prot · FW0955 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes till en början av herr tredje vicetalmannen. Utrikesterminalen på samt , rn. § 1 Utrikesterminalen på Arlandasamt , m. m. (forts.) Fortsattes överläggningen angåendetrafikutskottets betänkande nr 6. Jag hade gått ut ur kammaren strax föremiddagspausen när hade ordet i frågan rörande framtid,och jag har sedan underrättats om att han stäUde en fråga till mig, som jag dåtyvärr inte hörde. Därför tar jag den här chansen att besvara den . hade i sitt anförande sagt att han tyckte detvar märkligt att jag kunde påstå att det skulle ta ända upp till fyra, om man på skuUe välja att bygga efter rundahusalternativet. Jaghar tittat i snabbprotokollet och funnit att jag sade: De , kanskefyrafem, som skulle tillkomma ytterligare", osv. Det är väl viktigt att reda ut attförklaringen till detta helt enkelt är att och jag möjligtvistalar om två olika runda hus. m. fl. menar ju att om man skullebesluta om rundahusalternativet så skulle det inte behöva ske någon störretidsförskjutning. Då bygger det resonemanget på att man skulle använda detrundahusalternativ som finns. Mitt resonemang, herr talman, bygger på att omman över huvud taget skulle börja fundera på att bygga efter rundahusprincipen,då får man börja rita om från grunden, då kan man inte bygga efter denrundahusmodell som vi talar om. Jag har i mitt långa inlägg föremiddagspausen klart dokumenterat alla de brister som finns i det alternativet.Det är alltså fråga om två helt skilda ting. Om man av någon anledning, somsagt, skulle fundera på att bygga efter rundahusprincipen så får man rita omalltsammans, och då tar det, herr talman, en avsevärd tid. HerrWIRMARK (fp) kort genmäle: Enligt mina anteckningar sadekommunikationsministern i sitt första anförande här att förseningenkunde bli från två upp till . Det är möjligt att jag har hört fel, menjag tror det inte, . Enligt de uppgifter som rundahusgruppen ger så behöver detinte bli någon försening om man arbetar fram det andra alternativet tillförslagshandlingar. Om detta alternativ sedan skulle vinna i bedömningen,rymmer det sådana fördelar att någon försening inte behöver ske i förhållandetill det program som är utstakat. Inte heller synes någon Utrikesterminalen på samt , m. m. förseningbehöva ske om detta alternativ inte skulle vinna. Jag tycker, som jag sade i mitt tidigare inlägg, att desom hävdar att en försening sker liksom luftfartsverket och kommunikationsministernhär nu har bevisbördan och måste ange orsakerna till att det kommer att skeen så väsentlig försening att alla dessa nackdelar som kommunikationsministernhar ordat om verkligen uppträder. Men fortfarande tycks det vara ettmissförstånd mellan och mig. Jag har mycket riktigt sagt att detkan ta från två upp till kanske rent av om man skulle välja att byggaefter rundahusprincipen. Det resonemanget bygger jag på att vi då inte kantänka oss, , att vi bara skall få in förslagshandhngar tUl denrundahusmodell som vi har talat om och som jag före middagsuppehålletstarkt har kritiserat. AUa de kritiska synpunkter som jag anförde på det runda husvi här talar om måste man i så fall se på och grundligt penetrera. Det innebäri sin tur att man börjar från början igen och ritar om allt detta. Många, mångadetaljer och även stora ting måste man se över och få en helt annan lösning på.Det kan ju inte vara någon vits med att vi här kritiserar det runda huset ochsedan, om vi väljer detta alternativ, stannar för det hus som vi kritiserat. Jag hoppas alltså att inte missförstår sakenpå det sättet. Vi måste vara överens om att ifall vi väljer rundahusprincipenblir det en mycket lång övergångstid, under vilken vi får se över alltsammansen gång tiU. Det kan vi naturligtvis göra, men det är som jag sade föremiddagspausen; Vi skall knappast göra det om vi vill behålla vårt anseende sominternationell flygnation. () kort genmäle; Jag viU återigen framhålla att enligt deuppgifter som jag åberopar och. som jag finner trovärdiga