prot · FW09110 · 1973-12-31 00:00:00 — Och att i det sammanhangetanklaga oss för bristande intresse när det gäller frågan i stort ärnaturligtvis helt befängt. Jag kan för att spetsa till det något göra en travestering av ett känt yttrande: Om undertecknarnaav det särskUda yttrandet nr 4 inte upphör att inför press och allmänhetutslunga vilseledande uppgifter om moderata samlingspartiets insatser ikonstitutionsutskottet,' kanske vi blir tvingade att lämna en sannfärdigbeskrivning av alla partiers insatser i denna fråga i grundlagberedningentidigare och . I debatten har statsministern betonatfolkrörelsernas värde för vår demokrati. Det är inte mycket att invända motdet. Möjligen kan man konstatera att perspektivet förefaller en aning kort. Vårfolkstyrelse har nog sina rötter längre tillbaka i tiden än vad som markeras avfolkrörelsernas inmarsch under förra århundradet. Vår tradition i det avseendethar en djupare historisk grund. Detta tar inget bort av erkännandet åtfolkrörelserna i sammanhanget. Regeringen har icke bara gjort det av mig nämndamedgivandet under departementsbehandlingen utan ocksä andra medgivanden: Jaghar nämnt immuniteten; förstärkningen av ställning i fråga omlagstiftningen kan ocksä nämnas. Jag vill passa på tillfället att förklara attsamarbetet mellan oppositionspartierna och departementet både nu och efterförfattningsutredningen varit oklanderligt; det har ägt rum under störstatillmötesgående från departementets sida. Sä vill jag uttala min tillfredsställelse över attutredningen om personinflytandet vid valen kommer till stånd. Jag tror att detär nödvändigt att vi får tiU stånd en sådan utredning. Vi behöver stärkapersonmomentet vid valen, och man kan diskutera vägarna härför, men man skallinte nonchalera problemet - då ökar man främlingskapet mellan väljare ochvalda. Jag har redan yrkat bifall till de reservationerjag biträder. Jag vill nu bara uttrycka förhoppningen att grandlagsfrågan ifortsättningen - pä den punkten är jag helt ense med -måtte rönaett vidare allmänt intresse än vad som är fallet. Men ärade kammarledamötervi kanske inte bara kan skylla på allmänheten, pressen, radion och televisioneni detta sammanhang. Vi har ocksä ett självansvar, jag behöver kanske inte sägarner. Om intresset i kammaren inte är större än det visar sig kan maninte begära så mycket av personer och opinionsbildare utanför detta hus. Jagtror att vi behöver ta krafttag. En av anledningarna till att författningsutredningen, ickegrundlagberedningen, mot sina ursprungliga instruktioner stannade inför entotal reform var att man ville göra grundlagen levande genom ett modernt språk,genom att kunna föra ut dess innehåll pä en begriplig svenska till skolor,ungdom och allmänhet och skapa en aktning kring grundlagen av den typ sornomger den norska författningen och den amerikanska, som både hälls högt i helgdoch är föremål för kunskap, diskussion och vetgirighot. Det var en avanledningarna, och vi får inte släppa den tanken när regeringsform, såkommer den att heta om allt går enligt ritningarna, förs ut till verklighet. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. () kort genmäle; ' anförande kan jag till storadelar instämma i, nämligen när han talade för gemensamma reservationer menockså pä några andra punkter. Nr 110 sade att det i det särskilda yttrandet nr 4 fanns Tisdaeenden osannfärdiga uppgifter. Såvitt jagförstår har det icke kunnat beläggas. 5 iuni1973 finns icke en enda osannfärdiguppgift i detta särskilda yttrande av ------- ;--------- herrMolin och mig. 1 y ege g j j,= |. ijjg i3gsi[.iyy bakgrunden.Vi fann, när propositionen kom, att den ocn ny « ag - j. . besvikelse. Man nämnde en radmedborgerliga fri- och rättigheter, oianing i. iii. ... alt de kundebeskäras och t. o. m. avskaffas Med en rösts majoritet vid beslut vid ett enda tillfälleskulle rnan alltså kunna upphäva en rad för demokratin avgörande rättigheter,enligt den nya regeringsformen. Dä arbetade vi fram ett konkret alternativ. Vi gick igenomtidigare utredningar, utkast, debattinlägg och internationella konventioner. 