prot · FW0977 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Om tillhandahållande av luftrenare somkostnadsfritt hjälpmedel för handikappade Herr socialministern erhöUordel för all besvara () den 12 aprU framsläUda interpeUation,nr 78, och anförde: har frågat mig om jag är bereddmedverka tUl att luftrenare snabbi inordnas bland de hjälpmedel tiU vilkastatsbidrag utgår enligt kungörelsen (1968:238) om statsbidrag till vissahjälpmedel för handikappade. Maj:l har uppdragit åt hjälpmedelsgruppen att ianslutning tiU pågående utredningsarbete beträffande hjälpmedel förhandikappade närmare pröva frågan om dels bestämningen av begreppet hjälpmedelenligt hjälpmedelskungörelsen, dels ävgränsningen av dessa hjälpmedel gentemotsådana hjälpmedel som har tiU ändamål all tUlgodose ett sjukvårdsbehov. Fråganhuravida ett sådant hjälpmedel som luftrenare för personer med allergi skaUföras upp på förteckningen över de hjälpmedel för vilka statsbidrag utgår ärberoende av den prövning som hjälpmedelsgrappen enligt detta uppdrag nu hållerpå med. har i aprU med hänvisning tUlhjälpmedelsgruppens utredningsarbete avslagit en motion med samma syfte somherr Henmarks förevarande fråga. Jag är för min del inte heller beredd altföregripa hjälpmedelsgruppens prövning av frågan. Del svar som jag erhåUit och för vilket jag naturligtvistackar är verkligen så negativt som del kan vara. Jag är fuUt medveten omriksdagens beslut alt inte agera, men det beslutet rörde, som del synes mig,helt procedurfrågan man ville inle gripa in i en utredning och i etlkommittéarbete som pågick. Jag kan emellertid inte tänka mig alt socialministern ärriktigt i samma läge. Utredningen ligger dock under , ochämbetsverket likaså. Jag kan inle inse all del skulle behöva anses som opåkallatatl man där griper in för att påskynda etl visst ärende, med hänsyn lUl delättnader i mänskligt lidande som kan vinnas. Jag tycker för min del atl det pånågot sätt vittnar om cynism alt ett ärende, som berör ett sådant mänskligtlidande, som det här är fråga om, av sådana skäl skall behöva fördröjas dagefler dag, , ja kanske år . Man kan ju fråga sig:Varför skall ärendet fördröjas? Behövs det mera prov? Jag har i samband med att jag har ställt dennainterpellation fått mig meddelat all del har gjorts prov. Vid Akademiskasjukhuset i har två läkare, Dreborg och KoUberg, gjort prov medifrågavarande luftrenare. De säger i en uppsats i AUergia nr 1:1970:"Luftrenaren kan Om tillhandahållande av luftrenare som kostnadsfritthjälpmedel för handikappade Om tillhandahållande av luftrenare som kostnadsfritthjälpmedel för handikappade naturligtvisinle helt eliminera astmabesvären, men, räll använd, kan den vara en godhjälp." Prov har också utförts vid och vid Högbosjukhus, som är anslutet lUl lasarettet. I en rapport, som är undertecknad avöverläkare och biträdande överläkare , sägs bl. a.:"Även om man icke kan bortse från en psykologisk effekt i samband medbehandhngen torde kunna konstateras atl en snabb och i vissa faU varaktigförbättring skett hos de behandlade patienterna, vilken effekt måste lUlskrivasden genom filtret sänkta parlikelhallen i rumsluften." Del har också skett prov vid ,barnmedicinska kliniken. Man har prövat apparaten på barn som har astma. I ensammanfattning skriver man: "Sleral-filtrerad luft har visat sig hos dessabarn ge delvis betydande förbättringar och dessutom har vissaulrednings-mässiga vinster kunnat göras. Apparaturen ställer sig för enskildapersoner tämligen dyrbar men kräver ett minimum av underhåll. Förmånligt voreom landslingens hemsjukvårdsbyråer inköpte apparater för utlåning i samråd medbehandlande läkare." Del har också sagts mig atl harinköpt ett antal apparater av ifrågavarande slag för utlåning. De har inköptsför fondmedel, som egentligen varit avsedda för frisängar. Sådana är ju mindreaktuella , och därför har man kunnat använda medlen för dettaändamål. Jag har närmast fått denna fråga aktualiserad genomkontakt