prot · FW09100 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är självklart, det är vi också medvetna om även jagsjälv - att man inte in absurdum kan driva krav om att fä behållanedläggnings-hotade skolor. Det måste ju finnas ett visst underlag, och man kantyvärr ibland konstatera att den kapitalistiska koncentrationsprocessen drivitsså långt att den primära förutsättningen för undervisningen inte längre finns.Barnen har tagit slut. Det finns bara åldringar kvar. De unga har flyttatdärför att koncentrationsprocessen har ryckt undan deras försörjningsmöjligheter.Då kan man självklart inte heller driva en skola. Men det är också ett faktum, som jag tror alla kommunalmänoch landstingspolitiker kan instämma i, att de ökade kostnaderna för kommunernaockså har drivit fram en kostnadsjakt som i många fall har betytt att skolorhar lagts ner därför att det kan vara ekonomiskt fördelaktigt. Det har skettnedläggningar även dä det har funnits ett barnantal som varit tillräckligtstort för att det kunde vara acceptabelt att driva en skola under andraomständigheter. Kommunernas brist pä pengar, det växande skatteuttaget ochen svällande skolbudget har ofta drivit kommunalmännen tUl åtgärder som harvarit till men för människor i glesbygderna. Det är ett faktum. Dit hör bl. a.indragning av mindre skolenheter och koncentration till större. I mänga fall där opinion har utvecklats för att fä behållaen mindre skolenhet har man från kommunalt håll ofta pekat på de ekonomiskabesparingarna och det ekonomiska perspektivet. Men har det ocksåkunnat påvisas att besparingarna blir av högst marginell natur. Det påpekarockså departementschefen i propositionen 77 då han framhåller att en indragningav en skolenhet, även med lågt elevantal, inte alltid innebärkostnadsbesparingar. Departementschefen säger: "Om överföringen aveleverna leder till utökad organisation vid den skola till vilken de hänvisats,blir det ekonomiska resultatet oförändrat eller t. o. m. sämre. 1 andra fallkan merkostnader uppkomma och dä måste dessa beaktas vid en diskussion avmöjligheterna att bevara små skolenheter." TUl detta näraliggande ekonomiska resonemang rnåste ocksåläggas den totalekonomiska kalkylen, som vi gäma vUl dra in i detta liksom i sämånga andra sammanhang och peka på den kapitalförstöring som äger ram när såstora investeringsobjekt som skolor står tomma, oanvända och vittrar ner, ochlikaså vad en befrämjad avfolkning kostar för samhället. Jag anser att utskottsbetänkandet liksom propositionenandas en betydande oro över den utveckling som har skett när det gällerundervisningsväsendet i glesbygder. Man ser allvarligt pä det och föreslärockså en rad åtgärder av positiv art. Skolväsendets organisation i glesbygd m. m. Skolväsendets organisation i glesbygd m. m. Vi anser dock inte att de är tillräckliga för att hejdaden snabba nedläggningen av skolenheter i glesbygder. Jag har sagt attden utvecklingen i hög grad drivits fram genom kommunernas pressade ekonomiskasituation. Men den situationen kvarstår ju. Det ekonomiska tryckethar inte lättat. Tvärtom är det så hårt att man nu har ansett sig tvungen attutfärda en rekommendation om att kommunerna inte skall fä höja skatten, vilketgivetvis frestar till sparsamhet och nedskärningar av samhällets sociala ochkulturella seivice. Dä räcker det inte med det som föreslås i utskottetsbetänkande, och inte heller med glesbygdsutredningens varning för ytterligarenedläggningar. Det är mot den bakgrunden som fra ireservationen trycker pä två saker: dels att man skall betona B-formen somalternativ före en skolindragning, dels att man skaU se till att kommunernabereds vidgade ekonomiska möjligheter i de fall där de har extra kostnader föratt behälla glesbygdsskolor, 1 utskottets betänkande hänvisas till kommunernas rätt attfatta beslut om skolindragningar. Den viU man inte rucka pä. Vi menar attriksdagen har all anledning att - liksom den gjort i sä många andra fall