prot · FW09148 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är ju önskvärt att inte ändra på klassindelningen underpågående läsår. Det har jag framhållit tidigare i en diskussion som vi förde. Sedan vill jag också fråga; Är det inte lämpligt attavskaffa länsskolnämndernas dispensrätt för bildande av klasser med över 30elever då man inte har läget under kontroll, beroende pä rapporteringssystemetosv.? Jag har läst någonstans i diverse tidningar att utbildningsministernsagt att förslaget om mindre klasser är ett konstruktivt förslag då det gällerlärararbetslösheten. Jag vill bringa det i erinran, om utbildningsministernmöjligen skulle ha glömt det. Den synpunkten kan man kanske också anlägga pådet problem vi diskuterar. Det är ett mycket bra uttalande, men omsätt detockså i verkligheten, herr utbildningsminister! Beträffande länsskolnämnderna vill jag sägaatt det är mitt intryck att de tillämpar sin dispensrätt med stor försiktighetoch smidighet. Jag tror att det är nödvändigt att den finns som ett instrumenti detta sammanhang. Jag antar att inte brukar vara alltförpigg på att föreslå stora ekonomiska insatser för skattebetalarna. Då kan maninte utan vidare hugga till med att vi generöst skall dela klasser. Genomsnittssiffrornaär trots allt relativt hyggliga. Det är riktigt att det finns enstaka undantag,men det är mitt intryck efter att ha studerat det här materialet att det är iytterligt få fall som man kan ta upp en diskussion, huruvida man borde haföretagit en delning eller inte. I de allra flesta fall är det fråga om enstakaelever. Om man där gav sig in på en delningsdiskussion, skulle det innebära att man var tvungen att göra delningen mitt i terminen. De fall där delningstalen överskrids på ettenligt min mening icke acceptabelt sätt är inte så många. Men det finns klasserpå upp till 35 elever. Då tycker jag verkligen att man nått den ytterstagränsen för vad som kan tolereras. Det förefaller som om rektorsämbetena nu självafastställde klasser med högre elevantal än det skall vara och som omlänsskolnämnderna inte förrän i efterhand fick veta någonting om det. Jagtycker därför att utbildningsministern ändå skall låta se över hur detförhåller sig i verkligheten just . Överläggningen var härmed slutad. Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara i Agnas (m) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 353, och anförde; i Agnas har frågat mig om jagvill redovisa läget då det gäller museets nybyggnader. Som dåvarande utbildningsministern, statsrådet ,redovisade för , uppdrog Kungl. Maj:t den 5 maj1972 åt att utföra förberedande projektering av nybyggnad företnografiska museet samt att upprätta en utbyggnadsplan för detta. Vidtidpunkten för detta svar räknade med att kunna redovisaärendet för Kungl. Denna redovisning ärförsenad. Styrelsen räknar numera med att kunna redovisa ärendet för Kungl,Maj:t . i Ägnas (m); Ett par minuters historieskrivning så här . Från naturaliekabinett, somorganiserades , leder statens sitt ursprung, påståsdet. De svenska samHngarna av etnografiskt material tillhör ochsorterade under en av de naturvetenskapliga avdelningarna tills en särskildetnografisk avdelning ordnades . avskildes den och blevetnografiska museet. Samlingarna hade flyttats tillLivregementets gamla dragonkaserner. Bara en ringa del av samlingarna kanutställas. Det mesta ligger nedpackat i lårar och göms i magasin. Det ärdubbelt beklagligt, ty dels riskerar vi att mycket fint material fördärvas,dels förhindras människor att se och glädjas över dyrgriparna. Där flnns nämligen utsökt fina saker. Det är rariteter somhemförts av framstående forskare, t. ex. , men därtill mycket uniktetnografiskt material ända från den tid då lärjungar till Ang. behandhngen av länsskolnämnds-utredningens förslag lyckadesföra till saker som det inte längre finns motsvarande exemplar avnågonstans ute i världen. Vi har den sista verklighetsbilden av vissa förgångnaepoker och döda kulturer. Allt ligger i lådor . Det bör upp i ljuset. efter Naturaliekabinettets upprinnelse och 100 årefter det etnologin och etnografin tog fart har vårt gamla kulturland ännu intelyckats bygga ett hus för sina samhngar. Jag hoppas på en snabb bättring. Jag har frågat om detta förr, och jag har väntat påsvaret. Jag tycker att de förseningar som det talas om i svaret är ytterstbeklagliga. Jag hade trott att jag skulle få något besked genomtilläggspropositionen , men då det inte kom väckte jag frågan. Jag tackarutbildningsministern för svaret, och jag tycker att det hela bör vara klartnästa vår alltså efter det att man började utreda. Det är ocksåviktigt att någonting snabbt sätts i gång. Överläggningen var härmed slutad. § 21 Ang. behandlingenav länsskolnämndsutredningens förslag Herr utbildningsministernZACHRISSON erhöll ordet för att besvara fröken () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 358, och anförde: Fröken har frågat mig, om jag arberedd att överlämna länsskolnämndsutredningens förslag till SSK-utredningenför vidare prövning. betänkande (SOU 1973:48)Skolans regionala ledning har i vanlig ordning remitterats till ett stort antalkommuner, organisationer och myndigheter. Sedan yttrandena inkommit kommer jagatt ta upp frågan om den fortsatta handläggningen av förslaget. Fröken (); Jag tackar utbildningsministern för svaret påmin