prot · FW0931 · 1973-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 20 innevarandemånad. § 2 Meddelande ang. plena Sedan finansdebatten avslutats och votering ägt rumbeträffande finansutskottets betänkande nr 1 fortsätter sammanträdet med behandlingav övriga på föredragningslistan upptagna ärenden. Dagens överläggningarkommer att avslutas senast omkring . Kammarens arbetsplenum , ,inleds med en frågestund på omkring . Först bland beslutsärendenaupptas socialförsäkringsutskottets betänkande nr 2 om sänkning av pensionsåldernm.m. Det kan bli nödvändigt att anordna kvällsplenum även . § 3 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1584och 1585 till civilutskottet, : nr 1586till lagutskottet samt nr 1587 -1589 till näringsutskottet. § 4 Föredrogs, men bordlades åter försvarsutskottetsbetänkande nr 7, näringsutskottets betänkanden nr 6 - 8 och 10-12 samtcivilutskottets betänkanden nr I 4. Föredrogs finansutskottetsbetänkande nr 1 i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1973:1 framlagdafinansplan för /74 jämte motioner. 1 propositionen 1973:1, bilaga 1,hade Kungl. Maj:t under åberopande av statsrådsprotokollet över finansärendenför såvitt nu var i fråga föreslagit att godkännade allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken och för statsregleringensom förordats i statsrådsprotokollet. 1 detta sammanhang hade utskottet behandlat motionerna1973:241 av m, fl, (m) vari såvitt nu var i frågahemställts att hos Kungl, Maj:t skulle 1, anhålla attKungl, Maj:t sammankallade en stabiliseringspolitisk konferens medrepresentanter för regeringen, de demokratiska oppositionspartierna,näringshvet och parterna på arbetsmarknaden med uppgift att utarbeta ettprogram mot inflationen, 2, uttala att denekonomiska politiken gavs en sådan utformning att långtgåendekreditrestriktioner kunde undvikas, 3, uttala att denekonomiska politiken i ökad utsträckning borde inriktas på generella åtgärdersamt 4, ge till kännavad i motionen anförts rörande riktlinjerna för den ekonomiska politiken iövrigt. 1973:887 av m. fl. (c)vari hemställts att skulle uttala önskvärdheten av att lantbrukettillfördes ökade kapitalresurser så att efterfrågan på långfristiga krediter iform av hypotekslån bättre kunde tillgodoses, 1973:982 av i Arvikam. fl, (fp) vari hemställts att vid behandling av Kungl, Maj:tsproposition nr 1, bilaga 1, finansplanen, beslutade att som sin mening uttalaatt den ekonomiska politiken i större utsträckning än borde inriktasmot bekämpandet av inflationen i enlighet med vad som anförts i motionen. 1973:983 av herrar () ochHelén (fp) vari såvitt nu var i fråga hemställts att vid behandlingenav Kungl, Maj:ts proposition nr 1, bilaga 1, finansplanen, beslutade 1, att som sinmening uttala att den ekonomiska pohtiken i större utsträckning än vad som komtill uttryck i regeringens finansplan borde inriktas på att komma till rättamed både de konjunkturelit och de strukturellt betingadesysselsättningsproblemen, 2, att som sinmening uttala att kreditpolitiken och den ekonomiska politiken i övrigt bordeinriktas så att fortsatt kapacitetsutbyggnad och förstärkning av näringslivetmöjhggjordes, 3, att som sinmening uttala att ett ensidigt utnyttjande av kreditpolitiken somstabiliseringsmetod i en uppåtgående konjunktur inte borde ske, 4, att hos Kungl,Maj:t anhålla om förslag till ett system med sparstimulerande åtgärder, 5, att hos Kungl,Maj:t anhålla om att en stabiliseringspolitisk konferens sammankallades medrepresentanter för regering och riksdag, organisationerna på arbetsmarknadenoch övriga berörda parter, 6, att hos Kungl,Majrt anhålla om inrättande av ett ekonomiskt-socialt råd för att bl. a,förbereda stabiliseringspolitiska konferenser samt 7, att som sinmening uttala vad som i övrigt anförts i motionen beträffande riktlinjerna förden ekonomiska politiken, 1973:988 av m, fl,(vpk) vari hemställts att i anledning av regeringens proposition1973:1 som sin mening uttalade vad som anförts i motionen om den ekonomiskapohtiken och finanspolitiken, 1973:992 av () vari hemställts att riksdagenbeslutade ge Kungl, Maj:t motionens innehåll beträffande de mindre företagenskreditproblem till känna samt 1973:995 av () varihemställts att hos Kungl, Maj:t skulle anhålla om förslag till ettkonjunkturanpassat obligatoriskt sparande, i så god tid att det kunde varaverksamt under nästa högkonjunktur. 1, beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken och för statsregleringen att skulle a) avslå motionen1973:241 i denna del, b) avslå motionen1973:983 i denna del, c) avslå motionen1973:988, d) med godkännande av vad i propositionen 1973:1, bilaga1, förordats som sin mening ge Kungl, Maj:t till känna vad utskottet anfört, 2, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på sysselsättningsproblemenatt skulle avslå motionen 1973:983 i denna del, 3, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på generella åtgärder attriksdagen skulle avslå motionen 1973:241 i denna del, 4, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på förstärkning av näringslivetatt skulle avslå motionen 1973:983 i denna del, 5, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning mot bekämpandet avinflationen att skulle avslå motionen 1973:982, 6, beträffandesammankallande av en stabiliseringspolitisk konferens att skulleavslå motionerna 1973:241 och 1973:983 båda i denna del, 7, beträffandeinrättande av ett ekonomiskt-socialt råd att skulle avslå motionen1973:983 i denna del, 8, beträffandesparstimulerande åtgärder m. m, att skulle avslå motionen 1973:983 idenna del samt motionen 1973:995, 9, beträffandeuttalande om kreditpolitiken att skulle avslå motionerna 1973:241 och1973:983 båda i denna del, 10, beträffandeuttalande om proportionell kreditåtstramning att skulle avslåmotionen 1973:992, 11, beträffandeuttalande rörande kapitalresurser till lantbruket att skulle avslåmotionen 1973:887, Reservation hade avgivits av herrarLöfgren (fp), i (c). (), Åsling (c),(), Fågelsbo (c) och (), som ansett att utskottet borthemställa, 1, beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken och för statsregleringen a) skuhe avslåmotionen 1973:988 b) i anledning avKungl, Maj:ts förslag i propositionen 1973:1, bilaga 1, samt motionerna1973:241 och 1973:983, båda i denna del, som sin mening gav Kungl, Maj:t tillkänna vad reservanterna anfört, 2, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på sysselsättningsproblemenmed bifall till motionen 1973:983, i denna del, som sin mening uttalade att denekonomiska politiken i större utsträckning än vad som kom till uttryck ifinansplanen borde inriktas på att komma till rätta med såväl de konjunkturelitsom de strukturellt betingade sysselsättningsproblemen, 3, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på generella åtgärder ianledning av motionen 1973:241, i denna del, som sin mening gav Kungl, Maj:ttill känna vad reservanterna anfört beträffande nödvändigheten av att bådegenerella och selektiva medel kom tih användning i den ekonomiska politiken, 4, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning på förstärkning avnäringslivet med bifall till motionen 1973:983, i denna del, som sin meninguttalade att kreditpolitiken och den ekonomiska politiken i övrigt bordeinriktas så att fortsatt kapacitetsutbyggnad och förstärkning av näringslivetmöjliggjordes, 5, beträffandeuttalande om den ekonomiska politikens inriktning mot bekämpandet avinflationen att med bifall till motionen 1973:982 som sin meninguttalade att den ekonomiska politiken i större utsträckning än bordeinriktas mot bekämpandet av inflationen, 6, beträffandesammankallande av en stabiliseringspolitisk konferens med bifall tih motionerna1973:241 och 1973:983, båda i denna del, hos Kungl, Maj:t skulle anhålla att enstabiliseringspolitisk konferens sammankallades med representanter förregering och riksdag, organisationerna på arbetsmarknaden och övriga berördaparter i enlighet med vad reservanterna anfört, 7, beträffandeinrättande