prot · FW09115 · 1973-12-31 00:00:00 — VUken insyn, kontroll ochinflytande över detta monopolföretags framtida planer och utveckling liksomöver byggmaterialområdet i övrigt kan samhället och de anställda utöva? Det ärnågra av de frågeställningar som måste aktualiseras i den situation somuppstått. Det nya cementmonopolets konsekvenser för sysselsättningenhar redan uppmärksammats genom hotet om nedläggning av fabriken i iVästergötland. Ett nedläggningsbeslut skuUe få ödesdigra konsekvenser för dennaort, vars existens står och faller med cementfabrikens vara eller inte vara.En strukturutredning pågår inom företaget och en ytterligare koncentration avverksamheten med företagsnedläggelser som följd kan befaras bli aktueU inom ensnar framtid. Men stat och kommun kan inte stillatigande acceptera att enbartföretagsekonomiska skäl och privatekonomisk koncentrationsfilosofi fär varaavgörande för de anställdas trygghet och ofta hela orters existensmöjligheter. Ett annat område som väckt berättigad uppmärksamhet isamband med Cementas förvärv av Gullhögen är den brist pä information gentemotde anställda som kännetecknade fusionen. Varken de anställdas egen representanti företagets styrelse eller statens representant i koncernstyrelsen fick enligtuppgift någon förhandsinformation. Affären var en fråga enbart för aktieägarna.Även om affären formellt sett gått rätt till borde det inträffade motivera enöversyn av lagen om styrelserepresentation redan innan den treårigaförsöksperioden är tiU ända. Byggnadsäninesindustrinsom helhet kännetecknas av en å ena sidan ökadmonopolisering, å andra sidan splittring pä många små företag. Höggradigprivatekononiisk koncentration finns förutom inom cementbranschen även inomlättbetong-, trä- och isoleringsmaterial-branscherna medan tegel-, jord- ochstenindustri samt vissa VVS-grupper uppvisar en mera smäföretagsbetonadstruktur. Allmännyttiga och kooperativa företag har förhållandevis småmarknadsandelar. Koncentrationen med monopoltendenser å ena sidan leder tillatt konkurrensen hämmas eller helt upphävs. Splittringen på mänga små företag åandra sidan medför givetvis en ineffektiv resursanvändning. Byggnadsmaterialsektornsvarar för en stor andel av vär totala ekonomi, sysselsätter direkt ochindirekt ett betydande antal människor och är av stor betydelse förbostadskostnader och offentliga och privata investeringskostnader. Det måsteligga i samhällets intresse att denna sektor fungerar bra, att vi fär enbyggnadsindustri som socialt, tekniskt och ekonomiskt tillgodoser våragemensamma behov. Effektiva näringspolitiska insatser i förening med åtgärdersom förstärker inflytandet frän samhällets och de anställdas sida bör därförskyndsamt vidtas inom byggnadsmaterialbranschen. En översyn av den svenskakonkurrenslagstiftningen är en annan åtgärd som borde kunna vidtas i dettasammanhang. Med stöd av vad som anförts anhåller jag om kammarensmedgivande att till herr industriministern fä ställa följande frågor: Vilkaslutsatser drar statsrådet av Cementas förvärv av Gullhögen i fråga om denframtida prissättningen på företagets produkter? Föranleder denomständigheten att de anställdas representanter i bolagsstyrelsen hölls utanförbeslutsprocessen i detta ärende någon ändring av den nuvarande lagstiftningen? Avserregeringen att föreslå åtgärder som syftar till ett ökat samhälleligtengagemang inom byggnadsäninesindustrin? Denna anhållan bordlades. §33 Interpellation nr 111 ang. energiförsörjningen Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade: Energiförsörjningsproblemen har på kort tidfått brännande aktualitet. Redan pä kort sikt kan vårt land möta sädanatillförselproblem, att det svenska folkhushållet kan förorsakas betydandesvårigheter. Och pä läng sikt utgör energiförsörjningen ett utomordentligtbetydelsefullt problem för både värt land och andra utvecklade industriländer. Den politiska utvecklingen i har aktualiseratde kortsiktiga frågorna. Det starkt tillspetsade läget, liksom arabländernashot att använda