prot · FW09143 · 1973-12-31 00:00:00 — Mäste allaansökningar om utbyggnad inom skogsindustrin vila i awaktan pä resultaten frånpågående utredningar och i så fall hur länge? Vilket slag avnytt material kan behöva redovisas för att regeringen på nytt kan pröva enfråga om utbyggnad i nämnt avseende? Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland Jag tror att jag kan bli rätt kortfattad imitt svar till , eftersom frägan behandlingsmässigt inte ärsärskilt komplicerad. Det framgår av mitt första svar. För det första vUl jag betona att regeringen har ettmycket starkt intresse av en expansiv skogsindustri i . Det framgår bl.a. av att tre av de fyra tillstånd som har givits har tillkommitNorrland. För det andra vill jag betona att regeringen måste kännaett ansvar för den långsiktiga råvaruförsörjningen pä skogsområdet. HerrSeUgren talar om att regeringen hade åstadkommit ett "idiotstopp".Det har den inte gjort, eftersom den sedan den nya lagen börjat tillämpassläppt fram flera stora projekt. Men vi skulle få ett Idiotstopp ,om skogen tog slut i det här landet. Då skulle den tidens människor verkligenkunna tala om att vi hade burit oss åt sä, att vi hade åstadkommit ettidiotstopp. Vi fär Inte bygga fabriker som inte långsiktigt kanförsörjas med en råvara. Själva skogsvårdslagen tillåter inte avverkning sominnebär risker för den långsiktiga skogsproduktionen. Jag upplevde ingenting avdenna besvärliga problematik i inlägg, och måsteväl ändå inse och acceptera att det Inte minst för del skulle vara en Om utbyggnad av skogsindustrin i Norrlands kustland fullständigkatastrof om vi , i vär generation, byggde ut en skogsindustri somåstadkom en sådan avverkning att framtida generationer bleve underförsörjda pädetta område. Det är denna svåra problematik vi har upplevt. Det är klart, herr talman, att det i det enskilda falletkan vara besvärligt. Det är naturligt att de människor som arbetar inom ettvisst företag på en viss ort känner väldigt starkt för att man just där ber attfå bygga ut och att man då också ser optimistiskt på de framtida möjligheterna. sade en professor i skogstaxering vid en debatt iPiteå följande: Om man gör en beräkning när man själv vill bygga, då finns detvirke. Gör man en beräkning när andra vill bygga, då finns det betydligt mindrevirke. Det är, , ett problem som vi politiker måste ha klart föross när vi gär att ta ställning och skall ta det övergripande ansvaret. Statsrådet har en förmåga att ordna så att vitalar förbi varandra. Jag lever i och ges inga tillstånd, statsrådetlever i det förflutna då tillstånd gavs. Statsrådet talade om de tUlständ somhade getts efter att denna lag trädde i kraft men jag talar om de tillstånd manhade ansökt om, vilka låg inne hos regeringen, när det här kritstrecket drogs.Vad hände med dem? Man måste ta ansvar för fabriker som långsiktigt kanförsörja sig med råvaror för att kunna utvidga i , Om jag uppfattadestatsrådet rätt föreföll det som om han talade för en regional avgränsning. Minfråga var tidigare om industrin i skulle vara avståndsbegränsad viss del av landet, till vissa delar av virkesområdena. Jag hoppas att detinte är meningen. Det sista statsrådet sade var att när man beräknar sina egnatillgångar finns det alltid virke men när man beräknar för andra finns detInget, Frägan om hur andra beräknar en fabriks tillgångar är ointressant, detintressanta torde vara hur en Industri själv kan redovisa lösningar på sinarävarubehov I samband med en utökning. Om ett företag kan redovisa att man kanklara rävamtUlgångarna och självt skapa balans i det fortsatta behovet är väldet mera relevant än om andra experter lägger fram sina synpunkter päIndustrier vars råvarutillgångar de inte känner till. Jag tycker att det ärmycket väsentligt. Jag fick inte heller något riktigtsvar pä frågan om det är alldeles uteslutet att kunna få nägot utbyggnads-eller nybyggnadstillstånd . Om detta är möjligt, vilkentyp av material måste komma fram för att regeringen