prot · FW09106 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagen om tillfälligt omhändertagande kommer förstås omden över huvud taget blir tillämpad - att ytterligare öka arbetsbelastningen påpolisen. Jag har inte lyckats finna några motiv för denna lag, i varje fallinga trovärdiga motiv. Polisinstmktionen ger polisen de befogenheter som behövsför att upprätthälla allmän ordning och för att göra de tillfälligaomhändertaganden som krävs för detta. Polisinstruktionen kunde ha kompletteratsmed det stycke som ingår som 2 § i det nya lagförslaget, befogenheten att tahand om bam under under riskabla förhållanden. Och den kunde kanske hapreciserats och kompletterats på ytterligare ett par punkter. Den omstridda 3 § i lagförslaget svarar praktiskt tagetordagrant mot 17 § i polisinstruktionen och lyder: "Den som genom sitt uppträdande stör allmän ordningeller utgör omedelbar fara för denna skall omhändertagas av polisman, om det ärnödvändigt för att upprätthälla ordningen. Sådant omhändertagande skall skeäven när det fordras för att avvärja straffbelagd gärning." Det ödesdigra med den nya lagen är att ett omhändertagandeenligt denna 3 § skall utgöra motiveringen för en utredning om personligaförhållanden. Det är 6 § som handlar om utredningen, och vid en ytliggranskning verkar det inte särskilt oroande att "avsikten med utredningenskaU vara att utröna, om den omhändertagne är i trängande behov av hjälp ellerstöd frän samhällets sida". Men vad innebär ett uppträdande som "stör allmänordning eller utgör omedelbar fara för denna"? Skall detta vara anledningnog att sätta i gång en utredning? Vi vet att många beteenden som i andraländer med andra kulturmönster betraktas som enbart normala yttringar avglädje, sorg, irritation osv., kan vara i hög grad opassande och därmed störandeför allmän ordning om de kommer tUl uttryck på en offentlig plats eller på ettkollektivt trafikmedel i . greps och bötfälldes enung man i en mindre, sydsvensk stad för att han som det hette i tingsrättensdomskäl - "högljutt skrattande slog sig pä knäna" på stadens torg. Bortsett från böterna för den skrattande unge mannenstannar skadan i ett sådant fall vid att ytterligare en massa människorskrattar och eventuellt slår sig pä knäna ät den löjliga situation somtingsrätten försatt sig i. Åtgärder mot brottsligheten m. m. Men i andra fall blir den aktuella lagen en mycket allvarlig Nr 106 angelägenhet; Den ger polisen befogenheter att mer eller mindregodtyckligt ingripa mot den som på något sätt avviker från det vanliga. Denger konsekvenser för den man ingriper mot. Man antecknar vem han är, var han bor, var han arbetar. om han ärefterspanad för brott men också om han har skyddstillsyn, är försöksutskrivenfrån mentalsjukhus, är villkorligt frigiven. Vad detta kan innebära för den sområkar ut för det och som inte har helt klara papper är lätt att förstå.Utlänningar blir förstås en särskilt utsatt grupp. De blir antecknade, de kanriskera utvisning, de kan riskera att en ansökan om medborgarskap blir lagd ätsidan. Att ha omhändertagits enligt lagens 3 § är ett tecken påatt man pä något sätt inte har skött sig - det blir ett misskötsamhetskriterium,hur godtyckligt och obefogat detta omhändertagande än har varit. Det är friafantasier och komplett okunnighet om det levande livets realiteter att påstånågot annat. Vi har i motionen sagt att om inte ingripandet och utredningenomedelbart föranleder någon åtgärd, så blir det en prickning som finns noteradtUl nästa gång något inträffar. Utskottet bestrider detta på s. 23 med enmångordighet som bara bekräftar våra farhågor. Det upprättas ett s. k.arrestantblad, säger utskottet, men "denna handling är inte avsedd attutnyttjas för registerändamål". råkar jag känna till att man redan medgällande bestämmelser använder den här typen av "arrestantblad" föratt bedöma exempelvis körkortsärenden i en av våra största städer. Och det blirnaturligtvis en stor frestelse att mata in alla dessa s. k. arrestantblad i detcentrala