prot · FW098 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 16 innevarande månad. § 2 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 235-240 till , nr 241-243 tih finansutskottet, nr 244-262 till skatteutskottet, nr 263-272 till justitieutskottet, nr 273 och 274 riU lagutskottet, nr 275-279 thl utrikesutskottet, nr 280-283 till socialförsäkringsutskottet, nr 284-293 tiU socialutskottet, nr 294-296 tiU kulturutskottet, nr 297-306 tih utbhdningsutskottet, nr 307-317 tih trafikutskottet, nr 318-331 till jordbruksutskottet, nr 332 till trafikutskottet, nr 333-341 tih jordbruksutskottet, nr 342-350 tih näringsutskottet, nr 351 och 352 till inrikesutskottet, nr 353 till utbildningsutskottet, nr 354-356 till inrikesutskottet, nr 357 tih kulturutskottet, nr 358-360 till inrikesutskottet samt nr 361-364 tih civilutskottet. § 3 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningarnanr 17 19. § 4 Herr talmannen meddelade att Kungl. Maj:tspropositioner nr 1 och 2 skulle sättas sist på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde. § 5 Interpellation nr 20 ang. den minskade efterfran påtandvård Ordet lämnades på begäran till HerrDAHLBERG (s), som yttrade; Enligt statsverkspropositionen (bilaga 7)kommer regeringen att framlägga förslag om en allmän tandvårdsförsäkring. Reformen är avsedd att träda i kraft . Några delade meningar om tandvårdsförsäkringens nödvändighet torde inte råda. I avvaktan på försäkringens tillkomst kan man redan nu förmärka en minskad efterfrågan pä tandvård. Framför allt gäller detta dyrbarare tandarbeten och tandproteser. En stor del av den minskade efterfrågan på 53 tandvårdgår ut över tandteknikerna. Redan nu är arbetslösheten hög bland tandteknikernaoch torde öka i avvaktan pä försäkringens ikraftträdande. Man kan också befaraatt en del av tandteknikerna avvecklar sin rörehse och flyttar utomlands då detinternationellt är ont om tandtekniker. Med vetskap om att teknikerna i ökadomfattning behövs efter måste samhället vidta motåtgärderför att häva arbetslösheten och effektivt utnyttja arbetskraften. En utväg synes vara att före försäkringens ikraftträdandeta fram en gmpp människor som i högre grad än andra är i behov av tandvård. Dengruppen är våra folkpensionärer. Vad som behövs - övergångsvis - är ettsärskilt anslag för tandvård inom denna befolkningsgrupp. Det är allmänt bekantatt de äldre människorna i högre grad än människor i gemen behöver tandvård iform av tandproteser. Även i en allmän tandvärds-försäkring harfolkpensionärerna små möjligheter att svara för sin del avtandvårdskostnaderna. Hur det blir med kostnadsfördelningen blir bekant närpropositionen framlägges. Vad som behövs är ett anslag till tandvård specielltinriktat pä folkpensionärerna, vilket medverkar till en ökad efterfrågan påtandvård och fullt utnyttjar våra tandläkarresurser i avvaktan påtandvårdsförsäkringens ikraftträdande. Med stöd av vad som här anförts anhåller jag om kammarenstillstånd att tni herr socialministern få ställa följande frågor; Har statsrådet observerat den minskning i efterfrågan påtandvård som uppstått i avvaktan pä tandvårdsförsäkringens ikraftträdande den 1januari 1974? Vilka åtgärder överväger statsrådet för att hävaarbetslösheten för bl. a. tandteknikerna? Denna anhållan bordlades. §6 Interpellation nr 21 om en internationell äteruppbyggnadsplan för Ordetlämnades på begäran rill HerrANTONSSON (c), som yttrade; Vapenstilleståndet i är för helavärlden en glädjande händelse. Det vietnamesiska folket har under mycket långtid utsatts för oerhörda lidanden genom bl. a. den urskillningslösa bombningsom vållat förödelse och ödelagt dammar, industrier, städer och byar iNordvietnam. Detsamma gäller om som dessutom drabbats av markkrigetsgrymhet. Det finns nu all anledning att så mänga av världens statersom möjligt bidrar till ett återuppbyggnadsarbete på bredast möjligabas. Genom att visa en sådan internationell solidaritet kan världens länderbidra till en varaktig och bestående fred