prot · FW0931 · 1973-12-31 00:00:00 — Redan innan en nödvändigvalutareform - där en internationell valuta eller guld är det enda tänkbara blir verklighet kan reformer genomföras. En sådan reform är att se till att detblir en annan och mindre ensidig sammansättning av valutareserven än förnärvarande. () kort genmäle: Om jag förstod finansministern rätt gick hanpå den linjen att förslaget om inte utgjorde någon myndighetsförklaringav de enskilda människorna utan i stället av deras representanter. Eftersom vinu har ett representativt system i så många sammanhang var det, menade han,helt omöjligt att anföra något motargument, alldeles speciellt om man varriksdagsman. tankegång är väl ändå ganska farlig; denskulle man kunna tillämpa över hela fältet för att flytta allt flerbeslutsbefogenheter från de enskilda människorna över till deras ganskaavlägsna representanter - för även om och vi alla anstränger ossför att hålla kontakt måste vi nog med en viss ödmjukhet erkänna att det inteär så lätt. Jag tror att den riktiga myndighetsförklaringen är att ge deenskilda människorna själva en möjlighet att delta i uppbyggandet och ägandetav de växande tillgångarna i ett land. Annars hamnar vi med i ett system som är det socialistiska, med en enda arbetsgivare ipraktiken. Jag undrar om det verkligen är bra för medbestämmandet, förfackföreningar och för enskilda människor med en sådan uppläggning. Det visarinte de exempel vi har sett från andra länder att det skulle vara. Jag har också undrat över, när jag hört talaså länge, att inte har funnit utrymme för att säga någonting allsom en fråga som ändå är mycket viktig och som hänger ihop med ,nämligen: Hur skall vi åstadkomma ett ökat nyföretagande i ? Hur skallvi ordna det? Det är ett betydelsefullt spörsmål när vi försöker se in iframtiden och ordna så att den blir bra. Sedan vill jag beröra skattefrågan, , som ocksåär ett exempel på maktkoncentration i socialdemokratisk regi. Det fördes en debatt i , och påpekade helt riktigt att jag hade tillfälle att vara med i den och demonstrera - som uttrycker det - min oförmåga. Jag är inte lika självgod som - såsom påpekade är nämligen fruktansvärt självgod - och jag vill gärna säga att jag i den debatten demonstrerade åtminstone en oförmåga, nämligen oförmågan att inse att de fackliga organisationerna, som representerade, hade kommit så långt att de nu var beredda att som pris för den socialdemokratiska högskattepolitiken offra en mycket betydande del av den fackliga friheten. I 10 Jag var oförmögen att inse det,, och jag undrar hur herr Strängtänker klara det mycket invecklade läge vi nu befinner oss i. 31Sträng har inte gett något besked på den punkten, och sade Onsdieen den tidigare under debatten att vi på det hela taget skulle akta ossför att över 2c huvud taget tänka på saken. Ja, men det måsteväl politikerna göra , och politikerna måste försöka ändraskattesystemet så att det blir rimliga förutsättningar för fria fackligaförhandlingar. Det är klart att jag med stigande intresseavlyssnar droppvis kommande information om utvecklingen av dendramatiska historien om slakterifusionen i södra . fick vi allesammansbeskedet att man tills vidare har lagt det hela på is. Frågan är så passintressant att vi skall följa den vidare. har väl inte någonmer replikmöjlighet, men det skulle vara frestande att fråga för hur lång har lagt den på is. Men jag avstår från att fråga det det går ju attfölja utvecklingen. sprang in htet abrupt på frågan om arbetslöshetsförsäkringensom inte skulle gälla alla. Det finns ett betänkande i denna fråga, ochsocialministern arbetar med propositionen. Vi skall väl inte tjuvstarta på allaområden, utan vi får ta den debatten när propositionen behandlas. Men redan istatsverkspropositionen skisseras grundtankarna. För att man skall omfattas avarbetslöshetsförsäkringen skall man på ett eller annat sätt vara etablerad påarbetsmarknaden. Innan man är det får man enligt det nya förslaget ett direktkontantbidrag, som