prot · FW0974 · 1973-12-31 00:00:00 — De kategorier som jag tidigareräknat upp och som återfinns överst på s. 55 i betänkandet, nämligen "ungastuderande med normal sludiepres-tation, person som blir berättigad lillålderspension eller förtidspension som svensk medborgare, änka i arbetsförålder med pensionsförmåner tillräckliga för hennes och hennes barns försörjningoch person som på grand av arbetsbrist blivit permillerad", anses ju ha entillfredsställande försörjningssituation. får väl ändå hålla medom all man mot denna bakgrund inle bör behandla den hemarbetande annorlunda. Maj:ts uppfattning redovisas meduttrycket atl man inle anser att besluten kan ges en såvittgående Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Maj:ts praxis i naturalisationsärenden tolkningatl hemmafruar med minderåriga barn anses uppfylla försörj-ningsviUkoret. Visom har skrivit ett särskilt yttrande har reagerat mot det. Vi tycker alt detär absurt att en hemmafru med minderåriga barn är diskvalificerad atl blisvensk medborgare under åberopande av att hon är försörjningsoförmögen. log fra Thunvall upp det här och sade: "Del ärinte något uttryck för en socialdemokratisk kvinnosyn, utan vi diskriminerarhemmavarande män också." Det gjorde ju inte saken bättre på något sätt ochdet var del enda sade. Min fråga blir naturligtvis då: Var stårfru , var står socialdemokraterna och de socialdemokratiska kvinnornai sakfrågan? Och om nu här skall uppträda som advokat för fruOdhnoff, tycker alltså att det är riktigt att hemmafruarna just idenna sin egenskap skall vara diskvalificerade för svenskt medborgarskap? i Luttra (c): I det här fallet är ju utskottet i sak enigt.Det föreligger bara ett särskilt yttrande, där man vill peka på alt det kanvara fråga om en viss diskriminering i ett särskiltfall. 1 övrigt är det ju väldigt väsentligt atl manuppmärksammar den praxis som råder och också den förändring i praxis sominträffar då och då. Om man går lUl exempel 80 i exempelsamlingen, ser man allinvandrarverket i etl fall har avslagit ansökan om medborgarskap. Sedan blevdel besvär, och då tillstyrkte invandrarverket bifall tUl besvären med orden -erUigt utskottels referat att "del enligt tidigare gällande praxisansetts tveksamt om hemmafru i fall som della uppfyllde försörjningsvillkoretenligt 6 § MbL. Efter beslut av Kungl. Maj:t i etl hkartat ärende -meddelatefter invandrarverkels avslagsbeslul i förevarande ärende hade delemellertid, enligt verket, kommit att slå klart all det arbete hemmafrunnedlade pä sitt hem och sin famUj frän försörjningssynpunkt var likvärdigt medförvärvsarbete utom hemmet i vart fall när minderåriga barn fanns ihemmet." Där har alltså uppenbarligen skett en förändring i Kungl. Maj:tsbedömning, en förändring som invandrarverket har tagit ad notam vid sin behandling av ärendena i fortsättningen. Fra THUNVALL (s): Som jag sade förut är det inte många av dehär ärendena som är alldeles lika varandra. I de fall som nämnts har del blivitlUlslyrkan, i något fall "av särskilda skäl", trots attinvandrarverket från första början avslog ansökan. HerrWerner i och jag har ju talat om alt vi önskar så ofta som möjligt få enutförligare motivering. Vid sill beslut i dessa fall har Kungl. Maj:l dockerinrat om innehållet i 6 § tredje stycket medborgarskapslagen. Del är inrikesulskoltetsom har lagfrågorna om hand, och skall bestämmelserna ändras så får det skedär. Men praxis har ju förut varit ännu strängare, som framgår av denredovisning jag gav tidigare. Det är som den har blivitgenerösare när det gällt försörjningsvUlkoret. Jag tror att varken jag har någon som helst önskan att diskriminera vare sig hemmafruar eller hemmamän eller kvinnor över huvud tagel. Frågan ligger inte riktigt pådet planet. i nämnde atl jag hade givit enredogörelse för detta. Jag gjorde det mot bakgrunden av hur vi diskuterade iutskottet, att vi hade sysselsatt oss så länge jag tror för resten det varherr som sade del med just detta ärende och att det hade skett en såomfattande och innehållsrik utredning. Eftersom jag vet alt det är mängamänniskor utanför det här huset som kan ha intresse av delta och som ocksåprenumererar på vårt snabbprotokoll, har jag ansett det värdefullt atl i ensådan här viktig informationsfråga med tanke på del stora antalet invandrarei landet och kommuner som ibland också kan ha anledning all ta upp detta lämna en redovisning av vad som finns i det material som kanske för många ärför stort all komma igenom. Med de hänvisningar jag här har gjort kan mankanske få intresse av att gå tiUbaka och titta i dessa handlingar. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser tiU Kungl. Jag förstår fortfarande inte riktigt om fruThunvall står på statsrådet sida eller på vår sida i den här frågan.Det var nämligen så all invandrarverket ville atl man skulle göra en generelländring av praxis, så atl invandrarverket kunde få bifalla ansökningar frånhemmafruar utan alt behöva avvisa dem med hänsyn lUl försörjningsvUlkoret. Maj:t gav dispens i ett specifikt ärende, ville Kungl. inte gåmed på en sådan viltgående och generös tolkning , som varföredragande, sade då att man inle utan vidare kunde anse all hemmafru medminderåriga barn uppfyllde försörjningsvillkoret. är såvitt jag förslår ivarje fall en diskriminering av hemmavarande, som karakteriseras somförsörjningsoförmögna. Man kan säga atl det här gäller ett htet antal fall ochalt det inte är någon stor fråga. Men del är när vi ställer samman ett antal avregeringens avgöranden som vi får en uppfattning om, låt mig säga spännvidden iåsikterna inom regeringen. Ena dagen kan man ge skattebefrielse åt aktieägareför mihonbelopp i vinst, och kan man vägra en ullandsfödd hemmafrumed fyra barn att bli medborgare under hänvisning till att hon inte kanförsörja sig. i (m): Jag vUl bara ge en eloge förhennes lektion; jag tycker den var bra. Den var kanske htet hastig, som HasseAlfredson säger, men den kan säkert bidra lUl informationen utåt i dessaväsentliga frågor. Sedan de under punkten "Kungl.Maj:ls praxis i naturalisationsärenden" anmälda talarna nu haft ordetövergår kammaren till att debattera "skrivelser lUl Kungl.Maj:t". HerrFISKESJÖ (c): har, som vi hörtnågra gånger , att granska statsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenas Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl. handläggning.En viktig del av denna granskningsuppgifl är, som jag ser del, alt undersökahur beslut som fattat efterkommes av regeringen. KU har också ägnat dessa frågor viss uppmärksamhet. Iett par fall, som anges under punkten 10 och vid reservationen G iutskottsbetänkandet, har meningarna gått isär inom utskottet vad gäller fråganom regeringen på etl tillbörligt sätt beaktat beslut eller ej. Jagskall uppehålla mig något vid det första där angivna fallet som gäUerriksdagens beslut om inriktningen av länsberedningens arbete. Samhällsplaneringen på olika nivåer har kommit alt blialltmer betydelsefull. Del gäller planeringen i kommunerna, det gällerriksplaneringen och det gäller även den planering som sker på länsplanet.Dessa frågor har också i allt högre grad kommit att engagera breda grupper avmedborgare, vilket är naturligt med hänsyn tUl den direkta betydelse som dessafrågor har för levnadsförhållandena i olika delar av vårt land. Del är således av olika skäl mycket viktigt atl dessafrågor handläggs på ett sätt som så långt det går möjliggör inflytande frånmedborgarnas sida och ett politiskt ansvarsutkrävande. På del primärkommunalaplanet och på riksplanet ligger också huvudansvaret för dessa viktiga frågor hospolitiskt valda organ, kommunfullmäktige och riksdag. Ingen ifrågasätter dennaordning. Det är självklart all del skall vara så. Del borde, tycker man, varasjälvklart all huvudansvaret för den övergripande planeringen på det regionalaplanet låg hos ell folkvall organ. Men så är det inle. Det är ett statligtförvaltningsorgan, , som har ansvaret på det regionala planet. Från vårt håll har vi arbetat för en