prot · FW09158 · 1973-12-31 00:00:00 — Det här ärendet måste själv följa. Man kan tycka om deanklagade eller infe, man kan vilja straffa dem eller infe, men oavsett hur mantycker skall grundlagen följas, och man skall försöka aft inte behandlamänniskor olika. Lagen skall gälla Uka för alla. Nog borde väljustitiedepartementet och justitiekanslern ha ingripit och utan tidsutdräktfått fill stånd en tryckfrihetsjury som prövat frågan om de anklagade ärskyldiga eller ej. Här låter man andra organ handla och göra rättsingripandenmot enskilda människor men jämväl vidta åtgärder som vi ur tryckfrihets- ochannan synpunkt måste beklaga och fördöma, ty Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. m här harutanförstående organ påtagit sig uppgifter som har förbehållit sigsjälv. Det är en utveckling som jag måste beklaga därför att den visar huroklart vi tänker i fråga om rättsregler och förfaranden i rättsliga sammanhang. Lika väl som man kan säga att en journahst eller enförfattare söker finna material för att skydda försvaret, Uka väl kan man sägaatt en journalist för att skydda demokratin vill försöka tränga in i ettmaterial som kan vara av betydelse när man vill se om demokratin är i fara frånnågot håll. Vi ser detta bara ur en synpunkt men vi måste ändå förståatt inte minst vår ungdom reagerar inför vad som sker i , vad som skett iGrekland, vad som sker i andra länder, där överhuvuden nyttjar lagengodtyckligt och på ett annat sätt än vad som gäller för vanliga medborgare.Ungdomen har intressen som man måste förstå. Vi tänker kanske inte på det , men vi vet att arbetarrörelsens företrädare fick årslångastraff därför att de ansågs ha uttalat sig kränkande. Då reagerade vi därföratt det gällde väsentliga värden för oss ur demokratisk synpunkt. Men då vardemokratin icke införd i vårt land, den beslöts . Och visst är det riktigtsom sade på medborgarmötet , att vi vill ingen diktatur.För folkefs utslag skall vi alla böja oss. Vi Utar till aft har vi rätt skaU visegra med övertygelsens vapen. Ja, visst fanns det övertygelse för demokratini , visst fanns det övertygelse i läser man dess historiaimponeras man över hur stark tron på demokratin var. Men i en värld därvåldsmedel brukas även i politiska sammanhang är demokratin prisgiven om viinfe bevakar och ser fill att dessa värden inte spolieras. Därför borde JK tillsammans med justitieministern haingripit och sagt ifrån å vägnar hur detta ärende skulle handläggasså att inte, som skett, andra grupper kommit före och saft riksdagensrättigheter ur spel. Jag har den bestämda uppfattningen att vi infe kanfortsätta att låta ämbetsverk och andra gå in på områden som är sattatt sköta. Åsiktsfriheten, yttrandefriheten och pressfriheten är så väsentligavärden för en demokrati att man skall akta sig för detta. Jag skulle, herr talman, i detta fall vilja erinra omDreyfusaffären, som utspelades omkring . I en process iFrankrike anklagades för högförräderi, dömdes och sattes i fängelse.Den verkliga förövaren av dådet frikändes av en jury bestående av sjuofficerare. Krigsministern som också var general, uttalade aft domslutet ickefick klandras - det skulle befraktas som att kvälja dom. En sådan kritik skulleuppfattas som riktad mot hela armén och skulle inte tillåtas. Både i parlamentetoch av ämbetsmän på de högsta förtroendeposterna utanför parlamentetbetecknades som en usel människa. Allmänheten hade förts bakom ljuseti denna process. En författare, , tog dock upp hela denna rättsfrågatill diskussion, blev frikänd och den verklige boven i dramatfängslades. hade emellertid även hunnit bli dömd fill fängelseför sina skriverier i frågan. Sedan han frikänts från anklagelserna blev hanofficiellt hyllad och begravdes efter sin död i Pantheon. I den nu aktuella situationen förekommer agerande frånmånga underliga människor, och det vore angeläget ur synpunkt om deutanför agerande parterna, oavsett vad man kan tycka om dem, bhrtillsagda aft dra sig tillbaks