prot · FW0996 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 en gemensam borgerlig-kommunistisk reservation, nr 9,föreslås i anslutning till utskottets hemställan under punkten 22 att statensutvecklingsfond administrativt knyts till styrelsen för teknisk utveckling,medan propositionen föreslagit att fonden skall förvaltas av det nyaindustriverket, socialdemokrater har tagit del av STU;smöjligheter och allmänna inriktning att verka med avgörande tyngdpunkt på demindre företagen och för utveckling av projekt för praktiskt verkställande.Utskottet delar Kungl. Maj:ts uppfattning att fonden, i vae fall til! att böriamed, bör förvaltas av industriverket. Jag yrkar bifall till punkten 22 ibetänkandet. 1 motionen 1809 tar i m. fl. upp detangelägna önskemålet att de i företagen anställdas huvudorganisationer fårrepresentation i företagarföreningarnas styrelser. Utskottet påpekar att genomatt majoriteten styrelseledamöter utses av samhället, och eftersom föreningarnasjälva kan besluta att utöka sina styrelser, finns redan nu en möjlighet atttillgodose önskemålet. Det alldeles övervägande flertalet företag som ärmedlemmar i företagarföreningarna är sä små att de inte kommer att ha lagfäststyrelserepresentation för de anställda. Utskottets majoritet förutsätterdärför att möjligheterna att i företagarföreningarnas Näringspolitik m. rn. Nr 96 styrelser ta in företrädare för de anställdas huvudorganisationer nu Onsdaeenden kommer att tillvaratas avföreningarna. 23 mai1973 ''"''' ''- allmän synpunkt.Här har talats om företagarnas Näringspolitik m. m. bristandeinvesteringsvilja och allmänna olust. Om den finns, vill jag påstå att den tillavgörande del är ett resultat av vissa företagarorganisationers mycketenergiska missnöjesspiidning i sina tidningar och på sina mer eller mindrevälbesökta konferenser. Ett exempel: En framstående företrädare för enorganisation sade i förrgår här i huset att en serie konferenser i landet visatatt de förtvivlade företagarna ville sälja sina företag. Jag har det materialsom han tydligen grundade sin mening på från en konferens i . Av 40tillfrågade svarade 9 personer ja på den nägot egendomhga frågan: Vill du säsmåningom sälja ditt företag? Jag utgår frän att riksdagskoUegerna med sinkänsla av samhäUsansvar inte deltar i den formen av missnöjesspridning. i Glömminge (c): Under den långa debatten har sagts det mestasom kan sägas i det här ärendet och till de utskottsbetänkanden som föreligger.Bland de motioner som behandlas i samband med förslaget i proposition 41angående inrättandet av en industripolitisk verksorganisation är centerpartietspartimotion nr 1458, som också i någon mån har berörts av . Jagskall ändå göra några kommentarer med anledning av den. Vi yrkar pä tillsättandet av en parlamentarisk arbetsgruppför att utarbeta grunder och riktlinjer för en aktiv näringspolitik. Näringspolitikenär den aktivitet i samhället som skall skaffa grunden till försörjning. Detmedför i sin tur att vi fär råd tUl reformer och möjligheter att genomföra deolika sociala åtgärder i samhäUet som vi anser vara nödvändiga. Vi menar att den politik som förts - det har understrukitstidigare inte varit den bästa och i tiUräckhg överensstämmelse medönskemålen att satsa på drivkrafterna i vår ekonomi. Man har den känslan, attföretagen - i synnerhet de små och medelstora rent allmänt inte känner sig hakraft att utvecklas och inte har det klimat som skulle kunna ge demutvecklingsmöjligheter. Tvärtemot vad vittnade om finns detmånga företagare som säger att de känner situationen sådan att de inte harsamma glädje och tillförsikt som de tidigare haft. Det är noginte bara fråga om en uppjagad stämning på en och annan konferens utan det ärnågot som man upplever när man talar med de enskilda människorna ute på fältet. Näringslivets situation kan inte betecknas som den bästa.Det dominerande i den förda politiken sedan flera är tillbaka har varit att öka det statliga företagandet utan att man angivit någon direktnäringspolitisk motivering