prot · FW0913 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 det läget sade vi att det är fel att finansiera pä detta sätteftersom prisökningar därefter kommer som ett brev på posten ochfinansministern har själv sagt att de kommer att vara omkring 5procent. Under utfrågningen i TV sade jag om budgetunderskottet attjag inte tror att finansministern hade kommit med detta höga budgetunderskottom det inte hade varit valår. Jag har aldrig gett något besked vare sig däeller i kommentaren tUl TT - om storleken av budgetunderskottet. Men vad jagförsökte säga då var att det resonemang som finansministern gäng efter annanhar drivit gör att han nu anser sig tåla ett budgetunderskott som han tidigareinte ville vara med om. I fråga om åtskiUnad gör jag inte åtskUlnad mellankapitalbudget och driftbudget, utan jag gör åtskUInad mellan statens utgifterberoende på om de innebär att vi är offensiva i den betydelsen att vi skaparmer sysselsättning. Det är den skUlnaden som jag tycker är väsentlig. säger statsministern: "Se här hur antalet jobb harökat! " Ja, visst har antalet jobb ökat. Men folkmängden har ökat ochinvandringen har ökat. Vad som är det viktiga är ju hur det går medsysselsättningen nu och längre fram. Det står i bihanget thl finansplanen attsysselsättningen mätt i timmar kommer att gå ned. Och om vi då får en fortsattbefolkningstillväxt kommer ju arbetslösheten att öka ytterligare utöver de 200000 direkt arbetslösa, de som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder,som vi har . När det gäller åtgärderna här måste vi först och främst påett annat sätt än slå vakt också om de svaga företagen, och det ärdärför jag säger att ni har fel när ni satsar pä en fortsatt snabbstrukturomvandling. Vad är det som händer dä? Jo, det är att de svaga företageninte klarar detta det är de som faher ut. Det får två allvariiga effekter:dels ökar det arbetslösheten, dels ökar det som regel importbehovet, och dettai sin tur slår på valutareserven, som ju fungerar som en regulator för vad vivågar göra i samhällsekonomin. Det är mot den bakgrunden som vi föreslår de här generellaåtgärderna. Och den där begränsningen till per jobb känner jaginte igen. Men vi föreslär t. ex. att nettotillskottet av sysselsättning skallfä en särskUd stimulans, bl. a. genom att man där lyfter av löneskatten. () kort genmäle: Statsministern gjorde som väntat ett stortnummer av Volvos och SAAB.s redovisning. Det är riktigt och kanske t. o. m.troligt att flerastora företag kommer att visa upp bättre siffror , och det voreverkligen allvarligt om inte så blev fahet med tanke pä de extremt dåligaresultaten 1971 även i stora företag. Men det viftar ät sidan är ju detta att vimåste fä fram en förbättrad lönsamhet i hela näringslivet, i de mänga tusenmedelstora och mindre företagen som har en fuUständigt otillfredsstäUandelönsamhet. Att lita på att statsmakterna i fortsättningen lägger upp sinpolitik så att den stimulerar denna företagsamhet och ger de nya jobben påöppna marknaden går tyvärr inte med tanke på det sätt som den socialdemokratiskaregeringen resonerar på. Det finns alltså en konflikt meUan lönsamhet ochfördelningskrav det erkänner vi. Men det viktiga är ju att här åstadkomma enpolitik som gör det mera lönande att arbeta, sä att resultatet inte som 1971och 1972 blir att ojämhkheten ökar, att det bhr värre för de människor som hardet svårast. Det har ju bevisats i långtidsutredningens betänkande, utarbetatinom , att man kunde ha haft en helt annan utveckling avthlväxten , med vad det skuhe ha betytt sammanlagt för ossalla. De förlorade åren, jag kallade dem inte debortkastade, utan det är en fri uppfinning av innebär ju tresaker: människor har inte fått möjlighet att arbeta sä mycket som de har velat,deras ekonomiska situation har blivit sämre med den ekonomiska utveckling somägt rum och sä mycket mer kunde ha gjorts med de resurser som vi thlsammansskulle ha haft. Det är ju förträffligt att de här enskUda människorna, som harskrivit brev till eher som på