacksam för det lilla. Jag ber att få uttrycka min glädje över att man nu harkommit så långt att man har börjat samla uppgifter om lagstiftning. Man kanskeockså kan böria se på erfarenheterna av hur lagstiftningenfungerar. 1 så fall kommer jag givetvis att bli ännu gladare. Jag tror inte att statsrådet har rätt i att enlagstiftning mot könsdiskriminering behöver utformas så att den försvåraråtgärder av den typ som delegationen nu är inne på. Det är väl en sak som nikan undersöka. Jag frågade naturligtvis infe om erfarenheterna av vaddelegationen har gjort. Arbetet för jämhkhet mellan män och kvinnor började juinfe med delegationens tillkomst. Erfarenheterna över huvud taget av hur segtdet går att skapa jämlikhet leder i varje fall mig till den klara slutsatsenatt här behövs lagstiftning. Det är uppenbart, att det är befogat atl ställa en frågaom kommunikationerna inom regeringen. Men de statliga företagen hör ju ocksåfill arbetsmarknaden. Kan inte statsrådet , som ändå är regeringensrepresentant här , ge oss en garanti för att de statliga bolagenskall sluta med könsdiskrimmering? Innebär inte inrikesutskottets uttalande ibetänkandet 34 en garanti för detta? Om det inte gör det, är det oroande. sade att det går segt medjämställdheten mellan män och kvinnor. Infe heller jag tycker att hastighetenär den önskvärda. Men om man jämför det svenska samhället med andra länder, därman bl. a. använt sig av lagstiftning, måste väl ändå också i att vi trots allt har kommit betydligt längre här i landet. Jag tror att man framför allt löser dessa problem genomatt gå in med konkreta förslag till åtgärder för aft positivt och aktivt verkaför jämställdhet mellan män och kvinnor. Det räcker inte med att motverka endiskriminering. Det är de positiva, de aktiva åtgärderna man når resultat med.Det är på det sättet som delegationen har böriat arbeta, och jag tror att detär ett riktigt sätt att arbeta på.