prot · FW0956 · 1973-12-31 00:00:00 — Det tycker jag inte att det skulle vara så svårt att förstå inte heUer uttalande att han hoppades på en sådan ordning när detgäller samhällsekonomin i framliden att man kunde ge ännu mer till idrotten ochövriga ungdomsrörelser. Det är många som delar hans förhoppning att vi snartkommer dithän. Det är sedan intressant att notera att statsrådet snabbt bhvit övertygad om att en annan ordning beträffande förvaltningsansvaretär befogad. Hade statsrådet ingen kontakt med innanstatsverkspropositionen skrevs? (vpk): Jag vill påpeka för att det härinte handlar om något misstroende eller någon misstänksamhet motRiksidrotlsför-bundet. Det handlar inte heller om brist på förtroende förRiksidrottsförbundet när vi går emot förslaget att överföraförvaltningsansvaret till denna organisation. Frågetecknet för mig isammanhanget är tidschemat när det gäller statsverksproposilionen ochRiksidrottsförbundets skrivelse. Jag kan inte förstå hur det kom sig att manjust på .sittande sammanträde bedömde det då vara möjligt altformellt överta ansvaret för detta anslag. Sedan säger att man inte kan satsa ytterligare5 miljoner på idrotten - det vore inte rimligt att göra det eftersom man dålämnade de övriga organisationerna utanför. Det tror inte jag alt man gör. Bidrag tiU ungdomsorgan isa tionernas lokala verksamhet Bidrag tillimg-domsorgan isa tionernas lokala verksamhet eftersomidrottsorganisationerna när det gäller bidrag ligger så lågt. Aktiviteten därhar bevisals vara större. Men för vpk:s del har vi föreslagit att hela anslagetskall utgå som förslagsanslag. Då lämnar vi ingen organisation utanför, och dåblir det verkligen rättvisa. Varför inte tänka på det förslaget i stället, fruOdhnoff? i (c): Statsrådet inlägg såsom jag tolkardet understryker klokheten i utskottsmajoriletens förslag att man bör avvaktaoch göra utvärderingar och först sedan frågan är utredd fatta ett beslut. Jag har inte förväxlat huvudmannaskapet med höjdmedelstilldelning. Jag har bara frågat vad han tror att RF skulleha föredragit om man fått välja mellan att få ianslagshöjning och att redan nu ta hand om huvudmannaskapet. Jag tror att jaghar många idrottsvänner med mig när jag säger att vi hellre tar det höjdaanslaget och väntar med huvudmannaskapet till dess den frågan är utredd. Låt mig bara säga att vi i debatten visserligenensidigt har betonat idrottens problem, men idrotten är ju ändå den part som imedelstUldel-ning legat lägst per sammankomst. Sammankomsten är vad statsrådetOdhnoff, , och aUa andra organisationerhar godtagit såsom mätare på aktivitet. Med tanke på detta måste man väl ändåförsöka föra dens talan som har fått minst per sammankomst. Jag viU betona att med det förslag utskottet här framlagtom en ytterUgare höjning med kommer vi kanske att jämställaorganisationerna i bidragshänseende per sammankomst. Inom SÖ och RF finnsuträkningar som ger vid handen att t. ex. anslaget till idrottsorganisationernakommer att ligga på per sammankomst, medan för övrigaorganisationer sammankomstbidraget kommer att uppgå till cirka 8:70 kronor.Dessa skUlnader är så små atl det inte är någonting att tala om. i sade tidigare att dessa organisationeri bidragshänseende kommer att närma sig varandra. Då kan vi på mera jämställdfot börja utvärdera denna verksamhet. HerrOLSSON i KU (fp): Först vill jag än en gång säga några ord omförvaltningsansvaret. Precis som påpekade fanns 17 idrottsförbundrepresenterade i Folksamhuset för någon vecka sedan. Där uttalade man att manvUle vänta med ett överförande av ansvaret till dess man hade likställdhetmellan idrotten och övriga organisationer. i kammaren har , som är kassör iSkidförbun-dets styrelse, och , som är f. d. ordförande iSimförbundet, gått på samma hnje. Det finns alltså, om man skall