annat sätt fått reda pä,har fält ett jobb. Det vore förskräckligt om de väldiga mångmUjonsatsningarnainte skulle ge några resultat. Men nog är det väl naturligt att här tänka htetmera pä de tiotusentals människor som inte har fått jobb. Och det hemska är juatt av dem som blir friställda fär väldigt mänga sämre betalda jobb, närde tihsist får ett nytt, och mänga blir helt enkelt utslagna. väl ändå inte vara nöjd med dessa två förlorade år. var missbelåten med att vi inte tillräckligthårt kritiserade fördubblingen av löneskatten vid det här thlfähet. Ja, om viinte sade det tUlräckligt hårt och entydigt, sä skall jag säga det nu: Det vardet grövsta misstaget som den socialdemokratiska regeringen begick under denhär treåriga mandatperioden att lägga höjd skatt pä arbete när arbetslöshetenvar som störst. Det exempel som jag tog på marginalskatter, pä att maninte fär behäha värst mycket av en inkomstökning, vUle hänvisa tUlteoriernas värld. Men observera att det exemplet gällde förhållandena efterbeslutet . Och det kvarstår tre klart negativa effekter också i nuläget.Marginaleffekterna är kvar. Det är alltför många barnfamiljer och ensamståendesom med det nuvarande systemet helt enkelt inte kan väsentligt förbättra sinsituation. Inflationen kommer också i fortsättningen att höja skatten, ochdenna omläggning betalas med den felaktiga höjning av löneskatten som jag nysskarakteriserade. Så några ord i förbigående. visade påTV-skärmen den annons frän det socialdemokratiska partiet som han vUlediskutera, men observeraatt en stor del av debatten gäUde den annons som ni publicerade en månadtidigare och som var helt vUseledande eftersom man där jämförde enbart medpreliminärskatten. Vad sedan tidningarnas situation beträffar vUl jag sägaatt man kan inte räkna in momsbefrielsen som ett stöd åt tidningsföretagen. Detär ju abonnenterna, läsarna, konsumenterna som måste tillgodoräknas denbefrielsen. Statsministern vUle emellertid föra över resonemanget pä etthundraårsperspektiv och menade att den frihet jag talade om var viktig på1800-talet, då man vUIe ge ut tidningar som inte var bundna till partier eherdirigerades av statsmakterna. Men den rätten är ju hotad även nu! 1963 årspressutredning vUle låta partierna bestämma över stödet tUl tidningarna, ochden socialdemokratiske partisekreteraren drev hårt samma galna tanke ipartistödsutredningen. gjorde en reverens för den gamla liberalismen,men det är lika angeläget att betona hur viktigt det är för oss liberaler i dagatt slå vakt om den frihet som behövs för att tidningar skah ha rätt att läggaut sin egen kurs. Då behövs det ett presstöd. Det har vi accepterat. Och vi hararbetat för att göra det mindre orättvist än det som regeringen föreslagit. Vi är emot varje tvångströja. Även om statsministern avnaturliga skäl inte har haft tid att läsa alla inlägg i den debatten - vUketingen kan begära sä träffar ju statsministern ganska ofta och tardel av hans synpunkter. Kunde inte statsministern dä säga ett ord om huruvidastatsministern är beredd att acceptera den tvångströja över tidningar ochjournalister som massmedieutredaren vill använda? HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Även jag vUl något beröra det resonemang somstatsministern förde rörande ökningen av lönsamheten, dä statsministern visadepå Volvos gynnsamma siffror på eller vad det nu var. Procenträkning är som bekant en besvärlig sak, inte bara iskolan. Utgångspunkten för vårt resonemang är att lönsamheten i det svenskanäringslivet är alltför låg. Om man har en låg lönsamhet på lät mig och den minskar , då är vi nere i , herrstatsminister. Om vi sedan förutsätter att lönsamheten ökar med inte mindre , då är vi tillbaka vid den lönsamhetsnivå pä som var förlåg. Man skall alltså vara mycket försiktigt när man resonerari procenttal. Den uppmaningen riktar jag även tUl finansministern, som vidolika tihfällen dä det gällt vinstutvecklingen har kastat procentsiffror ihuvudet pä sina meddebattörer för att göra gällande att lönsamhetsläget