prot · FW0981 · 1973-12-31 00:00:00 — Blir det någon större ryckighet om manefter planerar att införa nya melodiska anvisningar förmatematikundervisningen också i ? Varför är det ena ett exempel påen orimlig ryckighel men inte det andra? Jag viU i delta sammanhang ge utbildningsministern en eloge eller är det kanske som skall ha komplimangen för vad som häntnär del gäller matematikundervisningen på fUosofisk fakultet respektive vad somkommer all hända vid de tekniska högskolorna. Men där har det så all säga varitnödvändigt all göra dessa insatser , eftersom del blir allvarligarekonsekvenser av bristerna ju högre upp man kommer i UtbUdningen. Det behöveremellertid, som jag ser del, inle innebära att man inte skulle kunna gå ändaner till och undersöka om trots allt grundfelet ligger där. Men dåsäger utbildningsministern att delta innebär en avisering om ryckighet i enborgerlig utbildningspolitik. Jag påstår alt så definitivt inle är fallet. Sedan frågade utbildningsministern om vi vill göra depedagogiska besluten till politiska beslut. Det har inle varit tal om det! Vaddet rör sig om är all departementet och såsom verkställandeorgan trols allt följer de politiska riktlinjer som måste finnas inomUtbUdningspohliken. Det är de politiska riktlinjerna som har beslutatom, och däi-vidlag har det rått en myckel stor enighet om den kvantitativautbyggnaden av skolan. Men det hindrar inte att statsrådet är ansvarig fördelahutformningen och genomförandet av de politiska riktlinjerna i form avpedagogiska beslut. Jag vågar säga atl del är en markant skillnad mellanutbildningsministerns svar här och de svar vi fick i vårakvalitetsdebatler , någol som också betonade i sitt anförande. Då använde utbildningsministernhuvudsakligen skolans kvantitativa utbyggnad som ett argument för alt vi intekunde ställa lika höga kvalitetskrav. Redan där bröt sig våra åsikter. Vi ansågatl man även med den kvantitativa utveckling som förekommit och som vitillstyrkt borde försöka upprätthålla kravet på kvalitet. I mitt tidigareanförande gick jag så att säga ned på det praktiska planet och påvisadeatt den kvalitativa sänkningen på intet sätt berott på någon inskränkning utanpå en misshushållning med de resurser som man trols allt har inom våra Då kommer jag tUl vad utbildningsministern allra förstangrep oss fyra för. Våra anföranden skulle vara ell indirekt angrepp på lärarna. Skall detta bh utbUdningsministerns nya argument i de härdebatterna är det verkligen skrämmande. Då lar han bara lill någonting som hantror skall kunna vara ett effektivt vapen. Jag vill återigen be utbildningsministern gä tiUbaka tUlvad som sagts i . Gå också tUlbaka liU varenda debatt som är refereradi pressen, herr utbildningsminister, och jag tror jag kan säga alt del visarsig atl från vårt håll har vi i varje fråga velat stödja och komplimenteralärarna för del arbete och de stora insatser de gör inom dagens skola. Del är ju något förvånande att inte märkeralt lärarna attackerar utbildningsministern. Det kan vi i alla fall läsa osstUl. Tyvärr har jag inte siffrorna här, men vi har ju sett hur stor ökningenhar varit av andelen lärare som haft personliga svårigheter i sinarbetssituation. Den ökningen har varit alldeles markant. Jag skall inte la upp frågan om Svenska Dagbladels angrepppå . Den deballen har vi fört i , och vel likaväl som vi vad som sades vid del tillfället. Från moderata samUngspartiet haringa motsättningar på något sätt förts fram. Jag tror att de övriga frågorna kommer atl besvaras avherr , men jag skulle vilja sluta med atl säga alt jagnästan glömde atl ge utbildningsministern min andra komplimang. Del gälldeIMU-projektel som vi diskuterade i sedan.Skolöverstyrelsen begärde atl detta skulle användas i alla skolor.Nej, sade utbildningsministern, och det gjorde han alldeles kolossalt rätt Ang. kvaliteten i sko lut b ildn ingen, m. m. HerrRICHARDSON (fp): Alt gå hem och läsa på historia bättre är juen uppmaning som blivit klassisk. Riktigheten av den besannas ständigt