oljan som politiskt vapen, tvingar oss att räkna med att vilken utgång de pågående krigshandlingarna än får risker kan uppkomma föravbrott i oljetillförseln. Därmed aktualiseras frågan om vårt landsenergiberedskap. Anvisningar finns utarbetade för utformningen avbränsleanläggningar ägnade att möjliggöra eldning med andra bränslen än Nr 115 olja vid en eventuell oljekris.Redan 1964 begärde , att Tisdagenden ifrågavarande anvisningar, somutarbetats och fastställts av styrelsen och 16 oktober1973 planverket, .skulle faststäUas avregeringen som obligatoriska föreskrifter, -------------------- Dettahar icke skett. Det är mot denna bakgrund man skall bedöma i dagarnalämnade uppgifter från över-styrelsen för ekonomiskt försvar rörande vårt landsmöjligheter att vid avspärrning lösa hushållens uppvärmningsproblem, Bädeenskilda fastigheters värmeanläggningar och moderna värmeverk är för närvarandei alltför stor utsträckning utformade sä, att en omställning för eldning medannat bränsle än olja icke snabbt kan genomföras. Det är naturligt att resafrågan, i vilken grad motsvarande underlåtenhetsproblem gör sig gällande inomandra samhällssektorer. Vilka beredskapsätgärder har exempelvis vidtagits dådet gäller möjligheterna att snabbt ställa om panncentralerna vid våra sjukhus?Det är angeläget att regeringen informerar omberedskapsplaneringen i dessa hänseenden och om de åtgärder i övrigt, somövervägs för att skapa betryggande garantier mot följderna av avbrott ioljetUlförseln, En sådan redogörelse är behövlig icke allenast avberedskapsskäl. Den är även ekonomiskt motiverad av de prishöjningstendensersom gjort sig gällande och som förmodligen kommer attytterligare förstärkas. Ändra uppvärmningsalternativ, exempelvis kol, somtidigare avvisats av ekonomiska skäl, kan äter te sig fördelaktiga. Då det gäller den tåi-igsiktiga energiförsörjningenredovisade den s. k. energiprognosutredningen en lägesrapport, avvilken framgår att en fördubbling av energikonsumtionen ter sig sannolUc, för så vUt icke drastiska nedskäi-ningar kanåstadkommas. Den snabba konsumtionsökningen kommer icke allenast att medföraförsörjningssvårigheter utan reser även andra problem, som förtjänar särskilduppmärksamhet: miljöns påverkan av den ökade förbränningen av fossila bränslen,de med den planerade utbyggnaden av kärnkraften förenade riskerna samt vårtlands beroende av omvärlden då det gäller såväl tillförsel av råvaror somtillgäng till forskningsresultat och tekniskt know-how över huvud. De flesta av dessa problem är utomordentligt komplicerade.Deras lösning kräver betydande ekonomiska insatser och framför allt tid. Alternativaenergiformer måste utvecklas. Kärnkraftens säkerhetsproblem vid olika former avkärnkraftsproduktion rnåste studeras och lösas. Nya miljövänligaener-gialternativ måste utvecklas och introduceras. ÄtskiUiga offentliga utredningar är för närvarandesysselsatta med problem som sammanhänger med värt lands energiförsörjning. Hithör frågan om förvaring av högaktivt avfall frän kärnkraftsanläggningar,förläggningen av kärnkraftsreaktorer, miljöns påverkan av ökad kärnkraftsanvändningsamt i vad rnån alltjämt outnyttjade vattenkraftsreserver behöver komma tillanvändning. Däremot saknas ett allmänpolitiskt handlingsprogram för deåtgärder som kan befinnas erforderliga vid olika tänkbarautvecklingsalternativ. Marginellt skulle redan nu vissa steg kunna tagas för attdämpa den snabba ökningstakten inom svensk energiförbrukning. varje fallden begränsade tidsram, sorn står till förfogande för behövliga Nr 115utredningar och för att utveckla alternativa energikällor, kunna vidgas. Xisdaeen den Möjligheterna att utnyttja fusionskraften skulle kunna bringasnärmare en lösning och de risker som är förenade med fissionskraften, och --- framförallt bridreaktorn, kunna ytterligare studeras. angav vissa möjligaenergibesparingar. Diygt av vårt lands energikonsumtion gär tilluppvärmning. Genom bättre isolering av bostäderna, ökad användning avfjärrvärme, stopp för