för detta. Det helt avgörande är att företagen kanupprätthålla konkurrenskraften med andra länder pä lång sikt och attproduktionsapparaten kan vidmakthållas och förnyas. Denstagnation som näringslivet under ett antal är varit utsatt för har bidragit till arbetslösheten. Om man medtar den dolda bristen på 110 sysselsättning, alltså den som inte är registrerad i den allmänna statistiken,är arbetslösheten fortfarande ganska omfattande. Visserligen - och det ärglädjande har siffrorna sjunkit månad med ungefär11 000 personer. Detta hälsar vi med tillfredsställelse men det här räcker juändå inte för att eliminera arbetslösheten i dess helhet. Det är givet att den internationeUa lågkonjunkturen harinverkat på den arbetslöshet som vi har. Det skulle vara oriktigt att inte tamed detta i bilden, men vi gör gällande att det också finns inhemska orsaker.Vi har inget annat val i vårt land än att så mycket som möjligt försöka ökaexporten på alla områden där detta är möjligt. Och det gäller då att så mycketsom möjligt hänga med i effektivitetsutvecklingen i varuproduktionen. Fördetta krävs det utvidgade företag och nya produkter, och det är därför som vianser att en bred utredning skulle vara till gagn. Vi konstaterar att bildandet av nya företag inte gär i dentakt som man skulle önska. Nybildande och tillväxt av små företag är en avnäringspolitikens allra viktigaste bevakningsuppgifter för närvarande.Strukturförändringar mäste ju ske, men en forcerad sammanläggning av företagbara för sammanläggningens egen skull kan inte rekommenderas som en lösning avproduktionens problem i aUa lägen. När vi lagt fram näringsprogram förriksdagen har de olika partierna inte kunnat enas om dessa. Därför har vi nuväckt motionen 1458, där vi kräver att en gemensam arbetsgrupp tillsattes. Dåfår ju alla partier bidra med förslag om åtgärder på näringslivets olikaområden. Man skulle fä en fortlöpande bevakning och en programsättning som imänga fall skuUe ersätta de brandkårsutryckningar som nämnts tidigare idebatten för att rädda företag eller för att skapa nya. Att skapa ett programpå detta område kan inte vara mer komplicerat och svårt än när det gäller deprogram som finns pä andra områden, t, ex. för planeringen av mark och vatten. har utskottsmajoriteten enats om ett avstyrkande ochskriver att vårt förslag inte är realistiskt. Hur vet man det? Alla de problemsom nämnts existerar. Utskottsmajoriteten skriver vidare att arbetsfältetskulle vara för omfattande. Det är väl inget fel att utredningen blir allsidig.Vidare anförs att den föreslagna verksamheten skulle bli en dubblering avarbete som pägår redan tidigare. Det är väl heller inget fel, eftersom ensamordning endast är till fördel. Utskottsmajoriteten skriver att det är deolika partiernas uppgift att själva utforma sina program -men det är väl intenågot effektivt sätt att hjälpa näringslivet, att varje enskilt parti enbartför fram sitt eget program. När det gäller motionen 1459, som debatterats så myckethär , har man frågat: Hur skall ni inom klara av att skaffafram ca 100 000 nya jobb? Jag skulle vilja fråga regeringspartiet: Har nisjälva gett upp i fräga om möjligheterna att fä bort arbetslösheten? Det är ändåinte så länge sedan ni i valrörelserna ofta talade om att den fullasysselsättningen var det huvudsakhga målet, och den garanterades bäst genom röstade med socialdemokratin. betänkande nr 55 behandlarföretagarföreningarna och deras administration och lånefrågor. Vi har ireservationen I b yrkat på en höjning med av anslaget till företagar- NäringspoUtik m. m. Näringspolitik m. m. har hävdat att enhöjning av anslaget bör ske. De automatiska kostnadsstegringarna slår igenomhär liksom pä alla andra områden, och för att fylla de alltmer självskrivnauppgifter som den regionala näringspolitiken för med sig blir ytteriigare medelnödvändiga. Vi har under samma betänkande i reservationen 2 yrkat päatt de medel som avsätts till täckande av förluster pä långivningen - det är nu0,av influtna räntor på lån - skall