ochjämt. När det gäller de tidigare socialdemokratiskautbildningsministrarna frågade statsrådet varför jag inte nämnde TageErlander. Självfallet därför atl han bara satt som ecklesiastikminister. Det var ju en intressant reflexion från alt skulle vara en så bra stalsminislerskola, vadsom nu kan ha legat bakom denna antydan. Vad i övrigt gäller jämförelser meUan tidigareutbildningsministrar och de två senaste, var det inle i första hand frågan omerfarenhetsbakgrunden jag tog fasta på. Jag sade tvärtom att det kunde vara avvärde atl gå m i en verksamhet med nya, friska ögon ulan alltför mycket av denkonventionella uppfattningen. Förändringen har snarare gällt inriktningen. Detär inle möjligt att i en kort replik ge belägg för min uppfattning, men jag harfunnit en markant skiUnad i själva målsättningen, i politiseringen av skolan ilusten all utnyttja skolpolitiken som ell instrument för att nå andra syften ändem som är skolans egentliga. Jag kan ge etl exempel pä denna politisering somjag tycker är mindre tUllalande. I broschyren Vad lär de sig i skolan, IngvarCarlsson? heter det i första meningen: "När socialdemokratin fick regeringsansvaret Ang. kvaliteten i skolulbUdningen, m. m. fungeradeskolan som etl medel för överklassen alt föra vidare sina privilegier lUl sinabarn." Det är ju en grotesk verklighetsförfalskning, ingenting annal. Utbildningsminislern frågade vad oppositionen vill ochmenade att det inle tycks vara så mycket i realiteten. Han hade bara funnit trereservationer i de betänkanden som har behandlats i riksdagensutbildningsutskott. Han nämnde bl. a. atl han tyckte del var futtigt med baraen höjning av anslagen liU forskning och utbildning för skolöverslyrelsen på 2mihoner kronor. Men det är en viktig fråga, och just denna reservation belyserju inriktningen i vårt arbete. Vi har accepterat de stora skolreformema men ärangelägna om att uppföljningen skall ske på etl rikligt sätt för atl man skallkunna korrigera när man upptäcker brister. Och brister finns del har vikommit överens om. Denna anslagshöjning på 2 miljoner är inte särskUt stor menändock riktig. I själva verket har anslaget urholkats genom all del användstill mängder av rulinuppgifler inom . Vad slutligen gäller den fråga i min interpeUation som härhar kommit i bakgrunden trots all den är väsentlig, nämligen språkprogrammet igymnasieskolan, fick jag ell något fylligare svar i utbildningsministernsreplik, där han nämnde att nu arbetar med detta problem. Detär bra; jag hade självfaUet inte förväntat mig någol definitivtställningslagande från utbildningsministerns sida i dagensinterpellationsdebatt. HerrWIKSTRÖM (fp): Låt mig börja med atl kommenterautbUdningsministerns synpunkter på citatet ur . Där måste herrCarlsson uppenbarligen ha missförstått mig. Jag sade faktiskt enligtmanuskriptet atl del ligger en del i de kommentarer om vantrivseln somLärartidningen har gjort. Min synpunkt var närmast ett taktiskt tips, om äventyrs skulle behöva något sådant. Jag tror att del finns andrakommentarer av hknande innebörd inte bara det inlägg som nuflera gånger har upprepat. Del var alltså ett litet fint försök lUl hjälp,generös som jag är! Jag delar utbildningsministerns uppfattning att del ärönskvärt att det råder samstämmighet mellan å ena sidan handlandet i riksdagenoch i och å andra sidan de synpunkter som man för tilltorgs ute i landet. Delta gäller förvisso inte bara utbildningsfrågorna. Delhar inte undgått mig att det även i eget parti finns medlemmarsom talar något annorlunda ute på fältet än i ! Vi kan väl var och enförsöka verka för att i våra skilda partier åstadkomma en sanering på den punkten. Jag vill också vitsorda alt det i de flesta och kanske deavgörande ulbUdningsfrågorna har rått enighet meUan socialdemokraterna ochfolkpartiet. Dock har det funnits principiella markeringar som man inle kanbegränsa tiU varje enskilt arbetsår; det är inte vi tar ställning lUlprincipfrågor. Jag vill erinra om alt vi tUlsammans med förordade ettökat mått av praktiska