prot · FW0993 · 1973-12-31 00:00:00 — och på detutomordentligt lösa material som har aktualiserats springer mansjälvfallet inte ut och säger att så skall det bli och sä skall det inte bli. Pä nästa möte i planeringsrädet - där jag har med tre fyraprofessorer i nationalekonomi och där arbetsmarknadens företrädare, t. ex.kooperationen. och löntagarorganisationerna,har sina representanter med kommer jag att ta upp denna fråga. Jag kommer attlåta dem diskutera för att se om det finns något intresse och om det kan ansesligga någon reell vinst i att ur en kommande lönehöjning ta ut ett mindre antallöneprocent, med vad det innebär, och i stället göra en motsvarandeskattesänkning. Det är mycket intressant att fä reda på hur detOrganisationssverige reagerar som i första hand är berört av problemet. Jag vetännu inte vilken mening som kommer att hamras ut ur den debatten. Men jag villgärna ha den så omfattande som möjligt. Och jag hälsar välkommen iden debatten, om han har några uppfattningar att redovisa. (HerrBohman: I planeringsrådet?) Nej, jag sade välkommen i debatten. Den förs inte bara iplaneringsrådet. Men det bestämmer ju själv och han är ju enmycket flitig debattör, att döma av vad dagstidningarna skriver från herrBohmans alla resor. Det går mycket bra att sätta sig in i den debatten, och detär ur den som det sedan skall komma fram huruvida det finns förutsättningar föromläggning. Det är det som det är fråga om. Denna diskussion har blivit intressant även för mig, därföratt den inte har samma monotona karaktär som den diskussion som den politiskaoppositionen har presterat under alla år, nämligen: skatterna är för höga, deär orimliga, marginalskatten är omöjlig, det måste löna sig att arbeta osv.,som man öser pä på reformsidan, sä att de nuvarande skatterna interäcker till att betala reformerna. Det är monotont intill leda. Vad som är detnya i den här debatten är att man från fackligt håll jag nämnde - sagt: Vi begriper att man i det här läget inte kan sänka skatten, menvi är beredda att acceptera en omläggning. sade jag vid tvåtUlfällen att det är så pass intressant att den debatten bör fortsätta. Jaghoppas att den skall fortsätta och bli så pass energisk och genomlysande sommöjligt. Därvid är det självfallet att man fär ta sina intryck från denna frägasom har med skattepolitiken att göra. Om det är någon som här i kammaren har velat prisa GunnarNilsson för att han satt lönerörelser och skatter i ett visst sammanhang så ärdet fru andre vice talmannen. Hon har varit inne på det också , även omhon passade på - eller det var kanske - att citera ArneGeijer, som har varit mer tveksam på den här punkten. Slutligen, herr talman, en uppmuntran till fru andre vicetalmannen. Om hon säger beror det naturiigtvis på hur honsäger det. Är det så att man använder den vänlighet i tonfallet som kom tilluttryck i hennes senaste inlägg har jag ingenting emot att det blir ettpermanent inslag i debatten oss emellan. HerrJOSEFSON i Arrie (c): 1 den debatt som ständigt förekommer om skattoch skattesystem betonas ofta, även av finansministern, att de direktaskatterna är så höga att man inte gärna kan höja dem ytterligare. Och detligger mycken sanning i detta. Ett villkor för en god samhällsutveckling är attden enskilde medborgaren finner det meningsfyllt att göra en arbetsinsats. Dettaär betydelsefullt både för samhället och för den enskilde rent personligt. Blirskattetrycket så hårt och så högt att den enskUdes intresse att göra sinarbetsinsats trubbas av, då har samhället anledning att med oro se framtidenan. Inför en avtalsuppgörelse kommer alltid skattefråganalltmer att aktualiseras, och skattetänkandet blir mer framträdande. Oron infördenna situation har väl bidragit tUl dagens debatt om värt skattesystem.Löntagarna ställer med rätta frågan: Vad kommer jag att fä behålla själv genomen lönehöjning? Ja, kanske frågan ställs; Får jag något över till mig självsedan skatten erlagts? Särskilt gäller detta gmpper i samhället som drabbasbåde av den höga marginalskatten