ökas till av deäterinflutna räntemedlen. har påtalat behovet av en höjning avmedelsanvisningen just här. yrkanden har framstäUts underdebattens gäng, och jag vill endast komplettera dem med att yrka bifall tillreservationen 20 under näringsutskottets betänkande nr 54 och reservationerna Ib och 2 under betänkande nr 55, () kort genmäle: En fråga från i Glömminge omvad näringsutskottets socialdemokrater menar om de 100 000 nya jobben kan välbesvaras även i frånvaro av herr ordföranden. Det är inte så lätt att få fram 100 000 nya arbeten somatt bara bestämma det i en handvändning. Att ordna nya arbeten kräver i förstahand, vilket har sagts här tidigare, att man kan skapa en produkt och säljaden. Men enbart marknadsföring av nya produkter tar tre till fem är och kräverredan det en hel del av den halva miljard som man har talat om. Enligt vär uppfattning blandnäringsutskottets socialdemokrater är det alltså inte möjligt att lösa detproblemet så enkelt som framstäUer det. Jag skall i mitt anförande i huvudsak beröranäringsutskottets betänkande nr 55 och kommentera de motioner som utskottetdär behandlat och de tre reservationer som är fogade till betänkandet. Från börian vill jag rent allmänt framhålla att fr, o, m,nästa budgetär kommer landets företagarföreningar att få ökade resurser, delsgenom en ökning av anslaget till administrationskostnaderna med 1,4 miljonertill sammanlagt 11,4 mUjoner, dels genom de 2,5 miljoner som industriministernföreslår skall utgå till företagarföreningarna för att de skall kunna bedrivaföretagsservice och uppsökande verksamhet. Det är aUtså reellt en förstärkningav anslagen med . Åtminstone jag vill uppmärksamma dettadärför att man nu gör en markerad satsning, som jag för min del också trorkommer att ge resultat. Företagarföreningarna har med statligt ochlandstingskommunalt stöd utfört ett mycket betydande arbete ide olika regionerna, dels genom långivning i form av förenings- och garantilån,dels genom konsultuppdrag av teknisk och ekonomisk art åt de mindre företagen.Fr, o, m, nästa budgetär markerar alltså inrikes- och industriministrarnaytterligare sin tUltro till denna verksamhet genom förslagen omresursförstärkningar, och detta bör noteras. Från dessautgångspunkter är det litet märkligt att herrar i ochWirtén reserverar sig i utskottets betänkande nr 55 för ett med ytterligare 4mUjoner höjt anslag tiU föreningarnas administrationskostnader, detta ienlighet med motion nr 513, I proposition nr 41 föreslår industriministern, somjag tidigare sade, i nya medel till företagarföreningarna.Industriministern har ju dessutom sagt att detta skall ses som ett första stegoch att ytterligare medel successivt skall tillföras föreningarna. Ändåöverbjuder representanter i utskottet. Jag har funderat mycketöver detta. Är det möjligen på det sättet att motionen 513 är en partimotionoch alltså måste följas upp av en reservation, sä vägar jag påstå attreservationen 1 a kunde ha varit bättre underbyggd. Reservationen 1 b är lika märklig. iGlömminge talade för den alldeles . Här yrkar två av centernsrepresentanter i utskottet bifaU till motionen 1479 och hamnar därmed på ettmed 1,7 mUjoner kronor höjt administrationsbidrag. Motionen 1479 väcktes underden allmänna motionstiden . har proposition nr 41framlagts. Denna innebär ju mer än vad motionärerna i motion nr1479 begärde. Ändå yrkar i Glömminge och till det ursprungUga motionskravet, , precis som omingenting hade hänt . Man kan väl i det sammanhangetkonstatera att ställningstaganden är förbryUande, Reservationen 2 vid punkten 2 i utskottets betänkande ärvettigare. Den avser förlusttäckningsmedel, och motionärer och reservanteryrkar här, som tidigare sade, att den avsättningsprocent som förnärvarande gäller skall höjas med I procent till , I och för sigligger det något i detta yrkande. Men eftersom det finns möjligheter att fäkompletterande medel om en förenings förlusttäckningsfond är otUlräckhg, är detför tillfället inte nödvändigt att höja avsättningsprocenten. Vidare