inslag i läroplan för . Vi har reserverat ossför atl man så långt som möjligt skall försöka undvika att lägganed mindre skolenheter. Jag tänker på en sådan principfråga som behandlingen avkompetenspropositionen , där vi förordade en treårig normalstudieväg tiUfortsatta universitets- och högskolestudier. Jag tänker vidare på den starkaresatsning på pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete som talat om. Det är klart alt det finns skillnader och inle alldelesoväsentliga sådana, men jag kan vitsorda den samstämmighet i stora ochväsentliga frågor som har funnits mellan socialdemokrati och liberalism inomulbUdningsseklorn. På de konkreta frågor jag ställde tillutbildningsminislern fick jag lUl svar atl delar den uppfattningsom utbildningsutskottet gav uttryck för , nämligen alt ulgångsnivån förstudier vid universitet och högskolor bör vara oförändrad. Föhdfrågan måste dåbli: Vad kan man göra för att också i verkligheten komma därhän? Vad än dagensdebatt har vittnat om, har det varit alldeles entydigt all vi alla, ävenutbildningsministern, är oroade av atl den nya skolan inte förmått ge etltillfredsställande utbildningsresultat över hela sektorn. Där kan man välkonstalera att är del universiteten och högskolorna somhar fält bära den tunga bördan av att gymnasieskolan i många fall inle harförmått uppfylla målet i studieplanerna. Det har inneburit framför allt attkursfordringarna har fått skäras ned och stödundervisning av olika slag måstanordnas. Det arbete som man från universitetens sida har lagt ned i dettaavseende är värt ell varmt erkännande. Men det får tUl följd att universitetoch högskolor får la på sig undervisningsuppgifter som egentligen ligger pågymnasieskolan. Detta kan i längden inte vara rimligt. Hela utbildningsnivån förskjuts successivt uppåt på ettsätt som måste få viltgående ekonomiska och kvalitetsmässiga konsekvenser. Detär därför nödvändigt atl kräva atl också gymnasieskolan måste anpassa sig efterelevernas otUlräckliga förkunskaper. Språkprogrammet i gymnasieskolan t. ex.måste ses över och enligt min mening leda tiU att de treåriga linjerna blirminst tvåspråkiga och att treåriga studiekurser om möjligt garanteras. Denpågående översynen av kursplanerna i matematik måste säkert också leda tiU förändringarpå gymnasienivån. Vid riksdagsbehandlingen av kompetensproposilionendeklarerade vi ifrån sida atl universitets- och högskolestudiernamåste bygga på oförändrad ulgångsnivå. De förkunskaper som krävs för de olikautbUdningsvägarna vid universitet och högskolor skall uttryckas i .särskildaförkunskapskrav som i förening med den nya allmänna behörighetsregeln i alltväsentligt motsvarar vad som uttrycks i nu gällande behörighetsvillkor. Mot den här bakgrunden är det oroande att man nu på sinahåll tycks vara inne på atl gymnasiestudier skulle vara tillräckligtför behörighet till högre studier. Med tanke på de brister i förkunskaperna somvi har konstaterat bl. a. i debatten skulle en sådan förändring fåvittgående konsekvenser. Den skulle slå sönder hela den bas för fortsattastudier som de treåriga gymnasielinjerna utgör . Atl man då inle längrekan tala orn oförändrad ingångsnivä är uppenbart. Det vore därför bra omutbildningsministern ville ge oss etl klart besked om vi för framtiden har atlvänta oss att tvååriga gymnasiestudier skaU utgöra den Ang. kvaUleten i skolutbildningen, m. tn. Ang. kvaUleten i skolutbildningen, m. m. normalaförberedelsen för högre utbildning. , i mitt första inlägg sade jag atl poängen medskolreformerna är inle bara alt fler elever skulle få en längre utbildning utanframför allt alt fler elever skulle få en bättre utbildning. Det är en Uberalskolpolitik. Det ville förefalla - eller hur? som omutbildningsministern här hade haft en femte motdeballör, som t. ex. gjordegäUande atl alla kunskaper har försvunnit i den nya skolan. Jag vet interiktigt vad fick del ifrån. Jag blev förvånad när han plötsligtpåstod atl del var jag som hade sagt det. Har jag sagt det? Nej, del har