som nuvarande skattesystem inrymmer och av ennedskärning av vissa sociala bidrag, som är inkomstgraderade och därtill kanskeockså i vissa fall av högre avgifter. Just inom detta område borde den sittandeskatteutredningen med förtur göra en översyn av gällande regler och försökaåstadkomma en bättre samordning. Det är alldeles orimligt att inte en bättresamordning finns mellan skattesystem och sociala bidrag. Exempel som framförs iinterpellationen visar på nära nog total avsaknad av samband vid utformningenav skatter och socialpolitik. Här ställer jag frågan tUl finansministern:Kommer regeringen att ta några initiativ för att inför årets höstriksdagframlägga förslag för en bättre samordning av skatteuttag och inkomstregleradesociala förmåner? Vi har både frän och krävt att dennafråga bör av skatteutredningen behandlas med förtur. När man diskuterar skattepolitik och avtalsuppgörelsergrundar sig kritiken i hög grad på den ständigt pågåendepenningvärdeförsämringen. Faktum är att den pågående inflationen har enständigt höjande effekt på skatteuttaget som den är en pådrivandefaktor i den pågående pris- och lönekarusellen. Ingen tjänaregentligen något på denna ständigt pågående inflation, utom möjligen statengenom progressiviteten i skattesystemet. Skulle det därför inte vara möjligt,herr finansminister, att satsa litet mer pä att försöka åstadkomma enstabilisering? Varför inte, såsom och föreslagit,försöka få till stånd en konferens där berörda parter regering, riksdag,näringsliv, arbetsmarknadens parter och ekonomisk expertis - deltar och där manförsöker komma fram till vissa gemensamma linjer för den ekonomiska politikenoch en gemensam bedömning av vilket utrymme som finns tUlgängligt förlöneförbättringar och av aktuella frågor. Denna fräga kommer att diskuterasnärmare i samband med att kompletteringspropositionen behandlas i riksdagen.Jag skall därför inte gå mer in på den. Jag vill dock med tillfredsställelsenotera att finansministern , i en replik i den föregående debatten, intelika kategoriskt som tidigare tog avstånd från en dylik. Om ändringar i skattelagarna inför förestående lön eförhandlingar Om skattelättnader för hushållen Om ändringar i skattelagarna inför föreståendelöneförhandlingar Om skattelättnader för hushällen Marginalbeskattning och nedtrappade bidrag och i vissafall höjda avgifter utgör en besvärlig kombination. Det mäste vara angelägetatt möjligt rätta tUl en del pä detta avsnitt av skattesystemet ochdärmed åstadkomma en bättre utformning och större rättvisa. När vi diskuterar skattesystemet kan jag inteunderlåta att också aktualisera den faktiska sambeskattningen. Ännu har jaginte hört någon som med sakskäl har försvarat det nuvarande systemet. Vi kommerinom att här i ta ställning tUl ett förslag omvissa ändringar i avdragsrätten för pensionsförsäkringar. Där framgårytterligare hur orimligt och orättvist det nuvarande systemet är. Har vi i vårtland infört individuell beskattning, bör givetvis alla beskattas efter dereglerna. I den svenska skattelagstiftningen har den grundläggande principenvarit att skatten skall uttas efter bärkraft. Särbeskattningen har mångafördelar men kan i vissa fall innebära besvärligheter när det gäller att uppnådenna målsättning. Vi har ändå ansett att särbeskattningen är det bästabeskattningssystemet, och den har accepterats av alla partier. Men då bör detockså vara en hederssak att alla beskattas efter detta system. Jag vill frågafinansministern: finansministern att vidta några åtgärder för att tillhöstriksdagen få fram ett sådant förslag att denna orättvisa kan plockas bortur skattesystemet i och med detta års utgång. Finansministern framhåller i sitt svar påinterpellationerna sambandet mellan skatterna och de tjänster och den servicesom samhället ger. Detta är alldeles riktigt. Skatterna kan inte betraktas somfristående; de har ett klart samband med den service samhället erbjuder och denpolitik som i övrigt förs. Det är rätt, som finansministern säger, attproblemen inte löses enbart genom