vara mild iuttrycket, olika synpunkter inom idrottsrörelsen om hur man skall göra. Dåtycker vi det är riktigt att vänta och utreda och sedan la ställning till dekonkreta förslagen. CamiUa Odhnoff säger att det lokala aktivitetsstödet skallstimulera verksamheten på bredden, vilket är alldeles rUctigt. Men har vinått det läget att vissa föreningar tvingats skära ned sin breddverksamhet,därför att de fått ett aUtför lågt utfall av det lokala aktivitetsstödet. Detvingas prioritera och då blir det i regel den mer elitbelonade idrotten somman tar från i första hand, vilket kanske är förståeligt men beklagligt. CamUla Odhnoff framhåller också att det centrala stödetmåste värderas lika så att övriga ungdomsorganisationer ges bättre resurser.Nyss föreslog vi från folkparti- och centerpartihåll i att detcentrala stödet tUl övriga organisationer skulle ökas, men då sade ni nej. Vårt agerande betecknade CamUla Odhnoff som taktik föresaklighet. Sedan vänder hon upp och ned på verkligheten och sägeratt vi vill ensidigt tUlgodose idrottens lokala verksamhet. Men det är ju inteså. Idrotten har haft mindre per sammankomst /72 och helatiden fram tiU har idrotten fått mindre än övriga organisationer. Det är inte saklighet, CamUla Odhnoff, att göra ett sådantfelaktigt påslående. Om det är taktik, tycker jag den är alltför grov. Bidrag till ungdoms organ isa tionernas lokalaverksamhet ger en intressant upplysning omhur motioner tillkommer här i och jag kan bara tacka för denupplysningen. Beträffande vad olika parter skulle ha känt tUl omvarandras skrivelser är det ju tydligen helt klart att sammanträdet medStockholms idrottsförbund var . I detta sammanträde deltog ocksårepresentanter för riksidrottsstyrelsen, som alltså är underrättad om vad somavhandlades där. Riksidrottsstyrelsen hade sedan sitt sammanträde . När försöker bemöta misstankarna om ettmisstroende från borgerliga och kommunister gentemot RF, är det väl lite svårtatt se hur hon med hänsyn tiU det förtroende som hon väl då viU känna förRiksidrottsförbundet kan blankt neka att gå med på de som jag tycker förnuftigaförslag som framförs i denna skrivelse. hänvisade lUl sin stora generositet. Del ärnaturligtvis riktigt att hon är helt suverän på det området, men hon har juockså en suverän distans till den praktiska verkligheten, där det gäller att haansvar för att pengarna också betalas ut. i tog upp frågan omhuvudmannaskapet. Jag skulle vilja fråga honom, varför man inte skall försökalösa de akuta problem som vi är ense om finns och som vi upprepade gånger hardebatterat i kammaren. Varför inte försöka lösa dem på det sätt som jag ärövertygad om är bäst ? De motioner om eventueUt överförande av detta anslag tillkommunen, eller i varje fall ansvaret för vissa delar, är ännu inte behandladeav utskottet. Innan dessa utredrungsyrkanden har avsatt resultat i form av eventuella utredningar och ännu mer innan de Bidrag tiU ungdom sorgan isa tionernas lokala verksamhet resulterati eventueUa utredningsförslag och i propositioner till ,kan en ganska lång lid ha gått. i pekade på de många prominentaidrottspersonligheter som finns i kammaren. Del är i och för sig glädjande meddetta inslag i vår skara, men mellan raderna i hans yttrande kan man uppfattaett misstroende hos förbunden gentemot . Då kommer herrOlsson ut på så djupt vatten att jag inte anser mig ha anledning att följahonom; han får väl försöka reda upp inom idrottsrörelsen var de egentligaförtroendesprickorna finns. Det centrala stödet till ungdomsorganisationerna har redanbehandlats i kammaren. har på ett övertygande sätt talat omvarför vi i detta läge, med den utredning som arbetar och som beräknas bli klarmed sitt arbete under innevarande år, går emot de höjningar som ni harföreslagit. Herr förste vice talmannen tillkännagav