föreslårinrikesministern att ett engångsanslag på för nästa budgetår anvisastill sanering av företagarföreningarnas lånefordringar. Dessutom skriver viinom utskottsmajoriteten: "Utskottet förutsätter------ att Kungl, Maj:t tar initiativ till en ändring av nuvaranderegler i fråga orn förlusttäckning därest det skulle visa sig att det i ettstörre antal fall blir omöjligt för företagareföreningarna att enbart med egnafondmedel svara för uppkommande förluster," Även reservationen 2 är alltså från dessa utgångspunkterobehövlig och får betraktas som en demonstration. När det slutligen gäUer industrilånefonden föreslås imotionerna 1482 och 1478 att den övre lånegränsen för föreningslän höjes frånnuvarande 200 000 tUl 400 000 respektive tUl Här är utskottetenigt om avstyrkande med den motiveringen att det inte är sedanden övre lånegränsen justerades. Med det anförda ber jag, fru talman, att få yrka bifalltill näringsutskottets hemställan i betänkandet nr 55 på samtliga tre punkter. Får jag sedan bara anlägga några synpunkter på ett endaavsnitt i näringsutskottets betänkande nr 54 det gäller förslaget om inrättandeav statens utvecklingsfond. Propositionenoch majoriteten i näringsutskottet föreslår att utveck- NäringspoUtik m. m. 8 protokoll 1973. NäringspoUtik m. m. lingsfondenknyts tiU industriverket det har sagts här i debatten. Enligt minpersonliga mening talar också mänga skäl för att sä sker. Låt mig nämna ettpar. Fondens uppgifter skaU bl, a, vara att stödja utveckling av nya produkteroch nya projekt. Då är jag säker pä -industriministern har ju här bekräftatdetta - att den mindre och medelstora industrin genom fonden fär en möjlighettill kapitalförstärkning för utveckling av projekt. Det har omvittnats att idérikedomen ochinnovations-förmågan är stor bland mindre företagare men att det ofta saknatsekonomiska förutsättningar för utveckling av ett aktuellt projekt. Sä har mankanske i stället sålt sin idé och på det sättet gått miste om en givenutveckling. Företagarföreningarna ute i länen har genom sin verksamhetmycket goda kontakter med de mindre företagen och känner till både var snUlenafinns och hur de arbetar. Det nya industriverket blir ju tillsynsmyndighet förföretagarföreningarna. Därför tycker jag att det skulle vara mycket olyckligtom, som föreslås i reservationen 9, utvecklingsfonden knytes till STU, Minuppfattning är att STU åtminstone hitintills mest varit inriktad på de storautveckUngsprojekten och storföretagen. De mindre har på det sättet kommit i enviss strykklass. Det är alltså ur rent praktiska synpunkter som jag anseratt bör följa industriministerns förslag och lägga utvecklingsfondentill industriverket. Om STU får det administrativa ansvaret för fonden kanföljden bh att en småföretagare tar kontakt med industriverket det ärnaturligt, eftersom servicefunktionerna och rådet för den mindre och medelstoraindustrin kommer att finnas där men om det då också gäUer kapital för ettvisst projekt eller en produktutveckling, så skall denne företagare i en andraomgång ta kontakt över STU, Detta måste vara högst orationellt. Om man vill undvika onödigt krångel och se praktiskt päproblemen, som de flesta småföretagare gör, så bör följaindustriministerns och utskottsmajoritetens förslag när det gäller placering avden statliga utvecklingsfonden. i (fp) kort genmäle: Vi har haft en sex timmars debatt omindustriverket, men efter att ha lyssnat på vUl jag ändå säga någraord om de två reservationer som han berörde. Det är de reservationer omrisktäck-ningsfonden som återfinns i näringsutskottets betänkande nr 55, Som kommerskollegium och olika företagarföreningar erinratom är , som utgår, alldeles för htet för att täcka de förlustersom man trots allt gör. Företagarföreningarna har dock i förhållande tillvanliga banker inte stora förluster på sina utlåningar, om man ser på de riskerföreningarna tar. Jag vill inte medge, , att här föreligger någondemonstration från reservanternas sida, utan det är en logisk uppföljning.Eftersom vi under