jagfaktiskt inte gjort, ulan milt inlägg som utbildningsministern fann såfruktansvärt och som enligt honom innehöll en sådan svartmålning, som visade ensådan brist på rimlig debalteknik och allt vad det helte - var som jagunderströk ell återgivande av ett antal slutsatser som mer ellermindre offentliga instanser kommit fram till. Jag har faktiskt inte försökt migpå att göra något ensidigt urval därför atl jag tror inte del lönar sig ipolitiken att till vähare förmedla någon falsk bild. Jag tror inte det är enmetod som är hållbar. Man måste faktiskt ha en oerhört stark strävan efter altgrunda sina ståndpunkter på fakta så långt det nu är möjligt. Del har jagsträvat efter. Jag vet inte någon undersökning som jag på något sätt harundertryckt i min uppställning här. ville söka stöd för sina synpunkter på mindebalteknik däri att när det gäUde Statsföretag - som vi plötsligt kom in på hade del visat sig att jag hade sakligt sett fel. Ja, jag tror alt herrCarlsson fullständigt har missuppfattat delta. gårbättre, tror jag alt det beror på atl man har slutat med de olika experimentsom det fanns grundad anledning att i olika sammanhang kritisera i . Vi skall vidare ta fasta på statsrådets synpunkt päledaren i . Jag har absolut inte sagt - vilket var bekvämt atl tro atl eftersom ledaren kanske var skriven av ensocialdemokrat skulle man inte kunna lita på den. Det skulle vara mig mycketfjärran all säga någol sådant. Men vad jag sade var faktiskt att det är möjligtalt chefredaktören, som står på samma riksdagslista som , fårtillfäUe atl här i förklara för atl dennaledare, ehuru det förvisso kan ligga en del av värde i det som framförs i den,precis som sade, icke är representativ för vad tidningen i övrigtskriver. Del skulle väl i så fall vara en bra information för altfå från vederbörligt häll. Jag läser denna tidskrift regelbundet och kan ickefinna atl vad man i den ledaren sade var representativt. Jag har därmed dockicke sagl atl del skulle vara felaktigt, bara att del inle var representativt. Om man vidare i den snutt som tycker om allcitera tog avstånd från onyanserad kritik, kan det inte avse den typ av kritiksom och jag anförde. När allt kommer omkring var den kritik jaganförde jag återkommer tUl det på nytt referat från mer eUer mindreoffentligt malerial. Del var alltså inte så atl jag stod och redogjorde för minhögst subjektiva uppfattning om hur det var i det ena eUer detandra avseendet. I själva verket, herr utbildningsminister, har jag en personhgerfarenhet från det högre utbildningsväsendet, nämligen genom att jagundervisar en del på , där jag måste säga att studenterna ärmycket bra. Del som jag själv kan se rimmar alltså inle med de rapporter vifått, men det kan möjligen bero på all vi är gynnade vad beträffar de studentersom söker sig dit vad vet jag? Men jag upprepar att jag inle här i kammarenframfört-någon subjektiv eller onyanserad kritik utan har anfört referat ochcitat ur offentligt malerial. Därför är inle heller de synpunkter som jagframfört kritik av någon lärare. Det kan icke vara kritUc av lärare att citeravad lärare säger. Däremot finner jag fortfarande uttalande även iden lappning som gav del vara en kritik av lärare. uttalandeom att det på något sätt skulle vara bättre orn man hade kunnat börjareformarbetet med lärarna, dvs. hade haft någon annan uppsättning av lärare änden som vi faktiskt har, måste uppenbarligen vara en kritik av de lärare som nuär verksamma. Låt oss sedan gå över tUl programområdet, dvs. vilkaåtgärder som skall vidtas. Det är ju en kär visa från regeringen atl det råderen sådan oerhörd splittring på den borgerliga kanten. Men varför inte visa attden uppläggningen av regeringens argumentation i detta avseende är ganskatokig. Jag har i min hand del folkpartistiska dokument som lades fram av GunnarHelén . Jag har studerat del, och jag tycker att det är goda tankar somdär framförs i tio punkter. Jag har läst dessa efler det alt jag .skrev milteget anförande och finner i själva verket alt de väl rimmar med de synpunktersom jag hade som huvudinslag i milt eget program. 