prot · FW09129 · 1973-12-31 00:00:00 — Det lönar sig inte att säga mycket mer, herr talman. Jagskall inte heller ställa något yrkande. Det är tyvärr meningslöst - och det äregentligen ett mycket dåhgt betyg för denna kammare. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c); anmärker på att vi inte iutskottets betänkande har tagit in bilagan till hans motion. Jag vill påpekaatt vi ändå i betänkandet har angivit vUken motion det är fräga om, nämligenmotionen 33, De som är intresserade har således möjlighet att studera bädemotionen och bilagan. yttrande är däremot fogat vidbetänkandet som bilaga. Jag skall inte yttra mig om huruvida dess innehållmotsvarar bedömning eller inte. Vi har också i reciten redovisatRiksidrottsförbundets yttrande, där det heter: "Utan att närmare gå in pä en analys avamatörboxningens betydelse i fysiskt och socialt hänseende vill RF som sinuppfattning framhålla, att i de former och under den ledning somamatörboxningen bedrivs i vårt land har den utan tvekanbetydande ungdomsfostrande värde." Eftersom vi utgår frän att kan dessafrågor ganska väl, har vi tillmätt dess yttrande stor betydelse. Vi har också fått den upplysningen att desäkerhetsbestämmelser som gäller i vårt land är så stränga att ingen av deövriga 1 19 nationer som är anslutna tUl harbestämmelser som ens ligger i närheten av de svenska. frågar om det är riktigt att man medstatsunderstöd skall främja denna sport. Jag vUl peka på vad som framhålls iSvenska boxningsförbundets yttrande om de skärpta bestämmelser som gäller omhuvudskydd och andra former av skydd, om den ökade tjockleken på boxningshandskarna,som mUdrar slagens verkan, om att läkare skall vara närvarande vid tävhngar o.s. v. Det framhålls att de upptäckta skadorna praktiskt taget kan hänföras tUlden tid då det inte fanns nägra säkerhetsbestämmelser. När vi har fått de härupplysningarna i utskottet och vi dessutom har behandlat saken tidigare underdenna riksdagsperiod har vi stannat för att nu yrka avslag på motionen. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Var det inte det jag sade, att utskottetsordförande var en god talesman för boxningssporten men inte för kulturen.Precis exakt! Han drog alla de gamla argumenten, som är kullkastade för längesedan. Det stär t. o. m. i de handhngar som utskottsordföranden själv har låtittrycka i betänkandet att huvudskydden är värdelösa. Det beklämmande är ju att faktisktinte har tagit avstånd frän boxningen. Tror inte i Lane-Herrestadatt alla våra medicinska fakulteter, och , som allUiop har sagt att man givetvis borde förbjudaboxningen, begriper det här? Är de inte mera experter än boxningstUlskyndarna? Vidare har bäde riksåklagaren och sagtatt i ett läge där brottsligheten är skrämmande hög - alltför hög är den jualltid - är det oriktigt att tillåta, t. o. m. understödja en verksamhet som,om den hade skett på annan plats, skulle ha föranlett åtal för misshandel. Mendet gör man, och människor med en perverterad och, skulle jag vilja säga,sadistisk inställning samlas och sitter och tjuter när blodet börjar flyta.Skall ett kultursamhälle tillåta sådant, ? Jag känner så bra att jag tror han sommänniska inte tycker att det här är någonting som borde uppmuntras. Det skulleförvåna mig om han verkligen tyckte det. Ett slag mot huvudet betyder ju, somalla medicinska experter har sagt, en hjärnskakning. Därför skiljer sigboxningen från de ideal som idrotten har. Den är precis motsatsen. säger boxarna själva det har jag läst upp att dehar träffat många mentalt skadade boxare. Sä är det, och det skall samhällettolerera och rent av uppmuntra! Jag sade att yttrande var förljuget,eftersom det är mycket som är fel i det. Och beklämmande är att fastän vi 1969antog de 17 punkterna