av ett ekonomiskt-socialt råd med bifall till motionen 1973:983, idenna del, hos Kungl, Maj,t skulle anhålla om inrättandet av ettekonomiskt-socialt råd i enlighet med vad reservanterna anfört, 8, beträffandesparstimulerande åtgärder m, m. med bifall till motionen 1973:983, i dennadel, samt i anledning av motionen 1973:995 hos Kungl, Maj:t skulle anhålla omförslag till om ett system med sparstimulerande åtgärder i enlighetmed vad reservanterna anfört, 9-11, beträffande uttalande om kreditpolitiken, uttalandeom proportionell kreditåtstramning och uttalande rörande kapitalresurser tilllantbruket i anledning av motionerna 1973:241 och 1973:983, båda i denna del,samt motionerna 1973:887 och 1973:992 som sin mening uttalade attstabiliseringspolitiken borde ges sådan inriktning att långtgåendekreditrestriktioner undveks och att industrins, lantbrukets och andra näringarskapitalförsörjning fortlöpande kunde tillgodoses. Konjunkturuppgången är av alla tecken attdöma nu här och sätter sin prägel på den ekonomiska aktiviteten. anledningatt räkna med en rätt snabb uppgång och att konjunkturen Nr 31 kanskeblommar ut inom de närmaste . Detta är en av Onsdaeen denregeringskretsen sedan läng tid ivrigt förebådad utveckling. Med hänsyn s.februari 1973 därtill är det överraskande att analysen av den ekonomiskautvecklingen i finansplanen är så försiktig, för att inte säga färglös.Färglösheten är påfallande även sett med hänsyn till det pohtiska livetsspektra. Någon inspirationskälla till ideologisk debatt är inte finansplanen, där så värdeladdade ord som socialism och kapitahsm uppenbartär bannlysta. Även finansutskottets majoritet är i sin värdering avfinansplanen och den ekonomiska utvecklingen anmärkningsvärt försiktig. Det ärinte svårt att förstå orsaken. framstår som ovedersägligabevis på en misslyckad ekonomisk politik. Att detta manar till försiktighet ivärderingar och bedömningar är förståeligt. Konjunkturuppgången nu beledsagas dessutom av ett störreantal osäkra faktorer än normalt. Oron på valutamarknaden har tillfälhgtstillats men finns med i bakgrunden. Inflationen blossar upp med växlandestyrka i skilda länder, och vi har den för våra förhållanden oroande högaarbetslösheten. i ett längre perspektiv hopar sig också andrafrågetecken. Hur blir utvecklingen i den europeiska gemenskapen och hurpåverkar den vår situation? Med vilken styrka kommer förstärktaprotektionistiska strävanden att göra sig gällande? Vad innebär sådanaväxande problem, som energiförsörjningen kommer att erbjuda, för den industriellautvecklingen och för världshandeln? Händelserna på valutamarknaden har utgjortett dramatiskt inslag i den ekonomiska utvecklingen. Också den senaste krisen,som ledde till dollarns nedskrivning, har bjudit på dramatiskainslag. Såvitt man kan bedöma var beslutet om den svenska kronansanpassning gentemot övriga europeiska valutor, dvs. devalvering med ca 5procent, väl avvägd och motiverad. Osäkerheten på valutamarknaden finnsemellertid kvar och ställer alltjämt stora krav på den valutapolitiskaberedskapen. En mera långsiktig lösning på världens valutaproblem framstår ahtangelägnare också av den anledningen att valutaoron har en benägenhet attfortlöpande öka klyftan mellan rika och fattiga länder. Händelserna på valutamarknaden illustrerar på sitt sättvad som kommer att bli karakteristiskt för 1970-talets utveckling - ett ökatinternationellt beroende. Också i omsorgen om vårt ekonomiska oberoende fårstagnationen 1972, de mörka åren då den ekonomiska tillväxtenhär i landet i genomsnitt var mindre än I procent, betraktas som ödesdiger.Investeringarna och den privata konsumtionen höll sig på en låg nivå, ja, 1971noterades t. o. m. en minskning av den privata konsumtionen. Prisstegringarnahar varit betydande. uppgickde till inte . Skatteuttaget har ökat från budgetåret1969/70 till /72 med ca 16 mUjarder, eller med ,och den offentliga sektoms bidrag till tillväxten har blivit starkt begränsat. För den enskilda människan, hksom