prot · FW09110 · 1973-12-31 00:00:00 — Han skallvara oavsättlig - om han inte underlåter att fullgöra sina åligganden . Han skall dessutom inte kunna ställas till svars för sina gärningar.Han föds att stå över lagarna. Den ärftliga monarkin står i strid med varje demokratiskprincip. Den strider också rnot uppfattningen hos en växande folkopinion. Detär betecknande att förordat att republik skall införas.Vänsterpartiet kommunisterna har samma mening. Monarkin bör avskaffas.Statschefens representativa uppgifter, som kan minskas i omfattning, kan medfördel handhas av talman. Denne är utsedd av folkvaldarepresentanter och är själv folkvald. Förslaget till ny grundlag innebär i flera avseendenframsteg. Men det finns ocksä avsnitt där det finns goda skäl att vara kritisk.Vår kritik kan sammanfattas i följande satser: För nationellsjälvbestämmanderätt -slopa EEC-paragrafen, Konsekvent parlamentarism - slopamonarkin. Allmän och lika rösträtt slopa fyraprocentspärren. Grundlagfäst demedborgeriiga fri- och rättigheterna. Mot arbetsköparnas envälde påarbetsplatserna - grundlagfäst strejkrätt och förbud mot § 32. Vi är fulltövertygade om att folkets kamp för demokrati kommer att leda till en ny ochbättre grundlag, där dessa principer är genomförda. () kort genmäle: Eftersom förvånande nog ingen replik tUl herrHermansson kommer frän regeringsbänken just , tycker jag det är nödvändigtatt fästa kammarens uppmärksamhet på vad han egentligen sade: "Ingagrundlagar kan lägga hinder i vägen för folkets kamp". Det är ganska klarabesked till svenska folket. Medborgarnas fri- och rättigheter skall försvaras så längede kommunistiska grupperna, som säger sig tala för folkets verkliga intresse,kan använda dessa rättigheter för sina syften. Sedan är det tydligen intelängre sä noga med de rättigheterna. Jag tror faktiskt inte, , att det är såmånga utanför era mest övertygade led som anser att ni kan framställa er somdemokratins främsta förkämpar. Vi tror inte, vi andra, att ett kommunistisktSverige skulle vara den bästa garantin för yttrandefrihet och demokrati. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: En grundläggande förutsättning för och ettinslag i demokratin - även om det inte kan skrivas in i grundlagstexten äratt man läser rätt innantill när man skall polemisera mot vad andra har sagt. Vad jag sade här finns tillgängligt i utskrift, och herrHelén hade kunnat skaffa sig det. Han kunde också lyssnat till vad jag sade.Han falskciterade mig. Jag sade så här i mitt tal: "Inga reaktionäragrundlagar eller andra lagar kan varaktigt förhindra eller omöjliggöra folketskamp för rättmätiga krav." - Det är alldeles självklart, och det troddejag även att en liberal erkände och begrep. Jag tror inte att och de andra företrädarna förde borgeriiga partierna kan komma ifrån den kompromiss som de har gjort ikonstitutionsutskottet rned regeringspartiet genom att ta upp angrepp mot andrapartier. Denna kompromiss innebär ju, som jag klarlade i mitt anförande, att dehelt har gått ifrån de krav som de i den allmänna debatten så energiskt harfört fram om att de demokratiska fri- och rättigheterna skulle grundlagsfästas,att de icke skulle fä inskränkas genom vanlig lagstiftning. är de borgerligapartierna tydligen beredda att gå med på regeringens förslag attriksdagen genom vanlig lagstiftning när som helst kan begränsa och inskränka dedemokratiska fri- och rättigheterna. Orn de borgerliga partierna gör det, harde visat att hela deras agitation i grundlagsfrågorna, sorn jag tyckte innehöllriktiga moment, bara var ett skådespel den var icke allvarligt menad. () kort genmäle; Trots de dialektiska knepen är det väl efterherr inlägg fortfarande alldeles klart, att kommunisterna accepterargrundlagen i sin egen bedömning men endast så, annars icke. Mot det faller deangrepp som riktade mot ledamöterganska platt till marken. Där har inte gjorts avsteg från de grundläggandesynpunkterna att en fri- och rättighetsförklaring måste vara mera bindande änvad regeringen tänkt sig i propositionen. Statsministern har här förklarat atthan är beredd att respektera det Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. tn. konstitutionsutskottethar kommit fram till. Vi får alltså, om inte regeringen bryter mot dessalöften, i nästa omgång en sådan utvidgning av de medborgerligafri- och rättigheterna som vi har arbetat för. bakdanteri mot de liberaler som förtdenna kamp ute i den offentliga debatten och i äringenting värt. