prot · FW0982 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi har också två andra aktuella belägg.60-poängsuppsatsen i sociologi vid ÖrebrofUialen denna vår Kvinnligabr-ottslingar av och , tecknar en utförlig bUd avde intagnas förhållanden. Det gäller både redovisningar såsom atl den slutnadelen av anstalten slängs vardag som söndag och helgdag, den statistiksom presenteras och diskussionen om jusl hur återanpassningen måste utfoj-masså att den underlättar ett normall liv . bok ifängelse, även om den som del står i förordet anlägger partssynpunkter,innehåller också mycket att ta fasta på. Låt mig slutligen tillägga alt anslaltsledningen såvittjag kunnat se av en rad dokument och andra indicier verkligen vinnlagt sig omalt göra del bästa av situationen. Men ramen kan vara svår, och det är del vidiskuterar. För del må vara alt anstalten ur byggnadssynpunkt är bra och liggervackert - det senare framhöll jag i interpellationen för atl den balansenskulle vara gjord men för att ändra på grundbetingelserna och göra det snabbtär jag tacksam för kommentarer av justitieministern till följdfrågorna som nuaktualiserats. Om bättre förhållanden för kvinnliga intagna på få Iigvårdsan ställer Jag tycker all man ändå kan säga atttankegångarna bakom kriminalvårdsreformen, som har fattatbeslut om, går helt och hållet i den riktning som anser vara önskvärdoch riktig. Men del är ju i sista hand fråga inle bara om vad som är rimligtulan också om vad som är möjligt. Jag tycker inte att jag behöver gå säsärskilt djupt in på delta, för del är ju alldeles klart att det finns en gränsför utbyggnaden av lokalanstalter och för vad som är möjligt atl uppnå i frågaom kontakter med famih och arbetsmiljö. Med det ringa antal kvinnliga fångar som vi har finns detju knappast några ekonomiskt rimliga möjUgheter all åstadkomma samma differentieringsom vi nu skall genomföra för de manliga fångarna. får väl ändåerkänna att vi gjort vad som är möjligt så till vida attkvinnofängelsel Hinseberg har den geografiska placering som rimligtvis ärmöjlig att åstadkomma, när vi nu inte kan tänka oss allför många anstalter förkvinnorna det ligger ju mitt i del område av där den största delen avbefolkningen finns. ställde några frågor. Han undrade om intedetta att man bara har en anstalt innebär en ökad isolering i förhållande lillfamilj och miljö. Jo, relalivl sett gör det naturligtvis del, i förhållandetill vad vi kan göra och tänker göra för de manliga fångarna. Är det inte svårare all skaffa arbete och bostad, näravstånden är längre lill de intagnas hemorter, frågade också . Jo,det är det givelvis. Vidare frågade om det inle i och för sig äretl önskemål all vi har minsta möjliga kategoriblandning. Jo, naturligtvis ärdet del. Jag har också i milt svar försökt redogöra för hur vi med de möjlighetersom slår lill buds försöker förhindra alltför stark kalegoriblandning. Om jag sedan uppfattade de övriga föhdfrägorna rätt, sårörde de praktisk-organisatoriska frågor som del närmast ankommer på kriminal- Om bättre förhåf landen för kvinnliga intagna påfångvårdsanstalter vårdsstyrelsenatt försöka förverkliga efter de tankegångar som hgger bakonikriminalvårdsreformen. Där vill jag fråga om inte delar minuppfattning att vi genom kriminalvårdsreformen verkligen har försökt göraansträngningar i den riktning som både och jag anser vara riktignär del gäller de kvinnliga fångarna. Beträffande personalen slutligen har jag i mitt svarupplyst om alt vi har en relativt sett större personal på Hinsebergän vid de övriga anstalterna. Jag vill också göra gällande atl del knappastfinns något land i världen där personaltätheten är så stor som i . Vihar ungefär hka stor personal som antalet intagna på anstalterna. I andraländer brukar proportionerna vara en fångvårdare på tre, fyra, fem eller ändaupp tUl tio intagna. Vi har alltså när det gäller personalen redan gjort