i . Jag har i tidigare sammanhang i väckt tanken päett svenskt initiativ i FN angäende en internationell äteruppbyggnadsplan påbred bas. har ju också vid åtskilliga tillfällen förklarat sig berettatt i störstamöjhga utsträckning bidra till återuppbyggnadsarbetet i Nord- och säsnart krigshandlingarna upphört. ger vi ett omfattande bistånd tillNordvietnam. Jag betraktar det som självklart att den svenskaäteruppbyggnadsinsatsen skall omfatta såväl Nord- som . Andra länderhar också uttalat sig för att bidra till återuppbyggnadsarbetet när fred råder.Förbundskansler har exempelvis uttalat, att Västtysklandär berett att deltaga i återuppbyggnadsarbetet. Det vore en avgjord fördel om biståndet kunde utformas säatt ingen hänsyn behövde tas till de politiska förändringar som kan bli enföljd av en fredsuppgörelse. Rätt utformad behöver den svenska biståndsinsatseninte inskränkas därigenom att hänsyn måste tas till pohtiska framtid,framför allt frågan om fortsatta delning eller en återförening. Det säger sig självt att återuppbyggnadsarbetet måste skegenom en insats av mänga länder. Jag har tidigare poängterat vilken gynnsameffekt det enligt mitt förmenande skulle ha om medlemsstaterutfärdade en förklaring om sin beredvillighet att solidariskt efter förmågabidra till återuppbyggnad. Under alla förhållanden måsteåteruppbyggnadsarbetet i utformas som en internationell insats påbredast möjliga bas. Enligt min mening har goda förutsättningar attgenom initiativ i FN och andra internationella organ verka för denna bredainternationella uppslutning kring återuppbyggnadsarbetet i . Det är nödvändigt att den insats som här krävs noggrantplaneras för att maximal effekt skall uppnäs. Det är av yttersta vikt att dettaplaneringsarbete trots all osäkerhet i fredsfrågan nu startar, sä attbiståndsinsatserna kan igångsättas i omedelbar anslutning thl ett vapenstillestånd. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till herr statsministern fä ställa följande fråga: Är den beredd att i Förenta nationernaeller andra organ ta initiativ till en samordnad internationelläteruppbyggnadsplan för hela under medverkan av så många nationer sommöjligt? Denna anhållan bordlades. §7 Interpellation nr 22 ang. religionsfriheten m. m. Ordetlämnades på begäran tih HerrLUNDBERG (s), som yttrade; Kyrkominister , tillika ordförandei kyrka stat-beredningen, har med hjälp av medtroende gjort uttalanden ochutfästelser i kyrkastat-frågan, som av många uppfattas som officielltgodtagna. Utredningen är föremål för remissbehandling, men dess ledamöterlämnar upprepade förklaringar om "vad är det" pä olika sammankomster,och menigheten bibringas den uppfattningen att regering och riksdag godtagitutredarnas förslag och därmed skulle acceptera degenerösa erbjudanden som skisserats. Grunderna i utredningen måste väl realistiskt innebära,att folkkyrkan - statskyrkan - skall avskaffas och ersättas av en ny statligfrikyrka. Därmed skulle en återgång till en dogmatiskt troende biskops- ochprästkyrka ske. De dogmatiskt troende skulle fä en statligt välsignadförmänsställning och vi andra, som har hka äganderätt till svenska kyrkansegendom, skuhe avskiljas och betraktas som en utanför stående grupp. En religionssociolog har sagt att religionen skulle bliutan roll i det nya samhället. Han befarar att det inte skulle komma att finnasnågon plats för den mera personlighetsinriktade religionen och att religionenkanske inte skulle finnas i samhället "men väl i några skyddsrum motsamhället". Det är väl riktigt atl religioner kommer och går, uppstår ochförsvinner. Men har väl historien visat, att oavsett uppfattning omreligionen och dess livsyttringar synes ändock det religiösa behovet självtöverleva. Även om kristendomen har den historiska tillfällighetens karaktär ochsom en produkt av sin tids kultur är underkastad förvandlingens tag, är dentrots allt politiskt intressebetonad. Ty även om vetenskapens landvinningarkorrigerar världsbilden förefaller det som om religiositeten i någon