datamaskineriet här i landet. Lagen om tUlfälligt omhändertagande kommer liksom såmycket annat av vår lagstiftning att drabba dem som redan har det besvärligt.Den är riktad mot de avvikande och underprivilegierade, och den kannaturligtvis också användas för politiska syften - man behöver bara läsa 3 §uppmärksamt för att inse dess användbarhet. I en skrivelse , undertecknad av , åt läkemedelsmissbrukare,. , , underkastas propositionen 115en härd och detaljerad kritik, där det bl. a. uttrycks farhågor för att deföreslagna åtgärderna kan leda tUl en förändrad praxis inom polisverksamhetoch socialvård. Jag vUl här särskUt citera följande stycke; "Vi har djup förståelse för att polisensarbetsbelastning kan motivera personalökningar, liksom i och för sig ocksåandra tjänstemannakategoriers arbetsbelastning kan göra. Men låt oss erinra omatt denna högst avsevärda förstärkning av polisväsendet kommer att genomförassamtidigt som en härd skatteöverenskommelse drabbar socialvärden i flertalet avlandets kommuner och som vissa typer av sociala problem, t. ex. behovav ekonomisk hjälp, kraftigt ökar. På många håll ute i kommunerna omöjliggöresnu utvecklingsarbete, som gäller bärkraftiga alternativ för att behandla sociala avvikelser, på grund av kraftigt Nr 106 minskade resurser." Fredaeenden " effektiv öppen kriminalvårdförutsätter att primärkommunerna på 1 iuni1973 annat sätt än hittiUs taransvaret för individerna och att detta ------------------ ansvarinte upphör när anstaltsvistelser förekommer. Det är tvärtom då Atgaraermot primärkommunernas personal bordeintensifiera sitt arbete, hålla orottsligneten kontakt med de intagna och se tillatt de hade arbete, bostad och också '"'" en del umgängesvänner när de kommerut. En reformerad kriminalvård och förebyggande värdförutsätter forskning, men alla som sysslar med dessa saker vet hur ynkligtlitet pengar denna forskning får. Vi behöver bara titta på tabellen över detta,som jag vill minnas finns i propositionen. En brottsförebyggande och brottsbekämpande verksamhet, somverkligen gör skäl för namnet, förutsätter också att samhället i stortfungerar. En primär fömtsättning är att alla, inte enbart de unga ochvälutbildade och i alla avseenden prickfria och perfekta, kan få ettstimulerande arbete eller ett arbete över huvud taget. Men under sådanaförhållanden som när 128 000 går arbetslösa, 109 000 är dolt arbetslösa, 97000 är partiellt arbetslösa, 34 000 går i beredskapsarbete, 49 000 är påomskolning, 26 000 arbetar i skyddade verkstäder och ytterligare kanske en halvmiljon på det ena eller andra sättet går i oro för att mista jobbet är dettragiskt att bevittna hur uppmärksamheten och en massa pengar inriktas på attförstärka den repressiva apparaten i stället för att inrikta alla krafter påden nödvändiga förändringen av det svenska samhäUet. Det var, fru talman, genom arbete som våra urtidaapliknande förfäder utvecklades till människor. Och arbetet spelar en avgöranderoll också för den enskilda individens utveckling. Men hur kan man begäramedborgerlig entusiasm och respekt för lag och ordning av alla dem som inteens har fått en sä elementär rättighet som rätten till arbete tillgodosedd? () kort genmäle; 1 samband med att nämnde mitt namnyttrade han att man måste dra någon lärdom av de effekter man sett avnarkotikamissbruket. Mitt genmäle vill först och främst ta den formen, att jaghelhjärtat instämmer i detta. Vad jag försökte förklara i mitt inlägg var att deerfarenheter jag gjort under en del års arbete inom kriminalvården i frihet medmånga narkotikamissbrukare har lett fram till att jag har övergivit den ganskamarkerade frivilliglinje jag tidigare följde. Jag har en mer nyanseraduppfattning, nämligen att vi i första hand bör satsa pä frivillighet. Men närinte de narkotikamissbrukande, särskilt ungdomar, inser sin situation, är detmera humant att ta hand om dem mot deras vilja än att låta dem gå mot sinundergång. Jag hoppas att yttrande inte var riktat däremot. Vad sedan gäUer frågan om värdet av