är tUIfredsställande.Det är fortfarande otillfredsställande! Man skall inte bagatellisera detta problem, somstatsministern gjorde. I finansplanen har finansministern påvisat lönsamhetensgrundläggande betydelse för investeringar och tillväxt. Och det är den lågalönsamheten som är en av de avgörande orsakerna thl att vi detta århar 27 000 fler arbetslösa än vi hade . Statsministernär en mästare i subjektiv historieskrivning, som inte är Får jag först här på TV-skärmen visa den annons som jagtalade om och som fidigare visade. I den annonsen påstås att vissamänniskor får nästan i sänkt skatt . I mitttidigare anförande redovisade jag klart i sju eher åtta punkter vUka olikaskatteförslag som vi hade lagt fram . Jag framhöll ocksä attvåra samlade skatteförslag stod mot regeringens förslag,vUket innebar en höjning av de totala skatterna med 400 mUjoner kronor.Socialdemokraterna röstade mot våra förslag. Vi röstade mot ert förslag därföratt vi menade att våra förslag var bättre. Hur kan man dä jag upprepar denfrågan - gå ut med annonser som påstår att "röstade mot sänktskatt för dig". Jag vidhåller att det är ohederligt att bedriva densortens argumentation. Vi minns väl aha att majoriteten här i kommunister och socialdemokrater röstade ned oppositionens förslagom borttagning av tvä procentenheter av löneskatten. Majoriteten i är precis densamma . Om hade varit vhlig att talöneskatten på aUvar, hade vi självfallet lagt fram nya förslag i dethänseendet. Men hur kan man föra det slags argumentation som herrPalme för? Han gör gähande att det är utomordentligt allvarligt att vi intefullföljer vår kritik mot löneskatten; människorna kan ju tro att löneskattenär något "lappri". Vi i regeringen, säger han, ser verkligen ahvarligtpå frågan, vi prövar mycket noga innan vi behandlar sä viktiga frågor somlöneskatten. Hur behandlade herrarna löneskatten förraåret? bytte ni skjorta. Ni överraskade den stackars ordförandeni skatteutskottet, som hade förklarat för svenska folket att man nuinte kunde lägga flera bördor på företagen. Ni lade en börda på irunt tal 2 mUjarder kronor på företagen. Vem bagatelliserade löneskatten ? Harstatsminister sovit törnrosasömn? Eller talar Ni mot bättre vetande? HarNi inget minne av de resonemang och debatter som fördes , närfinansministern och företrädare för regeringspartiet förklarade, att klararföretagen löneökningar så klarar de löneskatten löneglidningen är större,osv. I mitt anförande ägnade jag stort utrymme åt attkritisera löneskatten som sådan och dess konstruktion; det är en orimlig typ avbeskattning, som drabbar de företag som har det sämst, en beskattning som fårvärst effekt i de företag som skall ge människorna jobb. Vi har i vår motionföreslagit att man skah utarbeta en plan för total avveckling av denna tokigaskatt. När den planen skah utarbetas hinner ni, herrar socialdemokrater,verkligen tänka efter ordentligt om ni är vUliga att ta det här pä allvar, omni är vUliga att hjälpa tUI. Vi har dessutom föreslagit att avlöneskatten skall tas bort i stödområdet. Vidare har vi sagt, menjag medger gärna att man inte kan begära att Ni skah hinna läsa allting - attvi skah ta ställning tUl om det redan den 1 juU är lämpligt att genomföraen avtrappning av löneskatten för kommande är. Vi tycker att det kan varalogiskt att göra en sådan bedömning , därför att vi då kan bätte bedömakonjunkturutsikterna, t. ex. om det finns risk för den överhettning, somsomliga hoppas pä, andra fruktar. finns det underlag för en allsidigbedömning. Därför har vi skjutit ställningstagandet thl dess. Men i avvaktanpå det har vi begärt att man skall ta bort en procentenhet av ATP-avgiften föratt åstadkomma den stimulanseffekt som vi anser att det svenska näringslivetbehöver för att ge arbete åt alla de allför många arbetslösa. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: sade att han var förvånad över endel av mitt inlägg. Hur förvånad skall då inte jag vara över av vad jag skuhe ha sagt! hörde nog inte vad jag yttrade -det är den vänligaste tolkningen. påstår att jag har gått till angrepp motstatliga insatser för att bekämpa arbetslösheten. Motsatsen var fallet. Jagkrävde starkt ökade statliga insatser i kampen mot arbetslösheten. Vårt partihar i partimotioner krävt en kraftig ökning ocksä av de offentliga arbetena:byggnadsarbeten, miljövård, vägar, daghem, osv. Läs exempelvis motion 1710 år1972. Det vet , och hans tal om svarta fanor och det övriga tramsetslår därför in öppna dörrar. Det är för övrigt inte vänsterpartietkommunisterna som vhl skära ned bostadsbyggandet - det är regeringensom skär ner bostadsbyggandet. Gå till Byggettans möten, , och försökförsvara den stora arbetslösheten bland byggnadsarbetarna! försökte ocksä skoja bort frågan omproduktiviteten. När jag säger att välstånd inte administreras fram utan attdet måste produceras, är detta en kritik mot kaphalismens utveckling. Om allasitter pä kontor, om ena hälften av befolkningen värdar den andra hälften, ärdetta i och för sig ingen kritik mot sjukvärden den är nyttig och nödvändig.Men sä skapas ju inga nya materieha nyttigheter som är grundvalen förvälståndet. De skapas av byggnadsarbetare, industriarbetare, gruvarbetare osv.Herr blev offer för sina egna formuleringar; i sin strävan att finnaangreppspunkter på vär politik uppträder han som om han inte begriper vad jagsäger på vanlig svenska. Regeringen kommer heller aldrig ifrån att det behövs enfortsatt industrialisering i det här landet för att vi skall klarasysselsättningen. Det är huvudproblemet, och det var det problemet jag vUlerikta uppmärksamheten på och säga att det är det vi måste diskutera. Detprivata kapitalet vUl inte eller kan inte svara för denna fortsattaindustrialisering. Då måste staten gå in det finns ju ingen annan som kangöra det. Kan anvisa någon annan utväg? Det är detta problem jag vUldiskutera, och det är det som jag tycker är väsentligt och som jag hoppas attregeringen också skall intressera sig för. I mitt första inlägg tog jag utförligt upp hela frågan omkampen mot arbetslösheten och den grundläggande förändring av den ekonomiskapolitiken som är nödvändig för att förändra rätten tih ett meningsfullt arbeteför aha. Fördelningsfrågorna diskuterade jag rätt kortfattat, och därförvill jag återkomma litet grand till dem. Prisstegringarna har varit kraftiga även . Detgäller särskUt dagligvarorna, som stigit i pris med i genomsnitt 7,9 procent.Vänsterpartiet kommunisterna har vid upprepade tillfällen krävt att prisstoppskuUe tUlämpas, men riksdagsmajoriteten och regeringen har avvisat det kravet.Som motivering har man anfört att prisreglering skulle vara en olämplig väg.Det är bra att regeringen nu tagit en riktigare stäUning genom beslutet omprisstopp på vissa livsmedel. Men prisstoppet har blivit alltför begränsat. Vianser att det borde utvidgas till att gälla ocksä andra varor. måste priserna direkt sänkas, framför ahtpriserna på livsmedel. Det kan ske på olika vägar. En lågprislinje förjordbruksprodukter diskuteras, och vårt parti ställer sig bakom den linjen.Men snabbast kan en prissänkning pä livsmedel genomföras om momsen tas bort päalla matvaror. Det skuhe i betydande grad lätta bördorna för lönearbetarna ochdessas familjer, särskilt för låginkomstgrupperna och barnfamUjerna. Allalivsmedelspriser skuhe i ett slag sänkas . Vär åsikt är inte att ett borttagande av momsen pämatvaror skuUe ersättas med en höjning av momsen pä andra varor, såsomexempelvis de borgerliga partierna diskuterar. Vi kräver i stähetskatteskärpningar som drabbar de högre inkomsttagarna, de storaförmögenhetsägarna och aktiebolagen. Därigenom skulle det bli en rättvisarefördelning av skattebördorna. Det är nödvändigt också mot bakgrunden av de förändringarav skattepolitiken som gjorts . Summan av dessa harblivit skattelättnader för bolag och stora förmögenhetsägare men en skärptbeskattning av personer med låga och medelstora inkomster. Och hjälper detinte att man visar diagram bara över några av . I denskatteskärpningen har framför aht