för utvecklingen i storti samhället, är dock den höga arbetslösheten det stora och helt överskug- Nr 31 gande problemet. Det är betecknandeatt chefsekonomerna vid arbets- Onsdaeenden marknadens största organisationer beräknade att antalet 28februari 1973 sysselsättningstillfällen skulle minska med 5 000 under detta år. -------------------- finansministern har i uttalanden varit pessimistisk och räknar med en tinansaebatt oförändrad sysselsättning jämfört med fjolåret, som ändå var ett Inom kortrycker 30 000 värnpliktiga ut. Enligt en utredning har bara 10 000 av demarbete. En tredjedel har för avsikt att fortsätta sina studier medan den sistatredjedelen går ut utan förhoppning om arbete. Trots den mUda vintern varantalet arbetssökande enligt undersökningar i januari128 000. Enhgt samma källa ökade de ofrivilligt deltidsarbetande, dvs. personersom söker heltidsarbete men ändå är hänvisade till deltidsarbete, med 20 000från , då siffran uppgick till 97 000. Antalet latentaarbetssökande uppgick till 190 000 . Mot denna bakgrund förslår detinte långt att antalet personer i omskolning håUs pä en oförändrat hög nivå,dvs. ungefär 50 000, att beredskapsarbetena ökade något till 35 000 och attockså antalet arkivarbetare ökade något till drygt 1 1 000. Enligt dessaundersökningar är alltså över 430 000 människor antingen arbetslösa eher ocksåi en sysselsättningssituation som kan karakteriseras som väntan på en permanentarbetsuppgift. Detta måste stämma till allvarlig eftertanke och förnyadeansträngningar att lösa sysselsättningsproblemen. Det är mot denna bakgrundsom skisserat ett program för 100 000 nya jobb. Vi vill därmedillustrera vår bestämda vilja att pröva alla tänkbara konkreta åtgärder för attförbättra sysselsättningsläget. Det sker i medvetandet om att det är denenskildes insats i produktionslivet som är grunden för den ekonomiskatillväxten. Från den synpunkten är finansplanen en besvikelse, och inte hellerhar finansutskottets majoritet i sitt betänkande närmare sökt analysera dessafrågor. Strukturomvandlingen av näringslivet är "en avgörande förutsättningför en fortsatt hög framstegstakt och reformpolitik", framhållersocialdemokraterna i utskottet. Det är naturligtvis ett riktigt påpekande, mende frågor som anmäler sig i sammanhanget förbigår man med en talande tystnad.Strukturomvandlingen är väl inget självändamål. Att påskyndastrukturomvandlingen utan att ha garantier för att den friställdaarbetskraften kan få sysselsättning på andra områden skapar ju stora problem. Denna stora anpassningsprocess har socialdemokratinmisslyckats med. De rörlighetsstimulerande medlen har visserligen successivtnyanserats till att nu också gälla omflyttningar inom regioner och mellannäringsgrenar, men de beslut majoritet fattade om deregionalpolitiska handlingsprogrammen innebär en betydande sänkning av deregionalpolitiska ambitionerna, t. ex. i skogslänen, där man verkligen skullebehöva satsa hårt på en differentiering av näringslivet, dvs. enstrukturanpassning men med minsta möjliga bieffekter. En aktiv regionalpolitik är alltså i det härkonjunkturläget angelägnare . I varje högkonjunktur har utvecklingen i den expansiva delen av landet sprungit ifrån utvecklingen 12 t. ex. i skogslänen, som vade gångobevekligt halkat ytterligare efter. strukturarbetslösheten innebär slöseri medproduktionsresurser och har dessutom en allvarlig social sida, eftersomerfarenheterna visar att utslagning av mindre lönsamma företag också oftainnebär en utslagning av arbetskraft inom de icke lönsamma företagen ochbranscherna. Här vore det motiverat att gå in med ett direkt sysselsättningsstödjust med hänsyn till strukturanpassningen. Jag föreställer mig att omarbetsmarknadspolitiken vore mera regionalt baserad, skulle det finnas störremöjligheter att anpassa ett dylikt sysselsättningsstöd till de lokalaförutsättningarna och till skilda förhållanden inom olika företag. Den ekonomiska tillväxtens betydelse ägnas i förbigåendenågra erkännsamma ord i