prot · FW0974 · 1973-12-31 00:00:00 — I de flesta fall är det klart attbeslutet bhr offentligt, rnen vad jag vUl ha reda på är de motivsom finansminislern i olika lägen har haft, då han ibland har sagt ja ochibland har sagl nej, och vilka handlingar som ligger lUl grand för dettaegendomliga struklurrationaliseringsbegrepp som kommer fram i den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj.ts praxis i naluralisationsärenden kan man tro atl det skall centraliseras så mycket sommöjligt i samhället, och då vill finansministern hjälpa till med detta. Den här skatten är egentligen inte mycket att tala om,eftersom bara 10 proceni av försähningssumman är skattepliktig, även omskattebefrielse icke beviljas och aktierna innehafts i fem är. Omfinansministern skuUe säga nej, tror jag att köparen i de flesta fall skulle habetalat mera för aktierna och på så sätt kompenserat säharna, vilka pengarsedan skulle ha kommit framför allt landsting och kommuner tih godo i form avskall. Del är främst kommunen jag tänker på. Då det gäller en relativt storindustri i en relativt liten kommun är det ganska kännbart, om dessa pengarinle kommer in. Del händer ofta alt utdelningen under en följd av år hållsnere, vUket bl. a. medför lägre kurs på aktierna, vilket ju kan vara tillfördel för vissa aktieägare. Genom den ibland orimligt låga utdelningenförsvinner skalleinkomster från kommunen sedan ser finansministern tUl altäven realisationsvinstskatten försvinner. t Luttra (c): kritik gäller den lagstiftningsom vi nu har. Kritiken drabbar därför egentligen , som har stiftatdenna lag. granskning gäller ju hur regeringentillämpar lagstiftningen, där det alltså finns möjlighet att medge befrielse frånen skall som normalt skall betalas. Handlingarna i sådana ärenden skall vara hemliga enligt 17§ sekretesslagen, såvida inte sökanden säger ifrån all de inle behöver varahemliga. När det gäUer diarierna finns det en liten skymt avtveksamhet, men det förefaller som om della skulle vara en sekundär fråga i delhär sammanhanget. i (s): Jag skall nöja mig med atl instämma med herrLarsson i Luttra om det han senast sade. Det som är ute efler måstevara att förändra lagstiftningen. Jag vill bara citera vad som sades i samband medriksdagsbeslutet. Där sades all del inte är möjligt all i lagtext närmare angede fall då en försäljning skall fritas från beskattning enligt schablon. Dennabeskattning kan anses hindra en från allmänna synpunkter önskvärd strukturrationalisering.Möjlighet bör därför finnas all befrias från vinstbeskatl-ning i sådana fall.Dispens skall givetvis inle medges i alla de fall då försäljning leder lill atttvå förelag sammanslås. Det måste bli en bedömning från fall till fall. Den bedömningen har riksdagenöverlåtit åt finansministern att göra. har lagt fram ettdokument som belyser praxis när del gäller tillämpningen av lagen. Sedan samtliga under punkten "Diarieföring av vissaskatteärenden" och "Befrielse från aktievinstbeskattning"anmälda talare nu haft ordet övergår kammaren liU atl debattera "Kungl.Maj:ts praxis i naluralisationsärenden". Vid den omfattande granskning av regeringenshandläggning av de medborgarskapsärenden som förts upp liU dess prövning, somkonstilulionsutskottet genomfört , har några av ledamöterna uppmärksammaten tolkning av medborgarskapslagen från regeringens sida som vi anser harprincipiellt intresse, eftersom den berör förhällandet mellan män och kvinnor.Regeringen har nämhgen i princip tolkat de försörjningsvillkor som ställs upp imedborgarskapslagen för erhållande av svenskt medborgarskap så, all hemmafraari allmänhet utesluts från medborgarskap. I några fall har regeringen givitdispens från detta krav, men den har hävdat atl besluten inle kan gesen så viltgående tolkning att hemmafraar med hemmavarande minderåriga barnanses uppfylla försörjningsvillkoren. Detta är, herr lalman, verkligen etl sensationellt synsätti 1970-lalets . Det är, menar man