formkommer att överleva många skiftningar och stormar. Även den svenska statskyrkanhar varit underkastad föränderlighetens vind och speciellt under senare ärsuccessivt förändrats till form och innehåll. Bäde religionsfrihet och enutbyggd folkkyrka har accepterats. Kristendomen är historiskt en ung företeelse i vårt land.Men under de århundraden den existerat har huvuddelen av vårt folk mött en s.k. kristlig kyrka som styrts av en reaktionär församling män, vilka saknaderespekt för människovärde och för religions-, tros-, tanke-, åsikts- ochyttrandefrihet. Kyrkans predikare gav allmogen domedagspredikningar, dogmer,riter, hot och skräck i stället för tillförsikt, kärlek, lijälp och tröst i enandlig och materiell nödsituation. Denna statskyrka, som mer hade en politiskmaktuppgift än en kristlig, uppfattades som en folkfiende som vi naturligtville avskaffa. Det förefaller därför märkligt, att kyrka-stat-utredarnanu i religionsfrihetens namn synes återfalla till tankegångar som både OlofSkötkonung och grundlade för den katolska kyrkan och som ävenGustav och senare företrädde för protestantismen. ville, enligt historien, omvända de honomunderlydande folken till kristendom och arbetade med stor iver pä attavgudatemplet i måtte förstöras. Och i ett brev av den 4 oktober1080 talar om att han underrättats o'm "edert folks nyligenskedda omvändelse" och manar kungarna att pålägga riket tionde tillkyrkorna och tih de fattiga. Ett maximalt kyrkligt inflytande anses ha förelegat underkung , dä under hans regeringstid det svenska riksrådetframträder som en fast institution, där rikets biskopar utgjorde en beständigkäma. Vid mötet i blev den kyrkliga organisationen stadfäst iSverige och bekräftades genom påvlig bulla tvä år . Sedan biskopssätet pä flyttats frän till GamlaUppsala ansågs hedendomens makt bruten i . Det lär ha Nr 8 ansetts att kung inte bara var en stor realpolitiker och den den katolska kyrkans lydige son, han köpte också sin kungakrona med 24ianuari 1973 katolskakyrkans välsignelse genom att kronans och böndernas hemman ----- överiätstill katolska kyrkofurstar. Riddarväsendet lär också har införts och utbyggtsunder ' dagar. 1 hägnet av sin makt överförde kungen, kyrkan ochstormännen allmogens egendom till sig själva. De kristna värdena och intressenasattes pä undantag. Om har det sagts att han "var ochförbliver vår historias största och hänsynslösaste realist", när han bl.a. från katolska kyrkan återtog en femtedel av nationalförmögenhet,vilken blev kronans egendom. Detta återförande kunde ske på samma sätt somsjälsfränden tillämpade i , när han erbjöd adeln ochridderskapet att fä del i egendomen. På samma sätt täter enyrkeskrigare värdesätta sin greves och överstes tro och heder i orden:"Ack, herre, för en kvarts daler säljer han heta besittningsrätten tillsin eviga salighet, ärvd och förvärvd, för sig och efterkommande." Reformationens tid gjorde sedan sitt intåg. I kampen motpåven stödde sig på furstemakten och godtog statens överhöghet. FörLuther var väl rätt och stat i och för sig något ont, men under rådandeförhåltanden var det den kristne borgarens plikt att böja sig för överheten. "Även om fursten som människa vanligtvis är en odåga eller en slyngel, ärhan dock representant. Den hand som svingar det världsliga svärdet är ickeen människohand utan hand. Det är och icke människan som straffar medstegel och hjul, halshugger och piskar, det är som för krigen. Lydnaden ärlydnad mot , och människan har ingen rätt att göra uppror, icke ens motorätt och tyranni: , lida, kors, kors det är den kristnes rätt och intetannat", ansåg "reformatorn". Men trots allt blev det vissa protestantiskt-religiösarörelser som kom att bli förkämpar för demokratiska idéer. Även på de mänskliga och borgerliga rättigheternas områdengjordes framsteg. Åtals- och hädelseperioden var lång och påfrestande, mentrosfriheten och lära kom under debatt. väckte med sin stridsskrift . Den storefilosofen ansågs ha förnekat gudom, och därmedföljde