1bUagaii till niotionen 1880 delade vi in rättigheterna i fyra kategorier! För det första rättigheter som bara kan inskränkas gonomändring av grundlagen; förbud mot dödsstraff, tortyr, landsförvisning ochannat. För det andra rättigheter som bara får inskränkas pä idetalj beskrivna grunder. Vi förbjuder tvångsarbete men gör naturligtvisundantag för t. ox. För det tredje rättigheter som är oerhört viktiga, men därinskränkningar och preciseringar ibland är nödvändiga. De får enligt värtförslag dels bara göras pä endera av fyra uppräknade grunder, dels bara görasmod två tredjedels majoritet i eller med två beslut medmellanliggande val. Den fjärde kategorien gäller rättigheter som kaninskränkas och preciseras med vanlig lag. ville moderata samlingspartiet inte vara med om denuppläggningen. Det är deras sak; jag ville bara beskriva skillnaden. De lade istället fram on motion som i förhållande till vår motion saknade ett antalrättigheter, t. ex. förbud rnot tvångsarbete, dödsstraff, tortyr, grym,omänsklig och förnedrande behandling vid bestraffning, rättigheter förutlänningar och litet till. Den saknade uppräkningar av preciserademinimirättigheter som en åtalad skall ha vid rättegäng och exakt på vilkagrunder som frihetsinskränkande kan ske. Båda motionerna begärde, för lagar som inskränker centralapolitiska fri- och rättigheter, att de antas med tvä tredjedels majoritet ellerpå samma sätt som grundlag. Men till detta krav hade vi begärt att man barafick göra det på vissa grunder, vilket rnoderatmotionen inte hade gjort. Jag kan därför sammanfatta; mittenmotionen var merpreciserad, den täckte in fler friheter, den gav grundlagsskydd åt rättighetervid frihetsberövande och rättegångar, värnade om de centrala friheterna medytterligare ett lås och undantog inte utlänningar. Visst, , varmoderatmotionen bättre än propositionen. Men den var inte tillräckligt bra ochdärför var vi liberaler tillsammans med tvungna att gå en annan väg. () kort genmäle; Bara en liten kommentar till vad sade orn hade ett särskilt yttrande i 86 grundlagberedningens betänkande.Det var ett skickligt, det erkänner jag gärna,bitvis listigt skrivet yttrande, som höll mänga utgångar öppna. på den punkt som jag tog upp i mitt anförande, nämligenTorekovöver- den enskommelsen om statschefens befogenheter, fanns det inte ens i det c 1973 särskildayttrandet någon utgång grävd. Jag vidhåller alltsä min uppfatt----------- ning att reservation nr 16 om statschefens funktioner regeringsform stämmer iUa med vad partierna kom överens om i . '"' ''- riKsaags- () kort genmäle; Jag kan mycket lätt svara om expeditionerna behandlades icke i . Det fanns därför ickenågon anledning att ta med den i det särskilda yttrandet, detta sä mycketmindre som min uppmärksamhet på problemet i den formen riktades först genomyttranden från och regeringsrätten, som hade tolkat det pä ettsätt som gjorde att jag icke ansåg att det rymdes under Torekovkompromissenstext. Det är förklaringen, ; den är ganska enkel. Till vill jag säga att jag inte vet om jaganvände ordet "sanningslösa" om hans påståenden. Jag borde ha sagtvilseledande påståenden - har jag inte sagt det, vill jag ändra uttrycket tilldetta, eftersom det var vilseledande påståenden. Jag skall ta ett nytt exempel på vilseledande påståenden.Stod inte Per och sade från talarstolen: Vi lyckades pä fyrapunkter. Vilka "vi"? Två av dessa punkter var föremål för motionsyrkandenfrån alla oppositionspartier, i varje fall från moderata samlingspartiet ävenledes,och den tredje punkten ansågs av expertisen redan vara tillgodosedd genomgrundlagberedningens text. Men det må nu vara hänt. Vad beträffar den fjärdepunkten vUl jag gärna ge en eloge till mittenparlierna för att den har kommitfrän mittenpartierna. Men det var alltså inte "vi" som lyckades. Detär vUseledande att framställa det så. Detta har skett inte bara i kammaren,utan det har skett i pressen också, med uppenbar