tydligen, förvärvsarbetet och dågivelvis i de flesta fall makens förvärvsarbete som grundar rätten tillmedborgarskap. Om maken inle viU söka svenskt medborgarskap får också hustrunförbli utlänning tills hon lämnar hemmet och erhåller förvärvsarbete. Del rörsig här ingalunda om några margineUa fall del rör sig tvärtom i flera fall omkvinnor som eller längre har skött tre, kanske fyra, kanske fem barnutan någon som helsl anmärkning. En av de kvinnor som fick sin ansökan om medborgarskapavslagen skriver, atl hon har bott 21 av sina 42 levnadsår i och därföll upp fyra barn. Hon fann del djupt kränkande all rätten atl få bli svenskmedborgare på sätt som skett kopplats samman med penninginkomsten och all denkvinna som bidrog lill familjens försörjning genom all uppfostra barn ocharbeta i hemmet dömdes alt oberoende av sin egen önskan ha det medborgarskapsom maken bestämde sig för. Hon kunde inte heller finna att den omständighetenatl hon var hemmafru och därmed inle bidrog liU famUjensförsörjning med penningmedel berättigade lill påståendet atl hon saknademöjlighet alt genom yrkesarbete försörja famihen. Det är alltså här justverksamheten som hemmavarande barnauppfostrare som leder till stämpeln att varaförsörjningsoförmögen och därmed diskvalificerar från rätlen att blimedborgare. Jag tycker atl delta är förbluffande. Jaghoppas alt , som har varit föredragande i regeringen i dessaärenden, lyssnar lill vad som här har sagts och atl hon kan svara på om hon nuhar ändrat sin generella inställning i denna fråga eller om delta ärytteriigare etl uttryck för socialdemokratins nygamla kvinnosyn. den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj:ts praxis i naluralisationsärenden HerrWERNER i (m): Jag kan helt instämma i vad härhar sagt om försörjningsvUlkoren när del gäller hemmafruar med minderårigabarn. Del har ju framgått atl invandrarverket driver en ur medborgarskapssynpunktmera korrekt och neutral praxis, nämligen den all del arbete som en hemmafrunedlägger på sitt hem och sin familj är ur försörjningssynpunkt likvärdigt medförvärvsarbete utanför hemmet. Här har alltså drivits en annan Unje, medanKungl. Maj:l, som har sagt, gör den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj:ts praxis i natura-lisationsärenden sigskyldig lill en könsskUlnad som inte kan motiveras utifrån medborgarskapslagen. Om kategorierna unga studerande med normalstudieprestation, ålderspensionärer, förtidspensionärer, änka i arbetsför åldermed pensionsförmåner tUlräckliga för hennes och barnens försörjning ochpersoner som blivit permitterade på grund av arbetsbrist anses uppfyllaförsörjningskravet, så måste naturligtvis hemmafmn behandlas enligt sammapraxis. Maj:t har i några fall, när del gäller ensamståendemed minderåriga barn, dispenseral från försörjningskravet och därvid hänvisatlUl s. k. särskilda skäl. Men della synes också vara en onödig och inte heltlyckad omväg. Del vittnar, som sade, om en förlegad syn på devikliga funktioner en kvinna har i hemmet. Låt mig sedan, herr talman, gå ell stycke vidare och knytanågra reflexioner vid den utförliga och utmärkta redovisning avnaturalisalions-procedur och medborgarskapsärenden som ulskollets sekretariathar utarbetet och som återfinns i bilaga 5. Lagen om svenskt medborgarskap harju varit och är en väsentlig lag för många invandrare som sökt sig hit tUl vårtland. I genomsnitt är del 10 000 utlänningar som får svensktmedborgarskap. Del skall gärna erkännas all det måste ställa sig ytterligtsvårt atl tillämpa en fullt enhetlig praxis när del gäller alt la slällninglill de många olika livssituationer som de olika sökandena representerar. Detena fallet är aldrig likt del andra. De olika villkoren för svensktmedborgarskap skaU tUlsammantagna inte utgöra något stelbent system utan ettsmidigt sådant som kan tillåta befogade deldispenser. När del gäller Kungl. Maj:ls dispensrätt från de fyranaturalisations-grundema finns möjligheten