1 detta sammanhang kan dettydligen inte finnas sådana svårigheter alt komma överens, sådana schismer osv.som utbildningsministern talat om. Tvärtom tycks det finnas en glädjandesamstämmighet i uppfattningarna. Några synpunkter på en del detaljer i det som jag anförde.Kraven på mindre klasser fann vara en lämplig utgåi-igspunkt föratl ironisera över vad han tyckte var en motsägelse i moderat politik, nämUgenatl å ena sidan tala om behovet av lägre skattesatser och all å andra sidanvilja framlägga förslag som skulle förorsaka extra utgifter. Ja, för det förstatror jag alt statsrådet överdrivit de utgifter som faktiskt skulle varaförenade med alt minska antalet elever per klass. För det andra har del på grund av en misslyckad ekonomiskpolitik här i landet t. ex. blivit ett reformstopp ute i kommunerna. Det harblivit stora ekonomiska svårigheter över aUl. Vi har fått en långsammareekonomisk utveckling som gör alt på ell par bortfallet av inkomsterkanske är upp emot 10 mUjarder. Del tror jag det, all del då blir svårt på ohkasätt, men med en annan ekonomisk politik av den typ som vi kommer altresonera om i är jag övertygad om alt delkommer atl finnas utrymme för betydelsefulla reformer. Och om nufann det så upprörande atl jag framlade delta speciella reformförslag, så ärdet väl bra om han sedan inle i talarstolarna ute i landet slår och säger attmoderaterna är så rysliga, all det bleve så förskräckligt om de kommer tiUmakten, atl alla reformer skulle slopas och allt vad del heter i vanhga fall.Gläds då över att här finns ell konkret och, som jag tycker, bra förslag! Ang. kvaliteten i skolu tbildningen, m. m. Ang. kvaliteten i skolutbildningen, tn. När del gäller belygsfrågan tror jag alt jag kan lova altvi kommer all framlägga förslag i utredningen. Såvitt jag har förstått - del ärmöjligt att del är fel - arbetar denna utredning inte med någon speciell fartutan t. o. m. ganska långsamt. Den är tUlsatt, men det skuUe inteförvåna mig om det vore på det viset, helt enkelt därför att i betygsfrågan hardel lutlills varit ett oerhört förhalande av vad som borde göras. Utredningefler utredning har presenterats på ett sätt som jag tror att ien annan interpellation har visat ganska effektfuUl. Låt oss sedan komma fram lill det här med elitskolan, delvar etl oerhört buller frän utbildningsministern på den punkten. Han citeradeherr , som förvisso har varit moderat riksdagsman men som icke slår pånågon moderat riksdagslisla. Och det citerade uttalandet hade i i en helt annan kapacitet. Jag skall glädja rnedalt säga att vi inte alls vill ha någon skola för eliten. Om det vore på detviset, varför skulle jag i så fall ha lagt så stor vikt som jag gjorde i mittförsta anförande vid vad jag också underströk i min interpellation, nämligenatt den senaste utbildningspolitiken olyckligtvis har fått den nackdelen atlden har gjort del svårare för elever från hem och famiher som inte har såstudieinspirerande bakgrund? Jag har alltså fört fram den synpunkten både iinterpellationen och i mitt första inlägg. Det skulle vara intressant atl höraher-r synpunkt på denna utvärdering av utbUdningspoliliken somhar gjorts från en del håll; det skulle vara mycket intressantare än atl hörautbildningsministern fara ul i några hemska ulmålningar av del ena eller andraskolsystemet som han tänker sig skulle kunna komma alt genomföras. slutar med alt säga att han skullevara den förste alt vara med på nya initiativ när vi konstaterar brister. Jagfinner inte underlag för det uttalandel i interpellationssvaret. Där fannsväldigt litet av lyhördhet för en starkt tilltagande kritisk debatt ornskolväsendel. Det är ju intressant med det citat ur som jaggjorde i min inledning här och som skiUle behöva upprepas: "Det är svårt att räkna alla de gånger som läraredenna vår larmat om skolans svårigheter med under-visningen, men del är underalla förhållanden ovanligt många. Upprop om 'kraftlag' mot'disciplinupplösningen' cirkulerar