inspirationskälla. () kort genmäle: Det säger bekräftar bara vadsom står i det särskilda yttrandet. Det har inte getts någon som helstvilseledande beskrivning där. Det finns en enda mening om' . Det står: "Efter att socialdemokraterna visat sig beredda att nusläppa målsättningsparagraforna (2 kap. 1 och 2 §§ i propositionen) och göraparagrafen om expropriation bindande var moderata samlingspartiets företrädarei utskottet ointresserad av ytterligare förbättringar av rättighetsavsnittet idenna omgång." Vi hade ju en läng rad diskussioner om ytterligareförbättringar. Jag noterar med mycket stor glädje att vi fick in förbud mot atthindra svensk medborgare att återvända till riket och att vi likaså skrev införbudet mot dödsstraff. Jag är ledsen över att vi inte i denna omgång fick medförbudet mot tortyr och grym förnedrande behandling och bestraffning. Jagtycker det är alldeles klart att den beskrivning som ges i det särskildayttrandet har varit korrekt. Och jag kan inte se varför sådana saker skall hållas hemliga för 87 Nr 110 medborgarna. Vi har inte berättatom några repliker eller avslöjat några Tisdagenden detaljer; vi har angivithuvudlinjen i arbetet i utskottet. Det är bra som 5 iuni1973 vägledning för medborgarna att defår veta hur diskussionerna i stort sett -------------------- gick och vad partierna strävade efter. Det är ändåväljarna som till slut gj fortsattaförfattningsarbetet skall fälla sina avgöranden ocli nyriksdags- genom sitt röstande. Dä bör deocksä veta var partierna står. m. bidragit till den informationen meddet särskilda yttrandet. () kort genmäle: Jag kan inte ge det svaret, atti ett yttrande av denna karaktär borde mera talas om egna åsikter och mindre omandras, därför att gör båda delarna. Jag vill tillägga att det bland rättigheter sorn kunde varitvärda att införas finns åtskilliga andra. Det var inte mänga är sedan somförbudet mot slavhandel borttogs ur svensk rätt. Det fanns en rad rättighetersom kunde varit aktuella att framföra, men på det stadium där frågan uppkom ochdå en utredning de facto var beslutad gällde det att göra ett urval. Vi hoppas att utredningen skall ha tillfäUe att se överrättighetskapitlet i allmänhet, ta fram gamla och nya rättigheter ochundersöka i vad män det är nödvändigt i en modern tid att införa desamma igrundlagen. i (s): Trots många reservationer och särskildayttranden och trots debatten här i kammaren även den som vi har lyssnattill vågar jag pästå att det råder en betydande enighet i författningsfrågan.Det intressantaste och på samma gäng viktigaste är att vi är eniga omuppbyggnaden av författningen. Alla utgår från den representativa demokratinsoch parlamentarismens principer. Ingen vill bygga författningen påmaktfördelningsdoktrinen. Eniglieten inom utskottet omsluter så betydande ämnen somkammar-systern, valmetod, rösträtts- och valbarhetsåldorn, det omedelbaraval-genornslaget, statschefens ställning, de grundläggande fri- och rättigheterna,principerna för nornigivningen och de konstitutionella reglerna under krigeller krigsfara. I stort sett är vi eniga om riksdagsordningen. Ett enigt utskott önskar en utredning om riksdagensarbetsformer. Ett väsentligt syfte med denna utredning är att skapa rinihgamöjligheter för ledamöterna att uppehålla kontakten med hemorten och medsamhället i övrigt. Det kan inte nog understrykas att ledamöterna bör ha dennamöjlighet - dvs. ha möjlighet att hålla kontakt med väljarna. Utredningen börta upp årsrytmen och även veckorytmen i vårt arbete. Det gäller sådana frågorsom fördelningen pä höst- och vårsession sedan vi övergått till ett system medbörjan av riksdagsåret , höstriksdagens början icke valår, behovetoch möjligheterna av längre uppehåll under själva riksdagsåret och fördelningenpå veckodagar. Till endel är den stora enigheten ett resultat av en samsyn, men den beror också på medvetna ansträngningar att åstadkomma samlande 88 lösningar i författningsfrågorna. nmgarnaföre tillsättandet av grundlagberedningen, arbetet i