raseriutbrott ienstaka fall var ju yttrande riktat mot honom själv, varför jagöverlåter den frågan till en mera intern diskussion mellan honom och hanssamvete. Sedan vill jag säga att mycket av vad yttrade var Statistiken skall jag inte gå in pä - vi vet att den 74 är bristfälUg. Om den ger för högtillväxttakt för brottsligheten eller för låg vet viinte, men vi vet att brottsligheten ökar pä ett oroväckande sätt. och vi vetframför allt att våldsbrotten ökar och blir alltmera brutala i Fredagenden Det är oroväckande nog, tycker jag. ' Vad är meningen, undrade , med lagen om tillfälligt ---------------- omhändertagande?Det finns ju redan motsvarande regler i polisinstmk- Atgaraer mot tionen.Ja, meningen är väl just att överföra sådana viktiga regler från en "''' igneten instruktion till en lag och pä det sättet dels görapolisens befogenheter '" '" klarare avgränsade genom tidsbestämningen, dels öka rättssäkerheten genom att dessa regler får lagensform och alltså bara kan ändras med medgivande. Det gladde mig naturligtvis när sade attdomstolarnas verksamhet i huvudsak har mötts med tillit. Vi har tvåvpk-nämndemän i den domstol där jag arbetar, och de brukar inte ha någraskiljaktiga meningar, utan samarbetet är mycket gott med dem hksom med allaandra nämndemän. Detta visar väl värdet av folklig medverkan i rättsskipningen.Det är nödvändigt för förtroendet, det vill jag gärna instämma i. (vpk) kort genmäle: När jag avslutade mitt förra anförande glömdejag yrka bifall till några reservationer. Det gör jag i stället . De ärreservationen 1, som understryker behovet av en förnyad bearbetning av vissakriminalproblem, reservationen 8 om avslag på förslaget tUl lag om tiUfälligtomhändertagande, reservationen 11 om avslag på treårsplanen för utökning avpolistjänsterna samt reservationerna 14, 15, 16, 18 och 21 beträffanderesursfördelningen. TUl vill jag säga att jag inte skulle habehövt komma med dessa fragmentariska statistiska uppgifter, ombrottskommissionen hade tagit åtminstone till på sig för att titta påstatistiken. Det finns ingen sådan i betänkandet. Det är helt fantastiskt kan kalla sig brottskommission och föreslå vittgående, dyrbara åtgärder ochinte komma med någon brottsstatistik! Man kommer bara med sitt vanliga tyckandesom vilken amatör som helst. Vi skulle ha kunnat föra en helt annan debatt , om vi hade haft en statistik samlad och presenterad på ett lättillgängligtsätt! Tidsbegränsningen i lagförslaget omtillfälligt omhändertagande menar är bra. Vi har i vår motionplockat fram uppgifter om hur länge de tUlfälliga omhändertagandena nu varar.Av uppgifter frän tio polisdistrikt, som refererats i propositionen, framgåratt genomsnittstiden för sammanlagt 5 467 omhändertaganden enligt 17 § polisinstruktionen- motsvarigheten tiU 3 § i lagförslaget - som gäUer den som stör ordningeneller utgör en omedelbar fara för denna uppgick tiU . Menefter vad jag hört har man på sina häll redan börjat praktiserasextimmarstiden, innan vi har fått den nya lagen, som jag hoppas att riksdageni dag motsätter sig genom att bifalla reservationen 8. () kort genmäle; Genomsnittstiden säger inte så mycket en heldel omhändertaganden är mycket kortvariga. Men man kan räkna med en viss 75 Nr 106 förlängning av genomsnittstiden därför att det kommer tiU ett nytt Fredaeenden moment: om det behövs en socialutredning skall socialmyndigheterna I iuni1973 ° " medan omhändertagandetbestår. ------------------ ratav att socialmyndigheterna skall undersöka eventuellt behov av stöd Atgaraerrnot hjälp till den omhändertagnetycker jag att även skulle m. m. HerrTAKMAN (vpk) kort genmäle; Jag tror inte, , att det har varitnågra större svårigheter med detta . Jag vet inte om vederbörandepolismyndigheter skulle ha fått någon prickning om de hållit kvar en personett par timmar extra för en utredning. Jag har i varje fall gjort mängder avutredningar i polishuset under mina i barnavårdsnämnd.Av sädana skäl har såvitt jag vet en person kunnat hällas kvar ett par timmarextra