utskottsbehandlingen i första hand hade att ta ställning tUlrisktäckningsfonden som sade och i andra hand tUl de motioner somgällde en lyftning av lånetaket var det ett naturligt ställningstagande att enså stor del av utskottets ledamöter anslöt sigtill förslaget om . Och även om statsrådet nu har Nr 96 aviserat 5mUjoner kronor för att rensa ut vissa förluster är det väl ändå Onsdaeen den rimhgt att man får en risktäckning som svarar mot de verkliga 23 mai 1973 förlusterna. Vidareberörde reservationen 9 i näringsutskottets betänk- ' P m m ande nr 54, Den reservationen gällerutvecklingsfonden, och där sade herr attdet är mera praktiskt att verksamheten hgger i industriverket och attdet skulle vara opraktiskt om den låg hos STU, Där har emeUertid vi enannan uppfattning, som också framgår av reservationen. ju nu ettintensifierat samarbete mellan företagarföreningarna och STU, och detförekommer ofta kontakter med mindre företagare eller enskilda innovatörer som har en idé eller sysslar med något projekt. samarbetetmed de sekreterare som betalas av STU och som är knutna till universitetenhar varit och är mycket gott. Och när nu denna sakkunskap finns iSTU är det ingen anledning att sphttra upp verksamheten. () kort genmäle: Vad beträffar reservationen 2 tillnäringsutskottets betänkande nr 55 var det tämligen onödigt att tog till orda. Jag sade nämligen ungefär att reservationen 2 varbetydligt vettigare än reservationerna I a och I b. Jag påpekade också vadutskottet skrivit pä s, 4, nämligen att det finns möjligheter att fäytterligare medel, om föreningarnas risktagningsfonder inte räcker tUl, Ungefär mitt pä samma sida skriver utskottet att utskottetförutsätter att Kungl, Maj:t tar initiativ till en ändring av nuvarande reglerför förlusttäckning, om detta skuUe behövas. Med den skrivning som utskottetsmajoritet där har gjort tror jag inte att i hade behövtskriva under reservationen 2, i (fp) kort genmäle: Det var just detta motsatsförhållande i ordets verkhga bemärkelse som jag avsäg: sade att reservationen 2 var vettig, men attden ändå var en demonstration. 1 näringsutskottets betänkande nr 54konstaterar utskottet att frågan om industriverkets lokalisering inte berörts ipropositionen. Detta tolkar utskottet som ett tecken pä att regeringen ämnarförlägga verket till , Det är förmodhgen en helt riktig tolkning. Lokaliseringsfrågan tas upp i tre motioner, som har detgemensamt att annan lokalisering än förordas, 1 denna uppfattning harutskottet instämt och sagt att det inte bör tas för givet att det nya verketskall förläggas till , Utskottet yrkar på en skyndsam utredningangående industriverkets lokalisering. Mot bakgrund av den intensiva debatten om utlokaliseringenav statliga verk är det ganska märkUgt att förslaget om ett nytt industriverk inte innehöU ett enda ord om dess lokalisering. Om nu även utskottet och 115 NäringspoUtik m. m. kammarentigit på den punkten, skuUe ha gjort sig skyldig till en säregeninkonsekvens. 1 går ägnades ät utlokalisering av redan befintligastatliga verk. Dagen därpå, dvs. , skulle vi sedan besluta att inrätta ettnytt ämbetsverk, som sannolikt med tiden kommer att växa sig ganska stort, utanatt säga någonting om var det skall ligga. Detta hade varit så mycket märkligare som jag förestäUermig att flertalet av de otaliga argument, som i går i en strid ström forsade ini kammarens protokoll, är användbara som motiveringar för att lägga det nyaindustriverket på annan plats än . Bland argumenten mot en utflyttninganfördes bl. a. flyttningskostnader och personalens omställningssvårigheter.De svårigheterna undgår man om man redan från början placerar ett verk där detrimligen bör ligga. Bland argumenten för en utlokalisering anfördes bl, a,ökad sysselsättning i utlokaliseringsorterna. Även det är ett användbartargument för att lägga industriverket pä annan plats än inom , Utskottet har - synes det mig - därför dragit den endariktiga slutsatsen av utiokaliseringsdebatten när utskottet förordar utredningangående