atl anslagutfärdats om sammanträdets fortsättande . Statsrådet nämnde något om sättetför motionernas tillkomst, precis som om del skulle vara något fel atl vi hadekontakt med . Dess bättre är del alltjämt så här i landetatt det står oppositionen fritt att ta sådana kontakter, och dess bättre äridrottsrörelsen alltjämt opolitisk och lämnar de upplysningar vi behöver vidvårt motionsskrivande. Jag vill uttala den förhoppningen alt statsrådet får praktisk erfarenhet av motionsarbete. För övrigt tycker jag att statsrådet borde varalacksam mot kulturutskottet för atl utskottet nu föreslår en förstärkning medytterligare . Genom den förstärkningen avlägsnas enskönhetsfläck den orättvisa som har funnits mellan idrottsorganisationernaoch övriga organisationer, en orättvisa om vilken statsrådet ju oftahar blivit påmind. i (): Jag vill bara konstalera att del är CamillaOdhnoff som är ute på djupt vatten när hon påstår atl vi hyser misstro motidrottsrörelsen. Det har vi aldrig gjort, men vi förbehåller oss rätten altvänta på utredningar innan vi fattar beslut i kammaren. Sedan vill jag bara notera, att tycker altdet är helt rimligt att man innan man förändrar det centrala stödet väntar påen utredning. Men när det gäller en förändring av det lokala stödet behöver maninte vänta på en utredning. Det är en generande brist på konsekvens i vadstatsrådet har sagt. Jag skulle nog vara mera tacksam motkulturutskottet för de 5 miljonerna, , om man också hade gjort sigbesvär med att tala om hur medlen skulle tas fram. HerrSCHÖTT (m): Jag trodde inte att det var kulturutskottetsuppgift. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen B 1 av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet Den som vill att kammaren bifaUer kulturutskottets hemställan i betänkandetnr 11 punkten 2 mom. I röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen B 1 av i via omröstning genom uppresning förklarades tvekan kunnaråda angående resultatet, varför votering med omröstningsapparal verkställdes.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemstäUan bifölls. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen B 4 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandetnr I 1 punkten 2 mom. 5 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen B 4 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottets hemstäUan,dels reservationen B 5 b av i m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iVänersborg begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer kulturutskottels hemställan i betänkandetnr 11 punkten 2 mom. 6 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen B 5 b av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemstäUan bifölls. Utskottets hemstäUan biföUs. Maj:t hade under punkten B50 (s. 118-120) föreslagit att tUl för budgetåret1973/74 anvisa ett reservationsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionerna 1973:682 av m. (m) vari hemstäUts att vid behandling av bUaga 10 tUlstalsverkspropositionen under punkten B 50 beslutade avslå det för budgetåret1973/74 föreslagna reservationsanslaget till om 1119 000kronor samt 1973:1250av m. fl. (fp). 1. atl riksdagenmed bifall tiU propositionen 1973:1 och med avslag på motionen 1973:682 tUlStatens ungdomsråd för /74 anvisade ett reservationsanslag av , 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1973:1250. C. av i Agnas (m) och () somansett att utskottet under 1 bort hemstäUa, att med bifaU till motionen 1973:682 skulleavslå förslaget i propositionen 1973:1 om anvisande för /74 avett reservationsanslag av till . Vid denna punkt hade avgivits ett särskilt yttrande avherrar () och i (). I reservationen C tiU kulturutskottetsbetänkande nr 11 yrkas att avvecklas. Det innebärsjälvfallet inle att de uppgifter som nu utför är oväsentUgaoch