som amatörboxningen skulle leva efter om den skulle fåfortsätta, så har man inte tillämpat dem. Man säger nu i sitt yttrande attregeln om att en boxare skall vara skulle börja tillämpas den 1973 - mendet var 1969 som stadgade det. I boxas en pojke som är 16 är. Det äralltså inte tillåtet enligt vad sade. Om knatteboxningen sorn stackarsunga pojkar lockas till säger man nu att den bara är träning. Men, herrMattsson, hjärnan vet inte om slaget kommer under träning eller under tävling det märks inte av någon underlig anledning. Hjärnan reagerar likadant och blirförstörd. Det kan kulturutskott icke bara se med öppna ögon utan t.o. m. försvara! i Lane-Herrestad (c): Jag noterade alla de nyheter som kommit med i debatten. Skydd för idrottsmans rätt att utöva sin idrott Överläggningen var härmed slutad. § 18 Skydd för idrottsmäns rätt att utöva sin idrott Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 29 i anledning avmotion om skydd för idrottsmans rätt att utöva sin idrott. HerrSJÖHOLM (fp): Det här ärendet handlar i motsats tiU detförra verkligen om idrott. Det är inte riktigt bra ställt i den här principielltviktiga frågan. Utskottets ledamöter tycks inte läsa tidningar så mycket, fördet har ju funnits väldigt uppmärksammade fall som väckt allmän anstöt, med allrätt. Om en fotbollsspelare vill flytta, lät oss säga frånSundsvall till , men klubbarna inte kommer överens, så kan han bli avstängdfrån spel i , I motionen har jag inledningsvis skrivit att det är enmänsklig rättighet att utöva den idrott man vill ägna sig åt, menidrottsrörelsen kan genom sina egna lagar avstänga en idrottsman under ett heltår. Det är upprörande. Detta är inget helt lätt problem det har jag ocksåskrivit - och därför har jag föreslagit att man skulle utreda det.Fotbollförbundet, som har avgivit ett längt yttrande, anser att jag skulle haförväxlat straffbestämmelser med administrativa bestämmelser. Det har jag ingalundagjort. säger att det är pä grund av administrativabestämmelser som en fotbollsspelare kan bli avstängd . Ja, vad hardet för betydelse om det är bestraffningsregler eller administrativa regler?Vi talar ju om administrativa frihetsberövanden, och det är precis vad detta iså fall är. Det måste väl ändå vara fel att klubbarna har blivit såmäktiga att en idrottsman, som ingenting hellre vill än utöva sin idrott, skallkunna bli avstängd under ett helt är. Då är det väl nägot som är tokigt. säger och det ligger mycket i det att 7 protokoU 1973. Skydd för idro tts-mans rätt att utöva sin idrott idrottsrörelseni så stor utsträckning som möjligt själv skall få regera över sina domäner, mendet kan gå för rlångt. Menar alltså utskottets ordförande att det aldrig skullekunna tänkas att samhället ingrep just för att rädda den enskildes möjligheteratt utöva den idrott som hon eller han vUl utöva? Det är en mänsklig rättighetsom dock, genom s. k. administrativa bestämmelser, kan förvägras enskUdidrottsutövare. Det kan inte vara riktigt i ett fritt samhälle. i Lane-Herrestad (c): När kritik riktas mot idrotten med avseendepå bestraffningar brukar den vanligen gälla det motsatta förhällandet, nämligenatt våld mot medtävlande eller funktionär alltför sällan anmäls till bestraffning.Vi har fått oss tiU livs en annan synpunkt. En genom tillrättavisning eller diskvalifikationbestraffad idrottsutövare liksom en tillrättavisad eller bötfälld förening kanalltid anföra besvär i högre instans. I de allra flesta fall är det det regionalaorganet som genom sin styrelse är den första dömande instansen. Nämnden bestårav ett flertal ledamöter, och som vi har angett i reciten är högsta instansriksidrottsnämnden vars ordförande skall vara "förfaren i domarvärv".Klart är enligt mening att rättssäkerheten ur