industriverkets lokalisering i syfte att fä det förlagt till annan ortän , 1 motionen 1806 har jag tUlsammans med en lokalisering tUl , och i motionen 1805 har herrEkinge förordat . Båda motionerna har avstyrkts med en mycketkort motivering, ur vUken jag citerar följande: "Utskottetfinner det inte lämpligt att skulle, såsom det förordas i motionerna"---- "ge hänvisning om lokalisering av industriverkettUl viss region utanför ," Denna motivering, fru talman, är det närmaste skälet tillatt jag begärt ordet i den här debatten. Jag tycker nämligen att den geranledning att ställa två frågor till utskottet; För det första: Varför skulle det vara olämpligt attriksdagen uttalar en mening om lokaliseringen av ett nytt och så småningomtroligen ganska stort ämbetsverk? Varför skall bestämma lokahseringenbara vid förflyttningar men inte vid nyinrättande? För det andra: Skall utskottets uttalande, som jag nyssciterade, tolkas så att inte skall fä yttra sig överutredningsresultatet och därmed i sista hand bestämma var industriverket skaUplaceras? Jag tycker att det vore värdefullt med klarläggande svarpå de frågorna. Av vad jag nu har sagt torde framgå att jag kan instämma iutskottets uttalande att industriverket inte nödvändigtvis bör förläggas tillStockholm och att frågan om lokaliseringen bör snabbutredas. Vad sedan gäller hemställan i vår motion - attindustriverket förläggs tiU avstår jag från bifallsyrkandehär i kammaren. Men jag vill gärna återge vad i länanfört i sitt remissyttrande i omlokaliseringsfrägan. Där sägs det bl, a,: "De argument för lokalisering till inre Mälardalenoch inom länet i första hand till , som anförde i dentidigare remissomgången, är således fortfarande i hög grad giltiga. Samtidigtsom mycket högt ställda krav pä befolkningsunderiag är uppfyllda finns som följd avden utpräglade industridominansen en påtaglig obalans inom näringslivet,KommunikationsförhåUanden och planberedskap bidrar därutöver till de bästaförutsättningar för att ta emot stathg verksamhet, har som landetsmest utpräglade industrilän allvarligt drabbats av verkningarna av den senastekonjunktursvackan. Sysselsättningen inom industri och byggnadsverksamhet harfått vidkännas en betydande nedgång. Nedskärningar har även skett inom denbegränsade statliga verksamhet som finns inom länet SMT i och CVA iArboga, Nödvändigheten att med statliga insatser verka för ett stabilare ochmer differentierat näringsliv inom länet blir aUtmer påtaglig," Av resultatet att döma kan man möjligen misstänka attVästmanlands län har uteslutits när det har gällt att finna lämpligaorter för utflyttning av redan befintliga verk, är nämligendet enda län i och som inte ansetts lämpligt som mottagare avomlokaliserade verk. Detta, fru talman, ger mig anledning att här i kammarenuttala följande bestämda och enligt min mening naturliga önskemål: Den utredningsom utskottet tillstyrker att skall begära angående industriverketslokalisering bör i sitt sökande efter lämpliga lokaliseringsorter inteutesluta , utan tvärtom aUvarligt överväga om inte landets mestutpräglade industrilän vore en lämplig mottagare av statens industriverk. Jag har intet yrkande. I detta anförande instämde (). () kort genmäle: ställde två frågor. Han frågade först varför utskottet anser att riksdageninte nu kan ta ställning för en förläggning till . Det här ären komphcerad fräga som givetvis kräver utredning först. arbetar juinte så att vi fattar beslut i ärenden utan någon som helst utredning. Jagföreställer mig att ett sådant lokaliseringsärende kräver särskilt noggrannutredning. andra fräga gällde, om jag fattade den rätt,om en framtida omlokalisering blir ett riksdagsärende. Det blir den givetvis. De lokaliseringsärenden sorn vi behandlade i går och därutgången i ett fall kan ha avgjorts av vilka fyra fem ledamöter som varkvittade här i kammaren visar att även om man har ett uttömmande underlag kanutgången här i kammaren vara oviss. Utskottet kan därför inte ta ansvaret föratt här och tar ställning till denna fråga.