rekommendera kommunerna att som första alternativ gå in för B-skolor i ställetför att lägga ner skolenheter. Vi har gjort det efter överläggningar med lärare som ärverksamma i s, k, B-skolor fler-a med mycket lågt elevantal och som mycketvarmt har anvisat B-formen som en bra lösning, med gott undervisningsresultat. har en viss tveksamhet rått när det gäller denskolformen, men mer och mer tycks man ha upptäckt dess positiva sidor. Och attden på många platser där skolor nu står öde skulle kunna utgöra ett alternativstår också helt klart. Men vi bortser, som sagt, inte från de kostnadsmässigaaspekterna. Vi menar att kommunerna mäste få ekonomisk hjälp att bibehållaskolor av denna typ och att det nu framlagda förslaget inte är tiUräckligt,Kostnadsaspekten har ju varit en av de stora drivkrafterna vidskoined-läggningarna, och det är där man måste sätta in radikala åtgärder. Jag har, som jag tidigare nämnt, noterat att man såväl ipropositionen som i utskottets betänkande andas en viss oro över den utvecklingsom skett. Man hänvisar nu till den utredning som pågår, dvs, utredning omskolan, staten och kommunerna. Det är en angelägen utredning. Vi hoppas att vär linje ide sammanhangen vinner gehör, nämligen att staten skall överta skolkostnaderna. Men det finns också ett ordspråk som'säger "medangräset växer, dör kon". Om inte ett väsentligt generösarestatsbidragssystem skapas, kommer kommunerna - med ekonomiska motiveringar -att lägga ner den ena glesbygdsskolan efter den andra. Vi hyser förhoppningen att det utredningsarbete som pågårpä olika nivåer skall resultera i positiva beslut I den riktning vi bl, a,anger i motionerna, men vi anser att det brådskar. Man måste handla , 1a-waktan på utredningsresultat bör ett sär-skilt statsstöd utformas redan nu i syfteatt förhindra ytterligare skolindragningar i våra glesbygder. Mot den bakgrunden ber jag att få yrka bifall tUlreservationen av vid utbildningsutskottets betänkande nr 29. Alla har förklarat sig nöjda med den härpropositionen med nägot undantag när det gäller vissa ekonomiska frågor. Jagkan bara konstatera att utbUdningsutskottet med stor tUlfredsställelse noteratdet viktiga inslag i regionalpolitiken som denna proposition om skola iglesbygd innebär. Vi tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag på alla punkter. i har talat om hurtillfredsställd han på sitt partis vägnar är med det förslag som härföreligger. Jag är litet överraskad, , över att det skulle behövabh ett särskUt yttrande tUl utskottets betänkande, om vi nu är sä helt överens.Det är möjligt att partiexpedition har tyckt att det kunde vara bra omman hade ett papper i handen, som man utan att det kostar ett dugg eller utanatt man behöver ställa nägot yrkande över huvud taget ändå kan vinka med ivalrörelsen och låtsas att man vUl gä litet längre än regeringspartiet. Om viär så helt överens, kan detta särskilda yttrande inte ha någon annan uppgift änatt glädja någon ute i valdebatten. TiU viU jag bara säga att det härutskottsbetänkandet ju inte sysslar med frågan om skolenheternas storlek, somherr Lövenborg ägnade huvuddelen av sitt anförande ät. Skolenheternas storlekär ett problem som gäller såväl glesbygd som tätort. Det är en fräga som vi haratt ta ställning tiU i andra sammanhang och där bl. a, ärinkopplad. Den här frågan gäller glesbygdens speciella problem.Utskottet har inte velat vara rned om att nu förorda några särskildastatsbidrag av den typ som vpk yrkar på. Jag vUl gärna ta tillfället i akt atterinra om att vi i kammaren kommer att få ta ställning till ettväsentligt förstärkt skatteutjärnningsbidrag från staten till kommunerna, somökar glesbygdskommunernas resurser i betydande utsträckning. Det bör noteras idet här sammanhanget, TiU det kommer att i de direktiv som utredningen omskolan, staten och kommunerna har fått står det att man skall ta hänsyn tUlkommunernas skiftande förutsättningar att organisera skolverksamheten. Vi villi utskottet a-wakta ett förslag frän den utredningen innan vi går vidare ihjälp till glesbygdskommunerna. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. i (c) kort genmäle: tyckte att det var onödigt medvärt särskilda yttrande och trodde att det var partikansliet som hade skrivitut det. Jag kan tala om för honom att vi inte arbetar pä det sättet attpartikansliet ger några direktiv. Vi har som ledamöter i utskottet ansett detangeläget att framhålla de synpunkter som vi har anfört i det särskildayttrandet, bl, a, om den fria resursanvändningen. Jag hänvisar tUl vad jag sadei mitt tidigare anförande om detta. tyckte att jag var nöjd och belåten, och detär väl inget fel I detta sammahang. Jag bara konstaterar att vi har lyckats fågehör för Skolväsendets organisation i glesbygd m. m. Skolväsendets organisation i glesbygd rn. en hel delsynpunkter som vi har arbetat med . Vi har fåttnej tUl dem, herr utskottsordförande, men har de äntligen gett resultat. (vpk) kort genmäle: säger att man i betänkandet intehar sysslat med de ekonomiska problemen och frågan om skolornas storlek. Dettycker jag är att beklaga. Vi anser att hu-vudproblemet ligger pä detekonomiska planet. Visserligen sägs det i propositionen att det inte alltid ärlönsamt att lägga ner skolor, men kvar står att den ekonomiska aspekten trotsallt ofta är drivfjädern i kommunerna. Jag nonchalerar inte de ekonomiska problemen vare sig förkommunerna eller för staten, framför allt inte för kommunerna. Tvärtom vet jaghur besvärligt man har det på det planet. Skolbudgeten tar ofta en fjärdedel avden totala kommunalbudgeten, och dä vUl jag inte uttala fördömanden över dekommunalmän som förtvivlat söker efter möjligheter att spara pengar. Däremothar man anledning att reagera när det går ut över människorna, när servicenförsämras, när folket i en kommun hamnar i en sämre situation än andra. Det ärjust det som händer genom de skolindragningar som har skett och de som kommeratt ske och förmodligen inte kan hindras genom de åtgärder som här är på tapeten.Det är därför man måste försöka finna förnuftiga lösningar. Jag hoppas att man i det fortsatta arbetet när det gäUerdessa frågor skall ta med just de aspekter som jag nu saknar. Bifaller man intenu vår reservation så är det bara att hoppas, som sagt, att pågåendeutredningar arbetar snabbt och också kommer med förslag som verkligen innebären effektiv hjälp för att vi skall kunna behälla skolväsendet i glesbygden. HerrWlKNER(s): Jag skall fatta mig kort, trots att detta ären åtminstone för mig mycket viktig fråga, I motionen 1911 tar rnan upp frågan om bibehållande avkorrespondensundervisning på gymnasienivå för kommun som sä önskar. Då jag borpå en plats där vi haft korrespondensgymnasium i över tio är, vill jagunderstryka dess betydelse. Jag är även nöjd med utskottets skrivning där detstår vUket således sammanfaller med den nämnda motionen: "Det ligger ettpositivt värde i att söka finna en sådan organisationsform för denna typ avgymnasial utbildning i glesbygd, att den dels är så enhetlig som möjligt, delsmedger största möjliga anpassning tUl de lokala förhållandena," Det sägsockså i utskottets skrivning: "Utskottet har inte uppfattat propositionenså att kommuner med korrespondensgymnasium, vilka önskar behålla det som desjälva uppfattar som värdefullt i nuvarande organisation, inte skulle kunna fågör-a detta. Dessa kommuner bör kunna fortsätta sin utbildningsverksamhet medeller utan modifikationer eller delta i den i propositionen föreslagna störreförsöksverksamheten," Detta uppfattar jag som en försäkran att vi som harkorrespondensgymnasium får behälla dem, och jag frågar därför utskottetsordförande om jag har tolkat det riktigt. Jag vill försäkra utbildningsutskottet och även att korre- spondensgymnasiernai bäde och , som jag känner väl tUl, fyllt en mycket stor uppgiftför de ungdomar som finns där, och jag hoppas därför att vi fär behålla dessagymnasier. Vad