prot · FW0934 · 1973-12-31 00:00:00 — Det gäller för sparbankerna, de är ennaturlig och nödvändig del av vårt samhälle. Föreningskassan kan detsamma sägasom, och jag vill påstå att det också kan sägas om de många hundra kontor somaffärsbankerna har över landet. Det är ingen hård centralstyrning somförekommer där. Den som beviljar krediter har möjligheteratt på eget ansvar gå upp till ett visst tak, som förmodligen i flertaletbanker är ganska högt satt, bl, a, därför att man inte vill ha upp en massaärenden i den byråkrati som alltid måste finnas i ett stort företag. Sedan måste man kanske också något litet reagera när manhär hör framföras de kommunistiska föreställningarna, som går ut på att detinom bankväsendet skulle finnas någon sorts konspiration, att man där sökertillvälla sig makt som man sedan utövar på ett otillbörligt sätt. Formuleringen"otillbörligt sätt" användes inte av i , men helahans starka kritik av affärsbanksväsendet andades en sådan uppfattning. Hur ligger det tiU med detta? Man brukar kräva att människorskall bli bedömda efter sina gärningar. Då frågar man den som så starktkritiserar de människor som arbetar inom affärsbanksväsendet, huruvida det kanredovisas några ogärningar från deras sida som gör det rimligt att klassa neddem inte till ett moraliskt B-lag utan till ett moraliskt C-lag -människor somförsöker utvidga sin makt på ett sätt som skulle stå i motsatsförhållande tillvad folkflertalet önskar och vad som skulle vara bra för folkflertalet. Om man avstår från att läsa för mycket i lärdakommunistiska läroböcker och i stäUet ser till hur förhållandena är här ilandet och hurdana de människor är som utpekas som sådana skurkar - detvågar vi väl faktiskt säga att i gjorde efter att halyssnat till hans anförande finner man att en del av dem som är verksamma isvenskt bankväsen kommer frän famUjer som brukar betecknas som "de 15famUjerna", För dessa 15 familjers del kan jag inte se att man kanredovisa några ogärningar. Men de flesta kommer ingalunda från någon av "de 15familjerna". Det är pojkar - en del flickor har vi lyckligtvis också blandbankdirektörerna numera som har gått i den tidens folkskola och sedanläroverk; det är väl få som inte har läroverksulbildning. De flesta har också,precis som i , haft förmånen att ligga vid universitet ellerhögskolor och bedriva ytterligare studier. En del blev juris kandidater, ochjag vet sådana som fortfarande betalar av på sina studieskulder, trots att detillhör dessa näringslivets bläckfiskar som i porträtteratför oss. Andra blev civilekonomer. Många har praktiserat utomlands och skaffatsig sådan kontakt med andra länder och människor i andra länder som enligt herrJörn framställning tycks vara något mycket otrevligt och klandervärt.De har tagit anställning i bank, blivit bankjurister, föreståndare för någonavdelning, kamrerare, och en del av dem har blivit bankdirektörermed ansvarsfulla uppgifter i ett för samhället viktigt arbete, ett arbete där samhälletmed rätta har en mycket stor insyn. SamhäUet har också, under välkomsthälsningfrån dem som redan tidigare varit ansvariga för arbetet inom banksektorn, iaffärsbanksstyrelserna satt in företrädare för det allmänna, som därigenomytterligare har skaffat sig möjligheter att följa det löpande arbetet. Fastänjag personligen inte har någon hög utsiktspunkt inom bankvädden - det vUl jaginte alls ge mig sken av att ha kan jag vitsorda att den bild som herrSvensson i tecknat av dem somarbetar inom svenskt affärsbanksväsen helt saknar verklighetsunderlag. Så har vi också på nytt fått bekräftat vad vi vetat förut;att kommunisterna, om de får något att säga till om, kommer att utan ersättningta ifrån de nuvarande ägarna deras bankaktier. Vilka är det då som ägerbankaktier? Ja, jag vill minnas att det för Svenska ochdåvarande Skandinaviska banken brukade redovisas att antalet aktieägare var 60000-70 000 för vardera. Det är en ganska stor del av svenska folket som på detsättet är intresserad av bankernas verksamhet, för bakom varje ägare står detväl i vade fall tre eller fyra personer inom en familjekrets, som också ärintresserade av detta. Multiplikationerna och additionerna vad gäller de olikabankaktierna kan vem som helst utföra och kommer i så fall upp i mycket högasiffror. Bland aktieägarna förekommer i stor utsträckning fonderoch stiftelser. Man har ju sedan gammalt betraktat bankaktierna som mindreriskabla än industriaktierna. Kurssvängningarna är inte så kraftiga, och manhar väl knappast att räkna med riskerna för mycket kraftiga kapitalförluster,som vi har kunnat bevittna