fill dess att ärendet blivit prövat enligtgrundlagen i vederbörhg ordning. Vi står här inför ett allvarligt spel, och detär alltid lätt att klandra en verksamhet utifrån ohka intressen som man menarsig företräda. Det bör därför sägas ifrån att vi nu vill ha den här fråganbehandlad på vederbörligt sätt. bör man också se till att de olikaparterna behandlas som vanliga medborgare med det skydd som ges i gällande lag. Men jag tror också att vi är tvingade att vidta åtgärderför att vända den olust som finns i samhället och som skapar misstroende åtolika håll. Det bör själv sköta om, men här talas det om att vi skallha juridiska och andra kommissioner. Med tanke på sakens utveckling skulle jagtro att bör sätta till en parlamentarisk kommitté eller utredning,sammansatt av de fem demokratiskt valda riksdagspartierna. Den skallvidarebefordra resultatet av sitt utredningsarbete till , och därefterbör själv besluta om det hela. Det är orimUgt när man här talar omatt vi skall ha en juridisk kommission, vi skall ha det ena och det andra. Låtoss följa grundlagens regel att själv har att klara det här! Vibehöver inte tänka och handla genom ombud, hur höga juridiska eller andratitlar de än månde ha. Detta är en egen angelägenhet. Jag undrar om vi inte skulle behöva börja föra ner den härdiskussionen till en rimUgare nivå och säga oss: har vi fått en allvarligläxa låt vara liten i förhållande till andra länder - men vi får infe tappaförnuftet och springa i väg och tro att hela öden vilar på den härsaken! Låt oss följa reglerna, låt själv göra prövningen! Då kommervi inte att göra de felsteg som annars är att riskera. Jag skulle vilja fråga de poUtiska partierna, oavsett vUkade är: Vad har det med den här frågan aft göra att den och den pohtikern i detoch det partiet har sagt det eller det? Det här är en rättsfråga, som det börvara angeläget för alla partier att klara gemensamt. Vi skall försöka lösaproblemet som sådant och inte använda det till politiska beskyllningar i oUkasammanhang. riksdag bör kallt och lugnt behandla det hela och se till,att det inte blir en masfodonträttegång, där det rättsliga förfarandet dränkersakfrågan och vi glömmer det yttersta, nämligen aft vi skall skyddafosterlandet men också demokratin och principen om likhet inför lag och rätt. Det här har varit en otrevlig historia att följa med, ochdet borde ske en tillnyktring. Att har satts åt sidan i det härsammanhanget är beklagligt, men vi skall rätta till det själva genom att hävdariksdagen, så att inte jurister och andra gossar skall tro att de kan styrariksdagen. Det är vi som skall se till att lag och rätt skall följas. Och, minsjäl, har anledning att säga det även till regeringen!Justitiedepartementet och JK har nämUgen icke handlat på ett sådant sätt somman har rätt att kräva, och de har infe nyttjat de resurser som står tillförfogande. De har slentrianmässigt följt med strömmen, och därmed har andrakränkt rätt. Det är det jag vill protestera mot; det måste bli en Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. m. ändring pådet här området. Därför tror jag att vi har fått en tankeställare. Jag varensam om att 1973 y avslag på grundlagen, när vi tog den . Nubör vi ändå ha ----- lärt oss så mycket att den vilande grundlagen inte kan godtas. icke detskydd och främjar inte den respekt för grundlag som behövs. Ur den synpunktenhoppas jag innerligt att riksdag , då jag själv inte är närvarandehär, klart och nyktert skall säga att vi vill ha en grundlag som har grundlagskaraktär, syfte och innehåll. Det får infe bli en grundlag som kan tolkas ochnyttjas av olika intressen. Det är själv som skall vaka över att denger det skydd som den skall Jag hoppas att detta skall vara enallvarlig erinran för och för svenska folket om att verkligenrespektera värden som är grundläggande för en demokrati och för ett land somhar saft friheten, jämlikheten och människovärdet i högsätet. Då gäller det aftförsöka handla så att man inte