prot · FW0954 · 1973-12-31 00:00:00 — Av arbetstekniska skäl har utskottetvarit nödsakat att uppskjuta behandlingen av dessa motioner till höstriksdagen,då vi aUtså får den stora trafiksäkerhetspolitiska debatten. Men eftersomdepartementschefen avser att tillsätta arbetsgruppen skulle jag dels viljaunderstryka vikten av att den kommer till stånd snart, dels vilja säga att dennegativa behandling som promemoria fått av remissinstanserna intebör föranleda att man helt lägger den åt sidan. Det finns en hel del områdendär som kan behöva en ytterligare utredning, men jag tror att det är väsentligtatt arbetsgruppen får arbeta på kort sikt det bör inte bli någon lång ochstor trafiksäkerhetsutredning, utan syftet måste vara att ur den stora katalogmed åtgärder som finns i denna promemoria ta fram de åtgärder som snabbt kanvidtas och som kan inpassas i ett mer långsiktigt program förtrafiksäkerheten. bör undanför undan lägga fram detaljförslag, så att vi kan få till stånd verksammaåtgärder. En sak som jag tycker är mycket värdefull i den Skiöldskapromemorian är att man utgår från en kvantitativt angiven målsättning när detgäller att minska trafikolyckorna. Jag tror att det är sådana åtgärder sombehövs för att vi parlamentariker skall vakna till insikt om vårt ansvar idetta hänseende. Jag ber att få yrka bifall tiU utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen nr 4 av i , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iKristinehamn begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten 3 mom. 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Krisdne-hamn begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Mom. 2 och 3 Utskottets hemställan bifölls. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Maj:ts förslag till medelsanvisning för budgetåret1913/14 under de skilda anslagen innebar att till Farledsverksamhet, exkl. isbrytning anvisades ettförslagsanslag av (punkten D 1, s. 125-126), att till Isbrytning anvisades ett förslagsanslag av (punkten D 2, s. 126-127), att till Fartygsverksamhet anvisades ett förslagsanslag av10 (punkten D 3, s. 127), Nr 54 att till Övrig verksamhet anvisades ett förslagsanslag av 600 000 den kronor (punkten D 4, s. 128). -------------------- 1detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:107 av m. fl. (fp), 1973:189av i m. fl. (c) vari hemställts 1. att riksdagenbeslutade anhålla om utredning beträffande lotstvång för alla tankfartyg isvenska farvatten samt 2. att hos Kungl. Maj:t begärde, att densvenska delegationen inom IMCO verkade för att få tUl stånd obligatorisklotsplikt för alla tankfartyg vid färd genom , 1973:198av m. fl. (m), 1973:759 av herrar Rosqvist (s) och iKalmar (s), 1973:1351 av herrar i (fp) och (), 1973:1358av m. fl. (vpk) vari föreslagits att i skrivelse tillregeringen uttalade sig för en sådan ändring i lots- och fyrkungörelsen, attlotsskyldighet i princip alltid förelåg för fartyg som trafikerade svenska kustvatten, kanaler och insjöar, dock med de undantag som anförts imotionen, samt hos regeringen hemställde om att förslag härom skyndsamtutarbetades och förelades samt 1973:1375 av i Gäddvikm. (m). 1. att för budgetåret1973/74 anvisade a. till Farledsverksamhet,exkl. isbrytning, ett förslagsanslag av , b. tiUIsbrytning ett förslagsanslag av , c. tihFartygsverksamhet ett förslagsanslag av , d. tillÖvrig verksamhet ett förslagsanslag av , 2. attriksdagen skulle a. avslåmotionen 1973:107, b. avslåmotionerna 1973:189 och 1973:1358, c. avslåmotionen 1973:198, d. avslåmotionen 1973:759, e. avslåmotionen 1 973:135 1, f. avslåmotionen 1973:1 375. 