utan att vara anhållen och utan att några anmärkningar gjorts. När genomsnittstiden är betyder det atträtt många omhändertaganden säkerligen har varat medan andra harvarat . Vad som är otäckt med den nya lagen är att självaomhändertagandet blir ett misskötsamhetskriterium. Det registreras, det kommeratt användas mot personen i fortsättningen. Vi har där ett klientel som har detsvårt nog utan att dessutom bh belastat med sådana här utredningar ochprickningar. i (fp): Efter de utförliga anföranden som har hållitshär och de kommentarer som har gjorts till propositionen, utskottsbetänkandetoch reservationerna kan jag fatta mig kort. Jag instämmer för övrigt i detanförande som har hållit. Förstnågra kommentarer tUl reservationen 9. 1 propositionen framläggs för yttrande förslagtill kungörelse om ändring i den allmänna ordningsstadgan samt förslag tiUkungörelse om ändring i förordningen med särskilda bestämmelser om biografföreställningarm. Förslaget innebär att offentlig pornografisk föreställning kommer attjämställas med sådana offentliga tillställningar för vilkas anordnande krävstillstånd av polismyndighet. Man utfärdar vissa föreskrifter för vad en sådanföreställning får innehålla. Vid en dylik föreställning får inte förekommaförråande sexuella eller sadistiska beteenden. Det sägs också ifrån att personunder inte fär medverka i pornografisk föreställning. Genom förslaget - om det antas av , vilket jagförutsätter - sätter man en yttersta gräns för vad som får förekomma vid föreställning ar av detta slag. Enligt min mening är det värdefullt att sä sker. Visserligen kan en inskränkning av det här slaget sägas stå i strid med grundtanken bakom lagstiftning, nämligen att den enskilde i vidaste möjliga utsträckning själv bör få bestämma vilka föreställningar man viU ta del av och vilka aktiviteter man vUl ägna sig ät. Men den Tg inställningen kan inte tillämpas hur långt som helst. medmänniskan,även för den svage, tvingar oss till vissa förbehåll och inskränkningar.Det kan eljest gä så som uttryckte det i en uppmärksammadtidningsartikel för sedan: Den anpassade njuter sin frihet och deutstötta får betala den. Utan att gå djupare in i denna problematik, som vienligt min mening har all anledning att fästa stor vikt vid, vill jag än engäng konstatera att det är av värde att vi nu fär en yttersta gräns. När vifattade beslutet förutsattes också att om det visade sig av behovetpåkallat skulle man ta upp denna fråga pä nytt och då är det fel att faststäUaen sådan här yttersta gräns. Det är det som sker. För egen del har jag, vUket bl. a. framgår avreservationen, velat gå ett steg längre än propositionen ochutskottsmajoriteten och i enlighet med förslaget i motionen 1975 utvidgaförbudet tUl att gälla även samlag vid för allmänheten öppna föreställningar.Ett sådant förbud skulle innebär ett skydd för utsatta människor. Det är vaddet enligt min mening främst är frågan om. Jag vill således yrka bifaU tUlreservationen 9. En annan fräga som jag vUl helt kort beröra är den som tasupp i utskottsbetänkandet under . m.Brottskommissionen uttalade rörande den polisiära övervakningstjänstensutformning att den preventiva uppgiften bäst fullgörs genom fotpatrulleringoch rekommenderar att sådan patrullering används i betydligt störreutsträckning än . Det är självklart en personell fråga, och heladen problematiken kommer in i detta sammanhang. Utskottet instämmer i desynpunkterna och vill därjämte framhålla att en ökad användning avfotpatmllering ger, förutom en starkt brottsförebyggande effekt, storamöjligheter till förbättringar i förhållandet mellan polisen och allmänheten.Det ger utrymme för värdefulla personhga kontakter mellan allmänhet och polisoch möjlighet för pohsen att få ökad kännedom om förhållandena i den del av ettdistrikt där vederbörande tjänstgör. Det finns ett behov för polisen att blibekant med människorna och förhållandena inom ett visst område. Det är avavgörande betydelse och utomordentligt värdefullt med tanke på detarbetsresultat