med astmasjuka, framför allt med en person som jag känner sedan långlid tUlbaka och som har upplevt etl ohyggligt Udande. Ofta har hon på nätternafått resa lUl sjukhus, då andnöden satt in. Denna sjukdom har varit bådepsykologiskt deprimerande och somatiskt nedbrytande för henne. Hon hade sådanaekonomiska förhållanden att hon, när hon fick reda på all en sådan möjlighetfanns, kunde inköpa ifrågavarande apparat, och del gjorde hon också. Hon sadeefler atl ha använt den något över ell år, alt den har varit till utomordentlighjälp för henne. Hon greps av medlidande med alla de fatliga som inle kan läggaut för att inköpa en apparat eller - om man skall ha den störremodellen - en någol högre summa. Hon släUde frågan: Kan inte samhället hjälpatUl i detta fall, så att man inte skall vara beroende av ekonomin för att fåden utomordentliga lättnad som en sådan här apparat kan ge? Del är sålunda defaltiga som får lida och även barnen, om de inte har möjlighet atl skaffa sigapparaten själva. Jag tycker alt denna fråga ur rent slalsekonomisk synpunktinle kan vara så betydelsefull. Jag vet inle hur många personer det gäller, menjag har hört antalet 20 000 nämnas i detta sammanhang. Jag vet i alla fall attungefär 2 000 apparater av ifrågavarande typ nu är i gång. Mot denna bakgrundtycker jag att man borde kunna påskynda behandlingen av ärendet. Jag är säker, herr socialminister, på atl många kommer alluppleva det skriftliga svar som jag fått på min interpellation som enbesvikelse. 1 det län som jag representerar är det många som av någon anledninghar fått denna fråga aktualiserad. Den har framförts i ohka sammanhang, inteminst av ungdomar som tillhör socialministerns eget parli. begärdesför någon vecka sedan alt skiUle inköpa apparater och ställa lillde sjukas förfogande. Jag tyckéVall del vore rimUgt alt de ginge in bland destatsbidragsberättigade hjälpmedlen. Som jag nämnde i mitt svar är jag inte bereddall ta någon annan slällning fråga än vad gjorde dåden för en månad sedan avslog en motion med samma syfte. Del är väl inteobekant för all man, om del pågår en utredning vars uppgift är atlseriöst pröva frågor av exempelvis della slag, helt naturligt vUl inväntautredningens förslag och synpunkter innan man tar någon definitiv ställning. Jag skaU väl inte, herr talman, förlänga debatten, men detfinns kanske ytterligare ett par kommentarer atl göra. Frågan är kanhända intefullt så enkel som tycks anse när han önskar all luftrenarna nuomedelbart skaU föras upp på hjälpmedelsförteckningen. Jag vet all del finnssakkunskap på detta område som anser att del behövs ett säkrare vetenskapligtunderiag för att bedöma ifrågavarande luftrenares värde i de enskUda fallen.Man vel heller inle tUlräckligt om de olika typerna av luftrenare och deraseffekt. Det finns med andra ord en rad frågor som behöver få sitt svar, ochutredningen har uppgift alt ingående pröva dessa spörsmål. StäUningstagandetlUl de här frågorna får bli beroende av vilka slutsatser utredningen kommerUll. Det är vad jag vill säga . Vi bmkar ju inle la upp de enskilda faUen lUl diskussion iriksdagen, men del är givet att massor av människor på många olika områdenmöter problem och bekymmer. Vi har så långt som möjligt inte minst genominsatserna på handikappområdet - sökt lösa de frågorna. Jag skall inle la uppfrågan om hjälpmedelssidan här, men är säkerligen väl medveten omall del är etl område där vi har haft en utomordentligt snabb utveckling, somutan tvivel varit av stor betydelse för jusl de handikappade. När vi får utredningens resultat, , får vitillfälle atl pröva frågan. Då har vi ett underlag för ett stäUningstagande. Jag är fullt benägen alt ge socialministernen ros för del som gjorts för de handikappade; jag vill ingalunda förneka detpositiva som har skett. Dock är jag litet tveksam inför det här fallet. Provhar ändå pågått det är nu - och de resultat som harredovisats av upplysningsljänsl, och som jag förmodar är