5. beträffande lotsskyldighet av iKristinehamn (vpk) som ansett att utskottet under 2 b bort hemställa, att i anledning av motionerna 1973:189 och 1973:1358som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanten anfört angående visslotsskyldighet. (vpk): I motionen 1358 till årets riksdag har yrkats att lotsskyldigheti princip alltid skall föreligga för fartyg som trafikerar 58 svenska kustvatten, kanaler och insjöar. Vi har i motionen anfört att undantaghärifrån i vissa fall kan vara motiverade men att sådana undantag då skallpreciseras. Vi har också givit exempel på tänkbara undantag. gällande bestämmelser regleras i lots- ochfyrkungörelsen av - SFS 698 - som i princip föreskriver lotsfrihet.Enligt 5 § i denna kungörelse kan Kungl. Maj:t med hänsyn till rikets säkerheteller av andra skäl föreskriva skyldighet att anlita lots. Så har också skett iviss utsträckning beträffande tank- och bulkfartyg med fariiga laster. Men enligt meddelande nr 1971 gesdet också möjligheter tUl dispens från denna skyldighet. beslut attupphäva lotsplikten måste ses som en liberalisering för rederierna som gerdessa ytterligare ekonomisk vinst. Delta sker på bekostnad av säkerheten för deombordanstäUda. Dessutom utgör nu rådande förhållanden väsentligt störremUjörisker, eftersom riskerna för haverier helt naturligt ökar. Vi betraktarbeslutet som mycket olyckligt. Det har visat sig att vissa rederier t. o. m. försökerövertala fartygsbefäl att avslå från att anlita lots där man tidigare ansågdet absolut nödvändigt. Många rederier - och då speciellt de mindre rederierna-försöker att klara sig helt utan lots. Sjöfolkets säkerhet sätts således påspel för att redarna på det sättet skall kunna göra sig en ekonomisk . Det är skrämmande att en grupp människor av de rikastebland de rika i detta samhälle ges möjlighet att ytteriigare berika sig genomatt spara några tusenlappar på varje resa som företas utan att anlita lots,som detta innebär ökade risker för både människoliv ochmiljökatastrofer längs landets kuster. Det har t. o. m. förekommit att rederier mutatfartygsbefälhavare att avstå från anlitande av lots, där man tidigare ansettdetta vara nödvändigt. Befälhavaren har, utöver den lön som har utgått, fått enviss extra ersättning, om han har avstått från att anlita lots. Som exempel pådet kan nämnas - och det har nämnts tidigare i kammaren i en annan debatt - attsträckan mellan och utan lots ger befälhavaren en extrainkomst pä . Storfinansen och dess medlöpare har aldrig tvekat när detgäller valet mellan lönarbetarnas liv och säkerhet och sina egna profiter. Vikan heller inte räkna med någon moralisk upprustning i dessa kretsar. Redarnakommer alltid att i första hand se tUl sina profiter, och de kommer alltidockså att sträva efter att öka dessa. Människor med sådan moral kan inte gesnågra förmåner av det slag som har skett. Därför bör lotsfriheten, somriksdagen fattade beslut om 1970, upphöra. Utskottsmajoriteten har i sitt betänkande hänvisat tillatt har för avsikt att utöka lotsplikten med stöd av 5 § ilots- och fyrkungörelsen. Därmed anser utskotlsmajoriteten att motionärernasyrkande i stort sett skulle vara tUlgodosett. Som motionär kan jag inteinstämma i denna mening. Med vetskap om att har gjortframställning om en utvidgning av lotsplikten och att vissa torriastfartyg ävenskulle omfattas med hänsyn till fariiga laster etc. låter det kanskebestickande, och många tycker kanske att det skulle räcka med detta. Men somvanligt har redan i sin hemställan poängterat att dispensfrån den föreslagna skärpningen naturiigtvis skall få förekomma. Vad vi sommotionärer vUl ha tUl stånd är en obligatorisk lotsplikt och att det inte skallvara sak att lämna dispens. De undantag som kan tänkasförekomma skall i kungörelse preciseras. Det blir således ett omväntförhållande mot vad som råder. En annan väsentlig fråga är att det ärytterst svårt att rekrytera behörigt sjöbefäl på grund av alltför dåligaanställningsförhållanden. är det inte av sjöbefäletsom inte har erforderiig behörighet. Detta är en uppgift som