skuUerundahusalternativet kunna arbetas fram till förslagshandlingar till i börjanpå hösten , och då skulle det inte bli någon försening i jämförelse med deplaner som föreligger. Rundahusalternativet uppvisar som jag också tidigaresagt en hög grad av flexibilitet, och en del av de skisser som tidigt förelåghar inslag som sedermera ändrats och kan ändras. Det gäller bl. a. de treankomsthallarna, på vilka baserade sin kritik beträffade bådepersonalåtgången och den totala driftkostnaden. Den kritiken har vederlagts påbåda dessa punkter, och därför skulle ett likvärdigt alternativ kunnautarbetas. Jag ser ingen nackdel i att en sådan bedömning sker, och jag vädjarfördenskull till kommunikationsministern att medge detta. HerrLINDKVIST (s): gjorde regeringen ett brettutspel i fråga om den framtida användningen av . Vägledd av enmycket massiv opinion stadigt förankrad i alla de kommunala beslutsorganen iStockholms kommun och hos hälsovårdsnämnderna i ochSundbyberg - beslöt regeringen om en tidsplan för en successiv avveckling avflygtrafiken på . Senast skall, enligt regeringen, desista planen i inrikestrafiken lämna . Som ett uttryck för det dilemma som regeringen befann sigi meddelades också beslutet om tillstånd för Linjeflyg att från den 1 juli 1973få trafikera med jetplanet . i sidled i förhällande tillflygfältets sträckning innebär denna reguljära jettrafik att tusentalsmänniskor i bl. a. flerfamiljshusen i kommer att drabbas avbuller och avgaser mera direkt och närgånget än vad som ärfallet. Andra grupper återigen anses få en något mildare kontakt medflygbullret. Det återstår nu att se. Det är långt ifrån säkert att människornaär programmerade efter de linjer och kurvor och den statistik med vidhängandenormer som teknokraterna förser oss med. Min personliga mening är att den snartbegynnande jettrafiken på kommer att möta oväntade svårigheter när detgäller sambandet mellan flygets krav och det intrång som redan sker på enutsatt områdesmiljö. Vi var säkerligen många som, efter beslutet den 30 juni1972, trodde att frågan om skulle gå in i ett slutskede. Attdet fanns motståndsgrupper i fråga om avvecklingen på vissa håll - till enmindre del också i var ju ingen nyhet. Ändå är det med en vissförvåning vi konstaterar att nu återigen står mitt uppe i en debattsom, om reservanterna får råda, skuUe kunna leda till ett upphävande avregeringens beslut och en fortsatt flygtrafik på med varierande negativa inslag för den befolkning som bor och arbetar i dessatätortsområden. Reservanterna anger en del skäl för sin inställning som kantyckas vara mUjövänliga, men huvudsyftet är ju att få behålla den tillStockholms city närbelägna, bekväma flygplatsen för framtida bruk. Ett sådantriksdagsbeslut skulle förstås utgöra ett hårt angrepp på regeringens prestige;det bör de socialdemokrater begrunda som har anmält sin avsikt att ansluta sigtill reservationen. Det återstår att se om någon av utskottsreservanternasmeningsfränder från orkar följa med på deras förslag.Här i döms nämligen de sanitära olägenheterna från Brommavara av sådan omfattning att några politiska skiljaktigheter inte har förelegati de många beslutsorgan som har haft att ta ställning till flygverksamheten påBromma. Därmed har jag också givit ett svar till har varit enastående, och den har varit hållbar i enighetens teckenfram till hanteringen i . Här förekom den enda voteringen, men enklar majoritet ledd av landshövdingen uttalade sig för länsstyrelsensförslag för en avveckling av flygverksamheten på . Jag vågarpåståendet att besluten - oavsett om de har tagits i de många politiska,fackliga, ideella eller intressebetonade organisationerna eller i de kommunalabeslutsorganen eller genom regeringsbeslutet inte är ettresultat av slumpens skördar. Besluten har inte tUlkommit på en kafferast. Detär decenniers kamp för en förbättrad miljö i området som har kommitatt fälla avgörandet. De senaste årens ändrade mera skärpta inställningfrån samhället i fråga om, kraven på en funktionell mUjö