prot · FW09147 · 1973-12-31 00:00:00 — Om kommunerna anställer folk 1974 måste de räkna med attkunna ge dessa människor sysselsättning även . Kommunernas ansvarför sina anställda liksom de anställdas krav på kommunerna måste innebära attde anställda skall kunna få en tryggad sysselsättning. Om nu statsbidraget bortfaller, kan kommunerna komma isådana ekonomiska svårigheter att utrymme inte finns att upprätthålla denutökade sociala hemhjälpen. Tvivel kan uppstå huruvida man inom kommunernavågar starta denna verksamhet med tanke på risken att det förhöjdastatsbidraget endast kommer att gälla . De har då anställt nytt folk,vilket medför att de får högre kostnader påföljande år. Utskottsmajoritetens hänvisning tUl att denkommunalekonomiska utredningen i sitt pågående arbete skall bedöma denna frågai ett vidare sammanhang är nog inte tUlräcklig för att lugna kommunerna i dettasammanhang. Vi vet ju inte ens när utredningen kommer att framlägga ettförslag. Den oro man känner på kommunalt håll har tagit sig uttrycki en uppvaktning från hos finansministern för att försöka fågarantier för att det förhöjda statsbidraget skall bli bestående. Uppvaktningenresulterade beklagligtvis inte i något annat än det uttalande somfinansministern gjort i propositionen, och några löften för framtiden gavsinte. Om man verkligen vill få en garanti för att kommunernaskall skapa de önskade sysselsättningstUlfällena, skall dessa inte motverkasgenom en tidsmässigt alltför snäv bidragsgivning. Vad det gäller är attkostnaderna skall fördelas lika mellan stat och kommun för att de nyaarbetstUlfällen som så innerligen väl behövs skall skapas. I reservationen 5 yrkas att nu uttalar sig föratt statsbidraget blir permanent. Syftet är att kommunerna skall få en sådantrygghet att de stimuleras att skapa ifrågavarande sysselsättningstillfällen,som är värdefulla ur både statlig och synpunkt. Den önskade effektenkan uppnås genom ett bifall till denna reservation. Härigenom kan manåstadkomma den ökning av antalet arbetstUlfällen som man eftersträvar Samtidigtsom man kan utvidga den sociala servicen på ett område där det är så oerhörtangeläget att en sådan kommer till stånd. I reservationen 5 hemställs vidare om en höjning avstatsbidraget till kommunala familjedaghem från . Liksom närdet gällde den sociala hemhjälpen är detta statsbidrag begränsat till enbart nästaår. Samma skäl föreligger här som i fråga om den socialahemhjälpen. Om man vill nå ett resultat av den stimulans som en ökning avstatsbidraget utgör, måste man försäkra kommunerna att den blir permanent. Utantvivel kommer en utökning av de kommunala familjedaghemmen att få till verkan att skatteinkomsterna stiger för både stat och kommun. Dessutomär ett ökat utbud av daghemsplatser en social angelägenhet, och man bör intehindra det genom den osäkerhet som man skapar genom den snäva bestämmelsen attstatsbidraget är tidsbegränsat. Det bästa är att kommunerna får en garanti för atthöjningen av statsbidraget är avsett att vara permanent, åtminstone tUl den tiddå bidraget kan ersättas genom en annan form av utgiftsfördelning mellan statoch kommun. Utskottsmajoriteten säger på den punkten att den kommunalekonomiskautredningens förslag skall avvaktas. Det är ett alldeles för svagt argument.Det är ovisst när det föreligger något förslag från den utredningensom berör just den här frågan, och även om det skulle komma ett sådant förslagfinns det inte någon som helst garanti för att det kommer en proposition i denriktning som man skulle önska. I reservationen 6 som enbart ledamöter avutskottet står för framläggs förslag för att stimulera kommunerna att ordnabarntillsyn , exempelvis då föräldrarna deltar i vuxenutbildning.Denna stödsju av statsmakterna, men många är förhindrade att delta i densammapå grund av svårigheter att ordna med barntUlsyn. Det finns inte alltidmöjlighet för föräldrar att få någon som ser till barnen då deskall vara med på vuxenutbildningen. Den här barntillsynen kan givetvis.skeunder mycket enkla