något nytt skattesystem. Inkomstskatten utgör en betydelsefull del av den enskUdestillskott för att täcka de gemensamma kostnaderna. Men det är två frågor härsom vi inte skall glömma bort. Den första frågan gäller hur vi skall skaffaresurser för en förbättring av skattesystemet. Det främsta medlet för attåstadkomma det är inte att höja skatten på andra områden, utan det mäste varaatt öka produktionen. Därmed åstadkommer man större resurser och ett ökatinkomstunderiag; jag avser nu inte högre belopp tillkomna genom inflation, utanen verklig produktionsökning. Detta måste också vara det främsta målet för denekonomiska politiken, när man som här kräver åtgärder för att rätta tUlbrister i det nuvarande skattesystemet. Den andra frågan är hur vi skall undvika inflationen elleratt inflationen ytterligare skärper beskattningen. Om vi inte lyckas med det,vad kan då göras för att i varje fall åstadkomma en bättre samordning mellanskatter och bidrag? Finansministern är säkert medveten om att i vissa fall eninkomstökning kan medföra att vederbörande får behålla bara en ytterst litendel. Nog borde man kunna åstadkomma en översyn av denna del av skatte-ochbidragssystemet på . Förra årets riksdag beslöt ju attskatteutredningen av liknande skäl som jag här nämnt skall se överbeskattningen av folkpensionärernas sidoinkomster, särskilt med tanke päkonsekvenserna pä bidragssidan. Frågan är således inte ny för skatteutredningen. Ett ärhar nästan gått sedan denna uppgift anförtroddes skatteutredningen. Därförborde det vara möjligt att ganska snabbt se över detta avsnitt avskattesystemet, ett område som kan skapa problem och orättvisa både förfolkpensionärer och för en ganska stor grupp vanliga inkomsttagare. Det är därför, herr talman, som jag anser att vi inte börförstora motsättningarna utan i stället se rent praktiskt på vilka möjlighetersom finns att få bort vissa avarter ur skattesystemet - avarter och orättvisor,som väl inte helt förutsågs när förslaget framlades 1970, men som både jag ochmånga med mig anser det vara både rimligt och nödvändigt att fä bort elleråtminstone rättade . Trefrägorharjag här berört: samordningen mellan skatter, bidrag och avgifter för devanliga inkomsttagarna; beskattningen av folkpensionärernas sidoinkomster ochsamordningen med bostadsbidraget; samt Jag ställer därför frågan till finansministern: att aktualisera dessa frågor inför årets höstriksdag? 1 en av replikerna hänvisade finansministern tUlriksdagens skattesänkningsbeslut . Jag vUl dä ställa frågan: Var detegentligen en skattesänkning som regeringen då föreslog i regeringensproposition nr 95? Det fanns en sammanfattning i skatteutskottets betänkande nr32. Där redovisas regeringens förslag på det sättet att man skulle åstadkommaen skattelättnad på 2,4 mUjarder. Men det står också att man skulle höja denindirekta beskattningen för att täcka detta belopp och dessutom ta inytterligare 455 miljoner för att kompensera vissa grupper i samhället somskulle drabbas av den höjda mervärdeskatten. Jag kan inte finna att detta innebär något som talar fören skattesänkning, utan det är en skatteomläggning, vilket också framgick avpropositionen nr 95. Detta var den sakligt riktiga redogörelsen. Emellertid bifölls inte propositionen, utan det varkommunisternas motion om en höjning av arbetsgivaravgiften, stödd avsocialdemokraterna, som sedermera blev beslut. Men fastän mangjorde denna ändring, innebär det inte någon större förändring för denenskilde, eftersom även en höjd arbetsgivaravgift måste betalas av denenskilde, inte skattevägen, men genom högre priser det är alldelessjälvklart. Därför blir resultatet pä sikt inte skattesänkning, utan endast enskatteomläggning. Jag anser att det skulle vara värdefuUt, om man ifortsättningen kunde undvika att framställa denna felaktiga bild av förra åretsriksdagsbeslut, inte bara här i kammaren, utan också i den allmänna propagandasom förs. Det var, som det står i propositionen, fråga om en skatteomläggning,och beslutet blev ingenting annat, om