skall medge ett sådanttillstånd? Det fanns ändå en liten antydan om detta i det sista avsnittet avstatsrådets svar. Eftersom jag haft ansvaret för detta områdeendast har jag verkligen Inte mycket av förfluten tid att leva i.Men i motsats till vill jag Inte bara leva i utan ocksåförsöka vara med om att skapa möjligheter för att vi även skallkunna Det är detta som är det reella problemet. Och det tycker jagfortfarande inte att tillräckligt har observerat. Det citat jaganvände missförstod , men jag skall inte ta upp tid med att försökautveckla vad professorn i skogstaxering avsåg. TUl slut, herr talman, skall Modocell i tillregeringen komma in med material tUl grund för yrkandet om en snar prövning.Det materialet kommer självfallet att remitteras till berörda myndigheter, ochregeringen kommer på sedvanligt sätt att göra en sakprövning. Lät mig äter ställa frågan om detär alldeles uteslutet att nägra utbyggnads- eller nybyggnadstillstånd beviljasunder pågående utredningsarbeten. Är det definitivt stopp till dess att exempelvisskogsutredningen om ett är kan redovisa sitt resultat och branschrådet däreftergjort sina bedömningar? Jag har givit det svar vi kan ge för dagen.Konkreta ansökningar remitteras till vederbörande instans. När vi får inärendet skall regeringen ta ställning till om det därvid har framkommit någonså ny omständighet att den motiverar en omprövning av ett beslut som det villjag understryka regeringen fattade för endast en månad sedan. Ang. religionsfriheten m. m. Överläggningen var härmed slutad. §8 Ang, religionsfriheten m, m. Herr civUministern erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels () framställdainterpellation, nr 22, dels () framställdainterpellation, nr 66, båda interpellationerna framställda till herr statsministern,och anförde: har ställt följande sex frågor 1, Anserregeringen att 1951 ärs religionsfrihetslag då svenska medborgare erhöll fullfrihet att utträda ur och frikallades frän skyldighet atttillhöra annat kristet eller över huvud något trossamfund, och utanförbehåll kunnat godtaga angående skydd för de mänskligarättiglieterna och de grundläggande friheterna, artikel 9, enligt vilken envarskall äga rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet, variinnefattas frihet att byta religion eller tro och frihet att ensam eller igemenskap med andra, offentligt eller enskilt, utöva sin religion eller trogenom gudstiänst, andaktsutövning eller iakttagande av religiösa sedvänjor -och det sätt pä vilket statskyrkan tillämpar religionsfriheten kränkerreligionsfriheten i vårt land? 2, Eller anserregeringen; att en ny statlig trosfrikyrka på privaträttslig grund riktigareskulle motsvara religionsfriheten? Eller kan man förvänta att kyrkan kommer att helt skiljas från staten och av statskyrkan Ang. religionsfriheten m. in. disponerad egendom helt återföras tUl kronan och de borgerliga kommunerna? 3, Anser ickeregeringen att en eventuell överlåtelse av medborgarnas av statskyrkan nyttjademiljardvärden till en statlig privaträttslig ny kyrka, med denkonkurrensniässiga status som den eventuella nya trosfrikyrkan skulle fågentemot andra frikyrkor och samfund, skulle kränka hela vårt folksgrundlagsmässiga rätt? 4, Är det önskvärtatt stärka biskopars och prästers maktställning inom kyrkan på bekostnad av denframväxande folkkyrkan samt skapa förutsättning för att religionsstrider ochreligionsfrågor skulle splittra vårt folk, dä man kan förutsätta att denföreslagna nya statliga trosfrikyrkan kan bli den starkaste maktfaktorn i vårtpolitiska liv? 5, Om regeringendelar kyrkastat-utredningens uppfattning om att gällande regler kränkerreligionsfriheten, överväger då regeringen mitiativ som innebär att liknandehänsyn kommer att visas exempelvis på hälsovårdens, sjukvärdens,socialpolitikens och arbetsmarknadens områden beträffande pohtiska och andrafolkrörelser etc; och anser regeringen det från samhäUssynpunkt möjligt ochönskvärt att den offentligrättsliga lagtiUämpningen överlåtes på denprivaträttshga? 