annanordning. Huvudansvaret för den regionala planeringen och för en rad med dennasammanhängande frågor skall enligt vår mening ligga hos det folkvalda organet ilänen, . Därmed skulle man uppnå en vidgad folklig självstyrelse,ett ökat medborgarinflytande och en ordning som helt allmänt innebär atlhandhavandet av väsentliga samhällsuppgifter sker under demokratisk kontrolloch direkt ansvar inför medborgarna i val. Vi har också haft glädjen all uppleva alt våra förslag omen vidgad länsdemokrati undan för undan fått allt bredare stöd. Det har varitlätt att få uppslutning kring länsdemokratilanken ute bland medborgarna,delsamma gäller politiker av olika schatteringar inom kommuner och landsting,och här i är det numera endast socialdemokraterna som av för migsvårförståeliga skäl ständigt spjärnar emot. Man har på den kanten försöktkomma undan frågan bl. a. genom länsstyrelsereformen 1970 och genom ell sammaår igångsatt långsiktigt och tämhgen opreciserat utredningsarbete. Men vi harfrån vårt håll inte förtrollats utan ständigt på nytl i olika sammanhangaktualiserat länsdemokratifrågan här i . Och uppnådde vien som jag betraktar det myckel betydelsefull framgång. beslöt då sombekant atl länsberedningens arbete skulle inriktas på en utbyggnad avlandstingen tUl regionala självslyrelseorgan med ansvar för bl. a. denregionala planeringen. Efler detta förväntade vi oss naturiigtvis alt regeringen skulle efterkommabeslutet och ge länsberedningen i uppdrag att ta fram det utredningsunderlagsom behövs för alt förverkliga länsdemokratilanken. Så liar inte skett.Länsberedningens uppdrag kvarstår oförändrat, och civilminister hartUl yttermera visso i en frågedebatt här i understrukit att regeringeninle tänker ändra sig på den punkten. Det innebär således atl regeringen inlebryr sig om del beslut som fattat i en mycket viktig fråga. 1 en reservation lill konstitutionsulskollels belänkandehar oppositionens representanter i utskottet påtalat detta och samtidigtframhållit atl det ur principiella parlamentariska synpunkter bör vara så allregeringen alltid söker handla på ett sådant sätt att folkrepresentationensönskemål förverkligas. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tUl reservationenG av i Luttra m. fl. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl. De senaste årens dechargearbete har i höggrad inriktats på frågan hur regeringen har följt rUcsdagens beslut ochmeningsyttrmgar. har man hos regeringen kunnat påvisa en ganskahten lyhördhet för folkrepresentationens vUjeyttrmgar och en betydandemaklmedvetenhet. Mot de stigande kraven på medinflytande, decentralisering ochnärdemokrati har denna regeringens maktfullkomlighet starkt kontrasterat. - 1972 - antog följande uttalande:"1 dessa båda faU " det gällde socionomutbildningen ochvuxenutbildningen " har sålunda riksdagsbesluten inneburit modifikationerav regeringens förslag i propositionerna, medan regeringens sedermera fattadebeslut innebar en återgång tiU propositionernas förslag. På grund härav harriksdagens uppfattning inte i sin helhet kommit all förverkligas." Detta är alltså ett uttalande av utomordentligt allvarligart, som föregående år vann gUlande. Också har uppmärksammat flerafaU där regeringen nonchalerat mening och valt att driva sin egenlinje, trots meningsyttring. Det i den allmänna debatten mestuppmärksammade faUet länsdemokralin - har just berörts av jag säger några ord därom skall jag i aU korthet peka på den andrapunkten i reservationen G. begärde 1971 enhälligt efter förslag av ettenigt näringsutskott att få förslag om beskattningsregler och tiUståndslvång ifråga om automat- och roulellspel , så att reglerna skulle kunna trädai kraft senast den 1 juh 1972. Detta är rUcsdagens form för att besluta, då juriksdagen oftast själv inle utformar lagtext. Så blev det inle, ochhandelsminister försvarade det uteblivna förslaget med formuleringen att"då näringsutskott utfärdade beställningen om skärpt kontrollöver den här sortens spel borde utskottet ha varit medvetet om att det satt enutredning med direktiv att undersöka huravida en beskattning kunde införas förvissa slag av sådant spel". En reprimand åt aUlså från enregeringsledamot som visste bättre. 