mervärdeskattens införande och höjning samthöjningen av kommunalskatterna inverkat. Detta har varit en orättfärdigskattepolitik - den måste ändras. Jag hinner inte i anförandet ge en massa siffror om dennautveckling. Jag skall bara citera ett uttalande av skatteverkets chef, , som i en tidningsintervju i går sade: "Förvisso ger det anledningtill eftertanke att aktiebolagens taxerade inkomst praktiskt taget inte ökatalls , medan siffran för vanhga deklaranterökat ." Bakom detta, herr talman, ligger inte några reellavinstminskningar för bolagen, utan ett skickligt användande av skattereglerna. Vill sudda ut det han sade isitt första inlägg om statlig byråkrati och offentliga arbeten, är det bra. Omkommunisterna slutar med att försöka stoppa angelägna byggen här iStockholmsområdet, är det ännu bättre. fortsatte att tala om pensionsåldern. Det ärändå litet svagt att säga att man inte vUl ha ett principbeslut, när en statligutredning går in i sitt slutskede, en utredning som har till uppgift att se bäde påförmänssidan och pä finansieringssidan. I och för sig har jag ingenting emot att pensionsåldernsänks något som vi hållit på med. Det är en väldig framgång förlöntagarkollektivet att man klarat detta. talar för bönder ochsädana som inte har kohektivförhandlingar om sådant här. Men utredningen prövarjust den saken. innebär att löntagarna betalaruppgörelsen genom att avstå frän löneökningar och totala förmåner som herrFälldin pä sin tid beklagade sig över var för stora för de lågavlönade. Ompensionsåldern skuhe sänkas för alla, kommer LO-folket naturligtvis att krävakompensation. Det är ju inte meningen att de ensamma skah betala sin del avreformen och sedan via skatten betala även de andra gruppernas del. En sänkning av pensionsåldern medför mycket storakostnader. Därför måste vi kräva - det är viktigt i politiken att frågan bhrordentligt utredd. Lät oss säga att man vUl genomföra en reform som kostar 1,5mUjarder kronor. Men en utredning arbetar, och det är inte möjligt attprecisera när, hur och med vilka metoder reformen skall finansieras. Dä trorman att man kan klara sig frän alla svårigheter genom att säga: "Låt ossfatta ett principbeslut." Det är inte särskUt vackert gjort. Gå in i ettseriöst arbete i utredningen och se vad som där kan göras! framhöh vidare att vi skall hjälpa de svagaföretagen. Det är just det vi har gjort i betydande utsträckning. Vi harförsökt gå in med olika institut och sådant för att hjälpa de svaga företag somdrabbats av marknadskrafterna. Strukturrationalisering innebär att företaglägger Uiop sina resurser och går samman, vUket skett inom textU-, glas- ochandra branscher. Det är bra för alla. VUl man specialinrikta stödet pä de svagaföretagen, är det en utomordentligt selektiv politik man förordar. Jag tog ganska positivt på uttalande här omatt alla goda krafter skall samlas. Därför är det litet snopet, när han inteföljer upp detta uttalande genom att komma med preciseringar av hur man skahbära sig åt. Men han fär väl ytterligare en chans. Kom med preciseringar, färvi se hur det blir. Jag anade inte att mina små betraktelser om era manövrer iskattefrågan skulle kunna föranleda så mycket luft i luckan. tog upp tvä annonser; dels en av partiet, sompublicerats i pressen och som jag återgav på bildskärmen, vUken visade exakträtt, dels en införd i en tidning i det är den annonsen som niondgör er över och som satts in av den lokala organisationen. Den är emellertidinte heller felaktig, utan den visar exakt hur skattetabellerna ser ut, men därframgår inte att en fjärdedel av sänkningen beror på omräkning av tabellernaoch att tre fjärdedelar beror pä den beslutade skattesänkningen. Hurfantastiskt trängda ni är i denna fråga framgår av vilket stort nummer ni harförsökt göra av denna lokala annons, som i och för sig inte är oriktig, men därman inte gjort särredovisningen att tre fjärdedelar beror pä skattesänkning ochen fjärdedel beror pä omräkningen av tabellerna. När jag talade om höjningen av arbetsgivaravgiften hördekanske