former, exempelvis av typ barnparkering eller parklek ianslutning tUl de lokaler där vuxenutbildningen bedrivs. Det bör undvikas attden kortare, tillfälliga barntUl-synen inkräktar på den ordinarie barntillsyneni daghem och familjedaghem . I reservationen begär representanter att ettanslag för verksamheten ges intill av de kommunala kostnaderna. Detbehövs inga stora pengar för det här ändamålet. Man bedömer att 5 miljonerskall vara tillräckligt, och sådana kostnader är förhållandevis rimliga. Manfår emellertid inte räkna med att kommunerna ensamma skall bära kostnaderna,varför det borde vara skäligt med lika bidrag från stat och kommun alltså enhalvering. Är man angelägen om vuxenutbildningen, bör man också ge allamänniskor möjlighet att delta i densamma. Reservationen 7 även den står representanteri utskottet ensamma bakom gäller bidrag till den kommunala färdtjänsten. Imotion från har begärts att det för detta ändamål skall anvisas 17miljoner kronor. Motionen bygger på ett förslag från handikapputredningen omatt ett statsbidrag skall utgå till kommunerna om av kostnaderna förden kommunala färdtjänsten för att stimulera dem att ordna sådan. harhandikapputredningens förslag överlämnats till den kommunalekonomiskautredningen för prövning, och vi vet inte när beslutet om färdtjänst kommer.Det skjuts , man hänvisar till kostnadssidan och det händeringenting. De människor som är beroende av den kommunala färdtjänsten kanknappast vara nöjda med att en ytterligare utredning skall grunna på det härproblemet. Det är endast ett sätt att förhala lösningen av en angelägen socialuppgift. De handikappade är starkt beroende av att färdtjänsten kommer i gång istörre utsträckning än genom försöksverksamhet på ett par ställen. Färdtjänstenskulle lösa många problem för människor som eljest inte har möjlighet att t.ex. ta sig tUl en tätort för att ordna sina angelägenheter. En stimulans tillkommunerna av den storleksordning som handikapputredningen har föreslagitskulle i många fall få tUl resultat att människor som kommit i kläm genom etthandikapp skulle kunna tillgodose sina legitima behov av kommunikation med andramänniskor och öka deras möjligheter att klara sig själva. Det är glesbygdskommuner med ofta svag ekonomi som detgäller att stimulera med ett rimligt statsbidrag för att de skall ordna enkommunal färdtjänst. Ett statsbidrag är därför nödvändigt och i många fall enförutsättning för att man skah kunna lösa problemen, eftersom ekonomin intetillåter kommunerna att själva ta på sig hela kostnaden. Människorna - framförallt de handikappade - som bor i glesbygd bör inte glömmas i det s. k.välfärdssamhälle som vi leveri. förslag bör därförgenomföras, och det sker genom att man bifaller reservationen 7, undertecknadav representanter i utskottet. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall lUIsamtliga reservationer som har folkpartister som undertecknare. Vissa'ekonomiskpolitiska åtgärder HerrJOSEFSON (c): I finansutskottets betänkande nr 40, som vi nu behandlar,berörs bl. a. frågan om mervärdeskattens framtida utformning. I motionen harframställts yrkande om borttagande helt eller delvis av mervärdeskatten påbetydelsefulla livsmedel. I andra motioner har framställts krav på utredning avdenna fråga. I reservationen I av m. fl. yrkas att hosKungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag tUl ett system för att elimineramervärdeskattens fördyrande inverkan på betydelsefulla livsmedel. Frågan om mervärdeskattens utformning har varit föremålför behandling vid åtskilliga tillfällen. Visst skall erkännas attett borttagande helt eller delvis av mervärdeskatten på livsmedel kommer attinnebära ett ganska stort bortfall av inkomster för staten. Men ärdet orimligt att även i fortsättningen ha kvar detta skattepålägg på viktigalivsmedel. Visserligen har regeringen genom prisstoppet på vissa livsmedel förtillfället begränsat den ytterligare höjning av mervärdeskatteuttaget pålivsmedel som skulle ha ägt rum genom den ständigt