lämnats avFartygsbefälsföreningen . Detta understryker ytterligarevikten av att lotsplikten skärps. Sjöfolkets säkerhet och trygghet måste gåföre redarnas profitintressen. Det kan inte accepteras att besparingar görs påbekostnad av säkerheten för de ombordanstäUda. Med hänvisning tUl vad somanförts i motionen och vad jag nu sagt yrkar jag bifall till reservationen 5 avkamrat i . FruTHUNVALL (s): Under en tidigare punkt i detta betänkandetog jag upp ett par trafiksäkerhetsfrågor på land. gäller det entrafiksäkerhetsfråga tUl sjöss, nämligen skyldigheten att anlita lots. I likhetmed föregående talare vill jag ta upp den frågan. Sedan lots- och fyrkungörelsen om i princip allmänlotsfrihet antogs 1970, har det visat sig att frågan om en ökad skyldighet attanlita lots kanske bör prövas på nytt. har gjort framställningtUl Kungl. Maj:t i den riktningen . Den bestämmelse som utfärdats beträffandeskyldigheten att anlita lots i fråga om vissa tankfartyg med last av råolja ochliknande samt med allmänfarlig last i bulk finner jag angelägen med tanke på destora miljö- och säkerhetsrisker, som en grundstölning eller annat slag avolycka skulle kunna medföra. Sedan allt flera fartygschefer böriat avstå från attanlita lots, måste lotsarnas antal skäras ned, och risken är - som jag sersaken - att många av de yngre, välutbildade lotsarna söker annat arbete och ejfinns alt tillgå vid ett eventuellt ökat behov. Det erforderliga antaletanställda lotsar är givetvis svårare att bestämma med den ordning som nugäller, dvs. när frågan om huruvida lots skall anlitas eller ej oftast läggs ihänderna på fartygets kapten eller vederbörande fartygs ägare. Det storaantalet större tankfartyg i våra farvatten och framför allt de många utländskafartyg med utländskt befäl som inte känner våra farvatten eller våra alltstarkare krav på miljöskydd måste medföra ökad lotsplikt. Därför har jag, herrtalman, velat framlägga dessa synpunkter på problemen. En jämnare arbetsfördelning liksom även arbetstid ärgivetvis önskvärd, men svårigheterna att uppnå detta får inteundanskymma vikten av god lotsberedskap. Utskottet förutsätter i sittbetänkande att utvecklingen på området följs och att i arUedning häraveventuellt erforderiiga åtgärder vidtas. Även om jag kan ge rätt i en hel del av vadhan har sagt, ser jag utskottets skrivning som positiv i mitt syfte. dagen inteanledning tUl något annat yrkande än om bifall till utskottets hemställan pådenna punkt. Nuvarande regler för fartyg att nyttja lotsari svenska farvatten baseras på ett beslut enligt propositionen 1970 ochi anslutning därtill dåvarande statsutskottets förslag, som bifölls avriksdagen. fanns ingen skyldighet för fartyg att anlitalotsar. Från utrikes ort kommande och tUl utrikes ort avgående fartyg varlotspliktiga, men härmed menades att fartyget måste erlägga lotspengar vare sigdet hade lots eller inte. Gick fartyget utan lots, erlades dock endast halvaavgiften. Inrikes fartyg var helt befriade från lotsplikt. Beslutet har resulterat i att vi nu för vissafartyg beroende på lasten i vissa områden har en straffsanktioneradlotsskyldighet. Sålunda är alla fartyg med last i bulk av s. k.farliga kemikalier enligt en lång, specificerad förteckning absolut skyldigaatt anlita lots i leder i svenskt inre farvatten samt i och Vänern.Detsamma gäller tankfartyg överstigande I 200 bruttoton med last av råolja iStockholms och Göteborgs skärgårdar och tankfartyg om 1 600 bruttoton inomvissa andra kustområden, liksom alla fartyg över 400 bruttoton, som saknarVHF-telefoni, vid gång i och , detta därför attdet bedömts som en nödvändig säkerhetsfaktor att från större lotsade fartygkunna kommunicera med mötande fartyg som eventuellt går utan lots. Som framgår av utskottets betänkande föreslås avsjöfartsverket en ytteriigare skärpning av lotsskyldigheten; den