har också blivit entillgång vid de många Utrikes term inalen på samt , m.m. Utrikesterm inalen på samt Bronuna flygplats, tn.m. bedömningarsom lett fram till beslutet. Avveckhngen av flygfält vilar därför på enseriös, välmotiverad grund. Reservanterna är således ute efter ett bibehållande avBromma flygplats. Det anges att "kommer enligt vissa bedömningar"utvecklingen att ha nått så långt att buUerfrågorna inte utgör något stortproblem vid planering av flygplatser. Det skulle vara klädsamt om alla ikammaren delgavs vari dessa "vissa undersökningar" består. Och härgäller inte heller debatten planering av nya flygplatser, det gäller enflygplats som anses ha tjänat ut för länge sedan och som inte längre svarar motde krav vi anständigtvis måste ställa i dagens samhälle. Att försöka räddaBromma kvar med rundhänta löften och vaga antydningar utan bevis är merauttryck för den belägenhet som reservanterna har försatt sig i än ett seriöstbidrag tUl en sakdebatt i frågan. Själv har jag hört talas om dessa tystgåendeplan åtminstone . Men det finns inga sådana plan. Från tid till annan flaggar man med dem, och då är detvanligen teknokrater och folk med speciella intressen inom flyget som svararför dessa åsikter. Vad har fått som debatten om tystgåendeplan har pågått är en mängd nya flygrörelser och som påbröd från den 1 juh 1973jetplanet . Jag är självfallet inte motståndare till miljövänligaplan inte heller till miljövänligare fordon över huvud taget men då bör viha ett annat underlagsmaterial än de tiU intet förpliktande löften somreservanterna bistår med i debatten. Reservationen har några meningar om de befintligaolägenheterna av områdesmiljön kring . Man pekar också på luftfartsverketssynpunkter om kommande, miljövänliga plan. Det var djärvt av reservanterna atti fråga om miljön göra hänvisningar till luftfartsverket. var dettaverk berett att släppa fram det stora jetplanet 20 för trafik på Bromma.Är 1969 var samma verk inne på att ge Falconair tillstånd att trafikera Brommamed jetplan för charter på utlandet. Man måste nog bo ganska långt fränStockholmsregionen för att sätta någon större tilltro till luftfartsverketsambitioner när det är fråga om hänsyn tUl miljön. Så återstår den tidsspillan som sträckanArlandaStockholms city-Arlanda medför. Många kvidanden har förvisso sprungitfram ur stressade människokroppar när det gäller den landsvägsslräckan. Med allrespekt för den stora tUlgång som nationen har i företagsledare,statstjänstemän, affärsmän och till stor del också riksdagsledamöter verkarändå den delen av frågeställningen överdimensionerad. För den person som flygertill och från betyder det kanske 30-40 minutersveckotidsförlust att planet landar i i stället för . När manförsöker göra denna tidsskillnad till en huvudfråga i detta ärende, har manverkligen givit en något förstorad bild av det egna jagets betydelse förlandets välfärd. Om man drar de rätta konsekvenserna av denna veklagan, såskulle exempelvis de riksdagsledamöter som flyger från , ochLuleå direkt tUl vara handikappade i jämförelse med dem som är lyckliganog att dimpa ned på . Så är ju inte förhållandet. Litet mera balans iden del av frågan som rör den egna bekvämligheten skulle verkligen varaklädsam. Jag drar mig också till minnes att kommunikationsministernvid en tidigare debatt här i kammaren sagt att landsvägskommunikationernamellan och måste byggas ut. Här rör det sig om en avvägningav resurser som det är många andra grupper som vill anlägga synpunkter på.Kollektivtrafiken är ett exempel. 1 den mån reservanterna blir sannspådda om tystgående,miljövänligare plan, är jag övertygad om att detta ses mycket positivt ute påArlanda. Kommer den Olhedeska utredningen fram till ett förslag om anläggandetav ytterligare en flygplats inom storregionen kring huvudstaden så är det ju enfördel att veta att bullerfrågor som det sagts i reservationen - inte utgörnågot problem vid anläggandet av flygplatser. Men när det gäller är detpåfallande många som anser att flygplatsen tillhör det förgångna. Om någon skulle ha kommit på idén att föreslå anläggandet av en flygplats i ett sårelativt tättbebyggt område med arbetsplatser, sjukhus, skolor och bostäder somBromma, skuUe vederbörande verkligen inte ha tagits på allvar. Med det vidgadeutredningskravet vill reservanterna skapa möjligheter att bibehålla Bromma.Det ligger ju som en självklarhet i frågans förlängda perspektiv. 