finansieras över budgeten och som blir någonting av ettsubstitut till arbetslöshetsförsäkringen för dem som inte har hunnit göra sittinträde på arbetsmarknaden. Detta rent upplysningsvis. För kan jag bara upprepa, att även om ni varförst med ert förslag röstade ni inte avslag på det förslag tillselektiva utgifter på som regeringen lade fram. Regeringensade att det blir för mycket att ladda upp med båda delarna, men ni var bereddaatt göra det. Att inbilla folk att en likvidisering av företagens bankkontonskulle ha någon nämnvärd sysselsättningseffekt är felaktigt. Inte heller skulledet hjälpa med ett påslag på konsumenterna. Eftersom det har visat sig att desätter en ära i att spara just . De hade väl gjort det då också. Skulle manfå någon effekt gällde det att ta rätt på arbetslösheten där den fanns och dearbetsvilliga där de fanns och genom de direkta metoderna överarbetsmarknadspolitiken se till att verksamhet kom i gång. Sedan är det en sak till, om jag fortsätter med dennaganska hypotetiska debatt. Antag att ni hade fått igenom vad ni velat och denna väldiga likviditet hade laddats upp den hade då varit väsentligt större än den är och antag också att likviditeten hade behövt stramas åt litet längre fram ! Ni har redan bestämt att det inte får ske genom kreditåtstramningar och penningpolitik. Kvar står då naturligtvis finanspolitiken. Några reduktioner på statsverksbudgetens utgiftssida är ni inte med på era överbud i motionerna redovisar motsatsen. Någon ny skatt är det sista alternativet. Det vore ju en intressant frågeställning: ni ha varit så konjunkturmedvetna att ni 111 Nr 31 före valet skulleha stått i och följt med Onsdaeenden finansministern på en nyskattehöjning. Jag tror att jag kan ta gift på 28februari 1973 'S har sagt det tidigare - att så konjunkturmedvetnaskulle ni inte vara även omdet fanns'sakliga skäl för det. Där skulle de partipolitiska bedömningarna vägaöver. Jag skulle ha stått ensam med en minoritet av kammaren bakom mig, och dåhade vi - fortfarande hypotetiskt naturligtvis - befunnit oss i en situationsom kunnat bli till ytterlighet besvärande. Slutligen till : Vi är naturligtvis väldigtintresserade i . Är det så att har rätt skallhan också ha det. Vad var det för som vi hade tagit upp somen utgift från sida och beträffande vilka ni sedan korrigeradefinansdepartementets tjänstemän? Jag är tacksam för att få det utvecklat.Kanske jag minns fel var det 420 eller 440 miljoner? Ja, det spelar ingenroll. (HerrBohman): Det var besparingar på 440 miljoner som ni glömde.) Ja, man kan rent allmänt säga att ni hade gjort enbesparing, men tala om för oss vilken besparing det var! Får vi besked omdetta? Det är inte bara att sitta och ruska på huvudet, . Det här ärinte något buskmöte utan en debatt i . (har ingen replikrätt.) Nej, men om är beredd att tala om för oss vaddet var för 420 eller 440 miljoner är jag nöjd. Intill dess jag fått detbeskedet är jag det inte. Den rent allmänna diskussionen har jag litet svårtatt tro på. Sedan frågar : "Varför kommerfinansministern ständigt tillbaka till ?" Det är ju tyvärr på detsättet att är den enda nation i omvärlden som har fått tillfälle attpraktisera en renodlat konservativ högerregering. Fanns det flera nationer somhade vågat sig på det äventyret, så försäkrar jag att jag skulle hafördelat gracerna mycket objektivt och mycket lika. finns det inte det, ochdärför har jag talat om . Jag har beskrivit prisutveckling ochdess arbetslöshet - och även om den har sjunkit med 70 000 sä sjunker den frånen nivå som är så hög att den väsentligen överstiger de tal vi rör oss med häri , där vi harmen regering av en annan politisk kulör. Det där med prisregleringen har jag förklarat. Jag fördeen läng diskussion med i i valrörelsen omhuruvida kriterierna var tillfredsställande för att sätta lagen i kraft. HerrBohman kan från sina juridiska utgångspunkter ha en annan uppfattning jag fårrespektera det men jag har från mina praktiska utgångspunkter denuppfattningen, att