man ser det , än vad som framkom ipropositionen. Om ändringar i skattelagarna inför föreståendelöneförhandlingar Om skatte lättnader för hushållen i Arrie har ställt ett par trefrågor direkt tUl mig. Varje fräga är av den karaktären att den tarvar ganskalånga Allmän tandvärds-försäkring, m. m. utläggningaroch fortsatta debatter. Jag måste därför säga tiU att jag tyvärrinte kan gå in på de svaren . Men jag skall noggrant studera protokollet ochförsöka besvara frågor i den debatt som vi kommer att ha den 4juni. Jag har en känsla av att min kollega socialministern är mig djupt tacksamför detta, eftersom han har en läng debattfräga framför sig nu - och möjligendelas tacksamheten även av kammarpresidiet. Överläggningen var härmed slutad. 3 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskottetsbetänkande nr 23, justitieutskottets betänkanden betänkande nr 22. § 4 Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. betänkande nr 20 i anledning av propositionen1973:45 med förslag om aUmän tandvårdsförsäkring, m. m. jämte motioner. Maj;t hade i propositionen1973:45, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över socialärendenför , föreslagit att anta vid propositionen fogadeförslag till 1) lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2) folktandvärdslag, 3) lag om ändringi förordningen (1962:385) angående ersättning för sjukresor enligt lagen omallmän försäkring (sjukreseförordningen) och 4) lag om upphävande av förordningen(1950:606) om kommuns bidrag till kostnaderna för folktandvården. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "En aUmän tandvårdsförsäkring föreslås införd den Ijanuari 1974, läggs fast ett program för en omfattande utbyggnad avlandstingens folktandvård under återstoden av , Olika åtgärder vidtasför att stärka folktandvårdens ställning och för att kanalisera den ökandetandläkartillgången till folktandvården. Vidare föreslås att bidrag från denallmänna försäkringen skall garantera att folktandvårdens utbyggnad kangenomföras utan att landstingens kostnader för folktand-värden stiger. Folktandvården föreslås bh reglerad i en folktandvårdslag.Landstingen och de landstingsfria kommunerna får därigenom ett lagfästtandvärdsansvar för alla barn och ungdomar i åldrarna t, o, m, samt ettvårdansvar för specialisttandvården. För barnen skall tandvården varaavgiftsfri genom folktandvårdens försorg. Den allmänna tandvårdsförsäkringen föreslås inordnad i denallmänna sjukförsäkringen. Den skall omfatta aUa försäkrade ,i ett inledningsskede även . Försäkringen skaU avsealla former av tandvård, inbegripet förebyggande värd, såväl inom folktandvårdenoch vid odontologisk fakultet som hos privatpraktiserande tandläkare.Privatpraktiserande tandläkare skall föras upp på en av försäkringskassanfastställd förteckning. De blir därigenom skyldiga att i sin taxesättning hällasig inom de belopp som anges i en tandvårdstaxa som fastställs av Kungl. Maj:t.Taxans belopp, som bhr lika för folktandvården och privatpraktiserande .tandläkare, kan underskridas men inte överskridas. Övergångsvis föreslås enmöjlighet till individuell taxebindning efter särskild prövning för sädananuvarande privatpraktiker vars kostnader ligger över den kostnadsnivå somanvänts vid beräkning av tandvårdstaxan. För att säkerställa att tandvårdsförsäkringen redan frånbörjan fungerar i full utsträckning föreslås vid ikraftträdandet en i principallmän anslutning till försäkringen av de privatpraktiserande tandläkarna,vilka f. n. svarar för mer än tre fjärdedelar av vuxentandvården i landet.Riksförsäkringsverket föreslås få möjlighet att bevilja undantag när särskildaskäl föreligger. Under ett inledningsskede föreslås vidare särskildabegränsningar i tandläkarnas möjligheter att utträda ur försäkringen. Av beloppen i tandvårdstaxan betalar patienten ochförsäkringen i regel hälften vardera. Patienten betalar sin avgift tiUtandläkaren. Försäkringsersättningen betalas av direkt tilltandläkaren resp, till folktandvården. För särskilt kostsamma behandlingarskall