pågående inflationen. Från och sida har vid upprepadetillfällen yrkats på att denna fråga skulle bli föremål för utredning. Olikavägar bör prövas. Ett system som i praktiken är ganska likt det som regeringennu använder i anledning av prisstoppet är att mervärdeskattesystemet bibehållersin nuvarande utformning men att ett belopp, motsvarande mervärdeskatten på dendel av beskattningsområdet som man är beredd att slopa, återföres tilljordbruket via respektive regleringskassa. Därigenom sänks priserna inomberörda område med motsvarande belopp. Ur kontrollsynpunkt är detta system bådeenkelt och lättadministrerat, och det finns all anledning att utreda vilkamöjligheter det finns att förverkliga ett sådant system. Men när man begär att frågan skall utredas skall mangivetvis också se något på andra alternativ, och därför bör utredningen ävenomfatta dessa. I de flesta länder i har man en differentieradmervärdeskatt. Ofta förekommer tre eller t. o. m, fyra olika skattesatser, ochskall man speciellt för de lägre inkomsttagarna uppnå önskad effekt, så måstedet nog finnas minst tre olika skattesatser, särskilt därest man avser att tain samma totalsumma i mervärdeskatt trots differentieringen. Reservanterna har begärt att denna fråga om borttagandeeller begränsning av mervärdeskattens fördyrande inverkan på betydelsefullalivsmedel blir föremål för utredning. Jag är förvånad över att inte riksdagenkan enas om att göra denna utredning. Nog borde det vara värdefullt för allaatt få en allsidig belysning av denna omdiskuterade fråga. Det har tidigare i debatten uttalats att de borgerligapartierna skulle vara ointresserade av denna frågas lösning. Men som framgår avvad jag här sagt har vi direkt yrkat på att frågan skall bli föremål förutredning och det är ju den vanliga gången här i , när vi yrkar på enförändring eller något nytt, att frågan i första hand allsidigt skall utredas.Därför är talet om ointresse från de borgerliga partiernas sida alldelesfelaktigt. Jag vill, herr talman, på denna punkt yrka bifall tillreservationen 1 av m. fl. Jag skall beröra ytterligare en fråga som behandlats idetta utskottsbetänkande, och det är frågan om bidrag tUl miljövårdandeåtgärder inom jordbruk och trädgårdsnäring. 1 propositionen 165, som bildarunderlag för utskottsbetänkandet, föreslås att statsbidraget tUl mUjövårdandeåtgärder inom industrin skall höjas från 25 tUl 16oktober 1973-31 maj 1974. Motiveringen tUl förslaget är arbetsmarknadsmässigaskäl, och vUlkoret för att erhålla bidraget är bl. a. att arbetet utförs undernyss angivna tidsperiod. I propositionen framhålls värdet av de miljövårdandeanordningar som utförts inom industrin . Vidareunderstryks att vid bidragsgivningen bör den mindre industrins problem särskiltbeaktas. Bidrag bör utgå även till investeringar av mindre omfattning - detsägs klart ut i propositionen. Vi ser med tillfredsställelse propositionensförslag och uppmärksammar särskUt den positiva inställningen tUl de mindreföretagen. Men man blir då förvånad över att regeringen inte kan känna samma intresseför företag inom jordbruk och trädgårdsnäring. harjordbruket fått en beskattningsregel som mer liknar de övriga småföretagens.Detta har ingett oss förhoppningen att jordbruk och små företag i övrigt ifortsättningen skulle bli föremål för en mer likartad behandling frånsamhällets sida. Jordbruket har fr, o, m. liksom industrinmöjligheter att få ett 25-procentigt statsbidrag tUl miljövårdandeinvesteringar. Men då det gällt att tillfälligt höja bidragsprocenten harjordbruket utelämnats, I partimotion nr 2087, mom, 11, föreslås attjordbruk och trädgårdsnäring skall få samma bidragsmöjligheter som industrin.Behovet av åtgärder på miljövårdsområdet är stort både inom det egentliga jordbruketoch inom trädgårdsnäringen. Sysselsättningseffekten torde vara densamma avmiljövårdande investeringar oberoende av om de sker inom jordbruk ochträdgårdsnäring eller inom industrin. Jag kan därför inte förstå den bristandelogik regeringen här företräder