kättarprocessernas tid. utgick frän att man skulle läsa utan atttäta senare dogmatiska bekännelseskrifter utgöra ledning för omdömet. Oberoende av symbola och egna förutfattade meningar undersökte han därför vad faktiskt innehöll om gudom och kom till ett negativt resultat. var för honom den bäste och ädlaste bland människor, idealmänniskan, men läran om hans gudomliga natur ansåg tillhöra senare kyrkliga bekännelseskrifter. Han gjorde också gällande att det var en olycksdiger tro att reformationen skulle vara avslutad med , som själv hade betraktat sitt verk endast som en reformationens begynnelse. Det vore en katoliserande motsägelse inom protestantismen att visserligen ä ena sidan förneka påvens och kyrkomötenas ofelbarhet men å andra sidan upphöja senare tiders bekännelseskrifter till ett slags 57 Nr 8 ofelbar "papperspåve".Därför riktade till sina läsare en vältalig Onsdaeenden maning att "nedslåpapperspåven och i hans ställe upphöja den fria 4 ianuari 1973 forskningen; att våga tro, även i det religiösa, såväl som i det -------------------- vetenskapliga, det politiska, det sociala, på frihetens välsignelse. vetenskapentro pä friheten är att tro pä mänskliga förnuftet; att i det politiska ochsociala tro pä friheten är att tro pä en sedlig världsordning; att i detreligiösa tro pä friheten är att tro pä ." Är 1891 skrev i sin mot påven stridsskrift grundorätten bl. a.: "Det har bhvit sagtom en berömd dom i högsta domstolen här i , som fälldes i enbortrymd slavs sak kort före borgarkrigets utbrott, att den gav lag ätnordstaterna och negrerna åt . På samma sätt ger ni i eder rundskrivelseevangeliet åt arbetarna och jorden åt godsägarna. Kan man dä förundra sig överatt det gives människor som hånande säga: Prästerna äro villiga nog att ge defattiga lika andel i det osynhga, men de sörja troget för att de rika behällaallt det synhga för sig allena. Detta är orsaken till att de arbetande massorna runt om ivärlden vända sig bort frän all dogmatisk religion. Och varförskulle de inte göra det? Vad är religionens uppgift om icke att utpeka deprinciper, som böra leda människorna i deras inbördes förhållanden, om icke attge oss klara bestämda livsregler, som kunna tjäna tih ledning i alla livetsförhållanden - i verkstaden, på torget, i rätten och riksförsamlingen såväl somi kyrkan; om icke att tjäna som en kompass, varigenom människorna trygga kunnaledas genom frestelsens stormar, begärhghetens villovägar, kortsynthetenstjocka? Vartill gagnar en religion, som står förlamad och tvivlande gentemot demest betydelsefulla spörsmål en religion, som, hur mycket den än lovar i dentillkommande världen, intet förmår uträtta gentemot orättvisorna i denna?" Detta sägsav en rehgiös och närmast gamnialliberal författare 1891. Religionsfrihet och begreppet statskyrka ligger somhuvudfråga inom utredningen. kyrkolag föreskrev: "Uti värtkonungarike och dess underliggande länder skola aha bekänna sig endast ochallena till den kristliga lära och tro", som omfattade. "Avfall ifrån vår rätta rehgion" medförde tandsförvisning. 1726 årskonventikelptakat förbjöd gudstjänster utan prästerlig ledning. erhöll svenska medborgare full frihet att utträdaur och frikallades frän skyldighet att tillhöra annat kristettrossamfund eher över huvud något trossamfund. har utan förbehållkunnat godtaga angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna i artikel 9, enligt vilken "envar skalläga rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rättinnefattar frihet att byta religion eller tro och frihet att ensam eller igemenskap med andra, offentligt eller enskilt, utöva sin religion eller tro,genom gudstjänst, andaktsövning eller iakttagande av religiösa sedvänjor." Utredningenkonstaterar även att gällande religionsfrihetslagstiftning i principger uttryck för tanken att individen skall ha valfrihet i fråga om 58 religionsform och därmed ävenfrihet frän rehgion. Men trots detta säger utredningen:"Eftersom det i vårt land finns samvetsbestämda