som framför aUt är värdefullt är att man fär ha hela riket somupptagningsområde. Om det här görs inskränkningar, skulle det bli förödande förkorrespondensgymnasierna i glesbygden. Det finns faktiskt mänga elever som ärmest lämpade för den formen av läsning. Vi har haft ett mycket starkt stöd frånutbildningsminister dä det gällt korrespondensgymnasierna iJämtlands län, och jag vill passa på tUlfället att tacka honom för detta. Jaghoppas att vi skaU få sådant stöd även i fortsättningen. Samma förhoppningställer jag också till utbildningsutskottet. Med mitt korta inlägg har jag velat poängteravärdet av korrespondensgymnasierna i glesbygden, och jag ansluter mig tiU utbUdningsutskottetsbetänkande nr 29. Skolväsendets organisation i glesbygd m. m. () kort genmäle: Som svar på fräga viU jag barasäga att varken i propositionen eUer i utskottsbetänkandet uttalas det någothot mot korrespondensgymnasierna i och . De aspekter på problematiken som talar omförekommer i direktiven tUl utredningen om staten, skolan och kommunerna. TUl i vill jag säga att om vi nualla är överens om och tacksamma för det som står i den här propositionen ochom vi delar formuleringarna i utskottsbetänkandet, varför skall det då tillutskottsbetänkandet komma ett särskilt yttrande? Den frågan kan väl endastbesvaras med en politisk hänvisning. Det bör i vissa lägen kunna vara värdefuUtför att ha ett yttrande som kan tänjas att gå htet längre än detutskottsbetänkande som det i övrigt råder enighet om. Den här propositionen är ett led i den ständigt förstärktaregionalpolitik som socialdemokratin har fört under en läng följd av år.Ingenting kan naturligtvis hindra i från att tyckaatt den också överensstämmer med krav. i (c) kort genmäle: Herr talman!Jag skaU fatta mig mycket kort. Med vad jag sagt har jag velat poängtera att - det står idet särskilda yttrandet också glesbygdspropositionen inte är fullständigförrän den fär dessa kompletteringar. Och jag behöver väl inte orda mer,, om vad som har hänt tidigare. Det har inte varit sä lätt att fådessa synpunkter beaktade, när vi tidigare fört fram dem. Därför har jaguttryckt min tUlfredsställelse , men vi skall inte tro att systemet ärhelt fullständigt förrän vissa kompletterande åtgärder vidtagits. Dessaåtgärder kommer emeUertid framöver - i varje fall skall vi se tUl det. HerrWIKNER (s) kort genmäle; ordförande säger inte har uttalat sig emot korrespondensgymnasierna i vare sig ellerJärpen. 7 protokoll 1973. Skolväsendets organisation i glesbygd m. m. Det vardet enda svar jag fick. Därför uppfattar jag trots allt detta så, att vi fårbehålla dessa korrespondensgymnasier och att de inte ligger i någon farozon. Alla som yttrat sig om skolväsendetsorganisation i glesbygd har uttalat sin tUlfredsställelse med de förslag som vinu har att besluta om. Genomförandet av förslagen kommer att avsevärt gagnavårt skolväsen i de glesbefolkade delarna av landet jag delar denuppfattnmgen. De krav och önskemål - det vill jag understryka somsedan länge framförts från moderata samUngspartiets sida kommer attuppfyllas. Jag vill här, även med uppenbar risk för att bli misstänkt för attdriva valpropaganda, framhålla att vi från vär sida enständigt har hävdatfördelarna med mindre skolenheter, mindre elevgrapperingar och störreflexibilitet i skolväsendet över hu-vud taget. Vår inställning gäller såvälglesbygd - som är aktuellt - som tätorter. Vi har försökt påvisa att de negativa sociala ochpedagogiska effekterna av något slags stordrift inom skolväsendet överstigerkortsiktiga ekonomiska vinster. Några medgivanden om riktigheten i det härsynsättet har vi emellertid tidigare knappast inhöstat. Kraven går tillbakatill andra avdelningen i statsutskottet på den gamla tvåkammarriksdagens tid.Våra krav att möjligheter skall skapas att i ett mera flexibelt system än detnuvarande variera exempelvis klassernas storlek har inte vunnit någonförståelse. Skolpolitiken har, som sagt, vad