man viU utvinna. Vi vet att förutsättningarna är väldigt olikat. ex. i storstad och på landsbygd. Därför är det omöjligt att utfärdagenerella föreskrifter om hur arbetet skall läggas upp, men det hindrar inteatt man bör sträva efter det vill jag starkt understryka att finna formerför polisens arbete som möjliggör en ökad kännedom om det område somvederbörande har att svara för. Inom vissa polisdistrikt pågår försök med skaU vi kalladem "ansvarsområden", dvs. en polisman får särskilt ansvar för ettvisst område. Dessa försök bör enligt min mening uppmuntras och byggas ut, ochi den män personaltiUgången ger möjlighet därtUl är det givetvis värdefullt omman kan lösa problemet med kvarterspolis. Det förslag som här framläggs är enligt minmening även om någon talare hävdat andra synpunkter ett värdefullt komplementtill den reform på kriminalvårdens område som vi beslöt för sedan. Detär min bestämda förhoppning att den förstärkning av polisen och denförstärkning som kommer att ske inom socialvården, om vi nu följer utskottetsförslag, skaU verka brottsförebyggande och att det skall öka tryggheten i vårtsamhälle. Åtgärder mot brottsligheten m. m. Nr 106 Men självklart löser vi inte denstora problematik det här är fråga om Fredaeenden enbart genom de åtgärder vitidigare beslutat om och dem vi står i 1 iuni1973 begrepp att besluta . Vi är alla medvetna om att orsakerna till ---------------- brottsligheten är komplicerade och att arbetet medbrottsförebyggandet Atgaraermot j brottsbekärnpandet måste föras påmånga fronter. '*' givetvis det brottsförebyggandearbetet, och i det sammanhanget vill jag säga att VI hoppas mycket pa det råd, som snartskall inleda sitt arbete kanske harså redan skett. Vi kommer att följa detta råds arbete med utomordentligt stort intresse, och givetvis vill vi därvid medverka tiO Sedan kan vi tillägga att vi vet alldeles för litetom brottslighetens orsaker och möjligheterna att förebygga den. Som jaggjort så viU jag understryka, att här behövs Men det är också utomordentiigt angeläget att, såsom sägsi det särskilda yttrande som är fogat till justitieutskottets betänkande, uppmärksamma hemmens och skolans betydelse för att grundläggavärderingar och samlevnadsregler som positivt kan medverka tUlförebyggande av brott. Jag vUl också framhålla, som sker i yttrandet, att densjälvklara utgångspunkten då mäste vara den uppfattning orn människovärdet och individernas ansvar för varandra som hvsåskädningoch humanism representerar. Jag instämde inledningsvis i anförande. slutar medatt instämma i hans yrkanden. Fröken (): i är väl hitintills denende talare som lyckats hålla sig inom ramen för den tid han hade utmätt ätsig. Jag är rädd, fru talman, att jag inte kommer att kunna följa detta godaexempel. Det förefaller mig som om snabbutredningar av den typ sombrottskommissionen utgör är av stort värde. Under hela den tid som utredningenpågår och fram till den dag då resultatet ligger på bord i form aven proposition hålles frågan så aktuell, att de flesta människor vet vad sakengäUer. Det gör att jag kan bespara mig besväret att utöver vad redan föregåendetalare har sagt redogöra för vad propositionen innehåUer. Rent allmänt kan man säga därvidlag instämmer jag medherr , och det är roligt att kunna göra det att på det helataget råder inte sä stora meningsskiljaktigheter i det här ärendet, bortsettfrån att kommunisterna i reservationen 1 yrkar avslag pä helapropositionen. I övrigt tycks vi alla vara ense om att det finns ett behov aven förstärkning av insatserna pä det polisiära området for att effektivaresörja för ordning och säkerhet, för att förebygga brott och för att fuUgöra deerforderliga spanings- och utredningsåtgärder som behövs i brottsbekämpandesyfte. ,som har talat för vpk-motionen och vpk-reservationerna tUl dettabetänkande, började med ett i mitt tycke ganska sympatiskt påpekande,att vi riksdagsmän som sitter här och väl betraktar oss som tämhgen väletablerade kanske litet väl mycket moraliserar över de 78 