människor som uppleverSvenska kyrkans officiella status som en kränkning av sin åsiktsfrihet, kanderas tolkning av religionsfrihetsbegreppet inte nonchaleras. De vill inte,därför att de är svenskar, identifieras med ett visst kyrkosamfund. Dessa personerbegär inte bara frihet för egen del utan även för kommande generationer." Utredarna har kommit till slutsatsen "att fullreligionsfrihet ej är genomförd genom rehgionsfrihetslag" och att"det inte är förenligt med religionsfrihetens principer att etttrossamfund har en i väsentliga stycken annorlunda relation till staten änövriga trossamfund". De s. k. frikyrkornas medlemmar gavs frihet att liksomalla andra utträda ur 1951. Det är väl då närmast de ickedogmatiskt bundna eller icke troende som av olika skäl stannar i statskyrkansom skall känna sig kränkta? I ett demokratiskt samhälle där lag finns ochtillämpas kan i olika situationer trots allt den enskilda människan känna sigkränkt. Utredningen säger att grundtanken i förslagen är att geett klarare uttryck för egenskap av trossamfund och ej enstatlig institution. Det sägs även: "Staten har frän altmänkulturellautgångspunkter etl intresse av att tillse att en användbar bibelöversättningfinns tillgänghg." Men utredningen tillägger: "Att staten skullestadfästa en bibelöversättning för bruk inom ett visst trossamfund anser viinte förenligt med principen om samfundens rehgionsfrihet." Lekmän - ivarje fall de äldre - som besöker de gemensamma kyrkobyggnaderna och hör ellerläser och , har väl uppfattat en bibelöversättning som enskrift vilken pä svenska skall återge grundtexternas innehåll likartat ochriktigt. I utredningsbetänkandet om kyrka och stat, som enligluppgift remitterats till 4 000 instanser, är grundtemat religionsfrihet, menvar finns trosfrihet? Troligen har huvuddelen av svenska folket icke begärt attsvenska kyrkan skall vara ett trossamfund. Är meningen den att förslaget til]en statlig frikyrka skall innebära ett accepterande av och en återgång tillortodoxins eller fundamentalismens åskådning, med jungfrufödelse m. m.? Omkristendomen skall förbli levande, och som det sagts givas ny livskraft, måsteden nog söka bli en dynamisk kraft och inte kvarbliva i att statiskt upprepagamla formler från en dogmbildning som tydligen tillkom under inflytande avgrekisk filosofi. Den är obegriplig för vår tids ungdom såväl som för den enklavardagsmänniskan, vilken i och kyrkan vill finna något annat änteoretiska, spekulativa intressen. Eftersom kyrkoministern inom utredningen varit säangelägen om att staten icke skall få blanda sig i kristliga riktlinjer för attinte kränka religionsfriheten, utan dessa uppgifter skall förbehållastrossamfunden, är det märkligt att hon i i sagt: "Detfattas alltjämt något hos den andliga vården vid sjukhus, fängelser, svenskakolonier i utlandet och sjömansvård, men också vid de mihtära förbanden. "Hon underströk även att kyrklig verksamhet inle minst för ungdomen ger ettetiskt bestående resultat. Det är tydligen svårt att följa utredningen. Det äräven märkligt och i högsta grad anmärkningsvärt att utredarna medgenerös hand överlämnar den kyrkliga egendomen, som tillhör hela värt folk,till en föreslagen ny statlig frikyrka, frän vilken de icke dogmatiskt troendeär uteslutna. Det är tydligen samma förfarande som pä 1200-taletoch pä ansåg vara god statsmannased. Men då gällde juicke demokratiska hänsyn eller hänsyn till lands- eller grundlag. "Relationen mellan staten och börsålunda enligt denna utredning bestämmas sä, att kyrkan har full frihet attbesluta om sina angelägenheter i religiöst avseende liksom också i frågor avorganisatorisk och ekonomisk art i den mån de är av betydelse för den religiösafriheten. Vi anslutet- oss till detta synsätt", säger utredarna. Men utredarnas förslag innebär att vi, på ungefär sammasätt som , skulle fä en stattig frikyrka med enormpolitisk makt, som mindre skulle syssla med religiösa uppgifter men i destostörre utsträckning koncentrera intresset pä politisk makt. Trots