kan utgå, utan det handlar om hur dessa uppgifter bättre skall utföras. bildades som ett kontakt- ochsamordningsorgan i ungdomsfrågor. Efter en tids "försöksverksamhet"fastställdes en ny instruktion. Enhgt denna skulle rådet ha ettrepresentantskap med en ordförande, utsedd av Kungl. Maj:t, och företrädare förvar och en av de riksorganisationer eller samarbetande sådana som fickstatsbidrag till ungdomsledarutbildning. Styrelsen skulle bestå avrepresentantskapets ordförande, dennes ersättare och högst sex ledamöterförordnade av Kungl. Maj:t efter förslag av representantskapet. Rådet blev därmed ett organ som gentemot statsmakterna främst regeringen företrädde det organiserade ungdomsarbetets intressen ochsynpunkter. TiU följd av denna ställning fungerade rådet också som allmäntremissorgan för ungdomsorganisationerna. 1969 tillsattes en organisationskommitté för atlomorganisera . Huvudskälet för detta var att man villetillägga rådet nya uppgifter, främst kontinuerlig utredningsverksamhet och vissförsöksverksamhet. Beslutet att omorganisera innebar attrådels uppgifter och ställning undergick väsentliga förändringar. En viktig delav det nya ungdomsrådets utredande och planerande uppgifter blev att tjänstgörasom samordnande organ på departemental nivå i frågor som rör ungdomspoUtiken.Genom att det nya ungdomsrådet fick förändrade och vidgade ungdomspolitiskauppgifter förändrades också rådets karaktär. I korthet kan man säga att detnya rådet blev ett instrument för utformningen av de ungdomspolitiskainsatserna. Däremot kan i sin nya form inte betraktas somett representativt organ för ungdomsorganisationerna. Detta medför bl. a. attrådet inle längre kan fungera som ungdomsorganisationernas gemensammaremissinstans. Rådet tillsätts nu i sin helhet av Kungl. Maj:t ulanförslag från representantskapet. Representantskapet finns kvar och består avföreträdare till det antal rådet bestämmer för de organisationer somerhåller statsbidrag och företrädare för annat organiserat ungdomsarbete. ärstatens ungdomsråds uppgifter följande: Samråd och kontakt mellan ungdomsorganisationerna ochstaten en uppgift som statsrådet anser särskilt viktig. Att vara samordnande organ i ungdomspolitiska frågor pådepartemental nivå. Att utgöra ett utrednings- och planeringsorgan påungdomspolitikens område. karakteriserar sig själv som enrullande ungdomsutredning. Att svaraför vissa informations- och serviceuppgifter. 1972 fick dessutom uppdraget att varaanslagsför-delande myndighet, då det gällde medlen för information omalkohol-och narkotikafrågor, för vilket då anslogs 5 mUjoner kronor. Det förefaller att vara en heterogen samling uppgifter.För samråd och kontakt mellan ungdomsorganisationerna och staten kan delval intevara rimligt att inrätta en särskild meUanhand. Bättre vore attungdomsorga-rusationerna hade ett demokratiskt valt organ för den uppgiften.Samordning på departemental nivå tycker jag kan göras utan att man för detinrättar ett särskilt organ. En rullande utredning, som inte är pariamentarisklsammansatt, kan jag för min del inte finna acceptabel. Beträffande information och service sägs det frånungdomsorganisationer att material från är alltför allmänthållet och generellt för att kunna användas av de olikaungdomsorganisationerna. Det lyder på atl här görs ett onödigt dubbelarbete. Beträffande som anslagsfördelandemyndighet så har ju stark kritik riktats mot fördelning av medlen. Rent aUmäntmåste det vara bättre att låta anslag fördelas av en myndighet, i detta fall t.ex. . Med en politiskt tillsatt styrelse är risken stor förpohtisk slagsida vid anslagsfördelningen. Statens ungdomsråds existens och utveckUng har inteinneburit det samlande grepp på ungdomsfrågorna som i och för sig är önskvärt.Statens ungdomsråd är enligt reservanternas