all anföra all vederbörande på någolsätt är lUl "gagn för riket" en något dubiös kvalifikationsgrundsom man har försökt anföra i vissa fall när t. ex. prominenta fotbollsspelareoch andra idrottsutövare har behövts här i landet för sin funktion. Nåväl, man har inte lUlämpat den här möjligheten.Regeringen har inle gjort det ulan i förekommande fall istället utnyttjat möjligheten atl anföra all s. k. särskilda skäl förelegat nu tänker jag ingalunda på idrottsutövare. Utskottet har nämhgen konstateratatl i stort sett samtliga Kungl. Majts dispenser motiverats av dylika"särskilda skäl". Del är klart atl en sådan bedömningsgrund saknarkonkretion. Fördenskull kan den också komma atl inrymma etl mycket heterogentklientel. Den intresserade läsaren hänvisas till bilaga 5. Där kan man finnaexempel på myckel olikartade bedömningar. Jag kan hänvisa speciellt till s. 103och inte uppta liden med något referat. Man kan som sagt finna mycketolikartade bedömningar, där de "särskilda skälen" i någrabifallsärenden varit svåra att finna och i andra ärenden varit uppenbara nogmen ändå inle kunnat beveka Kungl. Det har emellertid upplysts om alldepartementet uppmärksammat de mest remarkabla fallen och i efterhandåstadkommit rättelse, vilket är gott och väl. Alt väga de särskilda skälen såatl man i någon mån kan tala om en enhetlig praxis får förbli Kungl. Maj:tssvåra prövning i dubbel bemärkelse. Etl ohägnsom Kungl. Maj:t fortfarande envisas med är alt i dessa sammanhangsällan eller aldrig motivera avslagsbeslut. menar man all den som besvärarsig hos Kungl. Maj:t redan fått mottaga etl motiverat avslagsbeslut fräninvandrarverket. Han kan därför pä goda grunder också tolka Kungl. Men kan nya argument ha tUlkommit, vilka den klagande kan ha anfört hos Kungl. Maj:toch dessa borde kunna ge anledning till en motivering. Det är att hoppas atlinrikesdepartementet i likhet med vad som börjat ske i andra departementfhiner för gott att motivera de beslut som för den enskilde berörmycket känshga och kanske tUl och med livsavgörande frågor. Vi har haft jusldenna del av ärendet - Kungl. Maj:ts beslutsmotivering uppe ifjolårsgranskningen. Jag vill med dessa ord sätta punkt, herr talman! den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj:ts praxis i natura-lisationsärenden FruTHUNVALL (s): Herrar och i har här tagitupp några punkter i det mer än 100 sidor omfångsrika material som utskottet härlägger fram. Jag ber atl få kommentera dem i sitt sammanhang i det ärende jagviU redovisa inför kammaren. Vid sin årliga genomgång av statsrådens ämbetsutövning ochregeringsärendenas handläggning har vidsidan av speciellt uppkomna frågor också tagit upp vissa områden av Kungl.Maj:ts praxis i förvaltningsärenden för närmare studium, såsom här haranförts. har utskottet ägnat sig ål en omfattande och systematiskgenomgång av utvecklingen av praxis i s. k. naluralisationsärenden. Sådanpraxis har även tidigare studerats av utskottet, t. ex. 1967 och 1968. Årets granskning har skett mot bakgrund av dendecentralisering som genomförts från och med 1 juh 1969 dä invandrarverketinrättades och avser ärenden från och med . Decentraliseringen avvissa medborgarskapsärenden har kunnat minska konseljärendenas antal med meUan5 000 och 6 000 eller av det totala antaletkonsehärenden. i Luttra nämnde i sitt anförande något om denminskning som hade skett /70, vUket till stor del får skrivas jusl pådecentraliseringen. avgöres av Kungl. i statsrådet endast två slagav naluralisationsärenden, nämligen dels besvär som anförts mot invandrarverkelsbeslut, dels ärenden av större principiell eller särskilt grannlaga natur,vilka invandrarverket överlämnar lill Kungl. Maj:t för avgörande. Vidgenomförandet av förändringen infördes § 9 a i medborgarskapslagen med räll för invandrarverket all hänskjuta ärenden tUl Kungl. Maj:l när särskilda skälföreligger, varvid också förutsattes att utlänningsmyndigheten skulleundantagslöst utnyttja möjligheten i de ärenden, för vUka förfarandet i förstahand är avsett. Trols atl de naturalisationsärenden som avgöres avKungl. Maj:t endast utgör av samfliga dylika ärenden, synes detutskottet som om detta ger Kungl. Maj:t tUlräckliga möjligheter att på förutsattsätt följa och även styra utvecklingen av praxis. 