för ett antal industriföretag . Jagbehöver bara erinra om och Facit för att var och en skall inse, attstiftelser och fonder kan vara tveksamma att engagera sig för industriaktieroch därför hai' föredragit bankaktier, som väl vanligen gett enränteavkastning, mätt på inköpspriset, vilken har något legat över bankräntanoch vUken möjligen också kan ha medfört höjd utdelning. Från dessa fonder och stiftelser och från dessahundratusentals svenska medborgare är alltså kommunisterna inställda på att taderas egendom utan någon ersättning, och som motiv för detta har de denvrångbild de tecknar av dem som är verksamma inom denna viktiga sektor av densvenska ekonomin och av det svenska näringslivet. Idetta anförande instämde (). HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: kan bokliga studier kanske föra enmänniska en smula framåt, och det hade varit bra om innan hantalade om denna konfiskation hade läst det kommunistiska partiprogrammet, därdet görs en klar skUlnad meUan småspararna och dem som äger de tunga posterna,som ur kommunistisk synpunkt givetvis skall konfiskeras utan minsta ersättning. Sedan är det rätt fantastiskt att höra det är jucharmfullt med idealister - denna glada och vänliga bild av bankkapitaletsföreträdare som serviceinriktade folkets dänare. Jag tror i alla fall att enviss boklig lärdom marxistisk eller annan i förening med ett studium avvissa delar av det världspolitiska skeendet skulle ha givit enmindre idealistisk bild av hans uppdragsgivare i bankvärlden. Vi kan dock se på de företeelser som storkapitaletrepresenterar i denna värld; dess hämningslösa valulamanövrer, dess jättelikamakt över produktionslivet, dess hämningslösa drivande av koncentrationstendensernaregionalt, som bidrar till att skapa avfolkningsområden, dess hot ochintriger mot progressiva regimer världen över i ChUe, i BrasUien, i dess öppna sympatier för auktoritära och militaristiska regimer som skapatstabUitet ät profitmakarna, dess krigspolitik och mördande i , dessCabora Bassa-affärer och dess LAMCO-affärer, Det är inte riktigt så iverkligheten som i den idealistiska bild här tecknat. Det är herrRegnéll som lever i drömmarnas värld, och det må så vara som representant försitt parti har han uppgiften att på det sättet försvara storkapitalet ochidealisera dess roll. Mera betänkligt är det att de socialdemokratiskautskotlsledamöterna hamnar på samma sida som och tydligtvis ocksåi stor utsträckning numera delar den alltigenom luftiga och helt orealistiskasynen på det maktpolitiska spel som den internationella och nationellabankvärlden bedriver. Under detta anförande övertog herrtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (c) kort genmäle: är naturligtvis som bankanställdexpert. Fördenskull behöver han ju inte stå oemotsagd. Men jag skall passa påtillfället att försöka berika mitt vetande. Jag har en fråga som jag ställttill finansministern upprepade gånger men inte fått något tillfredsställandesvar på; Hur kan det komma sig att de stora bankerna alltid åberoparsvårigheterna på grund av valutaregleringen när det gäller att utnytdastordriftens fördelar på den internationella marknaden? Enligt derasuppfattning och det finns mycket auktoritativa uttalanden från det hållet -räcker det alltså inte att vara stor, utan valutaregleringen måste bortockså.Vilken uppfattning har i den frågan? Sedan vUl jag fråga: Varför kan inte affärsbankernasamarbeta om specialister? Det finns ju en bankförening. I gårdagens tidningartror jag del var fanns en kommentar från anställda banktjänstemän också de vid de tilltänkt fusionerande sparbankerna sparbank och ,där det hänvisades till de möjligheter som finns inom sparbankernas centralaserviceorganisation att svara för specialisthjälp. Varför kan inteaffärsbankerna göra detta? När tar upp banktekniken och beviljandet avkrediter har jag främst den anmärkningen mot storbankerna att de ikreditrestrik-tionstider ofta stryper krediterna för de små och medelstoraföretagen. Det är ett uttalande som kommer också från , somherr Regnéll här litar på. Men i övrigt är naturligtvisproblemet med maktkoncentrationen och de stora bankerna deras nära anknytningtill de stora företagen i det svenska näringslivet. Det är hela komplexet somman måste ta upp i det här sammanhanget, där alltså bankerna har en strategiskroll. HerrREGNÉLL (m) kort genmäle; Jag fick en direkt fråga av i , Den gällde hur det skaU förklaras att man frånaffärsbankshåll vill ha bort valutaregleringen. Att man vill ha bort valutaregleringen är väl inte deträtta uttrycket. Man har opponerat sig