fulltobjektiva, har samtliga varit positiva. Jag vel också alt del har funnits luftrenare avandra typer, som inte haft samma effekt som den här redovisade. Den har enganska kraftig effekt jag tror alt den tar av alla departiklar som kan redovisas inom ett luftlager. Det har sålunda rent praktisktvisat sig all den har varit ulomordenthgl underlättande för de astmasjuka. Vad jagbör kunna säga ulan att del behöver anses vara känslosamt är. Om tillhandahållande av luftrenare som kostnadsfritthjälpmedel för handikappade Om åtgärder för att underlätta adoption av utländska barn atl för enmänniska som lider så som en astmasjuk gör kan man inte vara tUlräckligt snabbmed att ge de lättnader som är möjliga. Jag är övertygad om alt detta är en lättnad,som är möjlig och borde kunna komma snabbt. Jag vet inle och det kanske inte socialministern självgör hur länge den här hjälpmedelskommillén skall arbeta med sina prov ellervilka prov som pågår. Det skulle ha varit intressant att få enredogörelse för om det pågår några av kommittén anbefallda prov som kanavslutas inom rimhg tid. I övrigt skulle jag vilja sluta med atl uttala den ärligaönskan att detta ärende påskyndas. Överläggningen var härmed slutad. § 2 Om åtgärder för att underlätta adoption av utländskabarn Statsrådet erhöU ordetför alt besvara () den 11 aprU framsläUda interpeUation, nr 76,lill herr socialministern, och anförde: har frågat socialministern omhan är beredd alt medverka lUl alt underlätta för enskilda familjer altadoptera utländska barn. Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. Som interpellanten påpekar har lagstiftningen successivtändrats så att adoptivbarn alltmer kommit all jämställas med biologiska barn.Familjer med adoptivbarn har härigenom redan nu i väsentliga avseenden fått delav samhällets serviceålgärder och sociala förmåner på samma villkor som andrabarnfamiljer. Ett nytl, viktigt steg i denna riktning kommer att tas i sambandmed det förslag o"m en föräldraförsäkring som föreliggerför behandling av . Enligt gällande regler har adoptivföräldrar interätt liU de förmåner som moderskapsförsäkringen ger biologiska mödrar. I propositionen1973:47 om förbättrade famUjeförmåner inom den allmänna försäkringen föreslåsemellertid i denna del alt adoptivföräldrar - lUcsom även fosterföräldrar fårrätt till föräldrapenning från den dag de får barnet i sin vård och fram lilldess barnet är i den åldern alt föräldrapenning senast upphör atl utgå tillbiologiska föräldrar, dvs. intiU den 240 :e dagen efter barnets födelse. Deltainnebär atl foster- och adoptivföräldrar jämställs med biologiska föräldrar ifråga om skydd mot inkomstbortfall i samband med och eflerbarnets födelse som föräldraförsäkringen läcker. Reglerna omanstäUningstrygghet utvidgas i samband härmed lill att även omfatta adoptiv-och fosterföräldrar i denna situation. Utöver att adoptivföräldrar på dettasätt jämställs med biologiska föräldrar föreslås i propositionen ett särskiltstöd tUl adoptivföräldrar som får bam som är över men under tioår. Detta stöd, som i propositionen föreslås utgå i form av föräldrapenningunder , syftar lill att i någon mån underlätta barnets anpassning lUlden nya miljön. Vid sidan av dessa aktuella förbättringar av detekonomiska stödet till famUjer med adoptivbarn vill jag också erinra om altsocialstyrelsen har i uppgiftatl vidta vissa åtgärder för atl underlätta adoption av utländska barn iSverige. Maj:l har således föreskrivit alt bl. a. skaUsamla information om de möjligheter som finns lUl sådan adoption, förmedlainformation liU myndigheter och allmänheten i dessa frågor, della iutarbetandet av råd och anvisningar m. m. i adoptionsfrågor samt utbytaerfarenheter med myndigheler, institutioner och personer i andra länder. för hithörande frågor har också knutits till socialstyrelsen.Inom styrelsen utarbetas på della område förslag tUI råd ochanvisningar tiU barnavårdsnämnderna samt en informationsfolder som är avseddför