i sitt handlande mot olika delar avnäringslivet, I reservationen 10 har , ochmoderaternas utskottsrepresentanter hemställt att skall besluta attett tillfälligt höjt statsbidrag pä också skall utgå tillmiljövårdande åtgärder inom jordbruks- och trädgårdsföretag under samma tidsperiodsom är föreslagen för industrin. Jag instämmer helt i reservanternas yrkandeoch ber, fru talman, att fä yrka bifall även till reservation 10, Under detta anförande övertog fruandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrWÄRNBERG(s); Jag skall i den här debatten inskränka mig tUlatt prata litet grand om skattefrågorna och då från skatteutskottets speciellasynpunkt, trots att jag är medveten om att det är de statsfinansiellasynpunkterna som väger tyngre än de rent skattetekniska. Jag vill börja med att erinra om att vi när vi lagstiftarom särregler på område efter område och här kanske jag gör mig skyldig tUlsjälvkritik också - håller på att fördärva vårt från början ganska logiskaskattesystem. Och de undantag från de generella skattesystemen som föreslåsav olika motionärer och reservanter förbättrar inte situationen. socialdemokratiska majoritet har alltidslagit vakt om helheten i skattesystemet och om systemets möjligheter attfungera tillfredsställande i det praktiska livet. Enligt vår uppfattning liggermervärdeskattens styrka i att den är så fri från undantag. Ett borttagande avmervärdeskatten på alla matvaror skulle skapa stora kontrolltekniska problem,men det vore oändligt mycket svårare att genomföra en differentierad skatt sominnebär att vissa matvaror beskattades lägre än andra eller att över huvudtaget ha en differentierad skatt på matvaror och andra varor. Det skullemedföra kontrolltekniska problem som vore mycket svåra att klara, TUl dettakommer sedan skattebortfallet, som är stort och som väl bara vänsterpartietkommunisterna har anvisat några vägar för att täcka, vägar som i och för sig ärganska omöjliga att gå fram på. Men vill jag påstå att det har skett en visstillnyktring hos oppositionen. har ju här förklarat att manegentligen inte längre vill slå sönder mervärdeskatten genom att befria matenfrån moms, 'utan man vill att det antal kronor som kan beräknas inflyta pålivsmedlen skall flyttas över tUl jordbrukets regleringskassor. På det sättetskall matvarorna förbilligas. Ja, det är väl ungefär den linjen som man nuslagit in på. Men då förstår jag inte varför man skall dra in mervärdeskatten isammanhanget. Om man vill ha en lågprislinje och anser att maten skall kosta enviss summa, så har ju mervärdeskatten inte mycket med den saken att göra, omman inte rör skatten som sådan. Jag ser som sagt detta som en tillnyktring, menman kan väl lika bra gå över statsbudgeten och ta in depengar vi behöver via skatterna. Jag tror alltså att den påbörjade glidningenmot en lågprislinje på matvaror - om jag får kalla det så kan vara enmöjlighet att klara matpriserna. Samma problemställning uppstår när man vill användaskattesystemet som ett regionalpolitiskt instrument. har alltidförfäktat att skattereglerna skall gälla lika för alla människor, oavsett varde bor här i landet, och regionalpolitiken får skötas över subventioner ellerpå annat sätt, t. ex. anslagsvägen. Också på den här punkten anser visocialdemokrater i skatteutskottet att det skulle stöta på oerhördakontrollsvårigheter att klara ut vad som är eller inte är det inre stödområdetför ett företag. Och sådana svårigheter finns på ett otal punkter, om man harett skattesystem som är olika för olika orter i landet. Ett sådant systemskulle också medföra en snedvridning i konkurrensen. Den kan för all del uppståockså med subventioner och lokaliseringsstöd, men det skulle förvirra bildenännu mer om vi skulle använda skattesystemet till det. Detsamma gäller beträffande den minskadearbetsgivaravgiften för nyanställda. Det skulle vara att skyffla ut pengar överonda och goda och inte medföra någon stöne ökning av arbetstillfällena. Ensådan reducerad avgift skulle bara betyda att