prot · FW0967 · 1973-12-31 00:00:00 — förfogar ju över ett särskilt verk,rUcsrevisionsverket, som i sin verksamhet sysslar med just hithörande frågor.Det granskar hur anslag har blivit använda och undersöker de aUmännaförhåUandena inom den statliga förvaltningen. 1 en hel rad andra länder är enbetydande del av just de uppgifter som vUar på lagd på ettorgan som lyder under parlamentet. Det är en direkt paraUeU tUl vad vi t. ex.har stadgat i vår aktiebolagslagstiftning, dvs. att det måste finnas revisorersom har skyldighet att rapportera tiU företagens styrelser. Att dämtöver denverkstäUande makten inom företaget, verkstäUande direktören, många gångerförfogar över en internrevision är en annan sak. Om vi flyttar över det här tiUdet statliga området, skulle det innebära att Kungl. självfaUet måsteförfoga över ett organ som kan klara den kontroll som regeringen anser varanödvändig gentemot de statliga verken, men lUca självklart är att börförfoga över ett verk med tUlräckliga resurser för att hjälpa attutöva den kontroll som rimligen tillkommer det beslutande organet. Vi har vidhållit det här yrkandet vid finansutskottelsbehandling av ärendet, och det har resulterat i reservationen 1 tUl utskottetsbetänkande. Där begär vi inte en omedelbar, konkret förändring utan enutredning om på vUket sätt man lämpligen löser de här frågorna. Jag yrkarbifall tUl reservationen 1, herr talman. Beträffande de övriga två reservationerna skulle jag i ochför sig kunna nöja mig med att i allt väsentligt instämma i de yttranden somgjorts av i Harphnge och , men jag viU ändåframföra ett par små synpunkter på en sak som redan har berörts av båda detidigare talarna. Man för ett ganska egendomligt resonemang omnödvändigheten av att låta den offentliga tjänstesektorn växa i ett sådantsysselsättningsläge som vi nu har, medan man däremot inte har något ord tUlövers för det som rimligen måste framstå som det mest väsentliga i en sådansituation, nämligen att vidta alla tänkbara åtgärder för att ökasysselsättningen i den varuproducerande delen av vårt näringsliv. Om vi nu under en lång följd av år har fått se denoffentliga sektorn växa i en snabbare takt än den i vilken vi aUa i vårt landhar orkat med att höja de totala resurserna, framstår det som något egendomligtatt man just på denna offentliga sektor inte skulle anse det finnas starka skälför att sätta in aUdeles speciella åtgärder för att uppnå besparingar ochrationaliseringar. Får jag erinra om att i den senast presenteradelångtidsplanen finns det angivet vad man förväntar under de kommande fem årenbeträffande produktivitetsändringar inom olUca verksamhetsgrenar förverkstadsindustri, för handel osv. och den produktivitetsökning som man harbedömt vara möjlig ligger där på litet olUca nivåer. Men en näringsgren avvikerfrån alla andra; där är produktivitetsökningen noll. Det är just den offentligasektorn. Det kan ju inte vara rimligt att hoppas att människorskall tycka det vara sannohkt att man skaU kunna nå produktivitetsökningar påalla andra områden men inte inom den offentliga sektorn. Jag tror inle det gertrovärdighet, och jag är ganska övertygad om att det hos människor ger ett rättdåligt intryck att regeringspartiet år motsätter sig att enparlamentarisk besparingsutredning måtte få komma i arbete för att ta vara påde möjligheter tUl ökad effektivitet som aUdeles uppenbart måste föreligga därlika väl som man anser att de föreligger i de näringsgrenar där det arbetasunder en mycket, mycket hård konkurrenspress. Jag ber, herr talman, att få yrka bifaU även tUlreservationerna 2 och 3. Besparings-, och rationaliseringsutredningar m. m. i (s): Jag skaU börja med den speciellamoderatreservalionen som vUl flytta över RRV, , till att bliett av lett och styrt verk. Jag skaU emellertid inte ödsla någon tidpå det utan hänvisa tiU s. 10 i utskottets betänkande, där vi refererargrundlagberedningens ställningstagande till detta problem. Grundlagberedningenavvisar tanken, och vi har dess bättre, så när som på de