kollektivdebitering och förbättrade ventilationssystemskulle betydande vii-rster kunna göras. Även inom näringslivet borde möjligheternaatt spara energi kunna tillvaratas bättre än . Energipriset ivårt land är lågt. har förhållandet mellanenergipriser och arbetskraftskostnader undergått en påtaglig förskjutning, somlett till en mera energikrävande branschstruktur och mera energikrävandeproduktionsmetoder inom aUa branscher än vad som .skulle ha varit fallet vid enannan relation mellan energi- och arbetskraftskostnader, I ochEngland länder vUkas energipriser legat väsentligt högre - har under perioden1955 1970 den "specifika energiförbrukningen" minskat, 1 vårt landhar den kraftigt ökat. Såväl de nu aktuella kortsiktiga svårigheterna som värtlands energiförsörjning pä lång sikt fömtsätter en genomtänkt och målmedvetenenergipolitik. Vad som framför allt framstår som påkallat är ökade insatser päforskningsområdet inte minst i samarbete med den internationella forskningen för utveckling av nya energikällor, ett studium av möjligheterna att på olikasätt påverka och begränsa energiförbrukningen samt en såväl lång- somkortsiktig beredskapsplanering, sorn klarlägger möjligheterna att lösa värtlands energiförsörjningssvårigheter vid skilda utvecklingsalternativ. Med åberopande av vad här anförts får jag hemställa omkammarens tillstånd att till herr industriministern få rikta följande frågor: 1, VUl statsrådet lämna en redogörelseför de beredskapsåtgärder som vidtagits eller planerats för att lösa de problem för svensk energiförsörjning, som kan befaras uppkomma vid en begränsning eller ett upphörande av oljetillförseln? 2, Är herr statsrådet beredd att låta utarbeta och förriksdagen framlägga förslag till ett långsiktigt svenskt energipolitiskt handlingspro- Denna anhållan bordlades. § 34 Interpellation nr 112 ang, allmänna byggnads- ochanläggningsarbeten i egen regi Ordet lämnades på begäran till (), somyttrade: När statliga och kommunala investeringargörs i vägar, vatten och avlopp, hus m, m, har stat och kommun i allt större 45 NrllS utsträckning kommit att bedrivaarbetena med egen personal - "egen- Tisdagenden regi" i stället för attlägga ut arbetena till redan existerande företag 16 oktober1973 inom byggnads- och anläggningsindustrin - "entreprenad". -------------------- underden senaste konjunkturnedgången inom denna industri har dessa företagfått en ledig kapacitet av anställda och i maskinpark som naturligen bort iförsta hand utnyttjas. drabbades branschen totalt av enarbetslöshet, som för byggnads- och anläggningsarbetarna var fördubblad, förtjänstemän tredubblad och för arbetsledarna mer än fyrdubblad mot tidigare är.Stat och kommun ökade sin egenregiandel frän 1970 till 1971 med ca 7procent respektive . Att till den grad föredra statlig/kommunalverksamhet i egen regi att man utarmar eller rent av skrotar ner en välfungerande, effektiv och flexibel produktionsapparat vittnar om bristandesinne för enkla ekonomiska reaUteter, har stat och kommun bedrivit egenregiarbetenför minst 6 mUjarder inom byggnads- och anläggningsindustrin (1971 årssiffror). Bortsett från att industriföretagen drabbats av svära följdverkningargenom friställningar av arbetskraft och maskinella resurser, har arbetenagenomförts utan den nödvändiga konkurrens mellan dessa företag ommiljardbeloppen vilken skulle ha kunnat hålla de statliga och kommunalautgifterna nere. Av erfarenhet vet man att entreprenaden är bUligare änegenregin, Nägra exakta siffror gär ej att fä, eftersom man i regel ikommunerna helt tycks bortse från kostnadsaspekten och mer inrikta sig pä har ett visst antal människor sorn skall sysselsättas. Detta bekräftas bl,a, av en gjord undersökning i ett femtontal gatukontor i landet.Följande påpekades i "Byggnadsindustrin" nr 1973 s, 30:"Även här bortses i alla besökta kommuner, förutom en, frän kostnadsaspekten---------------------- I mångaförvaltningar tycks man helt sakna vetskap om vad den egna produktionenkostar," Av artikeln framgår vidare