människor som har råkat komma päsned här i livet och gör sig skyldiga till brottoch asociala handlingar. Men han, liksom vpk-motionen och , går litet vid sidan om vad det är fråga om. Jag kan förvisso hållamed om att det i stor utsträckning är på ett annat fält som vi måste tillgripade stora åtgärderna om vi skall kunna komma till rätta med de djupare liggändeorsakerna till kriminalitet och asocialitet. Men när ochreservanten anklagar brottskommissionen för att ensidigt prioritera denpolisiära verksamheten pä de sociala åtgärdernas bekostnad så skjuter han övermålet. Han inser inte att det inte var' brottskommissionens uppgift att lösahela den vidsträckta problematik som kriminaliteten utgör, utan det var attsöka finna snabba lösningar på ett akut problem som krävde snabba åtgärder. finns det också andra meningsskiljaktigheter när detgäller de mera allmänna resonemangen. Dessa avspeglas i två reservationer, bl.a. reservationen 2 i vUken man av för mig ganska obegripliga skäl inte kan gåmed på utskottets skrivning pä s. 14. påstod att det från vår sidavar en skönmålning av den socialdemokratiska politiken. Jag skall med någrasiffror belysa vad som har skett sedan polisväsendet förstatligades år 1965.Under den tiden har sammanlagt 3 105 nya tjänster tUlkommit inom polisväsendet,och av dessa utgör inte mindre än 2 893 tjänster inom den lokalapolisorganisationen. Av dessa i sin tur är 2 238 polismannatjänster. Även omman tar i betraktande att alla dessa tjänster inte innebär ett nettoöverskott,eftersom arbetstidsförkortningen också medför ett bortfaU av tjänster, så blirdet i alla fall ett nettotiUskott på ca 2 000 nya tjänster. Det är alltså enganska kraftig förstärkning av värt polisväsende . Därför tyckerjag att vi med all rätt säger att det som skall ske inte är sä förfärligtuppseendeväckande utan att det är en uppföljning av den systematiska politiksom regeringspartiet har drivit men att den aktuella situationen med en oroväckandebrottsutveckling, speciellt när det gäller våldsbrotten och annan grövrebrottslighet, motiverar att man nu tar ett kraftigare tag. Dessutom föreliggerkanske de litet gynnsammare ekonomiska betingelserna för att genomföra denhär reformen. Jag kan alltså inte finna någonting att anmärka på i dennautskottets skrivning och vill därför yrka avslag pä reservationen 2 som är enborgerlig samlingsreservation. I reservationen 3, som de moderata står bakom, tar man upplitet andra tankegångar. Där kommer ju de gamla moderata synpunkterna om detbristande normsystemet i samhället fram. Det intressanta med den reservationenär väl egentligen vad som inte står i den, för bortsett från pläderingen för enåtergång till ett urgammalt normsystem, eller skaU vi säga ett moderatnormsystem, så utesluter man den passus som utskottsmajoriteten har fört in,där vi påpekar att vid sidan av de här rent polisiära förstärkningarna krävsdet åtgärder på ett mycket vidare fält om man skall lösa problematiken. Men vinöjer oss inte med denna allmänna förklaring, som ju också finns ireservationen, utan vi exemplifierar med att räkna upp en rad områden där manmäste sätta in åtgärder om man verkligen skall nä effekt. Jag vet inte om detär medvetet som man i reservationen avstår från att ta upp de här mera konkretaproblemen därför att man vet att skall man ta itu med dem så betyder det ganska Åtgärder mot brottsligheten m. rn. Åtgärder rnot brottsligheten rn. avsevärdasatsningar frän samhällets sida. Sedan skulle jag vilja säga att den här frånvaron avnormer är väl ändå ganska överdriven. Vi vet ju att de människor som företerett avvikande beteende i samhället, de som gör sig skyldiga tUl brott, i allafall är en minoritet. De har kanske inte riktigt samma självklara motiveringatt solidarisera sig med samhällets normsystem därför att de alltid har levatpå livets skuggsida och alltså inte har samma anledning att känna sigsolidariska med oss andra. Men den övervägande delen av vårt folk accepterar juutan vidare det rättssystem som vi har.