två , ocksåblivit eniga i utskottet om att följa den linjen. Jag yrkar aUtså avslag påmotionen och bifall tiU utskottets hemstäUan på den punkten. Betydligt intressantare är det kanske att ägna Utet tid åtden andra delen, som handlar om besparingsutredningar nu och tidigare. För skall förstå den skepsis som har funnits från vår sida skaU jag,herr talman, berätta litet om vad som blev resultatet av den närmast föregåendebesparingsutredningen. Den kaUas besparingsutredning, och det varen grupp otvivelaktigt kloka människor som slog sig ned, gick igenom helastatsbudgeten och kom med i praktiken fem förslag av någonnämnvärd betydelse. Det första förslaget innebar att man skuUe ta bortbostadssubventionerna och ersätta dem med räntegaranti. Som bekant har detförslaget försvunnit totalt ur den politiska bilden. Det andra förslaget var atl man skulle ta bort vartannatårs standardtUlägg för folkpensionärerna. skulle man höja folkpensionsavgiftenmed . Det tredje förslaget är mot bakgrunden av dagens tidigaredebatter väldigt intressant, likaså det fjärde. Det tredje förslaget varnämligen att man skuhe minska taklen i utbyggnaden av vägväsendet. Det fjärdeförslaget som man enades om var atl driftbidraget till skuUeavskaffas, och förslaget skuUe finansieras genom att man i snabbare takt skullelägga ned olönsamma järnvägar. Som bekant har debatten kantrat något på denpunkten. Den femte punkten slutligen gällde skatteersätlningen tUlkommunerna, som man på en femårsperiod skulle minska med 234 mihoner kronorfrån då utgående 585 miljoner. Får jag påpeka all ligger siffran vid 2miljarder 750 miljoner. Det härvar alltså resultatet av besparingsutredning! Så kom då de här motionerna. De är väldigt stora ochvittomfattande och innehåller förfärligt mycket. Och man sade helt riktigt, närman gjorde den s. k. partUedaröverenskommelsen, att det här skuUe behandlas -och lyssna nu i Harphnge seriöst, alltså inle vänligt utanseriöst. Jag må också i rimlighetens namn säga att nog har det varit den 11 aprU 1973 Besparings- och ra-tionaliseringsu tred-ningar m. m. en seriösbehandling av motionerna. Vi hade en lång diskussion jag skulle tro .itt detvar den längsta vi haft i utskottet, bortsett från de diskussioner som gäUtstatsverkspropositionen, finansplanen och kompletteringspropositionen och viförde den i omgångar. Den första omgången kom att röra sig kring en kritUc frånvår sida av bristen på konkretion i motionen. Man vidgick alt det förelåg ensådan brist, vilket i sin lur ledde fram tUl att bollen hamnade hos denborgerliga delen av utskottet, där man utlovade att man skuUe komma tiUbaka medett förslag som var konkret och kunde tjäna som underlag för en seriösdiskussion om besparingar. Ja, vi fick ett papper som innehöll ungefär det som i dagslår i reservationen på en och en halv sida. Och där vill jag göra ytterligareett påpekande som kan vara historiskt vUctigt för den fortsatta debatten. Detman enat sig om inom utskottets borgerliga halva är inte det som slår imotionerna utan det som står i reservationen, vUken är gemensam för de treborgerliga partierna. Vart och ett av partierna har sprungit ifrån sinamotioner, så det går inte att komma dragande med dem i en seriös debatt ochsäga att det var det här borgerligheten ville. Man har som sagt gått ifrån det.Moderata samlingspartiet har exempelvis gått ifrån sitt krav på en så kraftigbesparing att utrymme ges för rejäla skattesänkningar, och det är ju i allrahögsta grad nolabelt alt detta skett. Men i och för sig är del väl inle så svårt alt förstå har gått ifrån våra krav på att konkretisera. Ty vad är det man skall gesig på om man skaU spara på statsbudgeten? Tre femtedelar av utgifterna ärtransfereringar. Det är folkpensionärerna som skaU släppa tUl pengar herrBohman har faktiskt lekt med den tanken , och det är famUjepoliliken etc. Detgäller aUtså de områden där vi upplever att man i stället för attspara från den borgerliga sidan försöker att plussa på. De två återstående femtedelarna är också