mening en överflödig byråkratiskmellaninstans, som med fördel kan avvecklas. Jag yrkar,herr talman, bifaU till reservationen C. HerrZACHRISSON (s): Den idé som här förfäktar är enförflugen tanke, som det egentligen är ganska onödigt alt besvära riksdagenmed. Ungdomsorganisationerna, inklusive meningsfränder i , samarbetar smidigt och konstruktivt i statens ungdomsråd.Detaljer i ungdomsrådets arbete kan naturligtvis diskuteras. Det är självklartmed tanke på hur skiftande och rörhgt ungdomsarbete är. Men att lägga ned ettså bra samarbetsinstrument vore dumt. behövs del tyckerden helt övervägande majoriteten av de organisationer som samverkar iungdomsrådet. Lägg ned denna kampanj, ! Föreslå gärnakonstruktiva förändringar ingenting är ju så bra att del inte kan bli bättre men beröva inte organisationerna på detta område en av deras bästasamarbetsmöjligheter. Jag berall få yrka bifall till utskottets hemställan. har, som han ofta gör också iutskottet, gjort auktoritativa uttalanden, i detta fall påungdomsorganisationernas vägnar. Han säger att samarbetet är smidigt ochkonstruktivt och att behövs. Därmed är hans argumenteringslutförd. Jag kan bara säga att jag har en annan uppfattning. Även om herrZachrisson råder mig att sluta min kampanj har jag för avsikt att fortsättaden. HerrZACHRISSON (s): Jag talar mot bakgrunden av en ganskamångårig erfarenhet. Jag sitter i en av de arbetsgrupper som finns inomungdomsrådet, där de pohtiska ungdomsförbunden är företrädda. Jag kan försäkraalt det råder stor enighet i dessa grupper om att ungdomsrådet representerar enmycket bra arbetsform. Låt mig bara säga att , somhan också annars ofta gör, i sin andra replik ökar auktoriteten, börjarförsäkra att han har rätt och talar om att han har suttit med här och där. Jagblir inte övertygad av den sortens argumentering heller. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen C av i Agnas och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruMogård begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller kulturutskottets hemstäUan i betänkandetnr 11 punkten 4 mom. 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen C av i Agnas Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemstäUan biföUs. 5 protokoll 1973. Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 13 i anledning av motion angående . I detta betänkande behandladesmotionen 1973:688 av () vari hemställts att hosKungl. Maj:t begärde att i motionen omnämnda målningar överfördes tUl Läcköslott. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1973:688. Reservation hade avgivits av herrarKällstad (fp) och i KU (fp) som ansett att utskottet bort hemstäUa, att rUcsdagen i anledning av motionen 1973:688 i skrivelsetill Kungl. Maj:t skulle anhåUa om utredning av frågan om återförande av vissamålningar till . på KåUandsö i Västergötlandbehöver säkerligen ingen närmare presentation. De flesta vet att det är ettmagnifikt 1600-talsslott med ett underbart läge i en vacker och storslagennatur vid . Ätt det fuUbordades av en av de märkligastepersonerna i vårt lands historia, de , är ocksåvälbekant. Alla som besett är ense om att det är ett kulturminne avyppersta klass, ett kulturminne som till varje pris måste bevaras och vårdastUl glädje för vår egen generation och för kommande generationer. Ätt Läcköslott är en stolthet för västgötar och västsvenskar är naturligt, men dessbetydelse är ingalunda provinsiell. Det är, som i Lidköpinguttryckte sig i en riksdagsdebatt , en riksklenod. För var och en som är det allra minsta intresserad av vårtlands historia är av största betydelse. Det mäktiga ger enlevande bild av den svenska stormaktstiden. Vi har förvisso inte mycket tillövers för den samhällsstruktur som 1600-talets praklfuUa slottsbyggnaderavslöjar, men de vittnar