försäkringen ge ersättning av taxans belopp till den del dettaunder en behandlingsomgäng överstiger I . Vid behandling med vissaproteser skall försäkringsersättningen utgöra av taxebeloppet. Förpatienter med svåra missbildningar i ansikts- eller käkskelettet föreslåsförsäkringen svara för hela kostnaden för den tandvård som behövs. För bl, a,tandkirurgisk behandling vid centraltandpolikliniker m. m, föreslås att det förläkarvård i offentlig regi gällande ersättningssystemet skall tillämpas. Ersättning föreslås utgå även för kostnader för resor tilltandläkare, i den män kostnaderna överstiger per besök. Vidspecialisttandvård efter remiss föreslås reseersättning utgå efter sammaregler som gäller vid läkarvård. En särskild tandvärdsdelegation skall inrättas hosriksförsäkringsverket för att bereda frågor som gäller tandvårdsförsäkringen.Den skall bl. a, svara för de utredningar och överläggningar som behövs vidfortsatta ställningstaganden om tandvårdstaxan. Utöver riksförsäkringsverketskall och folktandvårdens huvudmän samt tandläkarnas ochtandteknikernas organisationer vara företrädda i tandvårdsdelegationen. Försäkringskassornas kostnader för tandvårdsersättningberäknas för är 1974 uppgå till , 1 detta belopp ingåräven ersättning frän försäkringen till folktandvården för utbyggnad av barn-ochungdomstandvården. Tandvårdsförsäkringen föreslås finansierad enligt sammagrunder som sjukförsäkringen i övrigt. Lagstiftning om den allmänna tandvårdsförsäkringen ochfolktand-värden föreslås träda i kraft den , Särskildaövergångsregler föreslås för tandvård som meddelas-under sista kvartalet år1973, Enligt dessa ges privatpraktiserande tandläkare möjlighet att lämna Allmän tandvärds-försäkring, m. m. Nr 93 tandvård mot viss försäkringsersättning oktober- Dennaövergångsregel avser ersättning med halva det 21 maj1973 belopp som skall gälla fr. o. m.den . Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. ersättningdock utgå efter försäkringens regler redan fr. o. m. den . Vidareges landstingen genom ett särskilt övergångsbidrag möjlighet att redan under år1973 anställa fler nya tandläkare inom folktandvården." 1 detta sammanhang hade behandlats A. med anledning av propositionen väckta motioner: 1973:1683 av herrar () ochWestberg i (fp) vari hemställts att skulle 1, beslutabegränsa den föreslagna höjningen av arbetsgivaravgiften till , 2, hos Kungl,Maj:t anhålla om ett skyndsamt förslag, syftande till punktbeskattning avsådana sockerhaltiga s, k, mellanmålsprodukter vUka inte redan var föremål fördylik beskattning, varvid sockerhaltens storlek borde vara utslagsgivande, 3, besluta attpunkterna 612 i övergångsbestämmelserna till förslaget till lag om ändring ilagen (1962:381) om allmän försäkring skulle utgå och att i övrigtskulle ge Kungl, Maj:t tUl känna vad som anförts i motionen, 1973:1740 av m, fl,(s) vari hemställts att som sin mening uttalade att arvodesnivän förvård, meddelad av tandhygienist, borde reduceras i förhållande tillförsäkringsutredningens förslag i enlighet med vad i motionen anförts, 1973:1741 av m, fl, (m)vari hemställts att skulle 1, hos Kungl,Maj:t anhålla om förslag rörande regelbunden tandhälsovård, 2, besluta attfolktandvården skulle utbyggas i den takt som efterfrägeutvecklingen motiveradeutan bindning till någon i förväg fastställd fördelning av tandvårdskapacitetenmellan folktandvård och privattandvård, 3, hos Kungl,Maj:t uttala att återbäringen frän den allmänna försäkringen borde utgöra 75 %av tandvärdskostnaden enligt fastställd återbäringstaxa, 4, besluta atträtten till ersättning från den allmänna tandvårdsförsäkringen skulle gällaalla försäkrade oavsett ålder, 5, hos Kungl,Maj:t uttala att bunden vårdtaxa endast borde gälla enklare arbeten enhgt vad imotionen anförts och att i övrigt fri arvodessättning skulle tillämpas ikombination med fast återbäringstaxa, 6, hos Kungl,Maj:t uttala att såväl den bundna taxan som återbäringstaxan borde fastställasgenom förhandling med tandläkarnas och tandteknikernas fackliga