här var det rimligt att tillämpa prisregleringslagen. Ochjag har fått gehör för det i denna kammare. Det kommer ett förslag tillriksdagen som moderniserar denna prisregleringslag, så att den blir bättre iöverensstämmelse med hur vi bedömer den frågan med de erfarenheter vi nuhar än med hur vi bedömde den I 956. tar upp frågan om valutakrisen igen. det härmed att dollarn fungerar som reservvaluta och transaktionsvaluta. Jag harsagt att jag inte heller tycker om den dominans som dollarn har, 12 men eftersom vi lever med andranationer och sätter värde på att vi har konvertibiliteti våra penningväxlingar nationerna emellan har jag inte för Nr 31 min del kunnat hitta på något alternativ till detta. Dethar bödat så Qnsdaeen den försiktigt med de här speciella dragningsrätterna, men i de praktiska 28 februari1973 affärernaöver gränserna spelar de liten roll . Jag är rädd att det tar lång tidinnan de kommer att få någon nämnvärd betydelse. Att ha utväxlingsbara valutor med möjligheter att handlafritt över gränserna och acceptera varandras pengar efter fasta pariteter är enutomordentlig fördel för en nation, som är så vänd emot omvärlden i sin handelsom är. Jag försäkrar det, för jag har varitpersonligen invecklad i de diskussioner som vi har med de slutna länderna, därman inte har en konvertibel valuta, där man inte har en valuta som accepterasutanför det egna blocket. Jag vet vilka svårigheter det hgger i dessabilaterala byten av varor ett system i handeln som delvis återför tankarnatill, skall vi säga 1400- eller , när vi bytte oxar och salt mellanSverige och Liibeck; jag säger det bara för att beskriva hur pass bekymmersamtdet är med den bilaterala handeln. Vi satt i den situationen efter kriget, ochjag har livliga minnen av de besvärligheterna. Därför är just den konvertiblavalutan av så utomordentligt värde för en nations ekonomiska expansion. Om jag hoppar över dem som inte riktigt harnått upp till partiledargarnityret ännu, så är det uteslutande med hänsyn tillden långt framskridna tiden. Fru andre vice talmannen anmäldeatt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. Jag känner mig som något av en sparv i entranedans när jag kommer in som förste talare efter en sådan duell som härhar avslutats. Jag har dock några synpunkter som jag vill framföra i dennafinansdebatt. får man höra påståendet att de som har fast egendomtjänar på inflationen. Min bestämda mening är att alla förlorar pä densamma.Inflationen bör bekämpas med alla till buds stående medel, och det tycker jagatt det borde gå att få enighet om. Jag säger detta trots vad finansministernsagt här i debatten. Inflationen aren av de grundläggandeorsakerna till det ekonomiskt bekymmersamma läge vi har . Dålig lönsamheti många företag hör också till bilden. Följden av detta blir arbetslöshet, högahyror och levnadskostnader i övrigt. Och alla klagar på att pengarna interäcker till. Bidrag av olika slag måste tillskjutas. Lönehöjningar ger ingenreallöneförbättring, bl. a. på grund av höjda marginalskatter. Det blir ökadekostnader, och i vissa fall innebär en löneförhöjning inte alls någonlöneförbättring, utan det kan till och med bli ett minus. Denna onda cirkel vari vi befinner oss måste brytas. Dethar påpekats , men har det också stannat vid detta. har det hörts några nya tongångar från LO-borgen och dess närhet. Är det den första lärkan på detta område? och har motionerat om rundabords- 113 8 protokoll 1973. eller stabiliseringskonferens.Hitta gärna på ett nytt namn om Onsdaeen Hen ' lättare att genomföra förslaget och förutsättningslöst pröva 28februari 1973 olika åtgärder för att lösaproblemen i vår ekonomi! ----------------- Attlönsamhet i företagen är en första förutsättning för att man skall Fmansdebätt komma till rätta med arbetslöshetenhar inte beaktats i tillräckligt stor utsträckning.Tvärtom har företagsamheten nedvärderats och misstänkliggjorts.Under de senaste månaderna har attityden mot näringslivet något ändrats tilldet