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Nej, , det handlar inte omdialektik, utan om att ärligt läsa innantill och lyssna på vad en person harsagt. Jag upprepar vad jag sade, nämligen att i sitt första inläggsökte att förfalska det uttalande jag här gjort. Det är självfallet inte vårt partis bedömning avinnehållet i grundlagen som är avgörande. Det är folkets bedömning avgrundlagen som är avgörande, som är det och som alltid kommer att varadet. Vår kritik mot de borgerliga partierna för den, som vi tycker, skändligakompromiss de gjort med socialdemokraterna i utskottet är naturiigtvis intenågot bakdanteri, som här försökte framställa det. Ta i stället upp, ni som företräder de borgerligapartierna, en saklig diskussion av våra anmärkningar i stället för att avfärdadem med fraser. Dä kan ni inte förneka att ni har gått ifrån de grundläggandekrav som ni ställt i debatten. Ni går ju med på att skriva in i kap. 8 enparagraf, vari sägs att fri- och rättigheterna skall kunna begränsas genomvanlig lagstiftning. Det har era ledamöter i KU ställt sig bakom, och jagförmodar att ni kommer att stödja dem i dagens omröstningar. Därmed har nivisat att er kritik inte var allvarligt menad. Om den hade varit allvariigtmenad, hade det funnits möjligheter här , eftersom fyra partier har ställtkravet att de medborgeriiga fri- och rättigheterna skall grundlagfästas, attockså genomföra detta genom beslut i riksdag. Det är ett viktigt beslut nu gåratt fatta, men det kan knappast sägas att det är ett särskilt dramatiskt ellerödestyngt beslut. Det viktigaste dokumentet i vår konstitution, 1809 årsregeringsform, har visseriigen en aktningsvärd ålder. Den fyller enligt denofficiella om än i sak oriktiga dateringen . Men denregeringsform som skall ersättas är inte densamma som utarbetades avriksdagens första konstitutionsutskott under några hektiska veckor våren 1809.Denna regeringsform hade många och stora förtjänster. Det är allmänt erkänt,och vår historia bär själv många vittnesbörd därom. En av dessa förtjänster varonekligen att grundlagen själv angav att den kunde ändras och att den angavsättet för dess förändring. Det fanns för att citera en av ledamöterna i 1809års konstitutionsutskott. , "en i själva grundlagen befästadförhoppning om framtida hjälp mot dess egna brister". De kloka män somsatt konstitutionsutskott insåg och härvidlag skilde de sig frångrundlagsfäderna under föregäende århundraden - att det verk de skapat intekunde stå sig för evig tid, att det somallting annat måste vara underkastat förändringarnas lag. Det finns anledning att erinra om detta. Den grundläggandeförutsättningen för att regeringsform kunnat bli så gammal är att denkunnat förändras. De formella ändringar som genomförts är också många, storaoch genomgripande, och de har kommit successivt. De flesta av regeringsformens114 paragrafer har bytt skepnad under de 164 åren. Dessutom harderas innehåll genom den konstitutionella praxis som utvecklats under årtiondeni en del fall kraftigt förändrats. Innebörden i den nya regeringsform som behandlas är urdet perspektiv, som jag här anlagt och som jag anser vara det ur sakligsynpunkt enda riktiga, föga revolutionerande. I allt väsentligt befäster ochsystematiserar den nya regereringsformen och den nya riksdagsordningen enförfattningsutveckling som redan ägt rum; i vissa avseenden över en mycket längtidsperiod, i andra fall genom beslut som bara ligger itiden. Demokratin är stadfäst, detsamma gäller i realiteten vad sombrukar betecknas som parlamentarismen, dvs. regeringens