finansplanen. Vore det inte ett tema som borde haägnats litet mer av ambitiös analys i förbindelse med strukturproblemen påarbetsmarknaden? Ekonomisk tillväxt förutsätter inte bara högrationellaföretag, som förmår svara upp mot samhällets krav i skilda sammanhang, utanäven vad jag skulle vilja kalla en undervegetation av småföretag ochserviceföretag, där lönsamheten ofta kan vara låg men där mycken expansiv kraftändå är att hämta. Vi måste alltså få en näringspolitik här i landet som tartill vara den expansionskraft som ligger i den enskildes personliga engagemangoch förmåga i de många småföretagen. Det är angeläget lika väl som att ge denanställde i det större företaget ökade möjligheter till personligt engagemangoch inflytande i produktionsprocessen. De styrinstrument samhället använder äralltför genereUt utformade och i alltför stor utsträckning dimensioneradeefter de större företagens förutsättningar. Samhällets styrinstrument - det mågälla skattepolitik, kreditpolitik, sysselsättningsstöd eller andra former -måste göras mera selektiva, avpassade efter företagens individuella situationoch förutsättningar. Den höjda löneskatten drabbar de personalintensivaföretagen mest. Investeringsavdraget för maskininvesteringar gynnar dekapitalstarka rationaliseringsmöjliga företagen mest. Detta nämner jag för attillustrera bristen på samordning med ett par inslag i den aktuella konjunkturpohtiken. I ett skede när man har anledning att satsa på denekonomiska tillväxten är det självklart att också stabiliseringspolitiken måsteägnas all tillbörlig uppmärksamhet. Den aktuella diskussionen om i vilken gradpolitikerna skall vara involverade i kraftmätningen mellan arbetsmarknadensparter illustrerar, om inte annat, att politikerna har ett klart ansvar för attarbetsmarknadens parter vid sina förhandlingar också har möjlighet att ta medallmänt ekonomiska och samhällspolitiska överväganden. Vi sitter alla i sammabåt och måste vara pä vår vakt mot en inflationistisk utveckling som försvagarvår internationella konkurrenskraft och skapar nya fördelningsproblem inomlandet. Denna komplicerade sammanvägning av skilda faktorer, som bestämmerinriktningen av samhällsekonomin, gör det enhgt vår mening nödvändigt att nuäntligen införa stabiliseringspolitiska konferenser som ett samrådsförfarande,varvid enskilda grupper i samhället har bättre möjligheter att bedömautvecklingen och sin egen roll. Oppositionens program för den ekonomiska politiken underden , sådant det nu skisseras i reservationen till finansutskottetsbetänkande, betonar också nödvändigheten av en hög beredskap när det gällersparstimulerande åtgärder i ett skede av konjunkturen näröverhettningstendenserna kan göra sig påminda. På samma sätt måstestatsmakterna fortsätta att föra en aktiv kamp mot prisökningar för att även påden sektorn säkra stabiliseringspolitiken. Finanspolitiskt har budgeten karakteriserats som expansivi kraft av sitt underskott på nära . Den bedömningen ärnaturligtvis beroende på vUka konjunkturförväntningar man har. Som jaginledningsvis framhöll finns det anledning förmoda att en rätt snabbkonjunkturuppgång är på väg, men är konjunkturbilden mer splittrad änvid tidigare konjunkturuppgångar. Under alla förhållanden illustrerar denkvardröjande strukturarbetslösheten att det finns stora outnyttjadeproduktionsre.surser. Ser man alltså frågan utifrån budgetteknisk synpunkt ochmed hänsyn till kapitalmarknaden finns det ett visst fog för finansministernskarakteristik av budgeten. Ser man budgeten utifrån tillväxten i ekonomin ochtillgängliga produktionsresurser är dock inte budgeten särskilt expansiv. Sett mot den här bakgrunden är det anmärkningsvärt attbåde finansministern och utskottsmajoriteten stannat vid att ett underskott påjust anger något slags toleransgräns för upplåningen.Sysselsättningsfrågorna är nu så angelägna att man för konkret sysselsättningsfrämjandeåtgärder också får vara beredd att acceptera en expansivare finanspolitik.Betalningsbalansens gynnsamma