även de företag som mycket välhar råd att betala hela arbetsgivaravgiften kommer i åtnjutande av en reducering,när de nyanställer människor. Om vi alltså vUl slå vakt om ett skattesystem somverkligen fungerar, så gäller det att ha så få undantag som möjligt. Systemetskall fungera så att vi kan kontrollera verkningarna och så att människornainte drabbas olika av skatten beroende på var de bor. Det gäller då också attha en helhet i skattebilden, och det är den helheten som jag i egenskap avrepresentant för socialdemokraterna i skatteutskottet vill slå vakt om. () kort genmäle; ville ge sken av att centernhade ändrat ståndpunkt när det gäller att få bort den fördyring av livsmedlensom mervärdeskatten innebär. Detta är fel. har både och i åranfört den synpunkt som vi presenterar . Det frarhgår bl. a. avskatteutskottets första betänkande 1973. Vi har sagt att man börvidta åtgärder för att eliminera mervärdeskattens fördyrande inverkan och bör utreda det system jag nämnde i mitt förra anförande. Men man bör ocksåutreda effekterna av en differentierad mervärdeskatt: Som jag sade i mitt förrainlägg har jag den bestämda uppfattningen att det från kontrollsynpunkt ochadministrativ synpunkt är enklast att bibehålla mervärdeskattesystemet och sänkapriserna motsvarande mervärdeskatten på viktiga livsmedel genom att låtaskattepengarna gå tillbaka tUl respektive regleringskassa. Detta systemöverensstämmer med de synpunkter som vi tid efter annan framfört här ikammaren. HerrWÄRNBERG (s) kort genmäle: Det är riktigt som nu säger;om man gör som han här anger slår man inte sönder skattesystemet, utan det Jag vill ge ett erkännande för detta det innebär entillnyktring. säger att också tidigare föreslagitdet systemet, och det är riktigt. Det är dock inte alla motionärer somföreslagit det system som pläderar för. Det har funnitsmotionärer som gått in för det har också gjort i ett tidigareskede - en viss sänkning av mervärdeskatten på matvarorna. Om man nu skall följa den linje förordar , så förstår jag inte vad mervärdeskatten har med saken att göra. Det är dåbara fråga om att subventionera maten med en viss summa pengar, och mananvänder bara momsen som räkneexempel för att få svar på frågan: Hur mycketpengar ger matmomsen egenthgen? () kort genmäle; Det system som vi nu har mnebär att maneliminerar prishöjningarna genom prisstoppet. Ingenting har sagts om hur detskall bli den dag prisstoppet avvecklas. Vi menar att man borde kunnatillfredsställa deras önskemål som anser att maten skall vara befriad frånmervärdeskatt genom att införa ett regelrätt system där man redovisar på vadsätt mervärdeskattens fördyrande effekt elimineras. vill jag bara tUl herrWärnberg säga att jag såvitt jag vet inte har undertecknat vare sig någonreservation eller någon motion där det yrkas på en direkt sönderslagning av detnuvarande mervärdeskattesystemet. Vad jag yrkat på är en utredning. HerrCÄRLSHAMRE(m): I det i huvudsak konjunkturpolitisktmotiverade åtgärdspaket som vi nu tar ställning till ingår, såsom ärvanligt, ett litet familjepolitiskt avsnitt. Det är tUl det jag kort vill knytanågra reflexioner. Här har utbUdat sig ett slags tradition; närkonjunkturläget kräver särskUda insatser för att stimulera konsumtionen droppardet alltid numera litet på barnfamiljerna. Det är vi som sysslar med dessafrågor glada för, som vi naturligtvis kan tycka att familjepolitikenoch de sociala utgifterna över huvud taget inte lämpar sig särskilt väl somkonjunkturpolitiskt dragspel. Egentligen bör nog dessa utgifter fastställasefter andra grunder än konjunkturpolitiken kräver. Den synen kommer också tilluttryck i någon reservation, där man inte är nöjd med insatser som ärbegränsade i tiden till just de månader eller år då man anser sig behöva enstimulans i samhällsekonomin. - Men därmed må vara hur som helst. I propositionen ingår ett förslag om höjning av detallmänna barnbidraget med per barn och månad, och det ingår också ettförslag om uppjustering av det vi brukar kalla den övre hyresgränsen ibostadstilläggssystemet med en hundralapp. Det förslaget ger berörda familjerett tillskott på , och det träffar just de famUjer som hardet största behovet de med de låga inkomsterna och de extremt högabostadskostnaderna. Det ärlärorikt att jämföra dessa två delförslag med varandra. 