avhängighet avriksdagen och frånvaron av något reellt inflytande frän monarkins sida överregeringsbesluten. Och när den nya regeringsformen nu odelat tillerkännerriksdagen inte enbart makten över finanser, budget och skatter utan även överlagstiftningen som helhet, sä konfirmeras därmed i allt väsentligt enutveckling som redan ägt rum. Detsamma gäller en rad för det politiska livetutomordentligt viktiga teknikaliteter som t. ex. kammarsystem och valsystem. Deavgörande besluten härvidlag fattades ju 1968 och 1969. Det som kommer att bli regeringsform och 1974 årsriksdagsordning introducerar således inga för statsskicket eller det politiskalivet grundläggande nyheter. De summerar i mycket en utveckling som redan ägtrum. 1 denna allmänna karakteristik av de föreliggandereformförslagen skall inte läggas in att jag förnekar behovet av entotalrevision. Redan författningsutredningen argumenterade på ett övertygandesätt för en nyskrivning av de nu berörda grundlagarna, och argumenten har inteminskat i styrka under de år som gått sedan författningsutredningen lade framsina förslag. Särskilt regeringsform har genom de omfattande ändringarsom gjorts blivit alltmer osammanhängande och svåröverskådlig, och denkonstitutionella praxis som utvecklats har alltmer avlägsnat sig från dengrundsyn som präglade författningsarbete. Genom den nyaregeringsformen blir det på ett helt annat sätt än nu möjligt att direkt urtexten läsa ut vilka grundläggande regler som gäller för styrelseskicket i dethär landet. Man kan naturligtvis, inte minst med tanke på dennuvarande regeringsformens höga ålder fråga sig hur länge den nya skall stå sigoch i vad mån man skall behöva använda sig av den även i den nya grundlagenbefästade förhoppningen om framtida hjälp mot dess egna brister. I sina huvuddrag tror jag att den nya regeringsformenkommer att stå sig . Någon annan grund än en i demokratiska formerförverkligad folksuveränitet hoppas jag inte att framtida grundlagsreformatorerkan komma att vilja framleta. Det är också svårt att tänka sig att man skullekunna vilja fråntaga rollen som det främsta statsorganet i Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Nr 110 styrelsesysternet. Även i övrigttror jag att mänga av de grundläggande inslagen i det nya författningssystemet kommer att visa en betydande De bygger på en långvarigförfattningstradition och på beslut ' ' som fattats underbetydande enighet mellan de politiska partierna. Nyregeringsform I vissa avseenden kan man docksäkert förutspå förändringar, i en del och nyriksdags- fall inom en ganska snar framtid,Förfaltningsreformen är således inte ordning m.m. avslutad. Det finns en rad pågåendeutredningar som kan förväntas fä stor betydelseför den politiska demokratins organisation och även för grundlagarnasregelsystem länsberedningen, massrnediautredningen, utredningen om denkommunala demokratin, för att nämna några av de viktigaste.Konstitutionsutskottet beställer självt i sitt betänkande några utredningar avsärskild vikt sorn när de fullföljts kan väntas få konsekvenser förförfattningen. Det gäller utredningen om personval och valkretsindelning, detgäller utredningen om arbetsformer, det gäller utredningen om envidgad grundlagsreglering av medborgerliga fri-och rättigheter. Jag skall först säga några ord om det problemområde somden sist nämnda utredningen skall syssla med och som debatterats en del underde . Tyvärr har väl den debatten bidragit till att många fåtten felaktig uppfattning om såväl grundlagberedningens som propositionensförslag. Många tycks tro att rättsskyddet för medborgerliga fri-och rättigheteroch för den enskildes integritet skulle försämras genom det förslag sorn lagts. Detta är felaktigt. Tvärtom och härvidlag är alla somsysslat med frågan ense innebär den nu föreslagna grundlagsregleringen enförbättring järnfört rned vad som gäller enligt nuvarande regeringsform. På enrad punkter - de anges i utskottsbetänkandet, och jag skall inte återge dem här införs rättsgarantier