settintressanta, därför att dä kommer vi in på statens egen direkta verksamhet. Detgäller naturligtvis i stor utsträckning tjänster, och det är där man skall spara.Man skall, som här förutsattes, givetvis rationalisera, och det ärsjälvfallet mycket poängknipande att stå och säga, att här upptar maneffektivitetsökningen i statsverksamheten med noll, medan man däremot på andrapunkter kräver en fortsatt rationalisering. Jag tycker att det är Utet genantatt man skaU behöva använda sig av den sortens argument, för både jag vet alt det pågår en fortlöpande rationalisering i statsverksamheten.Dess värre har vi besvärligheter på vissa punkter. Jag vet inte vad det är manhar omtanke om när man framför allt från moderata samlingspartiets sida söker förhindra att staten tar i anspråk de rationeUa hjälpmedel som finnsexempelvis på datateknUcens område. Men om ni skaU göra besparingar då blir detfärre lärare, färte poliser, färre människor som arbetar inom post och tele,där man redan nu gnäUer över att servicen inte är tillräcklig. De krav viställer på er är aUtså att ni slutar tala allmänt om besparingar och i ställetpreciserar er och säger att ni är beredda att på de och de punkterna ta ettansvar för atl besparingar blir gjorda. Sedan hardet också kommit att i debatten spela en stor roU vad vi skrivit omdet ansvar som samhäUel har för att upprätthåUa sysselsättningen. Men herrLöfgren, som nästan tiU leda har talat om de förlorade åren, kanske skall tänkasig för innan han säger det nästa gång. Det är nämligen så, , attom den kommunala och den statliga expansionen hade fortsatt på samma sätt somtidigare , så hade de ökade verksamheterna där betytten kraftig förbättring av bruttonationalprodukten. Man har nämligen lyckatshåUa uppe produktionsökningen och framför aUt produktivitetsökningen i näringslivetoch varuproduktionen, men man har icke lyckats håUa ökningstakten uppe när detgäller statens och kommunernas verksamhet. Eller låt oss gå ett steg tiU. säger atl detviktigaste nu är att se tUl alt de varuproducerande verksamheterna beredsutrymme. Vi har utrymme, ! Det finns pengar, kapital ocharbetskraft. Men läs för . Där finns det en mycketintressant artikel. Där står det att säger alt allt pekar påatt utvecklingen inom industrin kommer att leda fram tiU en exportökningpå i värde och i volym. Det betyder en mycket snabbökning. Man beräknar också att den höga grad av produktivitetsökning som harrått under de närmast föregående åren kommer atl fortsätta. Men man summeraralt denna kraftiga ökning av expansionen i exportindustrin inte kommer att ledatill någon ökning av sysselsättningen. Och tro mig, , harvi sannolUct en fördubblad varuproduktion, men jag törs garantera atl vi har baratre fjärdedelar av dagens arbetskraft sysselsatta. Och detta är ett problem somvi inte kan komma förbi. Man kan också vända på det och säga: Vilket ansvar harsamhället för att människor bereds en vettig sysselsättning? Finns det nyttigating att göra inom de områden där samhället har ansvar för verkställigheten?Kan vi utnyttja de ökade resurserna och den lösgjorda arbetskraften för attåstadkomma dessa nyttiga ting? Ja, det kan vi. Vi har på vårdsektornutomordentliga behov som behöver tillgodoses. Vi har behov av alt förbättrabåde arbetsmUjön och den yttre miljön; bättre luft och vatten osv. Vi har enmängd ting som är av yttersta värde för människorna att få gjorda, och dit börde nya resurserna transfereras, så att vi får en chans att på det sättet görasamhället bättre och mänskligare och ge människorna vad vi kallar envettig sysselsättning. Sedan skaU jag också säga några ord om detsom vi är ense om nämligen att vi noggrant skaU granska alla nya utgifter. Ochnu skall jag tillåta mig att vara litet elak. Vad är det vi håUer på med idetta hus ? Jo, vi håller på med atl granska riksstatenoch ledamöternas äskanden. Eller det är vad vi skulle göra, enligt vad som kanutläsas ur motioner och reservationer. Men vad är det vi upplever varenda dag idetta hus när vi har