1 sina huvuddrag tycks Kungl. Maj:ts praxis inaluralisationsärenden vara oförändrad (enligt propositionen1968:158) men etl par Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Kungl Maj:ts praxis i naturalisationsärenden Nämnas kan exempelvis, all personer som naluraliseras med villkoratt de får befrielse frän tidigare medborgarskap numera i fall, då det tarrelativt att erhåUa sådan befrielse, kan få viss dispens från kravetpå hemvisttid i . Likaså har den stipulerade villkorstidenförlängts från ett tiU för att undvika en onödig omgång vid behandlingenav sådana ärenden. Utlänning som bosatt sig här i riket har enligt gammal hävdhaft möjlighet all vinna erkännande som svensk medborgare, men först år 1858infördes regler härom i vår grundlag. De senaste ändringarna har genomförtsfrån med decentralisering till invandrarverket och den Ijanuari 1972 då länsstyrelsernas befallning med vissa hithörande ärendenupphörde. Maj:t beslutar i ärenden av natur som jag tidigare anfört. I utskottets betänkande redovisas vissa uppgifter omantalet utlänningar som erhållit svensktmedborgarskap. Utan alt gå närmare in på denna statistik vill jag nämna atl igenomsnitt 10 000 utlänningar blivit svenska medborgare under dennatid. Beträffande fördelningen på länder konstateras alt andelennordiska medborgare utgör den slörsla gruppen och uppnådde sin största andeleher . Kungl.Maj:l beslutar i ärenden som tidigare här anförts. Vid sin granskning har utskottet funnit all i stort settsamtliga Kungl. Maj:ls dispenser ges med hänvisning till föreliggande"särskilda skäl", och det har även anförts här av . Imånga av de fall där beslutsmotivering ej lämnats och där "särskUdaskäl" anförts, möter inga svårigheter att av handlingarna utläsa vilkagrunder som varit vägledande för Kungl. Mennaluralisalionsärendenas mångskiftande natur med betydande individuellavariationer gör det ändå angeläget all Kungl. Maj:t som praxisstyrandemyndighet lämnar så utförlig motivering i sina beslut som del är möjligt. Detbör dock observeras som utskottet också anför - all av hänsyn lill såvälenskilda som allmänna intressen motivering av besluten i vissa fall e/ börlämnas. Den omfattande exempelsamlingen som redovisas i bilaga 5visar på svårigheter med bedömningarna. Som inledningsvis anförts kan enligt 12 §medborgarskapslagen talan föras mot den centrala utlänningsmyndighetens - dvs.statens invandrarverk - beslut genom besvär hos Kungl. Maj:l i statsrådet. Underden aktuella undersökningsperioden har Kungl. Maj:l avgjort sammanlagt 281dylika ärenden, avseende 303 personer. Dessa ärenden kan fördelas efterifrågasatta brister vad gäller hemvist-, vandels- och försörjningsvillkorenligt medborgarskapslagens 6 §. av dessa besvärsärenden har gälltkravet på hemvist här i riket, har gällt vandelsvillkoret(att ha fört en hederiig vandel) och försörjningsvillkoret(alt ha möjlighet att försörja sig och sin famih). Endast i två fall, avseende tre personer, har dispenseratsfrån kravet på fyllda är. Eljest är åldersgränsen för självständignaturalisation 18 är och någon övre åldersgräns tillämpas inle. För all undvikadubbelt medborgarskap tas hänsyn lill myndighetsåldern i hemlandet om den sökande ärmellan 18 och . Som regel upptas barn lill svenska medborgaretUlsammans med utländsk vårdnadshavare. Adoptivbarn liU svenska medborgare kanerhålla självständig naturalisation, och barn som bor i och är födda ibeslående äktenskap mellan svensk mor och utländsk far brukar erhållasjälvständig naturalisation, om föräldrarna gemensamt ansöker därom. Jag har velat nämna detta litet utförligt, herr lalman, dåjag vel all