grundlagberedningen ochde därefter följande partiöverläggningarna. Strävandena har fullföljts inomkonstitutionsutskottet. Mot bakgrunden av don debatt som förs här kan det varalämpligt att jag läser in till kammarens protokoll det uttalande som utskottetenhälligt har gjort; "Också utskottet har vid sin behandling av ärendetsträvat efter att nå enighet i grundläggande frågor. Pä en del punkter därmeningarna ursprungligen brutit sig har enighet kunnat uppnås." Det har dock inte alltid varit lätt att skapa dennaenighet. När man arbetar med de konstitutionella frågorna får man sinakäpphästar. Lyckligtvis är det ett fätal av dem som i frihet visas upp förkammaren. Hade vi alla med samma envishet som vissa motionärer ochutskottsledarnöter drivit våra synpunkter fruktar jag att vi inte hade ståttinför en total grundlagsreforrn - troligen hade vi då alltjämt befunnit oss påuppslagens och projektens stadium. I vissa fall bygger enigheten på regelrätta kompromisser.Jag tänker på kompromisserna om statschefens ställning och om de mänskliga fri-och rättigheterna. Efter Torekovöverenskommelsen slapp vi fribrev; efterStockholmsöverenskommelsen har vi inte kunnat undgå något som bra mycket liknarett fribrev. Det allvarliga i det fribrev som folkpartileda-mölerna utfärdatligger i att det försvårar möjligheterna till samlande lösningar i fortsättningen. Författningsarbetet är inte avslutat. I det svenskaförfattningsarbetet har alla strävat efter samlande lösningar i destora och grundläggande frågorna. Inte heller inom är rnanfrämmande för denna tanke. 1 det särskilda yttrande som har avgivits orn demedborgerliga rättigheterna står det: "Från liberalt håll önskar vi ingethellre än att i samverkan med andra politiska krafter bilda opinion för engenomgripande reform av regeringsformens rättighetsavsnitt." nog under jag unnar honom flera sädana stillastunder - fundera över om det är rätt metod för sådan samverkan som man nupraktiserar frän folkpartihåll. Om fortsätter på den inslagnavägen, finns risk för att partiet självt ställer sig utanför den samverkan dettalar om och eftersträvar. Alla uppgörelser kan inte slutas på . Det är intressant alt konstatera att reservationerna ibetydlig utsträckning rör detaljer. Kanske är det ännu intressantare alt noteraatt endast 6 av 43 reservationer och särskilda yttranden är gemensamma för deborgerliga ledamöterna av utskottet. Tre av dessa gäller gamla tvisteämnen: ettgäller ett garnmalt utredningskrav och två gäller nya ämnen. Det är svårt attskönja något enighetsmönster i den rika skörden av reservationer. Snarare fårman belägg för hur utomordentligt svårt de borgerliga partierna har att samlasig till eniga lösningar, när man skall åstadkomma något konstraktivt och maninte kan falla tillbaka på socialdemokratiska förslag - tillsammans eUer varför sig. Över huvud taget gäller striderna just nu frågor som längehar varit kontroversiella i svensk konstitutionell debatt. Dit hör frågan omantalet riksdagsledamöter. När vi införde suppleantsystemet hade jagtillfälle att utveckla mina synpunkter. Jag känner inget behov av att Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Nr 110 upprepa dem. Tisdaeen den '"' hellertänker jag fördjupa mig i frågan om utlandssvenskarnas 5 iuni1973 rösträtt. Inom utskottet har det inträffat att centerpartister och -------------------- folkpartisterslutit upp kring ett förslag frän de moderata. j\yregenngsjorm diskutera villkoren för utlandssvenskarnas rösträtt, menenligt förslaget ocn ny iiKsaags- .. . införa generell rösträttsamtidigt som valtekniska utredningen håller på att utreda frågan. Vi bör avvakta valtekniska utredningens Lagrådets ställning har vi diskuterat underde . Det är svårt att se varför inte minoriteten inom utskottet harkunnat godta regeringsförslaget, som även - såvitt jag förstodhonom rätt uppfattat som en invit till uppgörelse. Förslaget utsträcker jurätten att höra lagrådet till att omfatta även minoriteter inom utskotten.Konstitutionsutskottets majoritet