slår sönder det man vill värna. HerrBJÖRCK i (m): i hade i sittanförande några ord att säga om min roll iförsvarsutskottet. Om jag förstod henne rätt, menade hon att jag där hade haftmöjlighet att dirigera mma moderata kamrater och på så sätt få fram detsärskilda yttrandet. Jag känner mig naturhgtvis mycket smickrad över att fruEriksson vill tillmäta mig en sådan betydelse i detta sammanhang, men jag kanförsäkra henne att det är att vida överskatta mitt inflytande inom utskottetsmoderata grupp. Statsminister talade en ganska lång stund påförmiddagen. Han var mycket upprörd över att man från moderat håll hade vågatsig på att kräva en undersökning av en del av de anklagelser som hade riktatsmot hans parti i den här affären. Jag vill understryka, herr talman, att detvar anklagelser som kom från de båda IB-avslöjarna och deras sagesman. Statsminister är ju specialist på att varaindignerad och upprörd och spela ut för fullt i sådana här sammanhang. Jagtycker att det är hyckleri. Det fanns en person som och helavalrörelsen ägnade sig åt samma sak gång på gång. Det var just statsministerPalme, som försökte misstänkliggöra moderata samUngspartiet för att infe varademokratiskt pålitligt. Detta var ett genomgående tema i alla anföranden underhela hans valkampanj, medan vi försökte diskutera sakfrågor. står han här iriksdagens talarstol och är upprörd över att någon vågar ifrågasätta att hanseget parti på alla punkter har uppfrätt helt perfekt. Mig övertygar hansargumentation sannerligen inte i det här sammanhanget, särskilt inte när jagläser t. ex. hans egna anföranden i denna kammare och hansanföranden under valrörelsen. I sitt anförande sade statsmmister att det var enmoderat utskottsledamot som under utredningen hade sänt upp en och annanrökpuff. Han syftade då på en artikel som jag skrivit i . Vadvar det då som stod i den här artiklen? Jag har den här, och det är 16 rader iartikeln som handlar om just detta; de andra avsnitten handlar om hur brautskottet var på aft handlägga frågan. och jagläser in det i kammarens protokoll, herr falman, till den verkan det hava kan; "På en punkt har dock IB-affären givit anledning tillförvåning. Anklagelserna från och att det socialdemokratiskapartiet varit involverat i den inrikesverksamhet som tidigare låg på IB måsteundersökas noga. har sådana påståenden kategoriskt förnekats av deberörda. Till dess något annat bevisats får man tro statsminister på hansord. Just på denna punkt måste en extra noggrann granskning ske, helt enkeltdärför att inga misstankar får kvarstå om att ett svenskt pohtiskt partispionerat på sina motståndare." Jag tycker inte det är orimligt att kräva detta om mandeltar i ett utskotts handläggning av en fråga av detta slag det kan intevara särskilt farligt. Statsminister företrädare sade juför i kammaren att han minsann inte hade någonting emot just ettsådant förfaringssätt. Därutöver har jag infe velat gå in i någon polemik ellerdebatt i den här frågan förrän utskottets betänkande förelåg. Jag har tvärtomtackat nej till både en mängd intervjuer och andra möjligheter att uttala mig idenna fråga. Man kan bara göra reflexionen hur statsminister skulleha uppträtt om han hade varit oppositionsledare och sådana här anklagelserförts fram. Jag är, med den kännedom jag har om statsminister sätt attagera politiskt, övertygad om aft han varit den förste att slå till hårt i ensådan här fråga långt, långt hårdare än vad moderata samlingspartiet hargjort i sitt som jag tycker mycket särskilda yttrande, varsformuleringar jag stöder. Så någraandra ting i detta sammanhang. Vi har från utskottets sida på en rad punkter kunnatavvisa en del av de anklagelser som framförts sedan IB-avslöjandef ägde rum ivåras. Jag tycker det är värdefullt att så kunnat ske, för jag är övertygad omatt de båda IB-avslöjarna på vissa punkter tagit grundUgt miste och överdrivit,även om det här och var visat sig finnas en kärna av sanning i vad de har sagt.De har i många