prot · FW0947 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag är medveten om att lönsamhetsprincipen kommer in ibilden här, men frågan är om den principen inte drivits för långt beträffandeden här typen av arrenden. Det gäller oftast människor som av ekonomiska ellerandra skäl inte har eller har haft möjlighet att friköpa ett stycke mark mensom genom dessa arrenden sett en utväg att skaffa sig ett fritidshus förvälbehövlig rekreation. Några av dem som kontaktat mig är pensioneradeoch har enbart sin folkpension att ta av, och de uttrycker en stark oro för altom den här utvecklingen fortsätter kommer de inle att ha möjlighet att behållasitt arrende och sitt fritidshus. Det har också visat sig attdomänverkets årsarrenden inom vissa trakter ligger högre än de privatamarkägarnas, vilket gör att jag i motsats till industriministern nog anser attbehov föreligger av ytterligare riktlinjer för domänverkets ifrågavarandeverksamhet. och uttryckte enbesvikelse över att det var jag som svarade på deras nu framställda frågor ochinte jordbruksministern eller justitieministern eller civilministern. Jag fårväl vara tacksam så länge deras bekymmer inte tar sig samma uttryck som i denberömda historien om när finansminister inte kunde infinna sig till ensammankomst för all hålla ett föredrag och mötesledaren Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter öppnademed att säga: Tyvärr har vi fått en galen talare. får jag försöka att föra den här debatten i minakollegers frånvaro så långt jag kan. Det är klart att jag är lika intresseradav markprisfrägor-na som någon annan. Som bostadsminister och även somkommunminister hade jag ju tidigare fullgod anledning att följamarkprisutvecklingen och verkligen se efter på vUket sätt och inom vilkaområden vi skulle kunna åstadkomma ett tUlbakahåUande av markprisstegringarnasamt i vilken mån vi skulle kunna motverka markspekulationer. Jag delar helt uppfattning attstatsmyndigheter självfallet inte bör ägna sig år markspekulation - det börinte förekomma. Men har det i ett par av interpellationerna liksom idebatten anförts exempel på avsevärda höjningar av arrenden på statlig mark.Jag har begärt upplysningar från domänverket. Jag kan inte gå in på detenskilda fallet och säga att detta är exakt vad man åberopar, men i detmaterial jag har fått rör det sig om snarlika förhållanden. angeratt i det av pressen aktualiserade fallet med en tomt med attraktivt läge var årsavgiften , medan avgäldenenligt det föreslagna nya avtalet blir . Men, säger man, tomtenomfattar 1 000 i stället för , och därutöver finns det ocksåplats för uppstäUning av bil. Om det sålunda är detta faU som här haråberopats, så är det inte samma storlek på tomten som man diskuterar värdet av,och då tycker jag det är rimligt att göra bedömningen utifrån den någotannorlunda utgångspunkten. Hela det tomtområde inom vUket den åberopade tomten liggeromfattar 36 tomter. De ligger på en sträcka av nära vid en sjö. Avståndet tUl närmaste samhäUe är . Samtliga tomter har sjöläge. Ett fåtal byggnader ligger nära varandra, men de flesta ligger helt åtskilda, och därförär de i kontrakten avgränsade tomternas arealer i realiteten större tack vareomgivande fritidsområden, Avgälderna varierar mellan 300 och I , ochmedeltalet är . säger att med hänsyn till det förnämligaläget kan avgifterna inte betraktas som höga, Mina herrar, ger inte detta en något annorlunda bild änden som ni har försökt frammana? Ni går ut ifrån en tomt av en vissstorleksordning, och den stämmer inte med de uppgifter jag har infordrat - omdet nu rör sig om samma tomt, I genomsnitt är kostnaderna inte heller de som nihar diskuterat, utan medeltalet ligger på . Jag skall här inte göranågon bedömning av huruvida det priset är högt eUer lågt, eller om det ärmarknadsmässigt eller inle. anser att det är rimligt med hänsyn lUlmarknadsförutsättningarna, tomternas belägenhet osv. Men enskilda människor kannaturligtvis reagera därför att de