1 debatten har det talats mycket om kostnader, omlånga restider för att nå flyget, om den kompakta oviljan från Stockholmsområdetatt medverka till anläggandet av nya flygplatser och att det är fråga om ettriksintresse. Under detta riksintresse skall således Stockholmsrä-jongen fogasig - precis som om inte tillhörde riket. Dessa framtagnainlägg - i en kort sammanfattning - ger mig anledning att beklaga att dennauppläggning fått så stort utrymme i debatten. "Ingenstans är en nyflygplats välkommen i området", har någon tidigare yttrat. Även om detyttrandet är förhastat säger det mera om problemets känslighet i fråga om miljönän om oviljan att medverka till en lösning av både allmänflygets ochinrikesflygets problem. Vad vinner man i debatten på yttranden som"kommuns markspekulation"? Jag förstår att det är taktik,men om man nu har som uppgift i sammanhanget att förtala så kan manvälja angreppsområden från mer seriösa utgångspunkter. Vad har gjorti fråga om markpolitik är sannerligen inte värt att klandras i . Två saker till, herr talman, vill jag kommentera; delspåståendet att opinionen inte är total man har bl. a. nämnt vissa av deanställda på flygplatsen dels påståendet att över 300 personer i området haruttalat sig för ett bibehållande av . Såvitt jag vet har de anställda som i ett förekommande fall har uttalat sig genom en facklig ombudsman iHandelstjänstemannaförbundet lagt synpunkter på sina anställningar. Det ärförsta gången vi har mött det inslaget i debatten, och det skedde i form av eninsändare i tidningen. När det gäller påstående om de ca 300personer som i skrivelse förklarat sig föredra flyg på , föredrog herrSellgren att inte säga kammaren hela sanningen. För en korrekt skildring är attdenna grupp satt fortsatt flyg mot ett alternativ att flygfältet skullebebyggas med mastodonta höghus. säger att han var med vid dettillfället då skrivelsen antogs. Då kanske också kammaren kan få reda på vilkendel har i det då uppkomna och alltjämt smygande ryktet att detredan finns en Utrikestemi inalen på samt , m. m. Utrikesterm inalen pä samt , m. m. färdigplan för uppförandet av ett oräkneligt antal höghus på området. Det äroförklarligt att ett sådant rykte kan uppkomma utan att källan kan röjas. Låt oss inte i denna fråga söka eftermotsättningar utan i stället resonera oss fram och därvid med stor öppenhet geutrymme både för de nu aktuella miljökraven och för flygets självklara anspråkpå en utveckling värdig nutida kommunikationskrav. Jag beratt få yrka bifall tUl utskottets hemställan. () kort genmäle: Med den förra debatten med ,alltså , i färskt minne är det inte min mening att härhetsa upp honom ytterligare. Jag vill bara notera några saker. agerar på ett sådant sätt jag förstårhonom att han inte tål att belyses i en allsidig utredning, när manskall lösa problemen med flygplatserna i närheten av . Det är där skonklämmer. Han säger uppriktigt att han i en förändring av dhektiven ser en riskför att skulle kunna visas vara ett bra framtida alternativ såsom flygplats,när man får tystare plan. Detta är hela sanningen. accepterar att andra platser runt Stockholmfår ta över det buller man inte vill ha i men accepterar inte attutvecklingen går mot miljövänliga plan. Han vågar inte ta den tanken i sinhjärna, för då riskerar han att hans argumentering runt faller sönder.Däremot tror han på en utveckling mot miljövänligare flygplan, när han talar ominrikesflygets utflyttning till . Han förstår att man där ute skallhälsa miljövänligare plan med tillfredsställelse, och han tror att de skallkomma. TUl sist vill jag säga några ord beträffande