storaansträngningar för att tillgodose föreliggande behov. Jag noterar tacksamt justitieministernserkännande att del av naturliga skäl är betydande svårigheter förknippade medalt del finns bara en . Och det görjag särskilt därför att del i interpellationssvaret står: "Av vad jag harsagl framgår att jag inle delar uppfattning atl de intagna påHinseberg är aUvarligt missgynnade i förhållande tUl de manliga intagna ilandets fångvårdsanslalter." Jag tycker därför att det var värdefullt meddet besked som justitieministern nu lämnade. Sedan viU jag svara direkt på justitieministerns fråga omkriminalvårdsreformen. Jag anser att den är en god principieU grand att stå pänär del gäller all åstadkomma förbättringar för de intagna kvinnorna. En av de två viktigaste följdfrågor som jag ställde - somjustilie-minislern inte svarade på var emellerlid vilken snabbhet man kunderäkna med att sådana här lokala anstalter med paviljonger för kvinnorna på endel häll ute i landet kan komma till stånd. Det kan inte vara enbart enadministrativ fråga för alt planera för den saken. Jagvill minnas att det i sammanhanget har talats om ett 15-årsprogram förutbyggnaden av lokaliteterna. Här skulle det därför vara värdefullt att hörajustitieministerns mening. Om man prioriterar denna utbyggnad mycket högt ochser den inle minst som en jämlikhetsfråga när det gäller de kvinnliga intagnassituation i framliden, anser inte justitieministern då att den utbyggnaden är mycketväsenthg i förhållande till myckel annat som också har hög angelägenhetsgrad? Vad sedan personalen beträffar tog jag bara upp dem somsysslar med frigivningen. AU modern kriminalvård skall ju inriktas pååteranpassning, och då är del oerhört viktigt att man kan ordna med arbete ochbostad ål de frigivna. Det är, menar jag, svårt att ordna med sådant från ettställe som i , som ligger myckel långt frän många av deintagnas bostadsorter. När då i själva interpellationssvaret justitie-mmisternbara hävdar att antalet anställda är större på Hinseberg än på andra anstalterav motsvarande storleksordning har ni i och med det missat en del av självapoängen, nämligen atl det "klientel" som finns på Hinseberg är mycketmer svårbearbetal än annat "klientel" på våra fångvårdsanslalter. Jag skall bara återge etl par meningar ur årsredogörelsenfrån Hinseberg . Där heter det all de på Hinseberg är i många avseenden"mer arbetskrävande, mer psykiskt skadade och kräver mer omedelbaraåtgärder när del gäller barn och andra närstående än vad fallet är med intagnapå en mansanslall". HärtUI kommer, anförs det, alt Hinseberg är enriksanstalt med därav följande problem. För övrigt gäller också att en mycketstor andel är narkotikaskadade, vilket gör arbetet myckel svårt. Därför menar jag, herr justitieminister, atl man inle kanse på den renodlade stalistUcen och säga att antalet anställda per intagna ärhögl och all på Hinseberg två assistenter sysslar med återanpassningen, dvs.frigivningens problem. Det finns nämhgen en besvärlig flaskhals när det gälleratl klara de intagnas inpassande i samhäUel, och man har länge önskat få enpersonalförslärkning till tre i det här avseendet. kan synas vara ettlitet och administrativt problem, men del är i själva verket en kärnfråga närdel gäUer hur man skaU kunna hjälpa kvinnorna. vill jag påtala att den bild som ges iinterpellationssvaret att man kanske inte lever i en helt sluten värld påHinseberg lack vare Båtshagen blir lilel missvisande. Bålshagen är nämligenen skydds-anstalt med 15 platser. Den är avsedd för dem som är dömda tillskyddstillsyn, och dessa får tillbringa där. Dennaanstalt tillhör frivården, och del är alltså en anstalt som Hinseberg inle råröver. Man har bara möjlighet atl från Hinseberg då och då placera en, två ellernågon gång högst tre personer på Båtshagen. Detta innebär i själva verket attHinseberg är en sluten värld för sina intagna som kanske måste leva , avell utmätt straff , på denna enda plats. Så har de manliga intagna detofta inle! För att återkomma planeringen i enlighetmed krimmalvårdsreformen har jag redan i interpellationssvaret upplyst herrMöller om atl planeringen skall påbörjas nu med sikte påden . På grund av frågans vikt för de kvinnliga fångarna är delmeningen att man skall la särskild hänsyn till deras förhållanden vid dennaplanering. Avsikten är att man skall försöka genomföraden nya organisationen. Atl själva byggandet av en del av lokalanstallernakanske kan dra ul längre på liden byggandet är planerat för enfemlonårsperiod - är en annan sak. Om , när han talar om personaltätheten,syftar på frivårdspersonalen vill jag påpeka atl huvudtanken bakomkriminalvårdsreformen är att man skall bygga ut frivårdssidan med hänsyn lillall vi uppfattar den delen som den viktigaste. vel atlkriminalvårdsreformen innebär en kraftig ökning av frivårdspersonalen med ellhundratal personer redan frän . Jag håller helt och hållet med herrMöller om alt del är där som huvudanslrängningarna måste sättas in om vi skallkunna räkna med atl nå resultat och minska ålerfallsbroltsligheten. Till slut vill jag bara rätta beträffandeBåtshagen. Man har faktiskt även möjligheter att från Hinsebergs sida placeraintagna på Båtshagen, och del sker också. Om bättre förhållanden för kvinnliga intagna påfångvårdsan ställer Om bättre förhåf landen för kvinnliga intagna päfångvårdsanslalter Jag erkänner all sådan placering dock imyckel ringa omfattning på Båtshagen sker; del sade jag t. o. m. Detförekommer atl en, två eller tre kvinnor placeras där. Poängen i det jag anförde om de kvinnliga fångarnasåteranpassning när de skall lämna Hinseberg var inte atl frivården allmänt ilandet skulle rastas upp ulan att man har en alltför liten personalstyrka tvåassistenter som sysslar med della viktiga problem på Hinseberg. Man har t. o.m. delat upp arbetet så all en av assistenterna tar hand om dem som har uddainskrivningsnummer och den andra tar hand om dem som har jämnainskrivningsnummer. Bara det faktum atl arbetet ansetts behöva delas upp efleren sådan schablon antyder atl personalen är för fåtalig. Jag lar fasta på justitieministerns uttalande atl meningenär all man skall ta särskild hänsyn lill kvinnorna när regionalplaneringen skerde närmaste fem åren. Men jag hoppas verkligen - även om vi inte fåll någolsådant besked alt en motsvarande prioritering görs på regeringssidannär del gäller utbyggnaden av lokalanstalter. Överläggningenvar härmed slutad. § 3 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1980 till utrikesutskottet, nr 1981 och 1982 tUlkonsUlulionsutskottel, nr 1983 och 1984 försvarsutskottet saml nr 1985-1988 lill skalteutskottet. § 4 För-edrogs, men bordlades återsocialförsäkringsutskollets belänkande nr 24, jordbruksulskoltets betänkandennr 22 och 24, näringsutskoltets betänkande nr 46 samt inrikesutskotlelsbetänkanden nr 17 och 24. § 5 Anmäldes och bordlades Nr 17 i anledning av Kungl. Maj:ls proposition 1973:69 medförslag till lag om ändring i lagen (1970:498) om skydd för vapen och vissa andraofficiella beteckningar, jämte motion Nr 47 i anledning av motion om kontroll i vissa hänseendenav nyetablerade förelag Nr 48 i anledning av propositionen 1973:102 om avskaffandeav patent- och registreringsverkels samling av anmälningar tillakliebolagsre-gislrel och andra företagsregister § 6Meddelande ang. enkel fråga Nr 82 den Meddelades att föhande enkla fråga framställts, nämhgen o j.: 1973 Nr 205 (vpk) lill herr justitieniinislernom möjlighet för kommuner och landsting atl lämna bidrag lill internationellahumanitära organisationer: Är statsrådet beredd att ta initiativ lill ellskyndsammast möjligt framläggande av förslag lill sådan lagändring, alt hinderavlägsnas för kommuner och landsting all lämna bidrag till internationellahumanitära hjälpaktioner? § 7 Kammaren åtskUdes .