har haft ett lågt arrende tidigare och nutycker att höjningen är avsevärd, ifall priset har höjts från 100 till 300kronor eUer , oavsett om marknadssituationen vältUlåter upplåtaren av tomterna att ta ut dessa priser. Som jag har nämnt i interpellationssvaret finns det enkorrigeringsmöj-hghet, nämligen att vända sig till arrendenämnden. Där delarjag emellertid helt uppfattning att det var fel av vederbörandeatt inte ange den besvärsmöjligheten. Jag har också i en tidningsartUcelsett att vederbörande på förfrågan av en journalist har förklarat att brevetkanske fick en olycklig formulering. Det är aUtså ett erkännande av att härföreligger något av ett olycksfaU i arbetet. Man räknade tydligen med attarrendatorn var underkunnig om besvärsmöjligheten, men man får inte utgå frånatt alla människor känner till lagstiftningen och dess bestämmelser i dessasammanhang. Därför skulle man ha upplyst om att det finns en besvärsmöjlighet.Nu har emellertid några arrendatorer besvärat sig i arrendenämnden iÖstergötlands län, och vi får väl se vad som kan bli följden av det. Vederbörande avdelningsdirektör i domänverket har ocksåoffentligt förklarat att verkets principiella uppfattning är att arrendeavgifternamåste anpassas efter dagens markvärde, och i de fall hyresgästerna anser atthöjningarna är oskäliga är vi givetvis öppna för diskussioner. Det tycker jagär en öppen och ärlig hållning till detta problem, en hållning som ger utrymmeför diskussioner. Sedan gjorde i den propånhuruvida man inte ändå bör tUlhandahåUa tomterna tUl låga kostnader, så attmänniskor får möjligheter att skaffa sig fritidsställen. Jo, i princip hållerjag med och andra talare om det. uppträder herrarna såsomombud för folk, men det är inte såsom ombud enbart för den del avSveriges folk som har möjligheter att arrendera trivsamt belägen tomtmark viden sjö - det är bara ett mycket litet antal som har sådana möjligheter utanockså för den del av folk som är ägare av dessa markområden. Och vihar bl, a, lagstiftat om efter vUka principer domänverket skall förvalta de häregendomarna - detta har jag angett i mitt interpellationssvar. Finner vi dessaprinciper vara orimliga, har vi att avgöra om de av vårt folk som kan fåtillgång till sådana tomter skall få köpa dem till mycket låga priser eller tiUpriser som ligger på en skälig nivå - det är en skälighetsbedömning. Jag anseratt beloppen bör vara rimliga och någorlunda marknadsmässiga - inte för höga,så att staten-domänverket bin prisledande i sammanhanget när det gäller att fåupp priserna. Men de skaU naturligtvis inte heller ligga så mycket undermarknadspriserna att man kan tala om former av subventionering. Anser vi att såskaU ske får vi i bestämma oss för en sådan politUc och ändrainstruktionen. Det finns korrigeringsmöjligheter jag har redan påpekatatt besvär kan anföras hos arrendenämnd. Jag skulle vilja tillägga - nu vänderjag mig till , eftersom han har tagit upp också en annan fråga att då del gäller mark som säljs till kommun gäller särskilda regler. Avmtresse att notera är att markpriset i sådana fall avgörs av statskommunalamarknämnden, om kommunen och domänverket inte kan enas i prisfrågan. Grundernaför prisbestämningen är då i princip desamma som vid expropriation. Vi har alltså korrektionsinstitut då det gäller köp avmark som kommun eller staten äger och vi har överprövningsmöjlighet då detgäller arrendemark. SkuUe det visa sig att det även efter sådana överprövningarkvarstår hos er såsom enskilda riksdagsmän eller hos oss i regeringen enkritisk bedömning av värderingen, är del vår skyldighet att ge en nyinstruktion eller att ändra reglerna. Men först må vi ändå se vad som mträffarefter och i samband med en sådan överprövning. Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter HerrGREBÄCK (c): Orsaken tiU att jag framställde min fråga tillcivilministern var att jag inte tyckte jag hade något otalt medindustriministern i det här fallet. Jag förstår att industriministern, eftersomhan har domänverket inom sin domvärjo, som god företagare givetvis slår vakt omdomänverkets intressen och vill ha avkastning på de pengar domänverket skallredovisa. Jag har trots detta aldrig betraktat industriministern såsomföreträdare för spekulativa intressen. Jag har varit med i civilutskottet och behandlat frågan omhushållning med mark och vatten, expropriationslagstiftning och litet av varje,som rör samhällets markpolitik. Och med statsråden och har jagingående diskuterat hur man skall bära sig åt för att dämpa markprishöjningaroch motverka markspekulation. har också lagstiftat för all skaffainstrument för att dämpa oskäliga markprishöjningar. Det minsta man då kanbegära är väl att statsmakterna i egenskap av ägare till en stor del av markeni detta land en fjärdedel av vår markareal - positivt hjälper tUl i dessasträvanden och icke ansluter sig till markspekulanternas skara. Jag har emellertid fått den uppfattningen att industriministernmenar, att det här närmast rör sig om ett olycksfall i arbetet. Han har inlesagt det direkt, men han säger att det kan finnas anledning att studera saken,om - sedan arrendenämnderna fått granska markpriserna - det fortfarandekvarstår orimliga prishöjningar. Jag tolkar detta som ett litet medgivande ochsom alt industriministern själv måhända är litet chockerad över de våldsammahöjningar som inträffat på boställsarren-dena, 1 det speciella fall som industriministern här tog uppvill jag säga, all i den avskrift av kontraktförslag som jag har i min hand ärarealen angiven till 700 m. Av kontraktsförslaget framgår i del fallet intenågonting om garage. Jag förstår att det kanske inte i första hand är beloppet1 utan den våldsamma höjningen av fyra gånger den förut gällandearrendesumman, som man blir upprörd över. Man har förut betalat ett arrende pä230 kronor, och med en enda gång höjs detta . Detfinns exempel på att det i många fall har gått till på det viset. Det är dessachockartade höjningar som man tycker är egendomliga och som enligt minbedömning inte kan vara i linje med den allmänna målsättningen för regeringensmarkpolitik över huvud taget. Det är detta jag har velat påtala. Men jag drar denslutsatsen att industriministern är beredd att titta närmare på saken och överhuvud taget hålla ett öga på prissättningen när det gäller statlig mark förbostadsändamål. HerrHAMRIN (fp): Personligen har jag ingenting att invända motatt diskutera denna sak med industriministern. Också jag kan erinra om en rolighistoria. när nuvarande statsministern var sekreterare åtstatsminister ställde man i kanslihuset frågan: Kommer statsministerneller själv? Jag kan alltså godtaga en debatt med industriministern,även om jag tycker att frågan mer ligger på civUministerns område. I det fall som industriministern tog upp och som jag avsågär tomtarealen 700 m'. Dessutom tillkommer utöver denna areal möjligheten förtomtägaren att tillsammans med innehavare av intilliggande tomt bygga ettbåthus på ett område nere vid sjön. Visst ligger tomten på ett attraktivt område mellanNorrköping och . Jag förmodar att det är ganska eftersökt av dem somvill uppföra fritidshus, men vi kommer inte ifrån att det i stort sett blir dearrendesiffror och de tomtkostnader som jag angav. Och vi kommer heller inteifrån att om 1968 års beslut, som enligt vad industriministern sade åladedomänverket att föra en strikt ekonomisk markpolitik, innebär atttonitarrendatorer, som är ägare tUl rätt enkla stugor, skall åläggas att betalaalltmer stigande tomtarrenden, så är vi inne på fel väg. De skaffade sig docksina tomtarrenden långt innan vi behövde nuvarande bestämmelser rörande vårmarkanvändning, och innan någon kunde förutse dem. Därför tror jag att 1968 årsbeslut behöver kompletteras med en bestämmelse som gör att man vid dennabehovsprövning kan ta hänsyn till vid vUken tidpunkt och under vilkaförhåUanden stugan kom till. Annars hamnar vi nog i en sits som icke ärförsvarbar. Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter HerrBERNDTSON i (vpk): Industriministern anknyter till minasynpunkter och är tydligen överens med mig om att samhället bör tillhandahållatomter och underlätta för folk att få hyra stugor. säger han att detär få som kommer i åtnjutande av detta och han betecknar det som en form avsubvention till dem som får hyra. Med samma skäl skulle varje prisstegring som drabbar enbegränsad grupp i samhället kunna försvaras. När inträder för övrigt ettförhåUande med subventioner i fråga om marken? Sker det så snart man intehänger med i markspekulationen? linje är tydligen att arrendenaskall upp tUl vad man kallar för marknadsnivån. Jag har inte för avsikt attjämföra domänverkets arrenden i i med arrendena i liknandeområden. Men om nu domänverket haft lägre arrenden än andra, så innebär verketsåtgärder enbart att man vill anpassa arrendepriserna till de priser somspekulationen i fritidsbebyggelse har drivit fram. Kan verkligen detta varauppgiften för ett statligt verk? Det är också ganska naturligt att berörda sommarstugeägarereagerar mot de höjda arrendena. I ett fall är det en höjning från 110 kronortill , i ett annat fall från till och i etttredje fall från till . Man frågar sig varfördomänverket så plötsligt har upptäckt att arrendena efter alla dessa år måstehöjas och att det skall ske i en så rasande fart samt i former som nära nog harupplevts som ett ultimatum. Såvitt jag vet är det i dessa fall inte ökad arealeller förändringar av förutsättningarna som har utgjort motiven, utan tydligenär det den anpassning tiU marknadspriset som statsrådet i sitt svar talade omoch som jag betecknar som en anpassning tUl rnarkspekulationens följder. TUl slut, fru talman, vill jag påpeka att det socialdemokratiska Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter partiprogrammetinnehåUer två intressanta krav i det här sammanhanget, om ingen ändring skeddevid den senaste partikongressen, dels "Spekulation med jord och skogförhindras", dels "Social arrendelagstiftning". Den politik somdomänverket här fört och som tydligen har regeringens stöd, har inte mycketgemensamt med dessa programpunkter. Jag vill något kommentera det som har kommitfram under debatten. Jag är inte insatt i sakfrågan men kan inte underlåta attla upp den med tanke på den glädje som t, ex, småbönderna nere i minalandamären i kan tänkas få av den höjning av arrendepriserna som harskett. Man kan inte komma ifrån att domänverkets prissättning blir vägledande. Jag kan nämna för industriministern att det är ganskavanligt i mina trakter att en del jordbrukare - och jag vill gärna slå vakt omdessa jordbrukares och markägares intressen, därför att de i aUra högsta gradär i behov av en extra förtjänst i sin torftiga verksamhet på de små gårdarnavid de småländska sjöarna har en viss inkomst av att arrendera utfritidstomter tUl folk som vUl ha sådana. Men arrendepriserna herrindustriminister, uppgår inte ens till av de priser som här harangivits. För mig är det angenämt att kunna gå till dessa småjordbrukare ochsäga: Ni kan höja priset till det dubbla; domänverket föregår med ett sådantexempel, 1 principfrågan viU jag bara säga att viljan att slå vaktom markägarnas intressen inte får sträcka sig längre än vad som är godtagbartför allmänheten. De många människorna i det här landet måste ha råd att utnytdafritidstomter, vare sig de köper eller arrenderar dem. Jag har med glädje kunnat lägga märke tiU attindustriministern i den här debatten i viss mån har korrigerat sig och i vissutsträckning också godtagit den anmärkning som kommit från i dennafråga. Det är tillfredsställande. Jag är av den uppfattningen att man skallförsöka ha riktiga allmänna marknadspriser. Men det här öppnar också ettperspektiv som för och mig är av ganska intressant natur, därföratt vi sitter i en utredning där det behandlas en del av dessa frågor. går före med ett sådant exempel gör att vi kommer i en ganskaegendomlig situation när vi