numera snart sagl överallt i landetsskolor." Bara för tydlighetens skull vill jag understryka för herrCarlsson alt det inte var jag som stod och svartmålade och kritiserade lärarna,utan del här var ett uttalande i . Jag har haft tUlfälle atl debattera med gånger förut, och jag tycker atl han är en skicklig debattör. Jagfrånkänner honom ingalunda en hel del förtjänster och kvaliteter. Tvärtom, hanär nog bra på sitt sätt. Men här finns en underlig motsägelse mellan den bildsom han är beredd alt ge dels av sina debattmotståndare, som i den härdebatten, dels av situationen och förändringarna inom utbildningsväsendet, ochdet som man tycker sig kunna se när man nu läser tidningar, utredningar ochannal. Jag skall försöka göra detta inlägg relativtkort, även om fyra debattörer åter har varit uppe. menade att det var rimligt atl motionärernafick avvakta etl utredningsarbete innan man avkrävde partiet definitivaställningstaganden, och jag skall utan vidare säga att del tycker jag ärrimligt. Men då måste jag naturligtvis, även om jag råkar sitta i kanslihuset,kräva samma respekt för all jag på milt partis vägnar känner behov av attavvakta och betygsutredningen, för att nämna två exempel, innanjag vill ta ställning. Del skuUe om möjligt innebära en ännu grövre nonchalansmot den utredning som regeringen har tillsatt om jag inte avvaktade delsutredningens förslag, dels del remissförfarande som skall komma i anslutningtUl detta. När del gäller delningslalel per klass är den intr-essantafrågan: VUken effekt tror att en sänkning av delningstalet med 1får för arbetet i skolan? Jag tror atl alla både lärare och elever och vi här är beredda all säga att del inle är del som vi i så fall är ute efler. Det ärde stora sänkningarna till 25 eller 20 som behövs för att få en klar ochtydlig effekt. Då uppstår inle problemet atl skilja mellan delningslal ochmedeltal, utan då sammanfaller beräkningarna någonstans på miljardnivån. Vad jag har antytt som en möjlighet, om man verkligenprioriterar högt att vi skall få etl lågt elevantal per klass, är att pröva enkoncentration av resurserna för alt nå just del målet. Del pågår ju faktiskt ett försök i och ett försök i . Skulle man inom skolan utredningsmässigt nu i första omgången komma tUl att man vill användaresurserna på det sättet, så skall vi naturligtvis som politiker lyssna lilldetta. Men jag vUl inte låsa mig för någonting sådant , eftersom del bl.a. skulle innebära att man skulle la bort delar av speciahmdervisningen osv.Låt oss emellertid försöksmässigl se vilka effekter det får! I fråga om ryckighelen kanske jag inle heller behöver ordaså myckel. Del måste ändå vara en målsättning alt när vi har satt in en åtgärd,börjat använda en ny pedagogik inom en skola pä ell visst stadium, så bör denvanliga gången vara att de första eleverna skall ha hunnit gå igenom stadietenhgt dessa nya principer innan man kan bedöma om metoden är bra eller inte. Inågol enstaka undanlagsfaU kan del mycket snabbt visa sig atl det varit enfelsatsning, och då kan man naturligtvis, trols atl del för föräldrar ochlärare måste framstå som en väldig ryckighet, bryta mot en huvudprincip. Menvad jag gav uttryck för tidigare var huvudprincipen atl beslutar man vare sigdet gäller på expertstadiet eller pä parlamentariskt håll om en vissförändring, sä måste man innan man bedömer förändringens effekt se hur dessaelever klarar sig när de har fått gå igenom stadiet som helhel. Om jag förenklar detta med "politiska beslut"till vad frågan i verkligheten gäller, så skall det väl inte vara så all vifattar politiska beslut om Pylhagoras' sals. Det måste vara en experlbedömning,och jag tror att denna kammare skulle bli om möjligt ännu folktommare, om viförsökte oss på debatter av det slaget. Dessutom anser jag principieUt inte atlvi som politiker skall överta experternas arbetsuppgifter - dels tar del tidfrån andra uppgifter, dels är experterna i vissa avseenden bättrebeslutsfattare än vad rimligen politikerna kan vara.