5 protokoU 1973. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl. uppmärksammatsvid dechargegranskningen med hänsyn till hans bristande lyhördhet förfolkviljan sådan den kommer tUl uttryck här i . Ar 1971 diskuterade viherr principer för att utnämna lekmannaledamöter i de nyalänsstyrelserna. Statsrådets utnämningsprinciper hade lett tUl en starksnedfördelning av de partipolitiska sympatierna i länsstyrelserna. Mer än 60procent av de utsedda var politiskt aktiva socialdemokrater. Särskilt påfaUandevar detta i län där befolkningen hade en icke-sociahstisk majoritet och därregeringen efter del att landstingen hade utnämnt sina ledamöter genom SvanteLundkvist såg lill att det blev socialdemokratisk majoritet också i delänsstyrelserna. I den dechargedeballen karakteriserade jag detta som en"kuriös form av länsdemokrati". Länsberedningens arbete skulle inriktas på enutbyggnad av landslingen lill regionala självstyrelseorgan med ansvar för bl.a. den regionala samhällsplaneringen. Detta var mening förra året.Har det bhvit så? väntade sig förslag från länsberedningen omhur länsdemokratin konkret skulle genomföras. Får något sådantförslag? Vi vel aUlså nu hur mycket riksdagsutlalanden av det härslaget är värda så länge vi har den nuvarande regeringen. Den föher riksdagenoch dess meningsyttringar så länge rUcsdagens beslut passar regeringen. Närriksdagen går emot regeringen söker de olika statsråden antingen genomfinurligheter i formuleringar slingra sig undan riksdagsbesluten, som herrMoberg , eller öppet nonchalera vilja, som statsrådetLundkvist . Även om jag i och för sig tycker att både statsrådetMobergs agerande i samband med socionom- och vuxenutbUdningen 1971 ochstatsrådet agerande i samband med rUcsdagens begäran om förslag lillregler för tillstånd i fråga om spel är klandervärda, tycker jag ändå attSvante agerande är mer stötande jusl därför alt han inle söker döljaatt han nonchalerar . Händelserna i samband med kommunsammanslagningarnanyligen har inte precis förstärkt bUden av statsrådet demokratiskasinnelag i detta avseende. Jag passar nu på tiUfället alt ställa föhande frågatill här i : Är beredd atl medverka tiU alt påsill bord får ett förslag om vidgad länsdemokrati genom överföring av statligaförvaltningsenheter till landstingen, i huvudsak enligt riksdagsbeslutet ? Sedan skall jag gä över lill frågan omutskottsskrivningen, på den här punkten. Utskottsmajoriteten söker nu räddacivilministern genom alt hävda att regeringen aUtid måste ha rätt att låtautredningar pröva alla de synpunkter som regeringen själv bedömer som viktigaför sitt arbete för förberedelser av propositioner till . Detta ärobestridligt och tjänar bara som ett försök att ghda undan det grundläggandedemokratiska problem som här är aktuellt. Vad del gäller är huruvida riksdagenseller regeringens utredningsönskemål skall förverkUgas i de faU önskemålenslår i strid med varandra. Och på den frågan svarar vi reservanter klart ochentydigt: Då skall vilja ta över regeringens önskemål. Min frågatill ulskotlsmajorileten är: Har ni en annan mening på den punkten? dechargedebatt framhöll jag att eftersomriksdagens meningsyttringar i aUmänhet måste få formen av ulredningsönskemål ärdet ett rimhgt krav på god administrativ praxis inom regeringen att riksdagensutredningsönskemål också tillgodoses av regeringen. Jag har uppfattal ochuppfattar det alltjämt som en huvuduppgift för att vidsin granskning beivra en sådan administrativ praxis inom kanslihuset sommissgynnar . Folkviljan kommer till uttryck i , och den kaninte få retuscheras av en maktlysten regering, som förlorat sinmajorilelssläUning i . Med det anförda vUl jag instämma i yrkandeom att anmälan på denna punkt läggs till handlmgarna med gillande avreservationen G. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl Maj:t HerrJOHANSSON i Trollhällan (s): Jag avser att väsenthgen begränsa mig tUlfrågan om dhektiven för länsberedningen. kommer senare att tala omkontroUerna av roulellspel etc. Men helt allmänt vUl jag göra två reflexioner. om flera faU. När man går till reservationerna finner man all deborgerliga tillsammans har tagit upp två faU som de fäst uppmärksamhet på.Häratöver har de moderata ledamöterna ensamma tagit upp ett tredje faU. Trefall är för mig inte "flera fall". Vidare konstaterar jag att folkpartisterna tydhgenvall taktiken att de skall resonera med statsråd; de anser sig rent principieUtinte behöva gå in i något resonemang med sina utskottskamraler, men de gör detändå. När del sedan gäller länsberedningens direktiv vUl jaghelt lämna därhän frågorna om länsdemokratin. Dem har vi haft tUlfälle attdiskutera tidigare, och vi får säkert ytterligare tillfällen tUl det. Låt migdärför hålla mig liU frågan om utredningen på detta område. Får jag då påpeka att utredningarna inom en kommittétraditionellt uppfattas som etl led i propositionsarbetet. Inför behandlingenav ärendet har jag gått igenom htteratur på detta område, och jag har inte.kunnat finna att någon hävdat annat än att kommittéarbetet är att betrakta somett första led i propositionsarbetet. a. har jag färskat upp mitt minne medtvå doktorsavhandlingar om det svenska kommittéväsendet, ochHans Meijers. Såvitt jag förstår uttrycker de samma mening som den jag har,nämligen att utredningarna är ett led i propositionsarbetet. De två föregående talarna hävdade alt genomuttalanden skulle kunna förbjuda regeringen atl utreda vissa sidor av ettproblem eller all man skulle kunna inrikta utredningen på speciella lösningar.Det för med sig vissa praktiska olägenheter som jag vill fästa uppmärksamhetenpå. Det skulle kunna leda tiU att regeringen parallellt medkommittéutredningarna bedrev ett utredningsarbete inom respektive departement.Det har både inom och utom rUcsdagen klagats över att utredningarna blir dyra.Självfallet betyder ett sådant förfarande en fördyring avutredningsverksamheten och gör den också onödigt betungande. Pä längre siktkan resultatet av sådana uttalanden bli att regeringen. den 26 aprU 1973 Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. skrivelser till Kungl. vUkenparlifärg den än har, tvingas lägga betydande delar av förberedelsearbetet förpropositionerna inom departementet. Ur oppositionspartiernas synpunkt kan detta kappastinnebära någon fördel. Men inte heller gör del del ur synpunkt. Vifår ell sämre underlag vid bedömningen av frågorna, men framför allt tvingardet att ta ställning på ett tidigare stadium. Man söker ju här bindautredningsarbetet redan på ett mycket tidigt stadium, kanske rent av närriksdagen begär utredningarna. 1 andra faU bryter man in under utredningsarbetetsgång och beslutar om en bestämd inriktning av det. Del betyder att riksdagenreellt sett kommer atl la stäUning på etl tidigt stadium, innan den haftmöjlighet att få del av utredningarna och det material de presenterar.Ledamöterna lar ställning på grundval av utredningar inom de egna partierna.Jag underskattar på intet sätt dessa utredningar. Det arbete somutredningsgrapper utför inom olika partier är värdefullt. Men jag har svårt atltänka mig att skall bygga sitt ställningstagande på detta. Jag har märkt att det är en speciell, foUcpartistisktaklik att köra fram ärenden som man behandlat i egna utredningsgrapper, leddaav och andra. När en sådan utredningsgrupp nått fram tUl vissaståndpunkter anser man tydligen saken vara klar; skaU godta dennauppfattning och sedan skall de statliga utredningarna styras mycket hårt medutgångspunkt i dessa ståndpunkter och möjligen göra tekniska utredningar. ärju inte del enda politiska partiet i och det har inteheller en sådan styrka atl man alllid kan utgå ifrån atl de uppfattningar dessarbetsgrupper når fram tUl blir beslut. Men det är den här teknikenman vUl tvinga på den svenska , och av olUca