skah slå vakt om de olika natur- ochfritidsintressena i sammanhanget. Jag bestrider inte de uppgifter som herrarGrebäck, och i viss mån i lämnat i ett specielltfall. Från domänverket har jag bara fått uppgifter om att det i det av pressenaktualiserade fallet gällde en fråga som var mycket identisk med vad som haråberopats en tomt . Men egentligen var det 1 000 m medbiluppställningsplats. Priset var detsamma och höjningen som begärts avarrendet, upptill , var exakt densamma. Men som sagt jag bestriderinte riktigheten av uppgifterna beträffande det fall som ni har talat om. Jag harsagt att jag är emot markspekulation. är attdomänverket skaU förvalta denna statens egendom med beaktande av vad som ärmöjligt med hänsyn till priserna ute på marknaden. Det gäller aUtså en marknadsanpassningav priserna. Vi har inte sagt att domänverket skall gå före, men det är klartatt när man kommer fram till upplåtelsetidens utgång och skall överväga nyaavgifter blir det en marknads- och skälighetsbedömning som skall göras fråndomänverkets sida, I en cirkulärskrivelse som utgick tilllokalförvaltningarna 1970 beträffande en översyn av markarrendeavgifterna sägerdomänverket att årsavgiften normalt motsvarar av ett bedömtsaluvärde. Jag tror inte att någon egentligen har någon erinran mot de 5procenten. Svårigheten är naturligtvis att bedöma vad saluvärdet är för en tomtav denna karaktär. Jag menar att domänverket kan ha begärt att de lokalaförvaltningarna tar ett pris som vi såsom enskUda kan tycka är alltför högt. Dåkan detta pris bli föremål för en korrigering genom att man besvärar sig hosarrendenämnden. Visar det sig efter en sådan överprövning att vi inte ärtillfredsställda med detta resultat, kan det finnas anledning att på nyttdiskutera om de instruktioner och riktlinjer som dragits upp för domänverketstämmer med den uppfattning vi har i fråga om upplåtelse av tomter. i trodde att jag var oroad överatt man nu upplåter tomter till låga priser. Jag vill bara säga att vi ju haratt bevaka ägarintresset, Ägarintresset bevakas av oss som valda ombud förSveriges folk, och vi är ju inte bara ombud för dem som har möjligheter att fåarrendera en tomt. Det blir alltså här fråga om en skälighetsprövning, och detär naturligtvis alltid besvärligt att göra den. Vi har alltså anledning attfölja verksamheten med uppmärksamhet. ' inlägg har jag litet svårt att förstå. Jagerinrar mig historien om mannen som kom dll en marknad där det var slagsmål ochfrågade om det var ett privat slagsmål eller om han kunde få hoppa in ochdelta. tyckte väl att det skulle vara trevligt alt få hoppa in idetta sammanhang. Han talade om för oss att han skulle gå till sina väljare -ty jag antar att det är dem han vill vända sig tUl och säga: "Höj nipriset, ty det gör nu andra! " Jag tror att flertalet av dessa markägarehar tillräckligt med förstånd för att själva följa utvecklingen och avgöravilket pris de bör ta. Jag vill vända på det hela och säga att domänverket hartill uppgift att följa prisutvecklingen från andra markägares sida utan attdärför självt driva upp priset. får göra en avvägning med hänsyntill, skall vi säga, det allmänna marknadspriset. Jag önskar som sagt inte att domänverket skall varaprisledande utan verket skall göra en skälighetsbedömning och iaktta godaffärssed. bör härvid anvisa de besvärsmöjligheter som kanföreligga. Jag vill i detta sammanhang upprepa att jag i likhet med vad somsagts i ett officiellt uttalande i en tidning att det var fråga om ettolycksfall i arbetet, när man i den skrivning det här gällde inte lämnade någonbesvärshänvisning. Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter Ang. arrendeavgifterna på av domänverket upplåtnafritidstomter HerrGREBÄCK (c); Jo, herr industriminister, med ägarintressetmåste följa ett mycket stort ansvar mot arredatorerna i dessa speciella fall,ty de är ju helt beroende av domänverket. De har placerat sina stugor pä marksom domänverket äger, och blir arrendena uppsagda och de inte anser sig ha rådatt betala dessa höga arrenden, tvingas de att sälja stugan eller flyttadärifrån. När man har att göra med staten eller domänverket, anserjag att man bör kunna känna en ganska hög grad av säkerhet så att man intebehöver råka ut för sådana här prishöjningar på fyra eller fem gånger tidigareavgifter. Skulle enskUda markägare bära sig åt på detta sätt - och de gör degivetvis i en del fall skulle det bli ett himlens liv om de gav sig pä atthöja arrendena fyra eller fem gånger det förra värdet. Jag har ganska storerfarenhet av sådana här fall i Roslagen där enskUda markarrenden höjs, menhöjningarna har inte varit så stora som de är i det fall vi nu diskuterar. Dethar förekommit mycket stora höjningar det erkänner jag men i allmänhet harhöjningarna som sagt varit betydligt mindre. Jag anser att med ägarintresse skall följa ett ansvar fråndomänverkels sida. i (vpk): TUl skillnad från industriministern tror jagmig förstå , moderat, när han talade i den här frågan. Jag tyckteatt hans inlägg bekräftade de farhågor jag redan inledningsvis uttalade,nämhgen att domänverkets åtgärd kan komma att följas av nya privataprishöjningar på marken som, om man följer den hnje som industriministern isvaret uttalade men som han i någon mån har modifierat här i debatten skulle kunna leda tiU nya uppjusteringar av domänverkets avgifter. Då är viinne i en mycket olycklig utveckling. Det är så sällan det händer något nöjsamt häri så jag tar tillfället i akt att delta i det här slagsmålet. Detmotsvarar ungefär vad som ofta skedde i vid vägkrökarna förr i världen.Det hände under relativt gemytliga former eftersom man inte hade någontingannat att göra. tycker jag emellertid att mittinlägg var mycket klart och tydligt. Jag känner till förhållandena i minasmåländska landamären, jag vet hur situationen är. Jag kan alltså jämföra dessaförhållanden med den utveckling som skett och som industriministern angivit.Jag finner att det är anmärkningsvärt att förhållandena är sådana. Då detgäller för oss att slå vakt om markägarnas intressen och om fritidsintressena ilandet så måste vi ha en normal och vettig utveckling på det här området. Dethoppas jag att industriministern är enig med mig om. Bara några ord till . Det är juinte sä att arrendatorerna är i händerna på domänverket eftersom det finnsen överprövningsmöjlighet,vilket i åtskilliga andra fall inte finns. Jag menar alltså att vi bör se vadresultatet blir av detta. Sedan skall jag säga till att jag inte allsär förvånad över att han och har förståelse för varandra. Ytterligheternaråkar ju varandra som regel. Debatten har varit givande också därigenom att vi fått enupplysning av om hur han hade tänkt sig att göra det roligare idet här landet. Om malmbrytning i Kaunisvaara Överläggningen var härmed slutad. §6 Om malmbrytning i Kaunisvaara Herr industrimmistern erhöll ordet för attbesvara () framställda interpellation, nr 2, ochanförde: har frågat mig om jag är bereddatt med hänsyn till sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen i Tornedalenpröva frågan om malmbrytning i Kaunisvaara med invägning av samhällsekonomiskafaktorer. 1 princip anser jag det självklart vara av intresse attvid bedömning av projekt av detta slag ta hänsyn inte bara tillföretagsekonomiska faktorer utan också till samhällsekonomiska aspekter. Vad gäller det projekt som har aktualiserat,nämligen Kaunisvaara, har gjort undersökningsarbetenoch företagsekonomiska lönsamhetsbedömningar för dessa fyndigheter. LKäB;s arbeten på projektet har, trotsatt någon lönsamhet i företagsekonomisk bemärkelse inte ansetts kunna nås,drivits vidare och intensifierats mot bakgrund avsysselsättningsläget i bl. Enligt uppgift kommer det fortsattaarbetet även att beakta möjligheterna att koppla samman detta projekt med andrafyndigheter i . Sistnämnda punkt kan vara värd att speciellt stryka under.Kaunis-vaarafyndigheterna är endast en del av de järnmalmstillgångar som finnsi .