allmänheten. Del svar som statsrådet gett, och för vilket jaglackar, redovisar självfallet på etl korrekt sätt gällande bestämmelser. Demvar jag väl fullt medveten om, ävensom vad proposition nr 47 innehöU. Avsiktenmed interpellationen var närmast alt få vela huruvida statsrådet är benägen atlutöver de frågor det nu gäller arbeta vidare på atl underlätta möjligheternaför föräldrar som önskar adoptivbarn alt få denna sin önskan uppfylld. Det är på två punkter som jag här skulle viha ställafrågor. Jag talar givetvis i första hand om adoption av utländska barn - det ärju del vanligaste. Det är inle lätt alt få ett svenskt adoptivbarn i dag.Däremot har det ju varit ganska vanligt all man harkunnat adoptera utländska barn. Enligt proposition nr 47 kan föräldrapenning utgå tillhögst 240 :e dagen från barnels födelse. Vid adoption av ett utländskt barn ärkanske egentligen dagen för barnets födelse av mindre intresse än den dag dåföräldrarna får vården om barnet. Den dagen kan inträffa när barnet är tvåmånader måhända i bästa faU -, när det är sexmånader, elleräldre. Om barnet, då del överförs lill adoptivhemmets vård, är exempelvis sjumånader kan adoptivföräldrarna få åtnjuta föräldrapenning i . Omdel är äldre så blir del ingen föräldrapenning alls. Är barnet mellan åtta blir det, tror jag, som de kan få föräldrapenning för attta emot barnet. Det har sagts mig - och jag tror atl det är så allbarn som kommer från en så helt främmande miljö säkert är lika myckel beroendeav en anpassningslid som ett nyfött barn. Är de upp emot har dekanske lärt sig att jollra fram några ord, men det är på etl annal språk. Jagvet inte hur tidigt de lär sig att tala, men vissa begrepp har de i alla fall -det vel jag. Mihön är också en helt annan för dessa barn och kanskeäven klimatet. De skall anpassa sig tUl allt della. Jag tror all om några barn behöver ha en särskUd personligomvårdnad , så är del barn som kommer från ettfrämmande land. Därför tycker jag alt delta tal om atl föräldrapenning skallutgå längst intill den 240;e dagen efter barnets födelse knappast är relevant iförhållande tUl del verkliga behovet. Föräldrapenning skulle behöva utgå räknat för övertagandel av vården. Om åtgärder för att underlätta adoption av utländska barn den 2 ma] 1973 Om åtgärder för att underlätta adoption av utländska barn Del var den saken. Sedan är del en sak lill som är av storbetydelse för en famih som vUl adoptera, och det är kostnaden. Vi vet allpenningaffärer i samband med adoption inle får förekomma. Om det är så atl manerbjuder sig atl betala eller om det ges någon ersättning från den avlämnandelUl den övertagande vårdaren, så är del ett hinder för all adoption över huvudlaget skaU äga rum. Men i nuvarande läge är del för ett par som önskar adopteraett utländskt barn verkligen en ekonomisk historia om de skall kunna göradetta. Jag har fått, tror jag, mycket sakkunniga uppgifter om all beloppen kansträcka sig upp tUl 7 000 eller - i bästa fall rör del sig kanskeom . Alla har ju inte möjligheter alt komma ut med så mycketpengar, och därför är frågan huruvida man inte pä något sätt skulle kunnaunderlätta för personer som önskar men icke själva kan få barn av en ellerannan anledning all skaffa sig ell adoptivbarn utan denna stora ekonomiskainsats. Det är en person som har skrivit tUl mig i del här ärendetoch velat påpeka atl om en kvinna får etl barn här i , så sker delingalunda utan kostnad för samhället. När kvinnan ligger på en klinik eller enföriossningsavdelning låt mig säga och del kostar omdagen, så blir det ju en kostnad varierande mellan 2 000 och 3 500 kronor.Detta är säkerligen skäliga beräkningar. 