8 protokoll 1973. 15 kronori månaden pengar, eller om man har två barn genomsnittet i Sverigeär 1,8 barn per familj - men om vi tänker efter och jämför med egnaerfarenheter kan vi ställa frågan; Hur hjälpt är man med omman har det riktigt besvärligt, som dessvärre många barnfamiljer har det iSverige? Och om man inte har det besvärligt utan har det riktigt bra gör dethär beloppet inte heller så mycket tUl eller från. Vi får nog förutsätta att den nyttiga nämnden församhällsinformation gör en insats på nyåret och talar om för barnfamiljerna attde har fått en förbättring, för annars märker de den inte. Den är för liten.Men höjningen kostar 325 mUjoner kronor på statsbudgeten, och det ärrätt mycket pengar. Den andra förbättringen, som alltså ger några av de allramest stödbehövande famUjerna , kostar ,alltså ungefär en fjärdedel. Förklaringen ligger i öppen dag för oss alla, ochden är att inte alla får bidraget utan bara de som behöver det. De andra fåringenting. Ingen har opponerat mot något av dessa förslag, ej hellerjag, och visst kan man motivera höjningen av det allmänna barnbidraget. Den ären försiktig anpassning tUl prisökningarna och justinte mer. Det kan man alltså motivera, men tycker jag att detta måstevara en påminnelse om och det är egentligen det jag vill peka på, fru talman- att vi nog inte kan fortsätta så länge till och tro att vi avsevärtförbättrar famUjernas situation bara genom att mata Ln fler miljoner i desystem som finns med systemen oförändrade. Det allmänna barnbidraget svagheten att det även med mycket stora insatser av offentliga medel gersmå resultat för den enskilda familjen. Vi kommer aldrig förbi det. Det blirinte heller , eller för tväbarnsfamiljen , för nettot blirinte mer än ungefär hälften. I den föreliggande propositionen finns ingen anvisning omhur beloppen skall betalas. Det här är ett konjunkturpolitiskt förslag, ochpengarna får tillfälligtvis ingå i budgetunderskottet, men liksom alla andrautgifter måste de förr eller senare betalas, och betalas med skatt. Vi skallkomma ihåg att barnfamiljerna själva betalar drygt hälften avbarnbidragshöjningen den dag då räkningen kommer och skall betalas med skatt.Nettot blir alltså ännu mindre än det tidigare nämnda. Jag tror att vi blir tvungna att ordentligt överväga heladen här konstruktionen. Den ryktbara och i alla avseende förträffliga familjepolitiskakommittén levererade ett betänkande som varit mycket användbartsedan dess. Det har legat här och funnits till hands. När har haftnågra miljoner som han kunnat göra av med på familjepolitiska insatser har detfunnits ett program att mata in pengarna i. Men t. o. m. det utmärktabetänkandet blir föråldrat, och som alla andra betänkanden ganska snabbt. Jagtror inte vi kan räkna med att i fortsättningen bara helt enkelt mata på medfler miljoner, för pengarna får inte den effekt de en gång hade. Av det här resonemanget borde ha följt att jag föreslagit attvi skulle ha tagit de 325 mUjonerna om ändå kunde vara av med dem- och satt in dem i systemet för bostadstillägg. För då skulle de fattigafamiljerna ha kunnat få en redig förbättring. När de värst utsatta får 80kronor irnånaden av 60 mUjoner kronor, vad skulle de inte få av 325 mUjonerkronor till! Men jag inte kunnat föreslå det, för tyvärr tål inte heller detsystemet hur mycket pengar'somTietsf,~öch jägTiar den bestämda uppfattningenatt det inte tål mer . Det går inte att mata in fler mUjoner ibostadstilläggen tUl barnfamiljer därför att det systemets icke avseddanegativa effekter har en benägenhet att bli större ju större format i pengarmätt man ger systemet. Det är framför allt de besvärliga marginaleffekterna somblir större ju större belopp det handlar om.