6, Kan manförvänta att staten kostnads- och arbetsmässigt kommer att vidtagarationahseringar och besparingar inom den nuvarande och attdemokratin och folkkyrkan ges en starkare ställning i statskyrkan? Fra Jonäng har frågat statsministern om han är bereddlämna kammaien en redogörelse för regeringens syn på frägan om reformer på detkyrkliga området. och interpellationer haröverlämnats till mig för besvarande. Redan i direktiven till stat kyrka-beredningen, somtUlsattes 1968, betonade dåvarande utbildningsministern att beredningen bordeeftersträva samlande lösningar om de framtida relationerna mellan stat ochkyrka. Det visade sig att förutsättningarna att nå sådana lösningar pågrundval av beredningens förslag inte fanns. Regeringen beslöt därför att intelägga fram någon proposition i denna fråga. Därav följer enligt regeringens beslutatt regeringen inte kommer att föreslå nägra djupgående reformer när detgäller den och att nuvarande förhållanden kommer att i huvudsakbestå. Regeringen avvisade vidare varje slag av lösning i form av grumligamellanlägen som inte skapar klarhet i relationerna mellan staten och kyrkan.Regeringen ansåg sig dock inte förhindrad att föreslå andra mindre reformer somfår starkt stöd av remissinstanserna. Regeringens bedömning av remissinstansernas inställningtill beredningens förslag har bekräftats under det ännu pågående arbetet medsammanställningen av remissyttrandena. De politiska partiernas ståndpunktertill beredningens förslag synes vara oförändrade. Det finns därför inte skälatt nu ändra regeringens beslut i reformfrågan. Endast vissa mindre reformerkommer således att övervägas. Förslag om en sådan reform har redan förelagtsriksdagen, 1 en särskild proposition, nr 184, föreslås således en sänkning avden s, k, dissenterskatten. har intefunnit anledning till erinran mot propositionen, som antogs av ionsdags. Vidare har beslut fattats om att församlingsskatten skall särredovisaspå debetsedlarna från och med , I vad mån ytterligare mindre reformer böraktualiseras får prövas, när arbetet med remissammanställningen blir klart,vilket kan beräknas ske under börian av . har anslutit sig tillstatkyrka-beredningens förslag om en utredning angående den andliga vården vidsjukhusen och vid kriminalvårdsanstalterna. Frågan om direktiven för en sädanutredning kommer att tas upp så snart remissammanställningen blir klar. Förslag om ekonomiskt stöd tiU andra trossamfund änsvenska kyrkan kommer att läggas fram i 1974 ärs statsverksproposition. frågor berör i huvudsak problem som skulleha uppkommit om en reform på grundval av statkyrka-beredningens förslaggenomförts. Eftersom det inte är aktuellt att föreslå en sådan reform, avstårjag från att här diskutera dessa problem. Jag vill emellertid i anledning avfrågorna nr I och 6 understryka att uppmärksamhet alltid bör ägnasreligionsfrihetens och demokratins tryggande. Detsamma gäller möjligheterna attgenomföra kostnads- och arbetsmässiga rationaliseringar och besparingar. Ang. religionsfriheten m. m. HerrLUNDBERG (s): Jag ber att få tacka herr statsrådet försvaret på min interpellation. Jag vill erinra om att interpellationen framställdes ijanuari, då det fördes en sådan diskussion kring stat-kyrka-beredningensförslag att man måste förutsätta att det fanns risk för att proposition skullekomma. Jag ansåg att frågan om kyrkans skiljande från staten, om att så attsäga utplåna det väsentliga i statskyrkan, var sä pass viktig att man borde fåen deklaration frän statsministern i det sammanhanget. När det sedan kom ett beslut om att ingen propositionskulle läggas fram det var ju dagen innan de stora opinionsmötena hölls iMalmö -fick jag naturligtvis därmed en bekräftelse på att även regeringen ansågfrågan så viktig att man med hänsyn till opinionen inte skulle ge plats för enproposition. Oavsett vilken inställning man har till religiösa ting Iett land och i världen över huvud taget religion