inte bara om den tidens politiska och ekonomiskaförhållanden som självfallet är av intresse att känna oavsett våravärderingar utan också om hantverkarnas och konstnärernas skicklighet. Menslottet är inte bara ett verk av den mäktige slottsherren och de hantverkareoch konstnärer som engagerats i detta gigantiska byggnadsföretagutan också av den västgötska allmogen. har stått obebott och outnyttjat iårhundraden. Del har visserligen inte mått så väl av den långa törnrosasömnen,men det har å andra sidan inte blivit utsatt för medveten förstöring ellerpietelslösa ingrepp i form av ombyggnader eller tiUbyggnader. Det innebär atldet är en äkta 1600-talsmUjö som besökaren nu kan möta. Men dess inredning möbler, konstföremål och målningar - har skingrats eller förstörts. har på ett förtjänstfullt sättrestaurerats och är nu platsen för välbesökta och uppskattadesommarutställningar. Det innebär all det besöks av tusentals människorfrån när och fjärran. det finnsen allvarlig brist, nämligen att så Utet av den ursprungliga interiören finnskvar. En del av möblerna och konstverken har försvunnit medan andra finnsplacerade i andra statliga institutioner, en del tiU glädje för ett fåtalmänniskor och en del mer eUer mindre permanent undanskuffade och till fögaglädje för någon. Det frågan nu gäUer är närmast takmålningen iKungsalsförmaket samt Kungs- eller riddarsalens bataljmålningar ochgeneralsporträtt. Det är en del av dessa målningar som bör återföras tUl . Denna fråga är inte i första hand en principfråga omkonstföremåls ursprung, som det antytts. Vad saken gäller är detta enkla: attsöka ge de många besökarna på en berikande upplevelse av en unikhistorisk miljö. Skulle denna önskan återföras på någon princip skulle detnärmast vara en kulturdemokratisk princip, en önskan att flytta ut värdefullakonstverk från de slutna och exklusiva mUjöerna tiU de många människorna, utfrån den i fråga om konst så överprivilegierade huvudstaden till underförsörjdalandsortsmUjöer. Det förhåUer sig så att koncentrationen tiU Stockholmknappast är så markant på något område som just beträffande statenskonstsamlingar. De stathga museerna finns nästan undantagslöst i Stockholmeller dess närhet. Av en sammanställning som publicerat Siffror om kultur framgår att av statsanslagen till sådanverksamhet för /70 avser museer utanför . Omfrågan om Läckömålningarna skall ses ur någon principiell synpunkt är detsålunda principen om en rättvisare spridning av statlig kulturverksamhet, enfråga om decentralisering och breddning i socialt avseende. Jag kan inte underlåta att citera vad iTidaholm yttrade i första kammaren , även om hansbeskrivning inte är helt tUlämplig när del gäller min motion med dess merbegränsade syftemål. Han påtalade att målningarna var så placerade attallmänheten nu inte hade möjlighet att se dem och fortsatte: "Enhgt vad jag har hört berättas lär den korridor,där flera av målningarna nu hänger på , passeras egentligen bara engång , nämligen då den stora kadettbalen äger rum. I och för sig kandet naturligtvis vara glädjande att de damer, som kommer tUl för attdansa, har möjhghet att passera förbi dessa bataljmålningar; men det skullevara betydligt värdefullare om de finge pryda väggarna i riddarsalen på Läcköslott och där bli beskådade av tiotusentals människor ." I detta anförande instämde en frånVänersborg, och efter vad jag kan förstå är denna identisk medkulturutskottets vice ordförande, som yrkar avslag på min motion. Detförslag som då ställde sig bakom var nämligen ett yrkande om attriksdagen i en skrivelse till Kungl. Maj:t skulle hemställa om en utredning iden här frågan. Är del ledamotskapet i kulturutskottet som kommit ändra uppfattning, månntro? Det kan också nämnas att i andrakammaren framförde synpunkter hknande dem som framförde.