har anslutit sig till denna ståndpunkt. När det gäller den kvinnliga tronföljden skall jag citeraBert i : "För mitten är motivet till kvinnligtronföljd kort och gott 'full jämställdhet mellan könen bör råda'. Vi har svårtatt ta riktigt pä allvar en jämlikhetslydolse som vUl ge prinsessorna rätt tillstatschefsämbetet men som utesluter alla som inte finns i kungafamiljen.Rättviseargument övertygar inte när syftet är att förstärka en i grunden såodemokratisk - men numera också maktlös - institution som det ärftligakungadömet." Låt mig fä tillägga att lagförslag till ny successionsordningbör ge en och annan centerpartist och folkpartist anledning till begrundan. Detkan inte frånkännas konservatismens aUra djupaste kännetecken tiU vare sig formeUer innehåU. Kanske ocksä den som tycker att språket i grundlagsförslaget är förmodernt bör jämföra detta moderata förslag med exempelvis förslaget tillregeringsform. Då ser man hur utomordentligt svårt det är att 1973 skriva lagarpå det lagspräk som var på modet . De borgerliga inom utskottet har samlat sig till engemensam resei-vation för utredning om vårval. Med all rätt talar de omkomplika tioner som sammanhänger med vårval och det nära sambandet mellanbudgetår.sskiftet och tidpunkten för valet. Som bekant behandlarbudgetutredningen frågan om budgetåret. Man räknar med att den skall kunnalägga fram sitt förslag i slutet av detta år. Därför anser utskottet det intevara erforderligt med något särskilt utredningsinitiativ. I själva verket blirdet möjligt att ta ställning till frågan om ytterligare belysning av problemetförst sedan detta förslag lagts fram och man haft möjlighet att granska ochvärdera materialet. 1 detta sammanhang skall jag ocksä ta upp de tvägemensamma borgerliga reservationer som rör nya ämnen. 1 den ena vänder man sig mot majoritetens förslag att ett utskott skall kunna få sammanträda under pågående bordläggningsplenum, sedan det enhälligt och på förhand fattat beslut därom. I den andra reservationen vill man byta ut majoritetens formulering "primärkommuner och landstingskommuner" mot "kommuner och landsting". Uppriktigt sagt har jag svårt att inte 90 uppfatta dessa reservationer somolycksfall i arbetet, även om man har svårt attfrigöra sig frän dem. 1 varje fall är de politiskt betydelselösa. I alla författningar, däribland landstingslagen, talasom landstings- TicHnoen den kommun. I dagligt tal använder man beteckningen landsting både på 5 jiini 1973 kommunen och på mötet. I lagtext är emellertid det------- beslutandeorganet inom landstingskommunen. Jag har svårt att förslå - egeringsjorm den språkliga förändring man här föreslagit, såvitt man inte vill upphäva ''' ' 'y 'iig' landstingskommunernas ställning som kommuner. Under alla förhällan- cringin. den villjag slå fast att landstingskommunen har on sådan ställning i det svenskasamhället att den bör bevaras. I de senasto årens författningsarbete har frågan omparlamentarismens utformning spelat en mycket stor roll. Statsministern pekaderedan i morse på detta. Det har i betydande utsträckning gällt att i lagtextuttrycka den praxis sorn vuxit fram. Det har varit ett svårt arbete men i detstora hela har vi nätt fram till enighet på denna punkt. Den viktigaste frågan är otvivelaktigt hur'det skall gåtUl vid regeringsbildning. Det förslag sorn grundlagberedningen lagt fram ochsom godtagits av både regering och konstitutionsutskott är från internationellsynpunkt unikt. Det är ocksä enhälligt. Det stöddes också av folkpartistenBirger . Det sista noterar jag därför att har lagt framett nytt förslag inför . Bakom det ligger något som jag skuUe viljabeteckna som en talmansskräck. 1 den allmänna debatten har man mycket kraftigtkritiserat grundlagberedningens förslag. Man har till och med talat omtalmansdiktatur, även om man försett detta ord med citationstecken. 