utveckling borde också i och för sig nu hamedverkat till att hämningarna visavi en aktivare syn på möjligheterna tillekonomisk tillväxt skulle ha släppt. Var går då skiljelinjen mellan regeringen och oppositioneni synen på den ekonomiska politiken i det här skedet? Ja, skiljelinjen är ivarje fall - som jag tidigare antydde - inte av ideologisk art. Finansplanenoch utskottsmajoritetens betänkande är i hög grad en biandekonomisk produktutan några käcka trumpetstötar av sociahstisk modell, men det finns ändåväsentliga skillnader i synen. Vi betonar starkt regionalpolitikens roll för denekonomiska utvecklingen. De regionala differenserna på arbetsmarknaden när detgäller den ekonomiska aktiviteten rymmer i sig själva mycket av konjunkturproblemet.Även i den högkonjunktur som står för dörren kommer överhettningen iekonomin i egentlig mening att vara avgränsad till några få regioner i vårtland. 1 en decentrahsering av samhällsfunktioner och näringsliv ligger alltsåväsentliga möjligheter till en stabilare ekonomisk utveckling. Vi förordar en aktivare och efter skilda företagstypersinneboende möjligheter och krav differentierad näringspolitik. Det ärnödvändigt om man skall rädda expansionskraften i produktionslivet, där denanställdes och företagarens möjlighet till aktivt engagemang måste främjas. Vihävdar vidare att strukturarbetslösheten måste bekämpas med till skildanäringsgrenars och företags situation bättre avpassade sysselsättnings-stödjandeåtgärder. Det måste vidare bli en bättre överensstämmelse mellan åtgärder somstyr produktionslivet och åtgärder som skapar förutsättningar och stimulerarden ekonomiska tillväxten. Konjunkturpolitiken i stort, slutligen, måste bliaktivare, rörligare och mindre dogmatisk än den framstod och1972. Jag ber att få yrka bifall till den vidfinansutskottets betänkande nr 1 fogade reservationen. Heirr (): Den finansplan som utskottet behandlar i detnu aktueha betänkandet är ett digert aktstycke. Den rymmer många bedömningar avolika slag. Helt naturligt innehåller den sakuppgifter som inte kräverbemötande, och det förekommer avsnitt där finansministern nu långt mer äntidigare ger uttryck för att en förutsatt investeringsutveckling är beroendeav en god lönsamhet och att en ekonomisk tillväxt utgör ett medel att nå deallmänna välfärdsmålen., Regeringen måste känna sig allvarligt bekymrad över desenaste två årens utveckling. Det är inte heller svårt att förstå attfinansministern skönmålar på många punkter. Därför har också från den icke-socialistiska oppositionenframförts motioner som ger uttryck för en mer realistisk bedömning. Det ärockså dessa motioner som ligger till grund för den reservation som gemensamtavgivits av utskottets representanter för , ochmoderata samhngspartiet. Jag skall i detta sammanhang anföra några synpunkter ianslutning till reservationen. Stagnationen och arbetslösheten har lett till miljardstoravälfärdsförluster. kan med rätta kallas de förlorade åren isvensk ekonomi. Inte minst vi i har gjort denna bedömning. Denogynnsamma ekonomiska utvecklingen har kommit till uttryck på flera sätt. Vihar i reservationen givit exempel härpå. Den ekonomiska tillväxten har varitextremt låg och uppgår till i genomsnitt ,vilket är en lägre tillväxttakt än i jämförbara länder. Investeringarna,särskilt industrins, har legat på en låg nivå. Den privata konsumtionensutveckling har varit mycket svag, och noterades t. o. m. en minskning.Priserna har ökat kraftigt, och ökningen av konsumtionsindex från september 1970till har uppgått till . Det totala skatteuttaget harfrån /70 till 1971/72 ökat med ca 16 mUjarder kronor eller ca 30procent. har det högsta samlade uttaget i världen av skatter ochsociala avgifter. Arbetslösheten har varit och är alltjämt rekordhög. Från vår reservation vill jag åberopa den tabell somåterfinns på s. 23. I motsats till utskottsmajoritetens tabeh på s. 12redovisar den också det extremt dåliga med flera minustecken. Härligger beviset för finanspolitikens misslyckande.