gäller organisationen avskolsystemet varit ensidig, syftande till en mer eller mindre fullständigenhetlighet trots alla möjliga olikheter av geografisk och befolknlngsmässigart. Idealet var länge - det är väl övervunnet nu - att en skola skulle seprecis likadan ut överallt, organisatoriskt och kvantitativt. Jag vill understryka att man givetvis skall eftersträvaatt åstadkomma en utbUdning som kvalitetsmässigt är likvärdig i allalandsdelar. Men och det är ett viktigt men det behöver inte ske i sammaorganisatoriska former överallt. Formerna kan anpassas till de särskildaförhållanden som kan föreligga, och syftningen kan vara vidare än bara renglesbygd. Propositionen 77 angående skolväsendets organisation iglesbygd m. m. har dragit de rätta slutsatserna av ett sådant resonemang, somtidigare inte klart har accepterats. Vi moderater hälsar nyordningen med stortillfredsställelse. Om jag fär säga det - med all respekt förutbUdningsdepartementet så återger propositionen i mänga stycken vad viskulle vilja kalla för moderat skolpolitik. Ta det som ett beröm. Jag vUl uttrycka den förhoppningen att förändringen är ettuttryck för en upplevelse av att det är pä det här sättet, dvs. underanpassning till den lokala verkligheten utan uppgivande av kvalitetskravet, somman måste handla. Orn denna nya upplevelse av skolverkligheten i ännu högregrad kan sträcka sig till att också omfatta den pedagogiska och arbetsmässigasidan av vårt skolväsen, sä är det så mycket bättre. Jag har givetvis inget annat yrkande änbifall till utskottets hemställan. I detta anförande instämde (). HerrALEMYR (s): har vi fått höra att denna regermgensproposition om UtbUdningen i glesbygd helt överensstämmer såväl medcenterpartiets som med utbUdningspoUtik. Det kan säkerligenförvirra en del. Jag noterar, herr talman, att uppslutningen kring regeringensutbildningspolitik i glesbygden blir allt fullständigare, och för detta ber jagatt få tacka. Ja, uppslutningen blir givetvisfullständigare och fullständigare ju mer regeringen ansluter sin skolpolitiktUl och moderata samUngspartiets. Beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. Överläggningen var härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels i reservationen av , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Lövenborg begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemstäUan i betänkandetnr 29 punkten 7 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Lövenborg begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 8 Beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 35 i anledning avKungl. Maj:ts proposition 1973:120 med förslag angående beskattning avpensionsförsäkringstagare, m. m. jämte motioner. I propositionen 1973:120 hade Kungl. Maj:t, underåberopande av utdrag av statsrådsprotokoUet över finansärenden för den 30 mars1973, Beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. föreslagitriksdagen att anta vid propositionen fogade förslag tiU 1. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 2. förordning om ändring i förordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt, 3. lag om ändringi taxeringsförordningen (1956:623). Beträffande propositionens huvudsakliga innehåU anfördesföljande: "I propositionen föreslås vissa ändringar i de bestämmelser somreglerar försäkringstagarnas beskattning. Förslaget innebär att avdrag förpremie för makes pensionförsäkring slopas och att avdrag för premie för egenpensionförsäkring inte fär uppgå tiU högre belopp än skUlnaden mellansammanlagda beloppet av inkomster från olika förvärvskällor och övriga aUmännaavdrag. Resterande del av premie får emeUertid dras av enligt samma reglerunder en följande sexårsperiod. Vidare föreslås att även efter överlåtelse avpensionsförsäkring försäkringstagaren i regel skall vara skattskyldig förutfallande belopp. Slutligen föresläs att pensionförsäkring, som är tagen isamband med tjänst, i allmänhet skall kunna överlåtas