1 kammardebatten har man nu fört in beteckningentalmansvälde utan hörbara citationstecken. Jag vet inle vad som ligger bakomden folkpartistiska talmansskräcken. Den kan inte hämta näring ur de svenskatalmannens historia. Den talar om oväld och gott omdöme. Kanske bottnartalmansskräcken i övertaktiska politikers spekulationer över demanipuleringsmöjligheter som enligt deras mening vid regeringsbildningenuppstår för talmannen. Man kan tryggt utgå ifrån att talmannen, oberoende avpartitillhörighet, kommer att visa sådant omdöme att han inte kommer attutnyttja sin ställning för partitakliska manövrer. Det framlagda folkpartiförslaget innesluter främst tvåallvarliga svagheter. I de första voteringarna fordras absolut majoritet. Detkan försvära regeringsbildningen. Det kan inträda situationer när en majoriteti inte vill direkt ställa sig bakom en regering men tillfälligtvistolererar den. Grundlagberedningens förslag öppnar denna möjlighet. Skulle deregler som föreslagits från folkpartihäll ha gällt , dä vi hadetypiska minoritetsregeringar, hade det säkert blivit mycket långaregeringskriser. Det hände att man endast tills vidare tolereradestatsministern. Det gällde exempelvis när C. G. bildade sina tvåregeringar. Den andra svagheten framträder i slutskedet av en svärrogeringskris. När det inte blir majoritet i för ett regeringsförslag skall enligt folkpartiförslaget ett minimum på en tolftedel av antalet riksdagsleda möter få rätt att framföra förslag på ny statsminister. Det kan innebära att en person med mycket litet underlag i kan bli utsedd till statsminister. Den regering han bildar vilar på ett mycket svagt underlag 9' Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. och kanmycket lätt fällas genom en misstroendeförklaring. Det uppstår en nyregeringskris. Med förslaget har man avsett att minska riskerna för nyval, menjag tror att dessa risker i stället ökar. Som kronan på verket kommer sedan att talmannen bör ha rättatt efter uttryckligt instämmande av samtliga vice talmän med omedelbar verkanutse en ny statsminister utan att avvakta omröstning. Dennaomröstning skall äga rum när har sammanträtt. Jag har mycket svårtatt förena denna tanke med den talmansskräck man i övrigt visar frånfolkpartiets sida. Inte heller på andra punkter är man konsekvent. Man kantänka sig att lägga andra befogenheter i talmannens hand. Han skall fä avgöraom material får föras in i ett anförande utan att det föredragits förriksdagen, och han skall få avgöra om interpellation får framställas. I det härfallet innesluter förslaget så inånga komplikationer att det inte vunnit någonanslutning utanför . Det kan bli den gamle talmannen som fungerar,det kan hända att han inte är omvald. Det kan också hända att en vice talman,som inte blivit omvald, säger nej till talmannens förslag tillregeringsbildare. Det kan inte vara riktigt. Det är inte heller säkert att manalltid känner till valutgången. Det är ju allom bekant att en tidning år 1948under nattens timmar utnämnde en ny regering. När solen gick upp var emellertidden politiska situationen en annan, och den gamla regeringen satt kvar. Jag vill gärna tUlägga att regeringsbildningen väsentligenstyres inte av grundlagsbostäinmelser utan av politiska realiteter. 1 de allraflesta fall står det klart vem som skall bilda regering. Det är endast iundantagsfall det kan bli diskussion på den punkten. Talmannen handlar inteutan föregående kontakter han har att överlägga rned vice talmännen, han haratt la kontakter med företrädare för samtliga i representeradepartier. Vad som händer blir föremål för mycken uppmärksamhet från massmediassida. Ingen vågar väl påstå att de svenska tidningarna eller Radiosaknar intresse för personmomenten i politiken. Det är inte talmannen i motsats tUl kungen somutnämner statsminister. Talmannen lägger fram ett förslag som behandlas avriksdagen, och det är alltså som bestämmer. Misslyckas vi i riksdagenär det naturligt att vi går ut till folket i val. 1 en demokrati är det folketi val som bör få säga sin mening i en sådan situation. När sedan regeringen har bildats uppkommer frågan hurbesluten skall fattas vid regeringssammanträdena.