som tidigare helt saknas i vår författning. Dessutomanges i ett särskilt kapitel en rad för det öppna demokratiska styrelseskicketoch för den enskUde medborgaren grundläggande rättigheter. Dossa får pä någotundantag när inte inskränkas eller begränsas pä annat sätt än genom lag. Dettakapitel är också en nyhet. Något motsvarande finns inte i nu gällanderegeringsform. Och tryckfriheten och principen om allmänna handlingarsoffentlighet fastläggs som i en särskild grundlag,tryckfrihetsförordningen. Såväl den allmänna debatten sorn utskottsbehandlingen avförfattningsförslagen har visat att det råder en i och för sig självklarallmän uppslutning omkring värdet av den faktiska förekomsten av omfattandefri- och rättigheter för medborgarna och av ett långtgående skydd för de enskUdamänniskornas integritet och oberoende. Att det förhåller sig på det sättetvisar också den omständigheten att utan några motsättningar biträttdels konvention om de mänskliga rättigheterna, dels de bådaFN-konvenlionerna orn ekonomiska, sociala, kulturella, medborgerliga ochpolitiska rättigheter. Debattenhar inte i någon större utsträckning gällt de grundläggande Vad den i stället har gällt har varit i vilken omfattningoch på vad sätt dessa värderingar skall komma till uttryck i Jag tror att det är ganska viktigt att hålla fast vid de 58 distinktioner som jag här gjort. Iannat fall riskerar diskussionen att flyta ut ibeskyllningar och motbeskyllningar som inle är sakligt grundade. Tendenser iden riktningen har inte saknats. De problemställningar sorn aktualiserats är således: Vilkamedborgerliga fri- och rättigheter är av sådan särskUd vikt att de böromnämnas i grundlag? På vad sätt skall de bestämmas och avgränsas? Och på vadsätt skall de utöver själva omnämnandet garanteras ett särskilt skydd? I motioner frän oppositionspartierna har krävts dels ettvidgat rältighetsornräde, dels ett mera kvalificerat skydd för viktiga delar avrältighetsornrädet jämfört med propositionsförslaget. Någon mer ingäende reellprövning av dessa krav i hela deras vidd har inte ägt rum inom utskottet. Ensådan prövning har inte varit möjlig inom den tidsram sorn utskottet haft attarbeta rned. Inom utskottet har i stället uppnätts enighet om att dessa frågorskall bli föremål för en skyndsam och målinriktad utredning. I överenskommelseningår ocksä några andra komponenter som jag förbigår i det här sammanhanget. Under de omständigheter som rätt har jag biträtt dettatillvägagängs-sätt, även om jag gärna sett att en del detaljer i uppgörelsenblivit annorlunda. Jag tar för givet att denna målinriktade utredning snabbtkommer till stånd och det har ju statsministern lovat - och jag hälsarmed tillfredsställelse utskottets uppfordrande anvisningar ornhuvudinriktningen av de kommande utredningsdirektiven. Utskottet och särskilt oppositionen har redan beskylltsför bristande nit när de medverkat till att huvudparten av motionskraven lyftsundan till en särskild utredning. Jag vill gärna för min personliga del klartdeklarera, att jag är övertygad om att det inte funnits något alternativ om manvill tillgodose dels kraven på att motionsförslagen skall bli ordentligtbeaktade, dels kravet på att den nya grundlagen i här berörda avseenden skallfå acceptabel stringens, tydlighet och inre sammanhang. Ingen som närmare övervägt de frågeställningar det härgäller torde kunna förneka att de i sig inrymmer svårigheter av en betydandekornphkationsgrad. Ingen som sökt skaffa sig en överblick över hur hithörandefrågor reglerats i andra länders konstitutioner torde heller kunna påstå någonstans lyckats att komma fram till invändnings-fria lösningar. Man kanplocka uppslag här och var, men man finner ingenstans någon totallösning somman utan vidare kan kopiera och foga in i det svenska författningskomplexet.Detsamma gäller för övrigt om de konventioner som vi biträtt. En grundläggande svårighet är givetvis att det i ettsamhälle, där det i de flesta sammanhang är nödvändigt med samverkan ochsamspel mellan