fall varit ute för att skada och riva ned, och för deras deltror jag inte att omsorgen om den öppna och fria debatten i har spelatså stor roll som just att kunna komma åt olika grupper och personer i detsvenska samhället. Jag tycker aft IB-affären är ett utmärkt exempel på hurlätt hysteri utbreder sig, hur lätt en debatt skenar i väg och får alldelesorimliga proportioner. Kanske hade man till en del kunnat undvika detta.Regeringen och högsta försvarsledningen visste ju, enligt egna uppgifter, sedanen tillbaka att det här avslöjandet skulle komma. Då tycker jagpersonligen att det var synd att regeringen inte informerade försvarsutskottetsledamöter om detta i förväg. I så fall skulle en del av de något disparatauttalanden, som naturligtvis gjordes når tidningar och andra massmedia börjaderinga eller då avslöjandet kommit, ha kunnat undvikas.Vi hade då fått en helt annan och, tror jag, lugnare debatt i frågan. vissteförsvarsutskottets ledamöter ingenting om aft det här avslöjandet skulle komma.Regeringen visste det emellertid , enhgt egenutsago, men Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. m. underrättadeinte försvarsutskottets ledamöter, vilket jag finner mycket beklagUgt. Ytterligarenågra kommentarer, herr talman! Det gäller först och främst påståendet aft den svenskaunderrättelsetiänsten skulle intressera sig för händelser långt borta ivärlden. Jag tycker inte att det är så märkligt som herrar och andra utgår från. Det är tvärtom på det sättet att växhngarna i depolitiska och säkerhetspolitiska skeendena äger rum väldigt snabbt numera.Vapen och materiel som används på andra sidan jordklotet kan vara avseddaatt användas mot oss en gång. Vapnen utprovas helt enkelt långt borta därföratt det där finns förutsättningar för detta, men det är inte aUs säkert att vikan undgå verkningarna av sådana vapen. Detsamma gäller taktik,transportkapacitet och mycket, mycket annat. Det är självklart aft man då frånsvensk sida försöker hålla någorlunda ordning och reda på vad som händer ochförsöker skaffa sig så säkra informationer som möjligt. Jag tycker att PeterBratts och kommentarer om detta visar stor okunnighet om denmilitära verkUgheten . Sedan vill jag också göra en liten kommentar tilldiskussionen om en öppen eller en hemlig chef för den särskildaunderrättelseverksamheten. Jag har väl infe så förfärligt mycket emot att manföljer utskottets rekommendation och har en öppen chef, men det är nog att bedrasig själv att tro att vi därmed klarar av alla problem i sammanhanget. En öppenchef kommer nämUgen inte att kunna agera på ett tillfredsställande sätt. Hankan inte röra sig obehindrat i eller i utlandet. Han kommer att skuggasav andra länders underrättelsetjänster och inte minst av en hord avjournalister. Det innebär bara att man får tillsätta en souschef som får detverkliga ansvaret för operationen. Kan man göra opinionen glad med ett sådantarrangemang, så inte mig emot. Jag tycker att det är Utet av självbedrägeri attsätta tilltro till en sådan lösning. Någon kanske hävdar att vilken lösning man än väljer såhar massmedierna möjligheter att avslöja vederbörande och publicera uppgifter.Det tycker jag är ett htet lättvindigt resonemang. Sådana uppgifter som det härär fråga om skall hållas hemliga. Oavsett om journalister eller andra avslöjarsådana här saker måste detta beivras. Journalister får i det avseendet inteinta någon särställning, även om jag i övrigt är ytterligt mån om och det ärväl alla som arbetar inom ett oppositionsparti att slå vakt om yttrande- ochpressfriheten, så långt detta över huvud taget är möjligt. Men jag anser att vimåste ha särskilda och strikta regler när det gäller rikets säkerhet. Avslutningsvis vill jag säga att jag ju harfått följa utskottefs granskningsarbete, och har den uppfattningen att vi harfått god valuta för det mycket blygsamma belopp vi har satsat på den särskildaverksamheten. Vi har haft stor nytta och glädje av de insamlade uppgifterna.Det som