frågan prövasnu av Kungl. a. föreslås skärpningen gälla för andra fartyg äntankers, dvs. torriastfartyg, detta för att i skärgården eliminera vissarisker. Större fartyg utan lots håller gärna mitt i farieden, och vid möten görsig osäkerheten gällande då det kan krävas att fartyget lämnar åtminstonemitten av farleden fri för att släppa fram annat större fartyg. Frågan omlotsskyldigheten skall följas av verket, och här anser man sig ha en motiveringför en skärpning. Utskottet har i princip ingen invändning häremot. har statistiken pekat på att benägenhetenatt utnyttja lots har minskat. Men antalet hamnanlöp har också minskat. Detsker en koncentration av trafiken. Fartygen har blivit större och kan intelängre anlöpa små lastageplatser inne i skärgårdar. Även om den skeppadekvantiteten gods ökar, i vissa fall markant, blir antalet fartyg mindre. Emellertid har jag en uppgift att t. o. m. vecka 12 i århar utförts 10 918 lotsningar mot 9 424 . Det är en ökning med ca 15procent. Det vore enligt min uppfattning glädjande ur flera synpunkter om dentrenden kunde hållas. försöker numera bedriva en aktivmarknadsföring när det gäller att sälja de tjänster i form av sjösäkerhet somlotsningen utgör. Man bedriver en aktiv information om verksamheten och kan medrätta peka på att lotsningen i skärgårdar, trängre farieder och hamninlopputgör en avsevärt säkerhetshöjande faktor för sjötrafiken. tUlämpasför linjerederiers fartyg när man förbinder sig att obligatoriskt utnyttjalotsar för sina fartyg i vissa leder. Lotstaxan har den konstruktionen att denbör animera tUl att köpa den här sjösäkerhetstjänsten. I reservationen sägs att rederierna ur besparingssynpunktförsöker förmå befälhavarna att inte anlita lots. Därigenom prutar man påsäkerheten. Tyvärr förekommer nog detta, men det är ett problem som vi intelöser med en generell lotsskyldighet i . säger att riskerna ökat i och med attabsoluta lotsplikten försvann. Sådan lotsplikt har aldrig funnits! sade också att det är skrämmande att derikaste bland rika kan bli rikare genom att spara på utgifter för säkerhetenoch utsätta andra för risker. Ja, , det kan jag instämma i, om detnu blir ökade risker utan generell lotsplikt. Men sjöfarten är internationell,och det är skUda synpunkter på frågan om lotstjänsten. Vi har exempelvis engranne på andra sidan vilken börjar bli en betydande sjöfartsnation.I en artikel i för sedan uttalade vice ministern isjöfartsministeriet i , , angående sovjetiskafartyg som uthyrts tUl andra länder inom det socialistiska blocket, att desovjetiska sjömännen för att spara på kostnaderna underlåtit att anlita lots iflera utländska hamnar. Vice sjöfartsministern sade sig värdesätta högt dessaheroiska handlingar i den proletära internationalismens namn. Det kan som synes, , vara olika uppfattningarom vad en minskning av benägenheten att anlita lots innebär. Om man fortsättermed sådana åtgärder som har vidtagit, vUka är fotade på detbeslut som fattade 1970, och skärper reglerna om man ser att detverkligen behövs, tror jag dock att man följer rätt linje. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. HerrHALLGREN (vpk): TUl vUl jag säga, alt även omdet till äventyrs skulle finnas vUket jag naturiigtvis inte betvivlar ensådan mening på myndighetshåll i , hindrar detta inte mig från attframföra mm uppfattning. Om denna riksdag beslutar om lotstvång, kommer dettaockså att gälla utländska fartyg. Jag anser dessutom att de bör anlita lots,eftersom säkerheten tUl sjöss måste garanteras i varie avseende ocholycksfallsrisken nedbringas tUl ett minimum. Lotsskyldighet skullenaturligtvis vara ett medel i detta strävande. Självfallet kommer vi aldrighelt ifrån vare sig grundstötningar eller haverier, men den av oss föreslagnaåtgärden skulle vara ett medel för att motarbeta sådana olyckor. Vidare måste