bättre. Det är möjligt att det är finansministerns uttalande vid någottillfälle som har ändrat inställningen. Vid finansdebatten sedantalades om att högkonjunkturen fanns bakom knuten, att högkonjunkturen snartskulle vara här, att arbetslösheten skulle minska. Men hur har det gått? Nutalas det i stället om - det har vi också hört här att även om vi fåren bättre konjunktur, bättre tider, så kan vi inte räkna med att arbetslöshetenskall försvinna. Arbete åt alla är en s-märkt paroll. Är man inte beredd attmedverka till att genomföra detta? Är det meningen att AMS permanent skallklara sysselsättningsproblemen? Naturligtvis måste åtgärder för sysselsättningi en normal arbetsmarknad vara det grundläggande. Det krävs kraftfullareåtgärder i detta syfte. Målsättningen skall givetvis vara att alla skall ha arbeteoch att de om möjligt skall ha det på de platser där de så önskar. Centernkräver 100 000 nya jobb som en första etapp i ansträngningarna att snabbt lösasysselsättningsfrågorna. Man tycker att det är ett krav som det borde gå att fåallmän uppslutning kring här i . Det är åtskUliga motioner från de icke-socialistiskapartierna som refererats i detta första betänkande från finansutskottet vid1973 års riksdag. Det finns många goda uppslag för att lösa de problem jag härtidigare redogjort för. Men ingenting av detta har passat den s-märkta delen avutskottet. Man har inte ens talat om för oss hur undermåliga man ansett deolika motionerna vara man har kommit med ett yrkande om avslag och ingentingmera. Vi borde åtminstone fått reda på i vilket bedrövligt tillstånd vårt landskulle ha hamnat om motionerna beaktats i positiv riktning. Från den har arbetsgivaravgiften, löneskatten, höjts till . Att genomdrivaen sådan åtgärd i en hård arbetsmarknad är hndrigt sagt egendomligt. Detbetyder ju att företagarna påförs straffskatt när de utökar sin arbetsstyrka,som man från statens sida säger sig vilja ha fram fleraarbetstillfällen. Arbetsgivaravgiften är en skatt som inte har med vare sigbärkraft eller inkomst att göra - detta senare om jag då bortser från denmycket egendomhga egenavgiften. Var ligger för resten rättvisan i egenavgiften?Det är ingen reaktionär inställnign som gör att jag här framhåller att detbehövs en positivare inställning till företag och näringsliv. Det är därifrånkakan kommer på vilken vi grundar vårt välstånd. Att det finns finansieringsmöjligheter är viktigt förnäringslivet. Visst är låneramar och garantilånemöjligheter som staten beviljarbetydelsefulla för jordbrukssektorn. Men det är ännu viktigare att det finnstillgång till kapital. Detta påpekar vi också i motionen 1 973: 887. Men efterfrågan på krediter har inte på långt när kunnattillgodoses. 114 och Lantbrukskredit har mycket långa låneköer.Hypoteksbanken har fått tillstånd att lägga uppobligationslån på för vart och ett av dessa år, men kön avlåneansökningar är likväl uppe i . Det ärviktigt att Hypoteksbanken får lägga upp obligationslån som inte blirlägre än , I vår reservation har vi hemställt attriksdagen måtte uttala önskvärdheten av att lantbruket tillförs ökadekapitalresurser så att efterfrågan på långfristiga krediter i form avhypotekslån bättre kan tillgodoses. Men inte ens ett så försynt uttalande harkunnat accepteras av utskottsmajoriteten. Det är flera andra motioner som behandlas i detta förstabetänkande från finansutskottet och som utan tvivel är mycket betydelsefullaför det ekonomiska tillfrisknandet. Dessa motioner kommer emellertid attnärmare beröras av andra talare. Jag ber att få yrka bifall till denreservation som är fogad till finansutskottets betänkande nr 1, HerrMÖLLER (fp): uppehöll sig i slutet av sittanförande vid frågan om kapitalresurser till lantbruket. Vi har frånfolkpartiets håll, för att inte belasta talarlistan, inte anmält några flerdebattdeltagare, och jag ber därför att nu varmt få instämma i vad herrFågelsbo sade på denna viktiga punkt. Låt mig sedan gå över till frågan om prisstegringarna, somjag särskilt tänker