medborgarna, endast finns ett fåtal rättigheter som kantillförsäkras den enskilde i absolut form. Bestämmelser som innefattaravgränsningar och inskränkningar måste förekomma. Och degrundläggande skälen för detta är att hävdandet av en frihet ofta i sig innebärbegränsningar av en annan frUiet och att obegränsade fri- och rättigheter förden enskilde eller för en grupp av människor ofta innebär intrång i eller hotmot andra människors integritet och frihet. Eftersom preciseringar och begränsningar således måstekunna göras vad gäller flertalet av de fri- och rättigheter sorn kan tänkaskomma i fräga, anmäler sig det särskilda och ingalunda lättlösta problemet ompå Ny regeringsform och ny liksdags-ordning m. tn. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. vilkagrunder och i vilka former sådana preciseringar och begränsningar skall få ske.Bestämmer man sig för att inskräkningar skall kunna göras endast om de betingasav vissa syftemål, uppkommer frågan om hur dessa syftemål skall anges ochbegränsas. Bestämmer man sig för att inskränkningar och avgränsningar av angivnarättigheter skall få ske endast i särskUt kvalificerade former, t. ex. genomupprepade beslut eller genom beslut med två tredjedels majoritet, så kvarstårproblemet att i varje enskUt fall avgöra när en påyrkad lagstiftning kan ansesha en sådan rättighetsinskränkande karaktär att de särskilda beslutsreglernaskall träda i funktion. Att ge de medborgerliga fri- och rättigheterna en sådanuttömmande reglering i själva grundlagen att denna kommer att omfatta även allapreciseringar, avgränsningar och inskränkningar torde av praktiska skäl varahelt uteslutet. a, de svårigheter som här antytts torde, herr talman,utgöra goda skäl för att hela detta frågekomplex noggrant får penetreras av ensärskUd utredning. Av stor betydelse för denna utrednings ställningstagandenbör vara att göra en kartläggning av de försök till reglering av demedborgerliga fri- och rättigheter som finns i andra jämförbara ländersförfattningar och att göra en analys av den reella innebörden av olikamellanfolkliga konventioner som biträtts av vårt land och att ta ställning tillhur stadganden i dessa konventioner skall relateras till svensk grundlag.Utredningen kommer således inte att sakna arbetsuppgifter. Förhoppningen attden skall leda fram till ytterligare förbättrade garantier för medborgerligafri- och rättigheter delas av alla. förtjänar det på grund av den debatt som förtsatt än en gång framhållas att den regeringsform som nu snart kommeratt anta innebär framsteg. Det är också, tror jag, viktigt att tillägga att demedborgerliga fri- och rättigheter som avses trots att de hittilldags,bortsett från den för hela demokratin så viktiga tryckfriheten, inte regleratsi grundlag - hos oss av ålder respekterats och skyddats på ett sätt som, om manser tUl realiteterna, saknar motsvarighet i flertalet av de länder som formellthar långtgående rättighetsgarantier inskrivna i sina författningar. TUl den utredning som skall behandla de medborgerliga fri-och rättigheterna skall också enligt utskottets beställning hänskjutas deönskemål som framförts i propositionen och i olika motioner om att grundlagenskall ange särskUda målsättningar för den politiska verksamheten såväl vadgäller inrikes- som utrikespolitik. Dessa önskemål är i och för sig närabesläktade med önskemålen om vidgade garantier för de medborgeriiga fri- ochrättigheterna och det är naturligt att de behandlas av samma utredning. Vad somskall hänföras till det ena eller andra problemområdet är i mänga fall en rentterminologisk fräga. Utskottsbehandlingen har visat att många av demålsättningskrav som framförts åtminstone i allmänna ordalag kan biträdas avalla. Vem kan t. ex. ha något att invända mot jämlikhet och rättvisa somsamhället ålades att verka för enligt propositionens förslag. Men svårigheteruppkommer onekligen när man skall precisera den närmare innebörden avstadganden av denna karaktär. Och svårigheter uppkommer ofelbart om manförsöker relatera