det är aktuella frågor för många människor. Jag hänvisar också lUlden informationsverksamhet som invandrarverket bedriver i bl. a. hithörandefrågor. För naturalisation krävs enligt medborgarskapslagen atlvederbörande "har hemvist i ". Jag kan här skjutain all för nordiska medborgare gäller avsevärt kortare hemvistlid, . Såvida övriga föratsätlningar föreligger bör sålunda naturalisation beviljasså snart sökanden haft hemvist i , och då föratsättes atthemvislliden skall ha varat oavbrutet fram till naluralisalionen. Dock kandispens medges t. ex. vid avbrott för ulomlandsvistelse, när omständigheternakunnat visa atl sökanden haft för avsikt att återvända till . 1 vissafall kan sökanden tUlgodoräkna sig någon del av den tidigare vistelseliden. Jagkan endast nämna ell par av sådana dispensskäl som omnämns i föreliggandebetänkande. Personer som vistas i med diplomarisk immunitetanses ej äga hemvist här, ej heller deras familjer. förvaltningslag fastslåskommunikalionsprincipen mellan myndigliet och part i ett ärende dock medundantag i vissa fall, t. ex. om åtgärderna är uppenbart obehövliga eUer omärendets avgörande inte kan uppskjutas. Förvaltningslagen är inte direkt tUlämplig på ärenden hosKungl. Maj :l. Enligt anvisningar från statsrådsberedningen utfärdade i januari1972 anses dock alt förvaltningslagen i möjligaste mån bör följas beträffandeförvaltningsärenden hos Kungl. a. för alt få så likartadbehandling som möjligt inom de olika departementen. Som en dispensgrand angives i 6 § medborgarskapslagen"gift med svensk medborgare" då kravet på hemvisltid ofta kanreduceras. Härvid krävs dock atl även äktenskapet har haft viss varaktighet.Enligt praxis krävs i dylika fall hemvist och äktenskapsedan minst tre år. För nordiska medborgare är praxis mUdare och i dylika fallkrävs endast hemvist och äktenskap för naturalisation jämlikt6§. I en del fall kan naturalisation ske ulan krav på hemvisti . Av tidsskäl kan jag inle gå in på dem närmare ulan hänvisar tillutskottets belänkande nr 20, varav även framgår att ytterligare uppmjukning avkravet på viss remisstid torde vara atl förvänta. Ett av kraven för naturalisation är vandelsvillkoret.Dispens från della villkor kan förekomma men bör meddelas mera restriktivt ändispens från andra naturalisationsvillkor enligt departementschefen och förstalagutskottet . I propositionen 158 är 1968 fanns en redovisning av Kungl.Maj:ts praxis i naluralisationsärenden, där även del då aktuella kravet på Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj.ts praxis i naturalisationsärenden den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj:ts praxis i naturalisationsärenden hederligvandel redovisades, och dessa synpunkter äger alltjämt gUtighet. Dispens frånvandelsvillkoret förekommer i praxis främst då vederbörande vistats mycketlängre tid i än den i lagen stipulerade hemvisttiden liksom i någraandra fall. 1 sammanhanget bör uppmärksammas att även i vissa av defall då invandrarverket jämUkl 9 a § medborgarskapslagen överlämnat ansökningarom medborgarskap tiU Kungl. för avgörande har del varit vandelsvillkoretsom ifrågasatts. Dispens från försörjningsvUlkoret som krav förnaturalisation har från början lämnats synnerligen restriktivt, men tUl följdav den allmänna samhällsutvecklingen har kravet i del avseendet blivit alltmeranyanserat och i propositionen 1968:158 angavs olika grapper som kunde få ansesfylla kravet. Under den aktuella undersökningsperioden har Kungl. Maj:tavgjort sammanlagt 48 ärenden där besvär anförts över invandrarverkels beslutalt med hänvisning till bristande försörjningsvillkor avslå ansökan ommedborgarskap jämlikt 6 § medborgarskapslagen. Avslagen har i några fallgrundals på alt inte heller hemvist- eller vandelsviUkoret varit uppfyllt. som bilagls utskottets betänkande har ett par ärendenuppmärksammats i ell särskilt yttrande tUl delta betänkande, och här utvecklat några av de synpunkter som framförts i