att kostnadspressen vid konkurrensmellan industriföretag drivit fram en påtaglig överlägsenhet i effektivitet förentreprenaden främst avseende inköp, materialanvändning, tidsåtgång ochadministration. Staten utförde byggnads-och anläggning.sarbeten(nybyggnad plus reparation) för ca 4 miljarder i egenregi, vilket utgör ca 75procent av de statliga bygginvesteringarna. Ökningen omfattar 7 . , AMS och SJ är här de störstastatliga producenterna. Endast drygt 1 miljard släpptes ut till entreprenad.Mest belysande är vägbyggandet, där staten förbehöll sig 1 miljard av de 1,5miljarder som stod till buds. Det kan vara värt att närmare studera just vägbyggandetsomfattning i egenregi. Mot totalt 11655 anställda arbetare svaradebyggnadsindustrins 1 442, Koncentrerar man uppmärksamheten till de tvånordligaste länen kan man konstatera att där sysselsätter 1 005 manpå sin ordinarie budget och 899 man på beredskapsanslag. Detta utgör sammantaget1 994 man i mot 60 man hos entreprenörerna! Kommunerna - icke kommunala bolag utförde samma årbyggnads- 46 och anläggningsarbeten (nybyggnadplus reparation) för en bra bit över 2 miljarderi egen regi, vilket utgör av de kommunala Nr 115bygginvesteringarna. Ökningen fi-än är 1970 var , , Tisdaeen den och är här de största egenregibyggandekommunerna, -.g Beträffandedet kommunala vägbyggandet delade man med sig mera än ---- vad statengjorde till entreprenad, nämligen 0,7 av 1,2 miljarder som stod tUl buds. Stat och kommun har rollen som bäde byggherre ochproducent. Rollen som byggherre innefattar dessutom funktionen att vara administrativtUlsynsmyndighet, Genom denna dubbelroll har det i realiteten lagts i händernapå den statliga och kommunala myndigheten att förhandla med sig själv om prisetoch fritt bestämma om statligt eller kommunalt arbete skall bedrivas i egenregieller på entreprenad. Eftersom är särskilt verksam iområden där det råder brist pä sysselsättning är det inte förvånande att AMS ärstor byggherre i , Men den omfattande egenregiandelen där är ickemotiverad. Man har således etablerat sig som egen företagare och tämligeneffektivt bidragit till att slå ut industriföretagen. Detta har varit möjligtt. ex. på vägsidan, genom att AMS till följd av att staten blev löneledande i1971 års uppgörelse betalade fasta månadslöner med medeltimförtjänster som varavsevärt högre än vad industriföretagen kunde betala. För att skattebetalarna skall kunna fä någon kontroll överoch möjligheter att påverka de statliga och kommunala utgifterna pä dettaområde finns bara ett verksamt recept. Projekten måste lämnas ut föranbudsgivning. Därigenom kan kostnadema pressas och kontrolleras. Därigenomskapas också större garantier för högre kvalitet på de utförda arbetena. Med hänvisning till det anförda anhälles om kammarenstillstånd att till herr inrikesministern få ställa följande frågor: 1, Är statsrådetberedd att för kammaren redogöra för sin principiella syn pä den ökandeegenregiverksamheten inom byggandet? 2, VUka konkretaåtgärder ämnar statsrådet vidtaga för att mmska byggandet i egenregiverksamhet? Denna anhållan bordlades. § 35 Interpellation nr 113 ang, kriget i Ordet lämnades på begäran till HerrWIJKMAN (m), som yttrade: Kriget i har slagit de flesta ivårt land med bestörtning. Återigen drabbas detta område av en konflikt sominnebär lidanden för tusentals och åter tusentals människor, I den allmänna debatten vid FN:s generalförsamlingkommenterade utrikesminister konflikten och yttrade bl, a, att "existens är ett etablerat faktum". anförde vidare: "Målsättningen måste vara en uppgörelse som tar hänsyn till alla berörda folks legitima intressen och som skapar säkerhet inom erkända 47 Nr 115 gränser för alla stater i regionen.Detta problem låter sig inte lösas genom Tisdaeen den '*- '" ®" '"' andraparten demonstrerar sin militära överlägsenhet, 16 oktober1973 Vilken utgången av de nu pågåendekrigshandlingarna än blir, måste man -------------------- räkna med möjligheten av förnyade mihtära konfrontationer sä länge rnan intesamlas kring en gemensam politisk lösning," I en kommentar till sitt tal har utrikesministern yttratatt detta innebar "regeringens hårdaste kritik av ",För många framstår anförande och kommentaren därtill när detgäller som anmärkningsvärda. Anmärkningsvärda därför attregeringens hnje sä markant avviker från den attityd värt land traditionelltgivit uttryck för. Det framstår för det första som ytterst märkligt att herrWickman väljer att rikta "regeringens härdaste kritik motIsrael" i ett läge dä militärt angripits och är inbegripet i enkamp för att rädda sin existens! 