uppehålla mig vid. Vi minns alla hur socialdemokraterna sadeatt man måste välja mellan arbetslöshet och inflation. Det sade ni till folkpartietoch till , som var den som särskilt drev frågan om en politik förett stabilare penningvärde. Vi hävdade då att ni hade fel i tron att valet varså renodlat. Om inflationen och kostnadsökningarna blev för stora skulle detlätt bli både arbetslöshet och inflation. har visat justdetta. Det har blivit ekonomisk stagnation, som inte ger nog med nya jobb,som det blivit inflation - den så beryktade stagflationen, somdrabbar människorna hårt. En klok ekonomisk politik söker i stället verkaåterhållande på prisstegringarna långt i förväg, så att man inte försätter sigi ett ohållbart läge där både priser och kostnader rusat i höjden. En sådanpolitik skulle också innebära en stor villighet att vidta tekniska ändringar ifråga om skatteskalor - såsom indexreglering av dessa vilket skulle minskafarten i den våldsamma priskarusell, där löner och priser för stora grupper avvårt folk jagar varandra fåfängt. Den karusellen har gått fort. Det är tre nyaomständigheter som gör att krafttag nu är viktigare än någonsin: Prisstegringarna i utlandet går fortare än . Detkan belysas med statistik från två av de för vår ekonomi viktigaste länderna,och . I steg priserna i genomsnitt med perår , men sedan har utvecklingen varit häftig. Jag visar detpå bildskärmen genom den första kolumnen. 2 ä /är Det har alltså varit en häftigare prisstegring i underde . 1 andra kolumnen visas att även i har någotav en prisexplosion ägt rum . Dessa tendenser är mycket viktiga. De betyder att detutomlands har uppstått allt allvarligare prisökningar. De sköljer delvis inöver vårt land. Det ökar naturligtvis betydelsen av en starkt prisåterhållandepolitik här hemma. Det andraallvarliga skälet är att prisstegringarna i har gått snabbare påsistone än någonsin sedan . I stället för"vanliga" prisökningar om visar den sistakolumnen, med statistik räknad till , pådenna nya fas, och det gäller även om hänsyn tas till höjningen av momsen.Prisökningarna har tilltagit kusligt i styrka hos oss. Låt oss inte heller blilurade av att just utfaller en internationell jämförelse någorlundabra för . Ser vi det hela som också går några år tillbakai tiden ligger illa till. antas det ifinansplanens bilaga, den s. k. preliminära nationalbudgeten, att priserna fördecember 1972-december 1973 skall öka , eller om man tarårsmedeltal . Men av sidorna 65 och 77 framgår att manräknar med att export- och importpriserna för vår utrikeshandel skall ungefärfördubblas jämfört med , något som verkar starkt prisstegrande. Tilldetta kommer devalveringen. Jag anser därför att den prognos som gjorts dessvärre pekar för lågt. I ett tal sade LO:sblivande ordförande enligt referaten att man måste ta hänsyntill marginalskatter, prishöjningar och bortfallna bostadsbidrag då man går ini löneförhandlingarna. Det är ju precis den linje som vi har drivit och driver!Statsmakterna, alltså regering och riksdag, måste ta hänsyn till dennaverklighet. Även om inga exakta förslag framlades av efterträdare - pekade han på den för löntagarna ömma och viktigapunkten: de samlade marginaleffekterna kan inte trollas bort; de är alldelesför svåra. De är oerhört hårda i sin konstruktion, inte minst förmellangrupperna med i årsinkomst. Och sedan skatter ochbidragsbortfall tagit sitt urholkar prishöjningarna de reallönestegringar somfolk trots allt hoppats på. Vid en inkomst av ärmarginalskatten - alltså skatten på den sist intjänade hundralappen - 47kronor. marginalskattenhastigt uppåt, och redan vid är Nr 31 den 63 kronor.Där ligger den sedan stUla upp till en inkomst av 5 900 Qnsdaeen den kronori månaden. Det är alltså så att marginalskatten formligen rusar i ,ofebruari 1973 höjden då årsinkomsten växer mellan och 35 000kronor. Sedan ligger den kvar på en högplatå långt upp i mycket höga inkomstskikt. Detta är ett orimligt skattesystem, inte minst förlåginkomsttagare och