fråga, även om det inte riktigt var det svar jag hoppats på. Med det mångskiftande utredningsarbete som vi har i landetär det naturligt att olika utredningars arbete griper in i varandras områden,så som fallet nu är med länsskolnämndsutredningens och . Denförra skulle enligt sina direktiv pröva möjligheterna att till skolstyrelsernaöverföra frågor som åvilar länsskolnämnderna. Som utredningen själv påpekarär emellertid ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan den regionala statligaskolmyndigheten och skolans kommunala huvudmän i hög grad beroende av denövergripande frågan om ansvarsfördelningen mellan staten som sådan ochkommunerna på skolans område. Då den frågan behandlas av den s. k.SSK-utredningen har länsskolnämndsutredningen begränsat sig till vissa konkretaförslag. Mot huvudtanken i direktiven och betänkandet om endecentralisering av beslutsfattandet till lokal nivå är ingenting att invända.Lokala skolorgan bör ges ökad rörelsefrihet i förhållande till regionala ochcentrala myndigheter, och den enskilda skolan bör tillförsäkras större handlingsfrihetinom givna ekonomiska och administrativa ramar. En del av de förslag somutredningen lagt fram har dock vållat en viss oro. Tillsättningen av ordinarielärartjänster föreslås flyttas från länsskolnämnderna respektiveskolöverstyrelsen till vederbörande skolas styrelse. Man har dock ansett attden fria ansökningsrätten skall behållas hksom principen att den som är mestmeriterad till flera sökta tjänster skall få den av dessa tjänstersom han helst vill ha. Lärarorganisationerna har emellertid framhållit, att enlärartillsättning efter sådana riktlinjer stöter på stora praktiskasvårigheter. Har man besvärligt med samordningen avlärartillsättningen mellan 24 län, hur skall det då inte bli när 200300kommunala organ skall ta emot ansökningshandlingarna? Här menar jag attdecentraliseringen inte får gå ut över tryggheten i arbetet. Det nuvarandesystemet för lärartillsättning har fungerat relativt väl. Frågan om förtroendemannainslaget i det regionalabeslutsfattandet är ett annat exempel på ett område där det råder delademeningar. En ledamot av utredningen har här anmält annan mening än majoritetenjust under hänvisning till att kan lägga fram förslag somförändrar underlaget för länsskolnämndsutredningens betänkande. En minskning avförtroendemannainslaget på länsnivå, som utredningen föreslår, går också sticki stäv med den allmänna strävan till demokratisering av beslutsfattandet somjag trodde var angelägen för alla partier. Det är klart att remissbehandlingen kan ge en hel del godasynpunkter, men jag vill ställa frågan, om utbildningsministern ändå inte avseratt avvakta betänkande innan länsskolnämndsutredningensförslag omvandlas till en proposition. Ang. behandlingen av länsskolnämndsutredningens förslag Av det inlägg som fröken nu gjortförstår jag att hon egentligen syftar till att uppskjuta behandlingen avlänsskolnämndsutredningens förslag. I samband med att SSK-utredningentillsatts har vi klargjort att det ändå går att ge sig på de här reformerna iett etapparbete, och det är alldeles uppenbart att den möjligheten fortfarandeär öppen. Självfallet skall remissförfarandet få visa vad det mycketstora antalet remissorgan anser. Bland remissorganen finns för övrigt ocksåSSK-utredningen. Det är angeläget att få en prövning av länsskolnämndsutredningensförslag, och efter remissomgången skall vi ta ställning också till de frågorsom fröken har aktualiserat jag tycker det är för tidigt att göra detmedan remissförfarandet pågår. Även om det är sent och vi kanske inte bör ge oss in inågon debatt, kan det vara intressant att erinra om att genom sinledare bl. a. har sagt - jag tror det var i någon tidningsartikel - att detinte går att styra skolans liv i varje detalj utan att det gäller att spridamakt och ansvar. Jag tycker det vore ganska egendomligt, om det fröken säger skulle betyda att man har en annan inställning till en decentraliseringnär det gäller skolans aktiviteter, eftersom vi trots allt varit rätt överensom att vi bör försöka öka det kommunala inflytandet och det direkta inflytandetfrån skolledning och andra. Jag hoppas det skall bh Ang. behandlingen av länsskolnämndsutredningens förslag möjligtatt gå vidare på den väg som vi så principiellt har varit överensom. Fröken (): Jag vill bara påminna om att jag i mitt förraanförande också betonade att huvudtanken i direktiven och även i betänkandetvar decentralisering. Det råder inga meningsskiljaktigheter om detta, utan denprincipen är jag själv angelägen om att framhålla. Men det hindrar inte att deti enskildheter kan finnas anledning att ha en annan syn på ett och annatdetaljförslag. Jag är tacksam för att utbildningsministern tydligen ärmycket angelägen om att ta hänsyn till de remissvar som kan komma, också frånSSK-utredningen, där man eventuellt kan komma fram till resultat som förändrarunderlaget för just det här beslutsfattandet. Jag fattar fröken sista inlägg så,att hon också är angelägen om att vi skall avvakta remissopinionen innan vividtar några åtgärder. Men jag vill gärna påpeka att ett fullföljande av idénatt överföra frågor faktiskt innebär att man skulle fördröja fortsatta åtgärderför att få till stånd en utveckling i riktning mot ökad decentralisering. Överläggningen var härmed slutad. § 22 Kammarenåtskildes .