1 utrikesministerns tal saknades vidare helt ettfördömande av de stater .som inledde krigshandlingarna, nämligen ochEgypten, Detta konstrasterar skarpt mot den annars expressiva ton som kännetecknatregeringens ställningstaganden i internationella konflikter under senare är.Finns det inte även i denna konflikt anledning att klart ta avstånd frånangriparna, särskilt som angreppet riktades dä varspeciellt sårbart, nämligen då medborgarna firade en religiös högtid? Ytterligare en passus som saknas i tal vardet reservationslösa stöd för staten som traditionellt utgjort ensjälvklarhet i regeringens Mellanösternpolitik, Utrikesministern inskränktesig till att konstatera att existens är ett faktum. Till vad förpliktarett sådant yttrande? Utrikesministern säger i sitt anförande att man måsteräkna med möjligheten av förnyade mUitära konfrontationer i området. HerrWickman bortser dä tydligen ifrån den utgången av kriget att arabstaternamilitärt besegrar israelerna en utgång som dess värre icke kan uteslutas,allra helst inte nu då ytterligare ar'abstater tycks engagera sig i kriget. Förutsättningen för en politisk lösning - vilkenutrikesministern uttalar sig för är alltså att kan stå emot angreppetfrän arabsidan. Ur den aspekten framstår ord om "militäröverlägsenhet på den ena eller andra sidan" som högst märkliga. I har majoriteten av folket hyststark samhörighet med den judiska staten. Denna samhörighet kom också tillstarkt uttryck under sexdagarskriget . Ledande politiker frän de fyra storapartierna uttalade då klart och entydigt uppslutning bakom . Inte minstförre statsministern spelade en aktiv roll i opinionsbildningentill förmån för . Regeringens uttalande är mot den bakgrunden så mycketmera svårbegripligt. En lösning av måste självfaUetbygga pä en politisk uppgörelse, där det är nödvändigt att ta hänsyn till alla berörda folks legitima intressen. Detta måste självfallet innebära ett hänsynstagan de till Palestinaflyktingarna, den grupp som lidit hårdast av den långa konflikten. Men som ett förstavillkor för en uppgörelse måste hgga statenIsraels självklara rätt till fortsatt existens, någonting som flertalet Nr115 arabstater icke erkänt. Mot bakgrund av det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att jg till herr utrikesministern fä ställa följande frågor: Ärutrikesministern beredd att fördöma de arabstater som inledde anfaUskriget motIsrael? Är utrikesministern vidare beredd ge uttryck för den svenska regeringensfuHa stöd för staten rätt till fortsatt existens? VUka humanitära hjälpinsatser planerar regeringen för att bistå offren för de nupågående krigshandlingarna? Denna anhållan bordlades. § 36 Interpellation nr 114 om en officiell manifestationrörande FN-deklarationen om de mänskliga rättigheterna, m. m. Ordet lämnades på begäran till HerrWIKLUND i (fp), som yttrade: För 25 är sedan, eller noga räknat den 10december 1948, antog och kungjorde generalförsamhng denallmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. För 20 är sedan, eller den3 , trädde den av antagna konventionen om demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i kraft. Vid densenaste sessionen med riktades i enrekommendation uppmärksamheten på båda dessa förhållanden (rekommendation 715;legala kommitténs rapport - dokument 3334 ). Det finns i dagens världspohtiska läge många anledningaratt erinra om de åtgärder till skydd för de mänskliga rättigheterna