denna orimlighetanser utredarna att den nya statliga frikyrkan skulle få disponera av kronanoch kommuner nu ägda miljardvärden kyrkor, skogsfastigheter och andrafastigheter. Men den skulle även behärska agitatoriska propaganda- och påtryckningsmedelav enorm omfattning, som varken politiska partier eller andra existerandefriförsamlingar och kyrkor kan prestera. Med till visshet gränsande sannolikhetskulle en liten men verkligt reaktionär grupp präster och biskopar kunnaersätta folkkyrkan med en högkyrktig prästkyrka och bli ett politisktmaktcentrum. Vi kan följa de stridiga religiösa intressena i andraländer, med blodiga och splittrande strider till skada för tand och folk. Ivårt land har vi fått en invandring av människor med olika religiösauppfattningar och vanor, som lätt kan tända religionsstriden ånyo i vårt land. Vid de italienska valen är 1948 utfärdade kyrkan enbannbulla mot "ateistiska" partier, och de som röstade med demutlovades evig fördömelse; påbudet var fäst på kyrkporten. Är 1963 segradekardinalens maning till biskoparna att "inte svika korsskölden" somförekommer i det krislhgl demokratiska partiets vapen. En tidning gav uttryckät meningen "att det var katolikens plikt att rösta för rätt parti, och attbiskopskonferensen borde ingripa i vilken form det vara månde". De icke dogmatiskt troende skulle, enligt utredningen,stängas ute från varje demokratisk möjlighet att påverka en ny statligfrikyrka, men dess egna medlemmar skulle självklart hett och fullt kunnapåverka politiken och samhället i övrigt. Folkkyrkan och dess syften skulledärmed försvinna. Utredningen säger att en av huvudfrågorna är om denföreslagna nya statskyrkan "efter relationsförändringen skall anses varadensamma som den nuvarande eller om en ny kyrka skall anses bildad".Utredningen anser att "även om lagstiftningen rörande Svenska kyrkanupphävs, består trossamfundet ". Realpolitiskt måsteutredarna veta att praktiskt har statskyrkan aldrig varit eller uppfattats somett trossamfund. bygger på en församlingsorganisation.Utredningen säger; "En avgörande förutsättning för att identitet skallföreligga juridiskt sett mellan nuvarande och en kyrkoorganisa- tion, somträder i dennas ställe, är att församlingarna består som basenheter i den nyaorganisationen vid övergångstillfället. Den primära effekten av övergängen blirdå att församhngama övergår från att vara offentligrättsliga korporationer(kommuner) till att vara privaträttsliga sammanslutningar." Tanken pä en folkkyrka och att folk hyllardemokratin synes vara utredarna fjärran, och de konstaterar: "Vi utgårfrån att den för typiska kombinationen av prästerligämbetsförvaltning och folkligt förankrad församhngsstyrelse kommer att bestå iden nya organisationen. Vi konstaterar att biskopar och präster inte enbart harställning som tjänstemän eller funktionärer inom en organisation. Sominnehavare av det religiöst bestämda prästämbetet i kyrkan har de dessutom ett självständigt ansvar för kyrkans lära, undervisning och "Detta, säger utredarna, ligger helt i linje medutvecklingen frän den gamla socknens självständighet med dess väsentligalekmannainslag. Dessa påståenden är orimliga och påminner om en engelsmansuttalande; "Etl av de mest framträdande dragen hos den tid vi lever i ärdess enastående förmåga att hitta goda skäl för att göra dåliga saker. Heladagen lång tillskriver vi oss motiv och syften, som står i en egendomligmotsättning till de handlingar vi företar oss." Kampen för medborgarrätt var härd, men politisk demokratibeslutades . Statskyrkan har börjat att acceptera demokratin, och folkkyrkotankenär på väg. Utredningens förslag syftar däremot tydligen till att få tillbakaden gamla biskops- och prästkyrkan och raderar ut det kommunala självstyret pädetta område, med en trosmässig motivering. Det talas om religionsfrihet, men iövrigt glöms friheten bort. I ett försvarstal om yttrandefrihet sade en amerikanskjurist 1735 bl. a.: "För ett ädelt sinne är förlusten av friheten värre ändöden.