är någonting som man kanvilja ha eller inte kan man ändå aldrig komma förbi själva huvudfrågan. Detär därför som jag har varit angelägen om att skulle vi göra nägra förändringar,sä borde vi bygga ut folkkyrkan och akta oss för att ånyo fä en präst- ellerbiskopskyrka i det här landet. Oavsett om man är religiöst troende eller inteinnebär den ändå sä många olika värden att människor, ävenom de inte är troende, kan ha intresse av hur de här frågorna löses. Jag har också, med tanke på att vi en gäng haftreligionsstrider både inom landet och gentemot andra länder, velat säga ifrån,att vi i vårt land, där vi har så många skilda religionsintressen på grund avinvandringen m, m,, om vi gär bort ifrån det grundläggande i den svenskastatskyrkan skulle kunna komma in i samma tillstånd av splittring ochupplösning Ang. religionsfriheten m. m. somförekommer i andra länder. Eftersom utredningen har byggt på att religionsfrihetenskulle vara det väsentliga, har jag här velat säga ifrån att vi har införtreligionsfriheten i vårt land. Det är klart att den nuvarande statskyrkan mästegöras tUl föremål för vissa reformer, men reformerna skall inte beröraväsentliga religiösa eller andra värden som statskyrkan representerar.Inriktningen för hela statskyrkan mäste vara att den skall stärka folkkyrkan.Jag har ett intryck av att utredningen hade bortsett från folkkyrkans innebördoch betydelse för värt land. Det är givet att det finns sä mänga värden ochintressen att beakta i detta sammanhang att man bör gå varsamt fram. Jag har ingen anledning att nu gå in på dessa olikafrågor, även om jag skulle önskat att man hade kunnat få en debatt somklargjort linjerna. När man 1972 samlades i , hade de olika partierna intesagt var de stod i detta sammanhang, men det har de ju gjort . Eftersomvi har tillmätt religionsfriheten en grundläggande betydelse, skall vi kommaihåg att den gamla statskyrkan var någonting helt annat än den statskyrka somvi har, I den gamla statskyrkan sades det klart och tydligt att 1686 årskyrkolag föreskrev att "Uti värt konungarike och dess underliggande länderskola alla bekänna sig endast och allena till den kristliga lära och tro",som omfattade, och att "Avfall ifrån vår rättareligion" medförde landsförvisning, konventikelplakat förbjödgudstjänster utan prästerlig ledning. Det förefaller som om utredningen icke beaktat vad somskedde 1951, då man gav medborgarna full frihet att utträda ur svenska kyrkanoch frikallade dem från skyldighet att tUlhöra annat kristet trossamfund elleröver huvud taget något trossamfund, har ju kunnat godtaEuropakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna, som i artikel 9 säger att "envar skall äga rätttill tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rätt innefattar frihetatt byta religion eller tro och frihet att ensam eller i gemenskap med andra,offentligt eller enskUt, utöva sin reUgion eller tro genom gudstjänst,andaktsövning eller iakttagande av religiösa sedvänjor," Jag måste ju säga att om staten skall förändra statskyrkanfinns det ett alternativ, och det är att man säger att statskyrkan avskaffasoch att staten därmed också skall ta sin egendom och dela ut av egendomen tillkommunerna. Det är inte någon privat egendom som statskyrkan kan göra hur denvill med det är en egendom som hör staten men jämväl kommunerna till. Och omman skall upplösa banden i detta sammanhang, då kommer det att få vittgåendeföljder för kommuerna och för landet över huvud taget. Ur denna synpunkt är det angeläget att regeringen med allvarförsöker föra ut till diskussion grunderna för en reformering, om en sädanskall genomföras. skall det också sägas ifrån huruvida svenska folketi dag är berett att avskaffa statskyrkan och föra in en fri kyrka, där svenskafolket i gemen skulle sakna möjligheter till påverkan, såvida man inte ärtroende. Det finns andra värden som man också mäste ta hänsyn till i dettasammanhang. Jagförutsätter, pä grundval av det svar jag har fått, att