till arbetsgivare som ärjuridisk person, utan att avskattning skall ske. Förslagetär avsett att tillämpas fr. o. m. I dettasammanhang hade behandlats dels följande med anledning av propositionen väcktamotioner: 1973:1972 av herrar () och () vari hemställtsatt sådan övergångsbestämmelse utformades att avdragsrätt vid taxeringmedgavs för premie som erlagts av pensionsförsäkringstagares makeför försäkring tecknad före , även om den betalande förstefter premiens erläggande men före utgången av 1973 blivit ägare tillförsäkringen, 1973:1973 av i Arriem.fl. (c) vari hemställts att beslutade att rätten till avdrag förmakes pensionsförsäkringspremie skuUe bibehållas för makar med s. k. faktisksambeskattning i enlighet med i motionen angivna grunder, 1973:1974 av i Boråsm. (m) vari hemställts att skuUe avslå proposition 1973:120 i vadden avsåg 1. slopande av avdragsrätt för premieför makes pensionsförsäkring, 2. begränsning avavdraget för egen pensionsförsäkring på så sätt att underskott inte uppkom vidtaxeringen, 3. att deföreslagna författningsändringarna skulle träda i kraft dagen efter den då deenligt därå meddelade uppgifter utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling, dels den vid börjanväckta motionen 1973:138 av herrar () och (). A. med avslag på motionerna 1973:1973 och 1973:1974 samti anledning av propositionen 1973:120 och motionen 1973:1972 anta de vid propositionen fogade förslagen till 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) med de ändringar att dels 53 §4 mom. erhöll av utskottet föreslagen lydelse, delsikraftträdandebestämmelserna erhöll av utskottet föreslagen lydelse,innebärande att om överlåtelse av frivUlig pensionsförsäkring skulle ske under1973, den make till vilken försäkringen överlåtits i beskattningshänseendeskulle, i den mån yrkande därom framställts vid taxeringen, anses som ägare tiUförsäkringen redan från ingången av 1973, 2. förordning om ändring i förordningen (1947:576) omstatlig inkomstskatt med de ändringar att dels 6 § 4mom. erhöll av utskottet föreslagen lydelse, dels ikraftträdandebestämmelserna erhöll av utskottet föreslagen lydelse,vUken var av samma innebörd som ovan nämnts beträffandeikraftträdandebestämmelserna till ändringarna i kommunalskattelagen, 3. lagom ändring i taxeringsförordningen (1956:623); 1. motionen1973:138, 2. motionen1973:1972 i den mån den inte kunde anses besvarad genom vad utskottet anförtoch hemställt. Beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. Av utskottet föreslagna ändringar i53 § 4 mom. kommunalskattelagen och 6 § 4 mom. förordningen om statliginkomstskatt var av redaktionell art. 1. av herrar i (m) och i Trobro(m), vilka ansett att utskottet bort hemställa, A. att i anledning av propositionen 1973:120och med bifall till motionen 1973:1974 samt med avslag på motionerna 1973:1972 och 1973:1973 skulle anta förslag tUl 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) med de ändringar att delsingressen erhöll av reservanterna angiven lydelse, dels den föreslagna ändringenav 46 § 2 mom. utgick, dels ikraftträdandebestämmelserna erhöll avreservanterna föreslagen lydelse, 2. förordning omändring i förordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt med den ändringen attikraftträdandebestämmelserna erhöll av reservanterna föreslagen lydelse, 3. lag om ändringi taxeringsförordningen (1956:623), B. att skulle avslå motionen 1973:138, 2. av herrar Josefson i Arrie (c), i (fp),(), () och i (c) som ansett att utskottet underA I bort hemställa. Beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. att i anledning av propositionen 1973:120 ochmotionen 1973:1972 samt med bifaU tUl motionen 1973:1973 och med avslag påmotionen 1973:1974 skulle anta vid propositionen fogat förslag till lag omändring i kommunalskattelagen (1928:370) med den ändringen att 46§ 2 mom.erhöll av reservanterna föreslagen lydelse. i (m): I föreliggande utskottsbetänkande föresläsbl.