anledningar har tyvärr debåda andra borgerliga partierna i del här fallet godtagit den folkpartistiskastrategin. För utredningarnas del innebär det betydande svårigheter.De får svårt att fullfölja sin egen planering, deras arbete förrycks iblandkan det bli mycket stor ryckighel. Detta belyses på ett utomordentligtintressant sätt av det material som KU redovisar i detta ärende. Både och har hänvisat tUl detbeslut om länsdemokratin som fattade . Låt mig då fåerinra om alt frågan var uppe även . Frågan om länsdemokratinaktualiserades nämligen vid behandlingen av propositionen om regionalutveckling och hushållning med mark och vatten. Del skedde i en molion av herrFälldin m. fl. Motionen gick ut på atl vid behandlingen avpropositionen skulle uttala att den regionala ulvecklingsplaneringen skallhandhas av länskommunalt organ saml hos Kungl. Maj:t hemställa om alt i bl. a.della syfte förslag till länsdemokra-tireform möjligt föreläggesriksdagen. Ärendet behandlades i civilutskollet, där majoriteten avstyrktemotionen. Vid behandlingen i kammaren bifölls utskottets förslag. Drar man ut konsekvenserna av detta kommer man fram lUlföljande; Först skuUe civilministern efter beslutet ha utfärdat nyadirektiv för utredningen, vUka innebar att den skulle begränsa sitt arbeteefter vissa linjer. När sedan hade faltal nytt beslutskulle civUministern ha kommit med nya direktiv lill kommittén, där han skulle ha sagtatt den begränsning som de tidigare direktiven innebar för utredningen nuskulle upphävas. - Del är omöjligt atl i en statlig utredning arbeta undersådana villkor. blh den principiellt viktiga frågan, humvida enregering är skyldig alt under ett parlamentariskt system utfärda ändrmgar idirektiven av det slag som och har talat om, dvs. omman skall mrikta utredningsarbetet på ett av de alternativ som presenterats idebatten. Vi är medvetna om all det inte finns någon allmäntgodtagen definition av begreppet parlamentarism, men i allmänhet uppfattar manväl ändå parlamentarismen i dess ideala form som en harmoni, en aUmänöverensstämmelse mellan representationen och regeringen. Under aUa förhållandenutgår man från att regeringen godtas av representationen. Detta godtagande kansedan variera från ett grundmurat förtroende tiU en tillfällig tolerans. Med utgångspunkt i detta har parlamentarismens teoretikeroch historiker väsentligen sysslat med två frågor, nämUgen när en ministär skaUavgå och hur en ny ministär skall bUdas. På dessa punkter har vi nått fram tUlen mycket stor enighet, och även om det förslag som konslilutionsutskolletkommer atl framlägga kanske inte blir enhäUigt, kommer det dock att i det storahela vara samstämmigt. De här reglerna, som vi aUmänl godtar, betyder att enmajoritet i när som helst kan fälla en minislär och att en regering idenna situation har att välja mellan att avgå och att utlysa nyval. En regeringkan också ställa sina platser till förfogande del finns regler för hur deltaskaU gä liU och hur en ny minislär då skaU bildas. viU man tydligen på borgerhgt håll föra in ytterligareen regel, litet vagt formulerad men innebärande att när gör ettuttalande i en utredningsfråga är regeringen skyldig all skjuta andraalternativ åt sidan i sitt utredningsarbete. erinrar om att utskottet "iflera sammanhang framhållit vikten av alt Kungl. Maj :l respekterar rUcsdagensviljeyttringar och i möjligaste mån effektuerar utredningsönskemål frånriksdagen". Del framgår av handlingarna alt skrivelse harlämnats över till länsberedningen. Enligt sina direktiv har den att pröva deprincipförslag som länsdemokraliutredningen på sin lid lade fram. Av detta drarvi inom utskottsmajoritelen slutsatsen all den av aktualiseradefrågan blir förutsättningslöst prövad. Det material som talade omkommer på bord på grund härav. Jag kan inte finna att del föreligger något stöd i denparlamentariska doktrinen för uppfattningen att en regering skaU vara skyldigatt avgränsa eUer inrikta utredningsarbetet enligt de krav som förs fram iriksdagsskrivelsen.