mot en del inslag i den, t. ex.svårigheterna för bankernas del att ta upp län utomlands tUl förmån för sinakunder. Hade det kunnat praktiseras i större utsträckning, så hade de förlustersom svenska förelag nu gör på grund av dollarnedskrivningen kunnat begränsas påett sätt som varit till nytta för oss alla. Det är väl en hel del sådana därtekniska ting som diskuteras, när bankerna är kritiska mot valutaregleringensutformning. Att samarbeta inom i fråga om anställdaspecialister tror jag vore en mycket opraktisk form. Sådana personer måstefinnas inom den organisation dit kunden vänder sig för att få hjälp med sinaangelägenheter. Så fick jag några anmärkningar mot vad jag sagtriktade till mig från i , De formuleringarna känner jag rättväl igen. Många ungdomar vid i använder dem . De läseri sina böcker, men de har ytterst liten erfarenhet av den faktiskaverkligheten. har visserligen varit ute iarbetslivet men tydligen haft bra liten kontakt med kreditinstituten och meddem som där arbetar. Jag är rädd, ja skrämd av den oroväckandekoncentration som sker inom vårt bankväsende. En överdriven oro, sägeiutskottet. Ja, kanske , men hur blir det ? När går t. ex. Skånskabanken upp i en storbank? Finansminister fortsätter säkerligenatt genom befrielse från realisationsvinstskatt på försålda aktier underlättafusioner meUan banker liksom han gjort och fortfarande gör för att underlättakoncentrationen inom industrin. Jag ser framför mig tvåtre storbanker. Detta kan bli enrealitet inom ett tiotal år. Den tanken skrämmer mig. Herr talman, med dessa få ord vUl jag förklara varför jagi den kommande voteringen kommer att stödja reservationerna I a och 2 a. i har av de svar som han fördänar på sitt inlägg, som präglas av kommunistiskttänkande. Litet allvarligare tycker jag de synpunkter är som herrOlof i som borgerlig representant framlagt. Jag har varitföretagare under rätt mänga år, och i den egenskapen vill jag säga attmajoriteten av affärsbankernas kunder, , utgörs av mindreoch medelstora företagare. Om gjorde sig besväret att fråga deföretagarna runt om i landet hur de blivit behandlade av de s. k, storabankerna skulle han säkert kunna konstatera all de svaren icke överensstämmermed de teorier han pläderar för. Jag har träffat många småföretagare, särskilti , som exempelvis sedan Smålandsbanken och Göteborgsbankenfusionerat sagt att möjligheterna att få låna pengar har blivit betydligtstörre. De ser alltså inte fusionen som en maktkoncentration. De ser den som enfördel när de skall utveckla sina rörelser. Jag skulle vilja rekommendera herrJohansson: lyssna också litet grand på folket ute i bygderna. i (c): Jag viU bara helt kort hänvisa herrHovhammar, som jag har gjort i en tidigare debatt, tUl boken på70-talet av , utgiven av , Där heter det på s,145 längst ned: "Sammanfattningsvis tyder alltså rapporterade svar frånenkäten till små och medelstora företag på att kreditpohtiken träffat mycketsnett mellan företag av olika storlek och att de större företagen klarat sigbäst," HerrHOVHAMMAR (m): Ja, i , teorierär mycket bra, men verkligheten är nog ännu bättre. Jag har en gång anmält mig till den härdebatten. Jag återtog min anmälan med hänsyn till den sena kvällstimmen. Jagskall därför inte ta mycket av kammarens tid i anspråk, men jag faller nu trotsallt för frestelsen att säga några ord till herrar i Stockholmoch . De ställer sig bakom den reservation där det uttrycks stora farhågorför den bankkoncentration som inträffat. De säger att den här utvecklingeninger alla oro, Lnte minst de små och medelstora företagen. Jag vUl bara hoppas att denna strävan mot decentraliseringi fortsättningen också skall prägla - vilket inte varit fallet hittills-Föreningsbanken och de tidigare jordbrukskassorna. Där har vi själva, eller ivade fall , starkt medverkat till en kraftig koncentration,nödvändig i detta sammanhang, anser jag, men icke förty: här strider heltpraktisk handling mot ord i kammaren. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 b av i , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iMalmö begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 b av i 11 protokoll 1971 Nr 33-35 Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Malmöbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat; Propositioner gavs på godkännande av dels utskottetsmotivering, dels den i reservationen nr 1 a av i Glömminge m. fl. anförda motiveringen, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan i Glömminge begärt voteringupplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren godkänner näringsutskottetsmotivering i betänkendetnr 7 punkten 1 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren godkänt den i reservationen nr I a av herr Börjessoni Glömminge m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Glömminge begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 a av i Glömminge m, fl,, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i Glömminge begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 7 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 a av i Glömminge m, fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då iGlömminge begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på godkännande av dels utskottetsmotivering, dels-den i reservationen m 2 b av i anfördamotiveringen, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren godkänner näringsutskottetsmotivering i betänkandetnr 7 punkten 2 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren godkänt den i reservationen nr 2 b av herr iMalmö anförda motiveringen. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Förstatligande av bensin- och oljehandeln § 4 Förstatligande av bensin- och oljehandeln Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 8 i anledning av motion om förstatligande av bensin- ocholjehandeln. I detta betänkande behandladesmotionen 1973:109 av m. fl. (vpk) vari hemstäUts att riksdagenskulle i skrivelse till regeringen uttala sig för ett förstatligande av denprivata sektorn av bensin- och oljehandeln samt begära sådana kompletterandeutredningar och förslag som eventuellt kunde vara behövliga. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1973:109. Reservation hade avgivits av herrSvensson i (vpk) som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1973:109 hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om åtgärder för ettförstatligande av bensin- och oljehandeln. HerrWERNER i (vpk): Frågan om förstatligande av den privatabensin- och oljehandeln är på inget sätt ny. Ett förstatligande av oljehandelnhar motiverats från flera utgångspunkter, och det förordadesredan 1945 av en offentlig utredning liksom i arbetarrörelsensefterkrigsprogram. Trots att förhållandena inom handeln med olja och bensin iSverige uppmärksammats i riksdagsmotioner, främst från kom- Förstatligande av bensin- och oljehandeln munistiskthåll men även från socialdemokratiskt, har ingenting hänt. Utskotten har varjegång hänvisat till olika utredningar, som koncentrationsutredningen,energikommittén och bensinhandelsutredningen. Men ingen av de här utredningarnahar haft det direkta uppdraget att utreda och framlägga förslag om ettförstatligande av bensin- och oljehandeln, och därför har ingenting hänt. Redan oljeutredningen framhöll att bl. a. följandefördelar skulle vinnas om staten tog hand om oljehandeln: fördelaktigareinköpspriser genom en spridning på olika exportområden, lägre fraktkostnadergenom egen tankflotta, samordnade investeringar, bättre geografisk fördelningav depåerna, rationaliserad och förbilligad detaljhandelsdistribution och lägretransportkostnader inom landet. Vidare skulle ett förstatligande innebära slapp vissa negativa företeelser som 1945.års utredning var kritisk emot,nämhgen de stora utländska oljetrusternas och deras svenska dotterbolagsmonopolprissättning och godtyckliga rabattsystem. Utredningen poängterade ocksåmycket starkt de fördelar ur utrikespolitisk synpunkt som ett förstatligandeskulle innebära. Grundvalarna för neutrahtetspolitiken skulle förstärkas genomatt beroende av utländskt kapital minskar, särskUt som det gäUerförsörjningen med en nyckelprodukt. TUl alla dessa skäl som är uppräknade kommer ytterligareen sak. Det gäller den skatteflykt som uppenbarligen bedrivs från dessautlandsägda företags sida. Trots betydande omsättning och rörelseintäkterreglerar de här bolagen sina förbindelser med moderbolagen på ett sådant sättatt de intar en särställning gentemot svenska företag som verkar inom sammabransch. Det är därför svårt att tro på förklaringarna från representanter fördessa bolag, när de hävdar att lönsamheten på den svenska oljemarknaden är sådålig att dotterbolagen i inte får någon avkastning på kapitalet. Detvar nämhgen vad en representant för ett av de större i verksammautlandsbolagen hävdade , trots att man vid den tidpunktenbehärskade av den svenska marknaden och hade en omsättning på1,, som man icke redovisade ett enda öre vidtaxeringen till statlig inkomstskatt. Detta skedde som det svenskakooperativa företaget , som behärskade en mindre del avmarknaden och hade en omsättning av , betalade 2,2 mUjonerkronor