plenum? Jo, vi har inte bara att ta stäUning tiU deöverbud på miljardbelopp som finns i partimotionerna. har, herrKristiansson i , tUl tidigare överbud på drygt en miljard kronorbegärt ytterligare tiU regionalpolitiken. Och haravlämnats motioner i vUka begärts ytterUgare utgifter på 200250 miljonerkronor som avser stödet till de skattesvaga kommunerna. Besparings- och rationaliseringsutredningar m. m. Besparings- och rationaliseringsutredningar m. m. Se på varenda votering här! Vad är del vi sitter ochvoterar om? Endera kräver oppositionen och de vinner ibland voteringarnatiUsammans med kommunisterna anslag större än dem som finns i riksstateneller också röstar vi om begärda skattelättnader eller andra förmåner, sominnebär inkomstminskningar för staten. Om man ser på era önskningar som de framstår i motionernaoch i diskussionen här och sedan ser på ert reella riksdagsarbete tror man intepå er vilja att spara. Det är det som lett oss fram tUl att det är meningslöstatt sätta oss ned, ihop med er, och försöka åstadkomma besparingar. Det blh välså även i fortsättningen alt vi själva får ta besväret med det. Jag ber att med det anförda få yrka bifalltUl utskottets hemstäUan. 1 detta anförande instämde (). Jag viU bara säga tiU iMalmö att hans korta kommentar beträffande reservationen 1 inte var så särdeleslyckad. Vad grundlagberedningen har sagt är nämligen alt den motsätter sig enlösning som innebär etl dubbelt huvudmannaskap. Men någonting sådant har vialdrig föreslagit! Det som är intressant att utreda på området är möjlighetenatt göra en riktig funktionsdelning vad beträffar kontrollorganen. Sedan sade att vi har sprungit ifrånvåra motionskrav. Jag vill bara läsa upp det krav som finns i moderatasamlingspartiets motion. Där begärs "att hos Kungl. Majthemställer att Kungl. tUlsätter en parlamentarisk besparings- ochrationaliseringsutredning med uppgift atl i samverkan med riksrevisionsverketföreslå åtgärder ägnade att åstadkomma besparingar och rationaliseringar inomden offentliga sektorn samt begränsa dess expansion". Det tycker jag alldeles utmärkt väl motsvaras av vad somstår i reservationen. När begär att vi skaU ytterligareprecisera oss och konkretisera vad man skall spara på innebär det att begär att vi skall framlägga en väsentlig del av utredningensresultat innan utredningen är tiUsatt. Jag återkommer tiU kravet påproduktivitet. Såvitt jag kan finna är det aUdeles rimligt att man också på denoffentliga sektorn ställer kravet på produktivitetsökning och inle sätter denlika med noll . Det måste självfaUet finnas möjlighetertiU rationaliseringar, och de måste tillvaratas. Det är det vi önskar med denreservation vi fogat tiU utskottets betänkande. HerrKRISTIANSSON i (c): Jag lyssnade med stort intresse liU i anförande. Jag observerade med vilken emfas hankonstaterade atl här faktiskt inte finns någonting att göra i det avseende därmotionärerna stäUer krav. Hanåberopade som avskräckande exempel besparingsutred- ning ochdet resultat den hade gett. Jag tror ändå, , att det finnsanledning att inte bara blicka bakåt i del här sammanhanget utan i stället blickaframåt i den förhoppningen att det skaU lyckas bättre . Beträffande motionerna och reservationerna vill jag anföraatt motionerna självfaUet ligger i bakgrunden tUl de reservationer som fogatstUl utskottets betänkande. Men en samskrivning måste givetvis leda fram tUl attaUa önskemål inte kan tas med i reservationerna. Jag tycker det är intressantatt komma tillbaka till s. 7 i utskotlsbetänkandet och det konstaterande sommajoriteten där gjort, stäUt i relation tiU det här harsagt. Det konstateras där detta har åberopats tidigare, så jag skaU intecitera det att när nu sysselsättningen inom näringslivssektorn vUcer, vilketman tydligen menar är ödesbestämt, så måste sysselsättningen inom denoffentliga sektorn öka för att skapa sysselsättning åt människorna. Jag troratt det är en alldeles för trång syn på problemet, lUcsom avvägningen meUan denoffenthga sektorn och