sådana allmänna målsättningsstadganden till konkreta och avgränsade förslag och beslut. Det är ocksä svårt att NrllOundvika att olika målsättningsstadganden som spänner över vida ochopreciserade fält kommer att kollidera med varandra. Och när så sker ger de uppenbarligen inte ens den allmännavägledning för samhällsarbetets inriktning, som väl ändå mäste vara deminimikrav iy 1'egeringsjorm man kan ställa på målsättningsstadganden av dentyp det här gäller. De y fksdags-målsättningsstadganden som regeringenföreslog var enligt vad departe- oraning rn. m. mentschefen närmareutvecklade i motivtexten inte att betrakta som rättsligt bindande föreskrifter,de hade endast rekommendationskaraktär och skulle inte kunna åberopas som grund för konkreta krav från medborgarna gentemot statsmakterna. Värdetav stadganden av denna typ i en grundlag kan enligt min mening starkt ifrågasättas och departementschefens argumentering för de aktuellaparagraferna röjde heller inget större mätt av entusiasm. Man bör enligt min mening undvika att i en grundlag införastadganden av rent proklamatorisk karaktär, alldeles särskUt om de inte kangöras så entydiga att ingen tvekan kan uppstå om vad de utsäger. Dendistinktion mellan bindande rättsregel och allmän målsättningsdeklaration somdepartementschefen försökte göra i motivtexten var för övrigt i sig oklar. Pånågot sätt skulle dock stadgandena enligt departementschefen ha grundläggandebetydelse för inte bara statsmakternas utan hela samhällets handlande. Hur manunder sådana omständigheter skulle kunna undvika ständiga referenser tillgrundlagen vid behandlingen av konkreta sakförslag har jag svårt att förstå.Det förefaller tvärtom högst sannolikt att vi t. ex. här i kammaren skullekunna få långtgående men i sak meningslösa debatter om huruvida olikasakförslag överensstämde med den i grundlagen fastställda målsättningen församhällets verksamhet eller ej. Grundlagen själv bör inte genom att innehållamedvetet oklara bestämmelser inbjuda till sädana debatter. Att söka ange målen för den politiska verksamheten bör somhittills i hög grad vara de politiska partiernas sak. I en demokrati är det jumedborgarna själva som genom aktiv medverkan i samhällsarbetet och genom ställningstagandenai de allmänna valen avgör vilken inriktning samhällsarbetet skall ha. Innan jag lämnar de områden som jag nu behandlat, vUl jag,herr talman, något kommentera det särskilda yttrande, nr 4, som av herrar Ahlmarkoch fogats vid utskottets betänkande. jag läste detta särskUda yttrande hade jagläst det berömda memorial som fogades till konstitutionsutskottsgrundlagsförslag. I detta memorial heter det bl. a. att den föreslagna grundlagenskall "syfta till en sådan nationens allmänna medborgerliga daning, somskall instämma i det urgamla, aldrig utplånade och outplånliga svenskaindividuella av manlig stolthet utan övermod, av frUietskänsla utan yra,av sanningsnit utan svärmeri, av redbar verksamhet utan skryt och iver". Till den verkan det hava kan vill jag bara stUlsamtkonstatera att den besinningens och måttfullhetens anda som präglar det stycke jag citerade i varje fall inte svävat över författarna till det särskUda yttrandet nr 4. Det intryck man vUl ge läsaren, särskUt i vissa stycken av yttrandet, 61 Ny regeringsform och ny riksdags-ordnirtg iri. är atl deti utskottet funnits två liberala heroer, som kämpat en hopplös kamp för demänskliga rättigheterna mot en trettonhövdad, oförslående och för de mänskligarättigheterna ointresserad hydra. Man har lidit nederiag i kampen, men manskall kämpa vidare och några skamlösa kompromisser skall det minsann inte blifräga om . är det ju tyvärr så atl verkligheten ofta är betydligttrivialare än dikten. Hur saklägel varit finns delvis redovisat iulskottsbetänkandet, det kommenteras i det särskilda yttrande, nr 3, somcenterns representanter fogat vid ulskottsbetänkandet och jag har berört dettidigare i mitt anförande. Utskottet har arbetat under tidsnöd, vilketnaturligtvis är ytterligt beklagligt.