jag säga att det inte hjälper om vi talarvarmt för att en sådan åtgärd är behjärtansvärd. Ätt utskottsmajoritetenskriver väl om motionerna det finns nämligen fler motioner med samma yrkanden betyder ju inte all säkerheten för sjöfolket förbättras i något avseende. Jagkan inte säga till sjöfolket att dess säkerhet blir bättre därför atttrafikutskottets majoritet skriver vänligt om en motion där vissa yrkandenställs. Medanledning av påståendet att anlöpen blir färre och att utveck- lingen gårmot allt större fartyg vUl jag säga, , att det också planeras enväsentlig ökning av antalet mindre fartyg för utökandet av feedertrafiken frånmindre hamnar tUl större centralhamnar. Man kan därför inte räkna med att dennuvarande trenden fortsätter, utan det kan bli ett större antal mindre fartyg.Därmed ökar också arUöpen i hamnarna. Statistiken över olyckorna i skärgården och iövrigt kring våra kuster visar att olycksantalet icke på något sätt förändratstill det sämre sedan de nya bestämmelserna trätt i kraft . Det tyderväl i viss mån på att de nya förordningarna vad gäller skyldigheten att ta lotsinte har haft negativ inverkan. anförde som ett exempel feedertrafiken, dvs.när mindre fartyg hämtar laster i vissa hamnar och levererar dem tUl störrefartyg i exempelvis . Feederfartygen blir bundna tUl speciella hamnar.De kommer att gå samma rutter , och jag tycker att detvore en överioppsgärning att då kräva att befälhavarna obligatoriskt skallanlita lots. Vi har ett ansvarskännande befäl på de svenska fartygen, och jagtror alt de motstår eventuella påtryckningar från vissa redares sida när detgäller att spara på utgifter. Utgifter för säkerheten det vägar jag säga -prutar man inte på. (vpk): Feedertrafiken går inte efter bestämdarutter. De feederfartyg som finns i trafik går på , på , påDanmark och över huvud taget på alla Östersjöhamnar, och de för sina lastertill eller någon annan centralhamn, exempelvis ellerHelsingborg. Det blir således inte en inkörd rutt för dessa fartyg. Man får ju hoppas att kuraget är så pass gott hos desvenska fartygens befälhavare att de kan stå emot påfrestningar från vissarederier i form av mutor och sådant, men vi kan ju aldrig garantera det. Överläggningen var härmed slutad. Mom. 1och 2 a Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten 7 mom. 2 b röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av i Ersättning till för drift av icke lönsammajärnvägslinjer m. m. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Mom. 2 c - 2 f Utskottets hemställan bifölls. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Ersättning till för drift av ickelönsamma järnvägslinjer m.m. Maj.t hade under punkten (s. 162-172) hemställt att tiU Ersättning till för drift avicke lönsamma järnvägslinjer m.m. för /74 anvisades ett anslagav . 1 detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:42 av herrar Henmark (fp) och i (fp), 1973:87 av herrar i (c) och iBäckmora (c), 1973:307 av m. fl. (m) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde att SJ anmodades att 1. utvidga67-kortsförmä-nen till att omfatta resa även i första klass tågkupé fr. o. m.den 1 juli 1973, 2. efter ett riksdagsbeslut fram till den 1 juli 1973tillåta 67-kortsinnehavare att resa i första klass tågkupé mot erläggande avnormalt mellanskillnadspris mellan första-och andraklassbiljett, 1973:479 av m. fl. (vpk) vari såvitt nuvar i fråga (punkterna 34) föreslagits att under Ersättning tillstatens järnvägar för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. anvisade för olönsam trafik på linjen , att riksdagenunder Ersättning till för drift av icke lönsammajärnvägslinjer m.m. anvisade ett från till ökatanslag avseende icke lönsamma järnvägsanstalter samt 1973:1362 av i m. fl. (fp) vari yrkatsatt hos Kungl. Maj:t skulle hemställa om att åtgärder vidtogs så att1. även änkepensionärer enligt lagen om allmän försäkring och som uppnått 60års ålder berättigades utnyttja 67-korlet med resor, 2. 