som sålundavidtagits och om behovet av de höga principer och deras tillämpning som liggerbakom dessa åtgärder. Kolonialismen lever kvar i brutala former i Portugalskolonier i , minoritetsregimer i och fortsätter attförtrycka den inhemska befolkningen, tortyr och annan förnedrande behandlinginrapporteras från en rad länder i och utanför , minoritetsgrupperförbjuds utöva sin religion och i övrigt utveckla sin kuUur, dödsstraffförekommer på åtskilUga håll i världen etc. Inte heller vårt eget land lever ialla avsenden upp till de mänskliga rättighetsidealen. Det förväntas att FN i nägon form kommer att meraspeciellt erinra om förefintligheten av deklarationen om de mänskUga rättigheterna i anslutning till 25-årsdagen av dess tillblivelse. Enligt min mening borde även den på lämpligt sätt utnyttja tillfäUet att understryka allvariiga vilja att själv tillämpa de mänskUga rättigheternas ideal och medverka till att dessa ideal får en allt vidare internationell efterföljd. har förberett en rad åtgärder för att denna höst bringa dessa ideal i erinran hos svenska folket, men en manifestation av ett eller annat slag även från officiellt håll skulle säkert vinna starkt gensvar och i sin män kunna bidra till 49 4 protokoU 1973. NrllS opinionsbildningen i hithörande frågor, vilken egentUgen aldrig kan den '"'tas att göra paus. 16 oktober1973 ' °' sålunda anförts färjag anhålla om kammarens -------------------- tiUstånd att till herr utrikesministern ställaföljande frågor: Ämnarregeringen vidta någon åtgärd ägnad att särskilt uppmärksamma tUlkomsten för25 år sedan av FN-deklarationen om de mänskliga rättigheterna och för 20 årsedan av den komplettering av denna deklaration som omdessa rättigheter innebär? Vid positivtsvar pä denna fräga, är regeringen villig att bland mera konkreta former förett sådant uppmärksammande även pröva frågan om svensk anslutning tillEuroparådets rekommendation om inrättande av en garantifond tiU stöd förinternationella mänskliga rättigheterna? Denna anhållan bordlades. § 37 Interpellation nr 115 om åtgärder för att stimuleraökad användning av inhemskt bränsle Ordet lämnades på begäran tUl i (c), som yttrade: Herr talman! Av rapporterna från kriget i Mellersta Östemframgår nu allt oftare att man från de oljeproducerande arabländernas sidadiskuterar möjligheterna att tiUgripa oljan som ett politiskt vapen ikrigföringen. Mot bakgrunden av de förödande förluster i människoliv ochmateriel som det pågående kriget redan åsamkat aUa inblandade parter kan enhotande oljekris bl. a. i vårt land synas ovidkommande, men trots alla våraönskemål om en snar och för berörda parter bästa lösning av konflikten iMeUanöstern torde det ta läng tid innan man förhoppningsvis genom förhandlingarkan nå önskvärda resultat. kommer sannohkt frågan omoljeleveranser respektive priser att få allt större aktualitet. inkomna rapporter om en, som det heter,"gradvis åtdragning av oljekranarna" i oljeproducerande länder harväckt oro bland allmänheten även i vårt land. I det uppkomna läget vore detvärdefuUt att i få en redovisning från regeringshåU av tänkbaraåtgärder för att möta de svårigheter som en hotande oljekris utan tvekan medförbåde för enskUda och för näringslivet. Självfallet inger uttalade farhågor fören oljekris särskild oro bland boende och fastighetsägare vUkas hus uppvärmesgenom oljeeldning. I regel är värmepannorna konstruerade för olja, och i defall ved skall användas får pannorna omkonstrueras. Även tUlverkare av uppvärmningsanläggningar, värmepannoretc. bör rekommenderas konstruera anordningar så att de utan olägenheter kan användas även vid uppvärmning med ved. En annan fråga, som enligt min mening bör uppmärksammas i det här sammanhanget, är beskattningen av det egna bränslet. Den förmån, som t. ex. en lantbrukare åtnjuter i 50 form av fritt bränsle från egenskog, bör inte bli föremål för beskattning Med hänvisning till det anförda anhåUerjag om kammarenstillstånd den att tiU herr handelsministem få ställa följande frågor: ig