inkomsttagare i mellanskikten. Så höga som prisstegringarna blivit, är det en självklaroch viktig rätt för inkomsttagare i 20 000-40 000-kronorsskikten attskattesystemet ändras. Det får inte vara skatt på luft i lönekuverten! Skatt påverkliga inkomstökningar men inte skatt på de s. k. inkomstökningar som baramotsvarar prisstegringarna det är vårt krav. Finansministern sade i debatten att i en fri ekonomikommenderar man inte fram en stabil prisnivå. Ja, det låter sig säga, menvarför inte försöka de motåtgärder som går att vidta och som i vade fall kandämpa prisstegringarna, såsom bl. a. indexreglerade skatteskalor? Löntagarnabehöver då inte begära kompensation för att inflationen knuffar upp dem i högremarginalskatteskikt, och detta skulle mildra kostnadsstegringarna. Som jag har angivit kommer prisstegringarna med allsannolikhet att bli större än man förmodar i finansplanen. Detta leder till attfolks faktiska inkomster naggas än mer i kanten, och det hejdar delvis denfaktiska konsumtionsökning som man annars kunde vänta i landet. Dessutom visarsiffror över tillväxten , att takten i tillväxtökningen i svenskekonomi gick ned , Detta gör att den avstamp som väntades blivitsämre än man trodde. Trots att en konjunkturuppgång nu så sakteliga kommer, ärdärför regeringens förhoppningar om en helt normal tillväxttakt alltföropitmistiska. visade dessutom konjunkturinstitutetssedvanliga förfrågan till företagen att det netto var färre industriföretag änföregående kvartal som väntade ökningar av orderingången på hemmamarknaden,orderingången på exportmarknaden och produktionsvolymen. hotar därföratt bli ett ganska passivt år i svensk ekonomi. Rosenröda skildringar är intepå sin plats, inför vare sig de arbetslösa eller andra. För att få bättre fart på ekonomin just nu har vi ifolkpartiet och begärt tilläggsanslag för detta halvår i fråga omvägar, järnvägar, reningsverk, miljöåtgärder inom industrin och svenskt biståndtill de fattiga länderna; det allra sista är en fråga som jag verkligen vill betonamen inte vidareutvecklar här, eftersom vi i skall haden stora utrikes- och biståndsdebatten. sade tidigare i debatten att vireservanter i finansutskottet skulle ha skaffat oss reservutgångar i fråga om bl. a. konjunkturpolitiken. Men vår uppfattning är alldeles klar. På s. 24 i betänkandet sägs att därför är "fortsatta stimulansåtgärder erforderliga för att näringslivets samlade kapacitet skall utnyttjas fullt och syssel sättningen därmed förbättras. Åtgärder måste således sättas in, som ger en omedelbar verkan och ." Vi vill alltså få fram en expansion . Det är bedömningen för den närmaste framtiden. På , ett tag efter innevarande halvår, kan omslaget komma mycket 117 fort, ochdå bör man givetvis vara beredd på dämpande motåtgärder. Det finns ingenmotsättning mellan de två synsätten eftersom tidsperspektiven är olika, "Hata inflationen" utropade för en del år sedansocialdemokraten inom LO, Bara så kunde man enligt honom få en viljaatt bekämpa inflationen på allvar för att ta bort de orättvisor som den ställertill med. Men vad vi sett framför allt är attinflationen inte bara är orättvis, bl, a, mot spararna, utan den drabbardessutom aUa som söker arbete och inte kan få något sådant därför att priseroch kostnader har stigit för högt. För att inte tala om de ännu fler som ärrädda och otrygga, därför att de inte vet när kostnadsskruven kan komma attknäcka det företag de själva arbetar i. Därför är inflationen och dämpningen avden också en fråga om trygghet i jobbet. Och skall det löna sig att arbeta, får inte en lönehöjningorimligt ätas upp av den kombination av marginalskatter och prisstegringar somenligt vad jag har visat drabbar så grymt med nuvarande skattesystem. Orättvisorna, arbetslösheten och skattesystemetsmarginaleffekter är de tre avgörande skälen till att inflationen nu måstehejdas, 1 motionen 982 med i som första namn har vi tagitupp och angett ett brett program mot inflationen och ställt preciserade krav pååtgärder.