regeringen i stort setthar beaktat de synpunkter som jag framfört i olika hänseenden och attregeringen icke kommer att framlägga nägon proposition som väsentligt skulleförändra förhållandena i fräga om statskyrkan och föra oss bort frän tanken påen folkkyrka. Det är i stället sä att vi bör försöka stödja och ge kraft ätfolkkyrkans idé i praktisk tillämpning. Därmed ber jag att än en gäng fä tackaför svaret. Ang. religionsfriheten m. m. Jag skall först be att fä tacka statsrådetför svaret på min interpellation. Jag är aktiv lekman inom pä dess olikanivåer, och jag tUläter mig att säga ett välkommen tUl statsrådet. Jag hoppaspå ett förtroendefullt samarbete och även på en beredskap för åtgärder somutifrån religionsfrihetens grund ger , de övriga trossamfundenoch invandrarkyrkorna förstärkta möjligheter att arbeta och fungera förmänniskorna i vårt samhälle. Det är tydligt att det hos folket inte funnits resonansför en skilsmässa mellan staten och kyrkan, och jag anser således attregeringens bedömning av opinionsläget var riktig, när regeringen i marsutfärdade sin kommuniké och dä avvisade kyrkastat-beredningens förslag. Det ärönskvärt att det , när sambandet kyrka-stat kommer att bestå, kan bli ettförtroendefullt samarbete. stär ju i det närmasteenig i sinuppfattning om värdet av ett samband med staten. Detta borde staten rimUgenuppleva som nägot positivt, som ett förtroende. Statsmakterna har ju ocksåframhållit det angelägna i att livsåskådning ges gynnsammaförutsättningar. i är kom regeringens kommuniké, i vilken detsades att regeringen inte skulle lägga fram förslag i kyrka-stat-frågan. Detvar en kommuniké som kanske inte förvånade i sak men som ändå innehöll en delöverraskande ting. Man talar där exempelvis om de socialdemokratiskapartikongresserna 1969 och 1972 och deras uppfattning i kyrka stat-frägan.Därefter uttrycker man i kommunikén en lätt irritation över att bl, a, centerninte har velat hålla denna fråga utanför partipolitiken utan i det närmaste harawisat regeringens förslag. Kyrkastat-frägan, som ju är en politisk fräga,skulle alltså få diskuteras inom socialdemokratin, t, o, m, under pågåenderemisstid, men inte inom . Jag mäste säga att jag har litet svårt attförstå den saken. Kommunikén innehåller också några missvisande uppgifter.Man finner sig kunna utläsa tendenser ur inkomna remissyttranden och redovisapositiva reaktioner, särskUt från allmänt samhälleliga instanser, och anser attförslagen vållat stark splittring inom de kristna grupperna. Vidare sägs detatt frikyrkorna och invandrarkyrkorna i stort är positiva till huvudprincipernai förslagen. Men i själva verket är bilden av de allmänt samhälleliga organensuppfattning mycket splittrad. Länsstyrelserna har sålunda skildauppfattningar, och av kommunerna redovisar ungefär lika många ja som nej tUlberedningens förslag. Jag har här använt mig av församhngs- ochpastoratförbunds sammanställning över remissvaren, eftersom departementetssammanfattning ännu inte föreligger. 8 protokoU 1973. Ang. religionsfriheten m. m. Talet om den starka splittringen inom de kristna gruppernatycker jag också är missvisande. stär i det närmaste enig motberedningens huvudprinciper, frikyrkoråds samarbetsnämnd uttalar sigför beredningens förslag i huvudprinciperna, men tar avstånd från inställningen tUl religionsfrihetsprincipen,och Filadelfiaförsamlingen i förutsätter endast att svenska kyrkanmåste acceptera förslaget, om det skall kunna genomföras. har inte tagit principiell ställning och inte heller Mosaiskaförsamlingarnas centralråd, Invandrarkyrkorna har inte heller yttrat sig ihuvudfrågan. Jag framställde min interpellation , och dethar varit oroande att den inte har besvarats tidigare. Men jag hoppas ändå attdröjsmålet i sig inte skall behöva tolkas som bristande intresse. Det har juhänt en del sedan jag framställde interpellationen. Som statsrådet framhöll togvi t, ex, här i ställning tUl en sänkning frän 60 till 30procent av församlingsskatten