yttrandet. Utskottet har i den undersökning som förelagils intefunnit anledning att gå närmare in på redovisade sakfrågor eller några enskildafall, bl. a. för alt ej komma in på inrikesutskottets ämnesområde. Jag viU docknågot kommentera vad som sägs i det särskUda yttrandet. Exemplen som åberopas avser hemmafruar med minderårigabarn, och det anses att Kungl. Maj:l gör en enligt medborgarskapslagen inleavsedd könsskillnad härvidlag. nämnde att det gällde förhåUandetmellan män och kvinnor. att gå in i ärendena, av anledning som jagtidigare nämnt, viU jag förneka all det har med kön eller jämlikhet atl göra.Del skuUe bedömas precis likadant om det hade gällt en hemmaman. Här har det ju gällt atl i stort föha den praxis som råttoch lagar som gäller och som faller under annat utskotts verksamhetsområde.Det har inle med någon annorlunda socialdemokratisk kvinnosyn all göra. 1 medborgarskapslagen föreskrivs ej kunskaper i svenskasom viUkor för naturalisation, men vid prövning av naturalisationsansökanbeaktas om sökande behärskar svenska språket. Bristande kunskaper i deltaavseende synes ej ha hindrat vederbörandes naturalisation i något fall. En ledande princip inom svensk medborgarrätt har alllidvarit all undvika dubbelt eller flerfaldigl medborgarskap liksom statslöshel,som också berörs i undersökningen eftersom sådana förhållanden kan medföraolägenheter för såväl stater som enskUda. har handlagt dessa villkorliganaluralisationsärenden, men genom lag med verkan fr. o. m. den I januari 1972har de överflyttats lill invandrarverket. förlängdes villkorstidenlill från tidigare ett, för alt undvika onödig omgång men även enlängre lid än borde enligt departementschefen kunna föreskrivas, om detta isärskilda fall var nödvändigt enhgt invandrarverkets erfarenhet. Bevis om svenskt medborgarskap borde inle slutligtutfärdas förrän villkoret uppfyUls eller undanröjts. Vilken typ av ärenden som överlämnas till Kungl. föravgörande har tidigare redovisats, och jag vill däratöver hänvisa tUl detutdrag ur propositionen 1968 som återges i utskottets belänkande på s.61, då det skulle ta att här upprepa det. Betänkandet och denbifogade exempelsamlingen ger en bild av praxis, men exemplen visar ocksåsvårigheten vid bedömningarna då nästan icke något av fallen är likt de andra. Den undersökning som utskottet utfört säkert den mestomfattande har väl, herr talman, ej fåll en rättvis behandling genomden komprimerade redovisning jag här försökt att ge, men det tycks finnas ettstort intresse för dessa frågor, och vill gäma medverkatiU information som kan vara av vikt såväl för enskilda som för kommunalaförtroendemän och myndigheter. i Luttra underströk ju i sillanförande informationen som en myckel viktig uppgift, som givelvis är avintresse också för kammarens ledamöter. Även beträffande handläggningen inom Kungl. Maj:ts kansliär det av värde atl kännedom sprids om Kungl. Maj;ls beslut i dessa ärenden ivarje fall då de avser väsentligare ändringar av praxis. En ytterligare uppföljning av och spridd kännedom om vissaav Kungl. Maj:ls beslut av vidare allmänt intresse torde även vara altförvänta. Jag viU lill sist också nämna all invandrarverket i skriften Ny iSverige givit en överskådlig redovisning av hur det går tih att bli svenskmedborgare. Granskning av statsrådens ämbetsutövning rn. Maj.ts praxis i naturalisationsärenden i (m): har hållit en lång lektionför oss i hur det går tiU att vinna svenskt medborgarskap, och del har väl ioch för sig varit värdefullt, men del är kanske inte riktigt det som avses meddenna debatt. Fra Thunvall menade att del som framhåUits i det särskildayttrandet var missvisande. Del skulle inte föreligga någon könsskillnad vidbehandlingen av en hemmafru med minderåriga barn utan samma förhållande kundelika väl gälla för en hemmaman. Det är gott och väl, men i så fall är delhemmalillvaron och hemarbetet som underskattas i detta sammanhang, och det ärju lika Ula.