i skatt. Finansministern hade självfallet rätt när han vid det härtUlfället gav uttryck för uppfattningen att orsaken till att dessa utlandsägdaföretag inte redovisade nämnvärda vinster sannolikt var, som han sade, åtgärdervid prissättningen i handeln mellan moderföretagen och de svenskadotterföretagen. Dessa i hög grad anmärkningsvärda förhållanden när detgäller beskattningen kan naturligtvis inte förbises vid en bedömning avförstatligandefrågan. De skäl som anges oljeutredning och vilka jagi korthet här har redovisat har, tillsammans med problemen när det gälleroljebolagens skatteflykt, förstärkts och kommer med all säkerhet attytterligare förstärkas . TUl de här skälen, som anfijrts när arbetarrörelsens organisationerställt kravet på förstatligande av bensin- och oljehandeln, måste läggasytterligare ett viktigt motiv. Ett statligt oljebolag skulle nämligen genom sininköpspolitik kunna stödja de ansträngningar som görs av folken i deoljeproducerande länderna att själva få utnyttja sina rikedomar. För allaprogressiva människor här i landet är det en självklar sak att stödja denkamp som de tidigare förtryckta kolonialfolken för. Många exempel på detta hargetts . På det här diskuterade området skuUe ett statsägtsvenskt oljebolag genom sina inköp kunna ge ett praktiskt stöd, somstora fördelar kunde vinnas ur folkförsörjningens synpunkt. Utskottet bestrider den här uppfattningen när man säger:"Utskottet bedömer det därför inte sannolikt att genom ettstatligt oljebolags prispolitik i någon avgörande grad skulle kunna påverkasituationen för folken i de oljeproducerande länderna." Till det vill jagsäga, som vi också har anfört i motionen, att vid tiUfällen när vissaoljeproducerande stater har nationaliserat sin oljeproduktion har dekapitahstiska trusterna svarat med bojkottåtgärder och andra försök attförsvåra avsättningen av oljan från de nationahserade företagen. I sådana fallär det väl ändå ganska uppenbart att genom ett statligt oljebolagskulle kunna spela en positiv roll för att stödja de ansträngningar som görsav folken i de oljeproducerande länderna att själva få utnyttja sina rikedomar. Trots att utskottet på ett annat stäUe i betänkandet ger uttryckför att de multinationella företagens stäUning på den svenska marknaden ärförenad med - som man säger - stora problem, så vill man inte göra någontingkonkret åt detta utan hänvisar bara till utredningar och arbetsgrupper. Jagtycker att det är en dålig position, framför allt från de socialdemokratiskautskottsledamöternas sida, eftersom man skjuter frågan framför sig en fråga som man ansåg borde lösas i enlighet medvad vi har föreslagit i vår motion. VUl man eller vUl man inte från socialdemokratiskt hållbryta de stora utländska trusternas dominerande inflytande över importen ochhandeln inom landet med bensin och olja? Det är den fråga som jag ställerframför allt tUl de socialdemokratiska ledamöterna i näringsutskottet. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall till denreservation som är fogad tUl näringsulskottets betänkande nr 8 av . Förstatligande av bensin- och oljehandeln HerrHAGLUND (s): Jag viU tiU att börja med instämma med herrWerner i när han säger att det här är inte någon ny fråga. Det har hanaUdeles rätt i det är som han säger, att detta har vi diskuterat sedan 1945.Och för egen del har jag motionerat om bensinstationerna, ochdet har gjorts en utredning om dem. Men det som vi skaU diskutera är ju den vpk-motionsom ligger till grund för näringsutskottets betänkande nr 8 om bensin- ocholjehandeln. Motionen innehåller självfallet statistik och tabeUer rörandeoljebolagen samt den omsättning och de dåliga vinster som oljebolagensdotterbolag i redovisat. har också talat om, vad 1945 årsoljeutredning kom tiU och vilka fördelar som skuUe vara att vinna Förstatligande av bensin- och oljehandeln 1 motionen anges fördelarna med ett förstatligande i sjupunkter. Den sista av dessa lyder; "Ett statligt oljebolag skulle genomsin inköpspolitik kunna stödja de ansträngningar som görs av folken i deoljeproducerande länderna att själva få utnyttja sina rikedomar." Somvanligt läste ju ur utskottsbetänkandet, men han slutade när hankom tiU vår argumentering om varför enligt utskottets bedömning inteskulle kunna ha något avgörande inflytande då det gäller att påverkasituationen för folken i de oljeproducerande länderna. Utskottet erinrar om attSveriges andel av den totala konsumtionen av oljeprodukter uppgår till endast1,, och det är därför utskottet anser att vårt land inte skuUe kunnautöva något avgörande inflytande.