för dem som har utträtt ur kyrkan, och vi är välalla tacksamma för den jämkningen. Den borde ha gjorts för länge sedan.Dessutom har det inom kyrkan tillsatts en arbetsgrupp för att utredareformåtgärderna för . Inom parentes vUl jag säga att jag för är kritisk när det gäller bäde arbetsgruppens sammansättning och de givnadirektiven. Naturligtvis är det angeläget med en principiell diskussion, isynnerhet som man i kommunikén förklarade att nägra djupgående reformerbeträffande inte skulle föresläs. Statsrådet säger också i sittsvar att det inte finns skäl att nu ändra regeringens beslut i reformfrågan. Även i den situation som vi nu befinner oss statkyrka-beredningens förslag kommer alltså inte att läggas till grund förnågon riksdagsbehandling måste kyrkan få möjhgheter att organisatoriskt ocharbetsmässigt utvecklas vidare; kyrkan får inte läsas i sina positioner. Kyrkanhar tillsammans med de övriga trossamfunden den väldiga uppgiften att i dagenssamhälle visa på , föra ut och vara människor till tröst. Enorganisatorisk vidareutveckling och en demokratisk uppbyggnad kan givetvisunderlätta kyrkans arbete. representanter har i debatten understrukit någraväsentligheter när det gäller statkyrka-frågan. 2, kyrkans öppenhet;en förutsättning för den anser vi vara bevarat samband mellan kyrkan ochstaten 3, en decentraliserad kyrka, dvs, tillgång för alla människor religiösomvårdnad 4, behovet avreformer för kyrkan 5, förbättradeekonomiska möjligheter för de övriga trossamfunden och för invandrarkyrkorna. Det är angeläget att tillgodose kyrkans behov av reformerdels på det organisatoriska planet, dels beträffande trosfrågorna.Organisatoriskt gäller det en riksstyrelse som skulle kunna ge kyrkan enenhetlig ledning. Det gäller vidare kyrkans organisation pä stiftsplanet, därvi nu har en onödig dubbelorganisation genom domkapitel och stiftsråd. Detgäller också frågan om finansieringen av den rikskyrkliga verksamheten. biskopsmötetmåste, som jag ser det, inlemmas i organisationen och inte som sväva frittöver kyrkofolkets huvuden. Ärkebiskopen har i sitt remissvar framhållit att det ärönskvärt med en lagreglering för alla de tre planen inom kyrkan. Han säger attden lämpligaste lösningen bör vara en lag med grundläggande bestämmelser försvenska kyrkan, omfattande såväl församhngs- som stifts- och riksplanet. Ensädan lag skulle för hela kyrkan ge samma väsentliga effekt som den nuvarandeförsamhngsstyrelselagen ger på lokalplanet. Den skulle ge samhället deterforderliga måttet av insyn och medinflytande, som den skullegarantera frihet att förkunna evangeliet och förvaltasakramenten, ävensom att genom i demokratisk ordning valda organ själv beslutaom och värda sina inre angelägenheter. Härigenom skulle också för framtidengoda förutsättningar finnas för uppfyllande av de förväntningar som ställs påsvenska kyrkan att förverkliga folkkyrkans idé, visa en folkkyrkas öppenhet. När det gäller trosfrågorna är det naturiigtvis angelägetatt beslut om gudstjänster, lära, vissa böcker, osv. fattas av kyrkan själv.Regeringen har talat om att man inte vUl ha några grumliga mellanlägen mellankyrkan och staten, och jag kan verkligen också understryka att det inte ärönskvärt. Men ett mellanläge behöver inte nödvändigtvis-vara grumligt. IFinland har den evangelisk-lutherska kyrkan en självständigare ställning än hososs. Där handlägger kyrkomötet självständigt frågor om kyrkliga böcker ochvissa frågor rörande kyrkomusiker, och man har där just vad vi saknar, enkyrkostyrelse som är verkställande och förvaltande organ. Vad det handlar om när vi talar om de här reformåtgärdernaär det enkla och självklara att man vill skapa en rationell och demokratiskorganisation, och det kan knappast någon ha något att invända emot. Samhälletbör inta en aktivt positiv attityd till olika åsiktsriktningar, religiösa såvälsom icke rehgiösa, säger statkyrka-beredningen. Om också regeringen anser sigvara aktivt positiv måste det visas i handling.