näringslivssektorn. Jag skulle vilja fråga var han tror att det kommer atl sluta om man följer den politUc somhan rekommenderar. Om det är så att och socialdemokraternaförmenar att alla krav på effektivitet är uppfyllda inom den offentligasektorn, så måste jag säga att jag ser framtiden an med mycketstor oro. Då hamnar vi säkerligen i en situation som är alldeles ohållbar. Detär ju ändå näringslivssektorn som ligger tUl grund för alla framsteg ochreformer. Om sysselsättningen där har vikit vilketden har gjort tror jag inte att det är en klok politUc att så alt säga skrivafram den utvecklingen. Det är i stället hög tid att göra någonting föratt bryta den. Inte minst från den utgångspunkten tror jag det kunde varariktigt att se över effektiviteten inom den offentliga sektorn. den 11 aprU 1973 Besparings- och ra-tionaliseringsu tred-ningar m. m. HerrLÖFGREN (fp): redovisade vilka dåligaresultat utredning kom tiU. Ja, vi har inte bestritt det. Vi har t. o.m. själva konstaterat att det var så. Men har det gått dess ochomslutningen av statens finanser har mångdubblats. Då frågar man sig: SkuUe detnu inte finnas anledning att försöka ta nya tag? säger att han hört mig tUl leda talaom de två förlorade åren. Såvitt jag vet är detta jag använder detuttrycket i denna kammare. Om det är till leda, måste varamycket illa berörd av att vi har anledning att påpeka det. Jag vUl alldeles särskilt framhåUa att vi har visat på vadde resursökande krafterna betyder. Hade ni haft intresse för detta, hade niinte behövt skriva att ni anser det naturligt att de varaproducerandenäringsgrenarna går tUlbaka och alt ni fördenskuU måste håUa en mycket högsysselsättning på den statliga och kommunala tjänstemannasektorn. Jag har intefått något svar av på frågan om det helt enkelt inte får lovatt göras en rationalisering inom den offentliga sektorn, om detta skulle ledatiU att man kan företa personahnskränk-ningar. Sådant måste vi ta, i varje fallinom det privata näringslivet, och Besparings- och ra-tionaliseringsu tred-ningar m. m. jag trordet vore rUctigt att försöka utreda frågan om rationalisering också inom denstatliga sektorn. Vidare säger atlbruttonationalprodukten har ökat genom att vi haft denna höga nivå påsysselsättningen inom den statliga och kommunala sektorn. Ja, viU man atl vårtlands ekonomi skaU baseras på en beräkning som ger en så falsk bild atl denbortser från de varuproducerande näringarna såsom de väsentligaste isammanhanget, då kan man resonera som gör. Det är heltenkelt den obolfärdiges förhinder som dikterar de socialdemokratiska motivenför att avstyrka dessa våra förslag om rationaliserings- och besparingsarbeten.Ni får nog pröva om ert stäUningstagande i det avseendet! Det hade varit enstyrka om vi hade kunnat bli eniga och gemensamt gripa oss verket an genom ensådan utredning som vi har föreslagit. Jag tror att den skulle kunna komma tUlrätt väsentliga resultat. i (s); Om vi först skaU klara ut talet om leda, villjag säga att den kanske delvis beror på att låter så ledsen närhan säger samma sak två gånger. Med det som bakgrund kanske jag skulle uttryckamig så, att det var detta som väckte leda. Sedan etl par ord tiU . Varför vUl man inteflytta över revisionsverksamheten från ett Kungl. Maj ts verk tUl ettriksdagens verk? Jo, därför att det förutsätter en ändring av hela strukturenpå fördelningen av arbetsuppgifter meUan Kungl. Maj t och . Som bekantär RRV nu inte enbart ett revisionsverk, utan också det ralionaliseringsverksom arbetar - vilket åtminstone finansutskottets ledamöter tordekänna till efter den grundhga och väl av oss alla uppskattade heldagsföredragningenom den dubbla verksamheten som revisorer och som rationahserare inomstatsverksamheten. På det faller ju hela talet om att jag eller någon annanskulle vara motståndare till en fortgående rationalisering avstatsverksamheten. Det är ingen som har uttalat sig på det sättet eller för ensådan sak. Dessutom, , medför det system som tUlämpas iandra länder där man ofta har ett