67-kortet gjordesgällande för resor i första klass, 3. 67-kortets tidsmässiga giltighetutsträcktes att gälla utan begränsningar. 1. att riksdagenmed bifall till Kungl. Maj:ts förslag samt med avslag på motionen 1973:479,punkterna 3 och 4, till Ersättning till för drift av ickelönsamma järnvägslinjer m. m. för /74 anvisade ett anslag av , 2. att riksdagenskulle a. avslåmotionen 1973:42, b. avslåmotionen 1973:87, c. som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört i anledning av de i motionerna 1973:307 och 1973:1362, punkten 2, upptagna frågorna rörande 67-kortet, d. avslåmotionen 1973:1362, punkterna 1 och 3. Ersättning till för drift av icke lönsammajärnvägslinjer m. m. 6. av i (vpk) beträffandelinjen och icke lönsamma järnvägsanstalter som ansett attutskottet under I bort hemställa, att i anledning av Kungl.Maj:ts förslag och med bifall till motionen 1973:479, punkterna 3 och 4, tillErsättning till för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m.m. för /74 anvisade ett anslag av 38 . HerrMAGNUSSON i (vpk): Linjen betraktas avtradition som en handel trots att på densamma endast bedrivs landsvägstrafik.Linjen, som är , har en speciell bakgrund. Den trafik som går därkallas enda landsvägståg, och anledningen tUl detta är att SJ-kundernakan skriva frakthandlingar för gods tUl precis som om orten hade enjärnvägsstation. SkUlnaden är att godset riUlar på landsväg de sista tolv mUen,men det är SJ-folk som sitter vid rattarna. fann det nämligen år 1929för dyrt att bygga järnväg ända tUl , och därför sattes det in bussar ochlastbUar i stället. Som mänga andra bandelar går även linjenÖvertorneå-Pajala med förlust, och SJ begär i årets petita 1,8 mUjoner kronorsom ersättning för upprätthållande av den olönsamma landsvägstrafiken här uppe. Det är väl utan vidare klart att den här linjen har storbetydelse för transportförsöriningen i området däruppe. Många kommunala ochandra initiativ har också tagits för att förhindra en nedläggning. Man harframhållit att om transportförsörjningen försämras ytteriigare kan det blidödsstöten för näringslivet i bygden. Arbetslösheten har alltid varit ettallvariigt bekymmer i . Ungdomen flyr bygden, och det vikandebefolkningsunderiaget ger givetvis ökade skatter. fackligacentralorganisation har i den situationen krävt att AP-fonderna skall tas ianspråk för industrialisering i området. Departementschefen har lämnat SJ:s begäran om ersättningför trafiken på den här bandelen utan avseende. Det är emellertid vår uppfattningatt ett bifall tUl SJ:s begäran av befolkningen skulle uppfattas som ett stödoch ett löfte om att trafiken skall komma att bibehållas på linjen. 5 protokoll 1973. Ersättning till för drift av icke lönsammajärnvägslinjer m. m. Under rubriken järnvägsanstalter omtalar SJatt under /72 lades 85 olönsamma järnvägsanstalter ned, av vUka14 var bemannade. Härutöver avbemannades 32 järnvägsanslalter. Dessutomövergick 42 järnvägsanslalter tUl lokaltrafik vid försäljningen avRoslagsbanan. Utifrån förhållandena under detta budgetår har man beräknatersättningsbebehovet för sådana olönsamma järnvägsanstalter som regeringen harbestämt skall bibehållas till . beslöt nämligen 1968att kommuner, som med hänsyn tUl trafikförsörjningen anser att en olönsamjärnvägsanstalt bör bibehållas, kan göra framställning därom tUl regeringen. 1anledning av sådana framställningar har regeringen i en del fall ålagt SJ attbibehålla viss trafik eller att i övrigt vidta särskUda anordningar förtrafikförsörjningen. Det förtjänar i detta fall påpekas att kravet omersättning för drift av olönsamma järnvägsanstalter återfanns iJärnvägsmannaförbundets s. k. tiopunktsprogram för en bättre trafikpolitik.