opinionenrunt och om petitionsskrivelsen med 300 namn. Jag var med när denöverlämnades men inte när den antogs. Visserligen sade man att man accepteradehellre flygbullret på än att skall övertäckas med höghus. Men detprimära var att man accepterade flygverksamheten på . Det har också påsenare år byggts bostäder alldeles i randen av flygfältet. Detta tillfälliga bullerär ofta mindre störande än ett intensivt markbuller. Det hinner vi inte ge ossin på, men jag vill bara påminna om vad som framkom om olikabullertyper i den debatt som fördes när denna skrivelse överlämnades. HerrLINDKVIST (s) kort genmäle: Jag tror inte att jag och medvåra vitt skilda utgångspunkter har mycket mera att ge varandra i debatten omBrommas framtid. Jag har följt denna fråga . Jag har sett huropinionen har bildats ute i västra förorter och har haft nöjet attdelta i debatten, ta och ge argument och se att frågan ändrat karaktär. Dettillväxande samhällsintresset för en bättre områdesmiljö har spelat en storroll härvidlag. tror att jag är ängslig för denna debatt.Inte alls! Skulle jag ha varit sä ängslig som framgår av inlägg,skulle jag för länge sedan ha dragit mig ur den debatten. När regeringen har lyssnat på denna starka opinion ochtagit dessa hänsyn, har den gjort det i landets intresse. Regeringen hartUlsatt en statlig utredning, som skall komma tUlbaka till regeringenmed förslag på hur man rimligen bör kunna lösa flygplatsproblemen iStorstockholmsregionen. säger att han inte var med när skrivelsenantogs men att han i stället dök upp när den överlämnades. Ett viktigtmotalternativ vid tUlkomsten av den skrivelsen var och är uppgifterna omatt det förelåg en färdig plan till uppförande av mastodontiska höghus påBrommafältet i . Denna ryktesvåg har vi icke kunnat hitta källan till.I eftermiddag fick vi veta att hade deltagit vid överlämnandet avskrivelsen det tycker jag var en i och för sig ganska viktig nyhet. Slutligen tycker jag, herr talman, att alla som pratar omtystgående flygplan bör ägna något litet studium åt det som har skett desenaste tre fyra åren. Jag har i mina handlingar papper från bl. a. Stockholmsstadshus, där dåvarande borgarrådet i en interpellationsdebattår 1969 som svar på en folkpartiinterpellation sade att han hade haft kontaktmed luftfartsverket. Linjeflyg och med och att man beräknade att ha tystgående och miljövänliga plan. talar reservanterna om att viskall ha sådana plan , och det har i debatten även nämnts helt andratidpunkter. Det är alltså en flytande debatt, som jag tycker att ni bör försökakonkretisera. Utrikesterminalen på samt , m. m. HerrSELLGREN (fp) kort genmäle: Jag har inte beskyllt för attvara ängslig för debatten är aldrig ängslig för debatt - menhan är ängslig för en saklig prövning av Brommafrågan. Sedan riktade han en kraftig beskyllning mot mig för attjag skulle ha varit med vid tUlkomsten av petitionsskrivelsen med de 300namnunderskrifterna. Detta är en komplett nyhet för mig. Jag skall be att fåen förklaring på vUken andel han anser att jag har i den skrivelsen. När jagdeltog i den debatt, som vi nu talar om, var det framför allt som åhörare, ochnär någon deltagare från auditoriet trädde fram och yttrade, att nu skulle vibrommabor också vilja säga någonting i frågan, trodde jag först att det kom enopinion som skulle stärka och borgarrådet ställningi debatten. Men döm om min häpnad, när kvinnan i fråga sade: Här har jag enlista på 300 namn pä personer som vUl ha kvar. Det var förstagången jag kom i kontakt med denna opinionsyttring det första och endatillfället. borde klargöra, vilken andel jag har i tillkomstenav denna skrivelse! TUl sist, herr talman! Det lät så förhoppningsfullt närherr i sitt första anförande sade; Låt oss resonera oss fram till enlösning! Men säger han i en replik: och jag har inte mycketatt ge varandra; vi är klara motpoler. Därmed har skapatvattentäta skott mellan oss strax efter att han har sagt att vi skallresonera oss fram till en lösning. Det är ett ihåligt