direkt ministerstyre och där man inte somhos oss har de självständiga verken att jämförelser med de länderna är ganskaomöjliga alt göra. Sedan kom vi tUlbaka till talet om effektiviteten ochvaruproduktionen. försökte få mig att framstå såsom den som skuheha sagt att vi skaU hålla tUlbaka vamproduklionen och att jag på något visskulle negligera den. Detta vare mig fjärran! Jag upprepar vad jag sade här fören tid sedan om den nästan förödande effektiviteten, den snabbarationaliseringen och den snabba övergången tiU effektiva metoder genom en bådeduktig och intresserad medarbetarstab och duktigt folk i ledningarna förföretagen och kanske framför allt en fackföreningsrörelse, som mer än någonannan facklig rörelse i världen har accepterat att man tar uteffektivitetsvinster, trots att detta innebär mindre arbete, men underförutsättning av att såväl samhället som de som arbetar i företagen får del aveffektivitetsvinsten. Jag sade, , alt man - jag kanske äralltför pessimistisk kommer att ha fördubblat varuproduktionensamtidigt som man minskar antalet människor som arbetar med den. Detta är etl problem, men det är etl problem som inte baravi står inför. Då frågar i : Vad innebär det här,och hur skaU det sluta? Ja, det är en gammal konservativ suck som man aUlid fårhöra! Redan de stackars oupplysta vävarna i , som slog söndervävmaskinerna, suckade på samma sätt. Jag har, , först ochfrämst pekat på hur vi i samhäUsnyttans tjänst och för människornas bästa kananvända de ökade resurser som varuprodoktio-nen ger. Det är en del. Men är det inte också värt att fundera på om vi inteskulle kunna tänka oss ännu kortare arbetstider i fortsättningen? Jag hållergärna med herr vice talmannen om att vi bör göra det, inte minst i det härhuset. Det inslag av utvecklingspessimism som återfinns hos herrKristiansson i känner jag faktiskt ingenting för. Jag tror att det,både och under längre bort liggande tid, kommer attfinnas utrymme för vad som produceras här hemma av både varor och tjänster. Sedan skaU jag inte öda mycken tid på detta som väl ändåär huvudtemat: SkaU vi ha en besparingsutredning eUer inte? Vad tycker ni, som har begärt replik, om vårt sätt attarbeta på plena och de resultat som vi kommer fram tUl? När vi skrev omfinansplanen var vi överens om att tUlråda våra medutskott största möjligaförsiktighet med tanke på att vi var på väg in i besvärligare konjunkturer - enstram utgiftspohtik, en god balans i budgeten. Vad tycker ni tre som skall uppnu om atl ni och era partivänner röstar tvärtemot de råd som visom ledamöter av finansutskottet har givit i övrigt? Tycker ni attdel är rimligt att vi efter ett sådant argumenterande skaU kunna sätta oss nedtUlsammans med er och tro att man skaU kunna uppnå resultat när det gäUerbesparingar? Ni är ju tre partier med vitala människor och godaresurser. Slå er ihop - får jag ge er det rådet? och mobilisera litet mod ochkurage och kom själva med förslag! Skriv inle bara tUl kungen och säg attkungen möjligt skall utreda detta och lägga fram förslag! Besparings- och ra-tionaliseringsu tred-ningar m.m. HerrKRISTIANSSON i (c): betecknade mitt senasteanförande som en konservativ suck över utvecklingens gång. Jag har visst svårtatt uttrycka mig så atl begriper det. Jag sade ungefär föhande:Jag är klar över att det har skett och måst ske en ökning av den offentligasektorn. Det är i och för sig inte så märkvärdigt. Frågan är då bara hur långtden skaU få fortsätta att öka. Vad gäUer utveckhngen på näringslivssektorn menar jag påfullt aUvar att det finns anledning att prioritera den före denoffentliga sektorn, och det vUl jag understryka . säger att med den förödande effektivitet som näringslivet är begåvat medkommer vi framöver atl få en oerhört mycket större produktion. Det är jag fulltmedveten om. Men måste väl också vara på det klara med att denproduktionen hksom vår konsumtion kommer att ha en helt annan sammansättningnär vi kommer framåt i den 11 aprU 1973 Besparings- och ra-tionaliseringsu tred-ningar m. m.