organisationer, 7, besluta att de privatpraktiserande tandläkarnas anslutning till 32 försäkringssystemet skulle vara frivilligoch att inga hinder skulle resas motenskild nyetablering av vare sig allmänpraktiserande tandläkare eller avspecialister, 8, besluta godkänna propositionens förslag rörandefinansiseringen av tandvårdsförsäkringen, dock att de försäkrades egenavgifterskulle höjas med av den sjukpenninggrundande inkomstenför att bekosta den i motionen föreslagna, till höjda kompensations-nivån, 1973:1742 av herrar iRöstånga (fp) och () vari hemställts att beslutade 1, att deprivatpraktiserande tandläkarna frivilligt skulle anknytas till försäkringen, 2, att den fastataxan skulle följa den allmänna kostnadsutveckUngen genom lämpligindexreglering, 3, avslå detförslag som i praktiken innebar etableringskontroll och etableringsstopp, 4, att försäkringens personkrets vidgades i enlighet med vad som, anförts imotionen, 1973:1753 av m. (c) vari hemställts att vid behandlingen av propositionen 1973:45skuUe 1, hos Kungl,Maj:t uttala sig för framtida översyn av utformningen av taxorna ochsjälvkostnadsandelen i enlighet med vad i motionen anförts, 2, besluta om75-procentig tandvårdsersättning för förebyggande åtgärder, 3, hos Kungl,Maj:t uttala att krav på regelbundna tandläkarbesök borde utgöra förutsättningför den högre ersättningsnivån för kostnader över I i enlighet medvad i motionen anförts, 4, avslå förslagetom tvångsanslutning av privatpraktiserande tandläkare och således i enlighetmed försäkringsutredningens förslag besluta om frivillig anslutning tilltandvårdsförsäkringen, 5, beträffandeetableringskontroll besluta i enlighet med försäkringsutredningens förslag, 6, hos Kungl,Maj:t ge tUI känna vad i motionen anförts angående åtgärder för att tUlgodosefolktandvårdens behov av tandläkare. Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. 1973:1754av m, fl, (s), 1973:1755 av m, fl. (fp) vari hemställts attriksdagen vid behandlingen av propositionen 1973:45 skulle 1. avslå punkterna6 10 rörande tvångsanslutning av tandläkare och etableringskontroll iövergångsbestämmelserna tUl förslaget till lag om ändring i lagen om allmänförsäkring, 2. att föräldertill barn under sex är skuUe få ersättning från tandvårdsförsäkringen förtandvård ät barnen på samma sätt som föreslagits för 17l9-äringar, b. uttalaatt möjligheten till fritt tandläkarval borde upprätthållas, c. geKungl. Maj:t tUl känna vad som i motionen anförts angående 3 protokoll 1973. Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. tandvårdstaxan, specialisttaxan, tandvårdsdelegationens uppgifter samt tandläkarnas ochtandteknikernas förhandlingsrätt, 1973:1756 av m. (vpk) vari hemställts att i anledning av propositionen 1973:45 skulle 1. uttala attavgift för erhållen tandvård borde utgå i form av timarvode för all slagsbehandhng och att detta timarvode, som per framräknats till 136kronor/timme, blev indexreglerat, 2. uttala attförsäkringsandelen för förebyggande behandhngsåtgärder borde fastställas till75 % och att däri ingående åtgärder som laboratorieundersökningar e. d., vilkautförts vid specialkliniker, beräknades enligt läkarvårdsersättningstaxan, 3. uttala att enfortlöpande epidemiologisk kontroll av det svenska folkets tandhälsa skyndsamtborde inledas, 4. besluta att med avslag på förslaget i propositionen om förtroendetandläkarorganisation - enlänstandläkarinstitution skuUe införas, avsedd att verka för genomförandet avenhetliga vårdprinciper i såväl privat- som folktandvård, 5. uttala attsocialstyrelsen även i fortsättningen borde vara tUlsynsmyndighet överfolktandvården, innebärande bl, a, att instruktion för tandläkare inomfolktandvården bibehölls, liksom tidigare krav på styrelsens godkännande avfolktandvårdsplan, 1973:1757av m, fl, (m, c, fp) vari hemställts 1, attprivattandläkarnas tvängsanslutning till den föreslagna försäkringen skulleutgå genom att övergångsbestämmelserna punkterna 5-12 i förslag till lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring utgick,