1 dagens läge ger samhället stöd tUl de personer som villha och får barn, och jag tycker del är ett glädjande gott stöd som ges.Samhället lämnar också stöd till dem som blir gravida men inle vill ha barn -där kan samhället medge abort osv. Del kostar också pengar. Men åt den kategorisom önskar men inte kan få barn ger samhället inget stöd i samband medövertagandet av vårdnaden av ett barn. Samhället lämnar ett stöd senare i formav föräldrapenning, som jag har sagt, men när del gäller den kostnad som detinnebär alt över huvud tagel kunna få ett barn i sin vård ger samhället idagens läge inget stöd. Mot denna bakgrund skulle jag alltså vUja fråga huruvidastatsrådet vore benägen att på någol sätt medverka till att hjälpa depersoner som kanske inle har råd med dessa utgifter men som gärna vill ha etlbarn, så atl några ekonomiska hinder inle behöver läggas i vägen i sådana fall. Jag skulle först vilja säga tUl jag tror all alla barn behöver omvårdnad, inte bara de som kommer frän enannan mUjö och ett annat klimat. Det gäller alltså all anlägga delta storaperspektiv på de här frågorna över huvud taget. Vad sedan beträffar de frågor som närmast har alt göra medförslagen tUl föräldraförsäkringen så har ju dessa behandlats avsocialförsäkringsutskoltet och kommer upp tUl behandling i kammaren inom kort.Vi kan knappast föregripa den diskussionen, men eftersom vUl jag ändå påpeka all del är en väsentlig nyhet när del gällerekonomiskt stöd tUl adoptivföräldrar atl man nu enligt förslaget likställer demmed biologiska föräldrar i fråga om spädbarnen och dessutom ger 20 dagarsersättning vid adoption av äldre barn. Jag vill också erinra om alt förslageti propositionen går tUlbaka på etl enliälligt förslag från familjepolitiskakommittén. Sedan lar upp kostnadsfrågorna, och det skaUbara konstateras all de kostnadsuppgifter som för fram - kostnadervarierande från 3 000 lUl - stämmer väl med de uppgifter som jaghar. Emellertid kan man inte utan vidare jämstäUa förlossningskostnader medtransportkostnader. Vidare har väl de som beslutar sig för att adoptera ettutländskt barn i allmänhet övervägt saken och inle behövt ha några utgifter för barnet. De har alltså haft en vissförberedelsetid all klara de kostnader som uppkommer i samband med självaadoptionsförfarandel. Den svårighet som adoptivföräldrar ofta har påpekat har juvarit att det är besvärligt all ta sig igenom den krångliga administrativalabyrint som skapats av att olika länder ställer olika krav påadoptivföräldrarna. Där har vi varit inne på en väg som jag tror är riklig, närvi har försökt alt fortlöpande förslärka möjlighet att geservice i adoptionsärenden. Om det behövs ytterligare förbättringar i dessa avseenden,utöver vad som föreslagils och kommer att behandlas i , så måsteman överväga vilka åtgärder som skaU prioriteras. Del är klart alt del inte är rikligt atl jämföraförlossningsvårdskoslnader med transportkostnader, men när vi räknar medekonomiska Ung brukar vi här i ofta säg: Vi vill gärna ha't, men varska vi ta't? Och tror jag att man kan säga atl del finns skäl för atl rentekonomiskt underlätta för dem som av en eller annan anledning inte kan få barn,så atl de inte hindras i denna rent naturliga drift, som vi människor har. Jag tror alt de åtgärder som är vidtagna - som statsrådetockså har redovisat i silt svar för alt man skall kunna ge information ochhjälpa tUl med handledning när det gäller dessa saker är mycket värdefulla. Delfinns också en del sammanslutningar som vid sidan om ämbetsverken har åtagitsig sådant informationsarbete. Jag har själv haft kontakt med någol som heterAdoptionscentrum, som jag tror är väl insatt i dessa frågor och som gett en heldel uppgifter. Men liU slut kommer man tUl de ekonomiska förmånerna, ochsåvitt jag kunde höra av svar är statsrådet tydligen inle bereddatl överväga möjligheten att stödja människor när det gäller den rentekonomiska påfrestningen på grand av transporter osv. för att få adoptivbarntill . Är denna uppfattning riktig? Det är säkert många som frågar sig om man inte på någotsätt skulle kunna få hjälp med dessa kostnader. Med de utgifter vi har, inleminst vår stora skattebörda, tror jag atl del är myckel svårt för människor ialla inkomstlägen och allra svårast för dem som har