inte på; och det skah jag väl inte heller begära. manbagatelliserade arbetsgivaravgiften, men jag sade att ert handlande kan medföraatt människorna kan komma att bagateUisera arbetsgivaravgiften, eftersom niför en månad sedan påstod att en höjning av den skuhe medföra något av ennationell katastrof. som har sin retroaktiva dag försökte blåsaupp något av Uskan frän december mot arbetsgivaravgiften. Men ni kom ju intetUlbaka med förslaget . var det viktigaste av allt attundvika att arbetsgivaravgiften höjdes, föreslår högern attarbetsgivaravgiften skall sänkas för ett område, men i övrigt tycks ni ha glömtbort den. Skälet är naturligtvis att det skulle kosta sä mycket pengar att tabort arbetsgivaravgiften att skatten för vanliga löntagare skuhe behöva höjas,dvs. vi skulle få ta bort den tidigare skattesänkningen, och det är mer än vadni "örker me' ". Sä är det! Jag tycker det är utmärkt att ni har tagit upp det här debatten har klarlagt att ni har röstat emot den skattesänkning som de svenskalöntagarna får fr. o. m. . Ni har fört ett väldigt liv omarbetsgivaravgiften, men ni återkommer inte med något krav på dessborttagande. Ahtså har ni först svUcit löntagarna, och sedan har ni svikitföretagarna. Varför ni gjort på det sättet får ni förklara för eftervärlden pånågot vis; går det knappast. Jag har sagt att lönsamheten stiger, och det har ingenförnekat. Ni säger att vi här fortfarande skall få höra talet om generellaåtgärder. Men det är inte sä lätt med den trosvissa ideologin när mankonfronteras med verkligheten. Detta har den engelska regeringen erfarenhet av.Den gick ut och proklamerade att den skuhe föra en renodlat liberal pohtik:inga samhällsingripanden, bara generella metoder, marknadens lagar skuhe fåråda, inga företagare kunde räkna med att få stöd. På den vägen skulle man nåstabUa priser och fuh sysselsättning. Vi vet hur det gick: prisstegringarnaökade, och man fick större arbetslöshet än någonsin förr, ofantligt mycketstörre än hos oss. När varven i och när Rolls brakade sammanstruntade man i ideologin och gick in med stora statliga bidrag. Detsammagällde kolindustrin - strunt i ideologin; in med bidragen där! har man gått in för en hård kontroll av löner och priser föratt undgå en alltför djup ekonomisk kris. Det ideologiska syndafallet är enormt pä och det ärinte mycket kvar av talet om de fria marknadskrafterna, den ekonomiskaliberalismen och om staten som aldrig pä något sätt skulle fä ingripa även omden nu ingriper mest mot löntagarna. Det är intressant att konstatera att närkonservativa regeringar väl råkar ut för ett syndafah, fortsätter de itangentens riktning med kontroller och statsingripanden långt utöver vad vi härnågonsin har övervägt. Detta beror på spänningen mellan ideologi och praktiskhandling. Jag skall inte alls kritisera den engelska regeringen. Jag barakonstaterar denna spänning. Detta har vi inte behövt råka ut för, eftersom vihar arbetat med en kombination av olika stimulanser, där vi vet att de direktasamhällsinsatserna är avgörande. Det är inget tvivel om att den selektiva politiken gjortdet möjhgt att hålla sysselsättningen uppe och att den är enförklaring till att vi har sä pass mycket större andel sysselsatta jämteutbyggnaden av denoffentliga sektorn än andra industrUänder. Ni talar fortfarande här ommarknadskrafterna som det kitt som binder samman de borgerliga partierna. Menkravet på generella åtgärder har ju nästan försvunnit. Talet omarbetsgivaravgiften är borta. Man vih plussa på de selektiva åtgärderna. HerrFähdin har en ny selektiv variant, och det är ett välkommet syndafall, även omdet kanske skapar ett visst virrvarr i er politik. Om inte tar Ula upp vill jag allra sist i dennafridsamma debatt säga något om de tvä förlorade är han talar om. Det förefalleratt hgga mycket av grämelse och missnöje i utläggningarna, när han talar såmycket om det förflutna. Jag har redan påpekat det ekonomiskt orimliga i vadherr säger, men jag har på något sätt böat undra vad han egentligen ärute efter.