resonemang. Utrikesterminalen på samt , m. m. HerrLINDKVIST (s) kort genmäle: Jag tror att det finns lämpligare deltagareän jag och i debatten om hur man bör utforma flygplatserna iStorstockholm. Vi har mötts i denna debatt - en ovanligt stor förmåga att dyka upp just när diskuteras iStockholmsområdet. Jag vill därmed inte säga att i något avseendehar berikat debatten. Det var från den utgångspunkten jag menade att vi intarså pass klara ståndpunkter att vi inte borde sätta oss ner för att resonera,utan det borde de göra, som har en positiv vUja att åstadkomma en lösning avproblemet; en sådan vUja har aldrig visat i något tidigaresammanhang. Sedan spelade boUen över till mig och vUleha en förklaring beträffande hans agerande i samband med den mycket omtaladeskrivelsen. Jag tycker att borde ha utnyttjat repliktiden tillatt berätta om i vilken utsträckning han hade någon andel i den skrivelsen. Påståendet att jag skulle vara ängslig för en sakligprövning av flygplatsfrågan i faller väl ändå på sin egenorimlighet, , när jag ändå har varit verksam idebatten och bidragit med förslag och uppslag till olika lösningar avproblemet. Jag är medveten om att jag i denna fråga har en så kraftig opinionbakom mig att det möjligen retar . Det finns en stark befolkningsgruppi med förorter, som anser att flygplatsfrågan inte skall lösas genomett bevarande av . Herr tredje vice talmannen anmäldeatt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. i (s): Jag har begärt ordet därför att jag ärmedansvarig för motionen 755, som behandlas i det betänkande som diskuteras. I motionen hemställes att i skrivelse tillKungl. Maj:t måtte uttala sig för att utredningen angående den framtidalokaliseringen av flygtrafiken vid genom tilläggsdirektiv gesi uppdrag att även pröva förutsättningarna för att behålla bl. a. Brommaflygplats för trafik . Vi har med andra ord med dennamotion ansett att man inte bör förhasta sig och avveckla utanatt man bör hålla en dörr öppen för ett annat stäUningstagande när man vunnitlitet erfarenhet av trafiken med det nya flygplanet , som sättes ini trafik . Det har här framskymtat att denna fråga skulle varapolitisk. Så är enligt min uppfattning ingalunda fallet. Denna fråga skär genomde politiska linjerna. Det har ordats mycket om opinionen. Denna är inte entydig,därför att del finns en hel del människor som inte anser sig ha något obehag avflyget på , trots att de råkar bo under bullermattan. Jag har i min bänkett tidningsurklipp med uttalanden från personer, som bor i ,vilket ligger inom bullermattan. att deinte har något obehag av flygbuUret från ; de vänjer sig vid det. När denya planen provades, uttalades från dem att de inte märkte någon skiUnad ioväsen mellan dessa plan och de gamla. En del riksdagsledamöter har fått ett brev från enav de anstäUda på . Han ställer frågan varför inte de anställdapå blivit tillfrågade om denna angelägenhet. Han menar att 1 500människor är direkt berörda av en utflyttning. Här räknas inte familjerna in.Dessa människor har emellertid inte blivit tiUfrågade om huruvida de ärintresserade av att läggs ned. Frågan om avveckling berör inte endast dem som bori närheten av flygplatsen utan även ett mycket stort antal resenärer, somanvänder detta transportmedel. Inrikesflyget har fått en aUt större betydelseför den ekonomiska och industriella utvecklingen i vårt land. När det gällerlokalisering av industrier får tillgången till en god flygförbindelse enavgörande betydelse. Det är väl främst tidsfaktorn.som fått en ökande betydelsenär det gäller både personbefordran och frakt. Tid är med andra ord pengar.Tack vare flyget går det snabbt att få personlig kontakt med näringsliv ochförvaltningar i för dem som är boende på betydande avstånd därifrån. Det har i debatten talats om att den tidsförlängning med25 minuter, som skulle bli fallet om i stället toges i bruk, inteskulle spela någon roll. Men färska erfarenheter visar att sedan man flyttadefrån Bulltofta i till har passagerarantalet i genomsnitt sjunkitmed .