små inkomster att samlaihop även ett litet kapital. Del är ändå etl litet kapital som behövs för attombesörja en sådan här adoption, och det är många som har svårt att samla ihopdet kapitalet. Därför skulle det vara ett utomordentligt stöd om människorkunde påräkna statsmakternas intresse för atl hjälpa Om åtgärder för att underlätta adoption av utländska barn Om åtgärder för att underlätta adoption av utländska barn Del skulle vara intressant atl höra om statsrådet ärhelt negaliv på den punkten. Efter vad jag hört från socialstyrelsenupplevs den här kostnaden i allmänhet inte som något avgörande hinder föradoption. upplyser vidare all del skett en kraftig utjämning såall ansökningar numera kommer från de mest skiftande yrkes- ochinkomst-kategorier. understryker man del som jag förde fram i mittförra inlägg, nämligen atl det är de administrativa svårigheterna som upplevssom störst. I vad gäUer ytterligare ekonomiskt stöd i det härsammanhanget kan man av inlägg utläsa att han skulle kunna länkasig alt ställa ekonomisk hjälp i den här frågan mot en lägre prioritering avmedel för förlossningsändamål. Del är naturligtvis obetagel allframlägga etl sådant förslag. Jag förslår inte alls den slutsals som statsrådet dra i sitt senaste inlägg. Jag har över huvud taget inte ställt dessakostnader i något slags prioriteringsordning tiU varandra. Del måste varaalldeles feluppfallat. Jag har aldrig någonsin velat och skulle inle på någolsätt viha minska slödel lill de barnfamiher som finns här hemma och lill denyfödda barnen här, ulan frågan är om man dessutom kunde hjälpa dem som avnågon anledning inle kan få egna barn alt också få ett barn alt vårda. Jag skulle ändå vilja fråga slalsrädet Odhnoff, efler denspännande debatt vi hört här, vilka sakskäl det kan finnas till att man intekan gå utöver en tjugodagarsgräns när det gäller den tid som föräldrarna kan fåvara hemma om ett adopterat barn, svenskt eller utländskt, är mer än 8 månadergammalt vid sin ankomst tiU famihen. Anser statsrådet att det i så fallräcker och är lämpligt att någon av föräldrarna i allmänhet är hemma endast 20dagar vid adoptionen av dessa barn? För det måste väl finnas etl sakskäl närdel gäller atl ta hand om barnen, vilket är det centrala, tiU oviljan attsträcka sig utöver 20-dagarsperioden. Jag ställer den frågan också med utgångspunkt i det faktumatt socialassistenter och andra som brukar göra intervjuer och undersökningarav blivande föräldrar, innan dessa kan få adoptera t. ex. etl utländskt barn,brukar vara måna om atl en av föräldrarna skaU stanna hemma en längre lid. Deställer ofta, ulan att ha formeUa krav, den viktiga frågan: Avser en av er attvara hemma och la hand om bamel etl lag efler dess ankomst hit till ochtill er? Om man verkligen anser all del ligger någonling i den frågan - och detanser jag för egen del - kan ju inte vara en rimlig period. Eller ärdel så att socialassistenterna enligt statsrådet går fram efter en sakligtoriktig linje och all del skulle vara obehövligt atl vara hemma en rejäl lidefter adoptionen? Jag frågardetta därför att debatten inte givit något sakligt skäl tUl20-dagarsgränsen, och därför att det gör inte heUer den proposition 1973:47 somnämns i interpeUationssvaret. På s. 49 anges det bara att det här är fråga omen ny stödform, och med det skälet kunde man ju ha tagit tiU vilket dagantalsom helst. Sedan skriver statsrådet endast att del "enligt minmening" bör vara . Låt mig poängtera föhande. Utgångsläget är inte hka närdet gäller egenfödda barn häri landet och barn som adopteras. Då utgångslägelinle är delsamma blir förhållandena inte jämlika om inle reglerna i fråga omekonomiskt stöd anpassas lUl verkligheten, som i dessa båda fall inte alls ärdensamma. Gränsen - och annars -drabbar grymt ochorättvist, då nästan aUa utländska barn är äldre än vidadoptionen. Del gäller här inte heUer barn som haft det särskUl lätteUer som haft ens en genomsnittlig barnatillvaro i utlandet.