har hänt får därför inte innebära att vi vidtar sådana åtgärder attden särskilda underrättelseverksamheten i fortsättningen förlorar en del avsin effektivitet. Tvärtom skall vi se till att den effektiviteten ökas ochförbättras och att vi har möjlighet att även få informationer som ärav betydelse för rikets säkerhet. HerrLÖVENBORG (vpk): i tyckte det varmärkhgt att vi betvivlar försvarsutskottets trovärdighet. Det hade inte blivitnågon större trovärdighet, menade hon, om vpk hade varit med i utskottetsarbete. Jo, det hade det. De som har utrett dessa frågor är representanterför fyra partier, som alla har sin trasa med i byken, men det parti här iriksdagen som representerar vänstern och som har bhvit utsatt för registreringoch övervakning har inte varit med. Det är givet att detta måste minskatrovärdigheten. Statsminister började sitt första anförande i dagmed att göra ett internationellt rundsvep, och det har sitt intresse i dennadebatt. Vi lever ju i då reaktionen går till offensiv i olika delar avvärlden. Därom vittnar utvecklingen i och i men också på närmarehåll. Vårt grannland har utkämpat ett val, där två pohtiskapajasfigurer gjorde stora framryckningar genom att spela på missnöjetsprimitivaste strängar. Många uppfattade de där båda herrarna som politiskaclowner. Men klä av dem pajaskostymerna och vi finner den osminkade fascismen,den råa reaktionen. Det är vad som har krupit fram mindre än efter detaft de sista tyska ockupanterna kastades ut ur ! Och många av dem somröstade med Mogens Glistrup och i gjorde det med allsäkerhet inte därför att de i alla avseenden sympatiserade med de bådaherrarnas politiska målsättning, utan de gjorde det som en protest mot denpolitiska impotensen hos det regerande partiet. slickar Änker sina sår, och måhända har hanredan dragit slutsatsen att man inte slår reaktionen genom aft själv bhreaktionär. Man får inte arbetarmassornas förtroende genom att systematisktsudda ut skillnaden mellan socialdemokratisk och borgerlig politik, men manbäddar för de reaktionära krafternas offensiv. Det är precis vad som sker också i vårt land. I denpolitiska feghetens tecken sopade regeringen viktiga principfrågor under mattani årets valrörelse. Där hamnade frågorna om repubhken och kyrkans skiljandefrån staten, militärfrågan, abortfrågan osv. Och för att göra reaktionen ännunöjdare och lugnare, bjöds den av regeringen före valet, vid vårriksdagensavslutning, på ett välmatat smörgåsbord. Det var visserligen dukat av Bohmanspojkar och flickor, men det serverades av regeringen. Där fann manterrorisflagen, som innebar att ytterligare en del av makten över människorsyttrande- och åsiktsfrihet flyttades över till hemlig polis, där fann man lagenom tillfälligt omhändertagande, som vi har sett i funktion, där fann manbrottskommissionens förslag, som innebär ännu flera pohser, ännu hårdare tagoch ännu mindre mänsklighet i polismakfens relationer med allmänheten. Men högerkrafterna blir inte nöjda ens av så väldoftandeanrättningar. De vill ha mera, aptiten växer. De kommer inte ens att bli nöjdaav ingripandet mot FiB/Kulturfronfs redaktion eller häktningen av journalisterna.Men sitter de på parkett och njuter när regeringen får ta smällarna avhandlingar som ur reaktionär synpunkt är "manna från himlen". Vi har försvarsutskottetsbetänkande framför oss. Ingen är väl särskilt Den miUtära undenättelse-tjänsten m. m. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. överraskad.IB får full välsignelse av de socialdemokratiska och borgerliga ledamöterna,och man radar upp en massa påståenden om sabotage- och mordplaner som svenskamedborgare och organisationer skulle vara inblandade i. Är det verkligen någon som tror på en så klumpigmotoffensiv? Kommer man inte att tänka på tjuven som springer och ropar"Ta fast tjuven" för att avvända uppmärksamheten? I de 38 punkternauppges det att folk har gjort sig skyldiga till så allvarliga saker sommordhot, attentatsförsök, vapensmuggling, kidnapping, innehav av vapen ochsprängmedel osv. Om det hade funnits verklighet bakom denna makabraanklagelselista, är det någon som tror att då inte skulle ha ingripit ochföranstaltat om åtal? När svensk polis är så nitisk i sina ingripanden aft folksätts bakom galler för att de hungerstrejkar under ett träd, hur kan man dåförklara att det inte finns ett enda åtal, inte ett enda ingripande attrapportera? Jo, ett finns. Den flicka man syftar på i bilagans punkt 4påstås ha bhvit varnad för att hon skulle komma att mördas av kamraterna inomPalestinarörelsen. I den punkten heter det: "Upplysningar har inkommit om planer på att mörda ensvensk medborgare under en av dennes resor fill på grund avmisstankar om att vederbörande spionerade mot sin egen organisation. Tack varekällan kunde den hotade informeras av säkerhetsavdelningen. Isammanhanget kan nämnas att vederbörande på grundval av egen erfarenhet frånområdet insåg sin livsfarliga belägenhet." "Lögn och provokation", säger den in spemordhotade. Hon har aldrig känt sig mordhotad, det har aldrig gjorts någotförsök i den riktningen, och hon lever i högönsklig välmåga. Så ligger detalltså till med ett fall, där man konkret har kunnat identifiera personen ochkontrollera sanningshalten i uppgifterna. Lilla så hette den flicka som enligt SÄPOskulle mördas av sina kamrater torde däremot vara inne på sanningens områdenär hon nämner ordet "provokation". Allt tyder nämligen på att man gjorde ett grundligt provokationsförsök i aktoch mening att skapa misstro inom Palesfinarörelsen eller som en förberedelseför något ännu allvarligare. Provokationens metodik är ingenting nytt och okänt ikampen aft söka kompromettera vänsterkrafterna i vårt land den har använtstidigare framför allt i kampen mot vårt parti. Snokandet, registrerandet,trakasserierna och de klumpiga provokationerna har präglat agerandet. Underkrigstiden var det våra tidningar som utsattes för razzior, det var vårt folkoch andra progressiva som spärrades in i läger medan det var i det närmastefritt fram för nazistsympafiserande. Det finns en röd tråd i allt detta. Den har vävts in avreaktionärer men vårdats av regeringen som troget har följt den.Provokationernas metodik bildar ett framträdande mönster i denna väv. Jag beratt få erinra om att det inte är Enbomsprovokafionenspelades upp. Då gällde det att skapa det psykologiska trycket för att Sverigeskulle kunna fösas in i . Ritningarna lades upp för attkompromettera det . McCarfhys hade sin Rosenbergaffär.Sverige skulleinte vara sämre och därför blev 1952 spionhysterins år. Den gången var det vanliga arbetare som kastades ifängelse på grundval av en mytomans fantastiska historier, som avslöjades denena efter den andra. ler svenska folket åt den dåligt underbyggda listanöver vad svenska vänstergrupper och medborgare skulle ha gjort sig skyldigatill. Men 1952 då log ingen. Då var atmosfären förgiftad och hela den svenskapressen och massmedia ett enda rasande hatfyllf vrål mot de proletärer som satthäktade och mot det . som går tillattack mot ansvariga, tävlade den gången om att ta heder och ärainte bara av de anklagade utan också av deras familjer. Man häpnar, när man såhär efteråt läser gamla tidningar, över råheten och hänsyslösheten i densmutskastningen. lär det infe finnas många som tar anklagelsehstan med de 38punkterna på allvar. Men 1952 presenterades ännu mer otroliga historier somkalla fakta. Enbom, det var mannen som hade fört atomklyvningens hemlighet frånUSA till . Han och andra medborgare skulle ha rövat bort en finskmedborgare och fört honom till för arkebusering. Den kommunistiska färdiga planer för att med 200 man storma och inta , ja,man hade utforskat och sålt större delen av det svenska försvaret fill ryssarna.Enbomsmålet vimlade av sådana komiska och makabra detaljer utan annan grund änen sjuklig provokatörs historier. På den grunden byggde man upp enförräderiprocess och stal framtiden från oförvitliga arbetare.