idrottsutövarenssynpunkt är tillgodosedd genom gällande bestämmelser om instansordning. Iblandkan en spelare bli avstängd än , men det utgöringet hinder för honom att utöva idrott. Om han inte får vara med och tävla ochföreningen inte viU utnyttja hans tjänster, är det en sak mellan spelaren ochföreningen. I de flesta fall gäller avstängningen . Men idet industrialiserade samhäUet har idrotten utvecklats till ett slags proffsidrott.Det har lett till att idrottsutövarna i arenaidrotterna kräver ersättning försin tävlingsmedverkan på en vida lägre nivå . Det händer inte sällanatt en spelare som är missnöjd med den ekonomiska situation som hans föreningkan ge honom försöker komma över till någon annan förening. Det kan däförekomma att han häftar i skuld till moderföreningen av en eller annananledning, och man vill ha detta uppklarat innan vederbörande skall fä flyttaöver. Det är sådant som man klarar upp inom organisationen, och med hänsyn tillatt rättssäkerheten inte ur idrottsutövarens synpunkt är i fara har vi som sagtinom utskottet inte ansett oss kunna biträda motionen utan i stället avstyrktden. Jag yrkar,herr talman, bifall till utskottets hemställan. i Lane-Herrestad läser brainnantill ur yttrande. Detta är precis vad Fotbollförbundetsagt, och förbundet är också part i målet. Låt mig bara ta ett enkelt exempel - ett exempel av detslag som väckt väldigt stort uppseende i pressen och bland mångaidrottsintresse-rade. Jag har fått uppslaget tUl motionen från idrottsreportrari radio och TV som har varit väldigt upprörda över det här. Det finns ett fall som är pä gång nu mellan ochLandskrona. Det är tänkt att en spelare skall spela i , men då fordrarklubben i för att det skall få ske. Kan inte Landskronapunga ut med dessa blir det trassel, och spelaren får alltsåinte spela i . Han blir kanske ovän med sin klubb i ochspelar icke där dä är han avstängd ett är. Detta tycker alltså kulturutskottet är riktigt. Jag tyckeratt det är totalt fel. säger - det är ju litet naivt - att dennaspelare kan ju gå ut och sparka boll själv pä gräsmattan. Ja, visst kan hangöra det, men det är kanske inte något som tillfredsställer honom, om han ärlandslagsman e. d. och gärna vill spela i litet större sammanhang. Det kan hanalltså inte. Sådana fall har förekommit - alltså just att spelare avden kvalifikationen att de har spelat i landslaget blivit avstängda och ickefått utöva sin idrott. Varje människa mäste väl tycka att det är orimhgt. Men jag har sagt: Det är inte så enkelt som att en spelarekan få flytta till en klubb frän den ena dagen tUl den andra. Det går inteheller. Därför har jag föreslagit en utredning, och jag tycker det skulle varaväldigt angeläget att göra en sådan. Jag tror att väldigt mångaidrottsintresserade, föreningsanslutna och föreningsledare faktiskt tycker attdet behövs en utredning för att sanera förhållandena. De behöver saneras detär inte bra som det är. Skydd för idrottsmans rätt att utöva sin idrott i Lane-Herrestad (c); Förhällandet meUan och Landskronafår man försöka klara upp utan att vi hjälper till så mycket med det ikulturutskottet eller i övrigt. Vad jag har sagt är atträttssäkerheten är ur idrottsutövarens synpunkt tillgodosedd genom gällandebestämmelser. Om man anser att bestämmelserna inte är riktiga borde manväl göra en framställning från idrottsrörelsens sida. Därifrån har detemellertid inte kommit nägon framstäUning, utan förslaget har kommit från herrSjöholm. Om han är ombudsman för idrottsrörelsen vet jag inte. Men nägraframställningar från idrottsrörelsens sida i den här frågan känner jag som sagtinte till. Men det var just därför att idrottsrörelseninte själv sanerar förhållandena som jag måste göra en framställning! Det ärdetta som är anledningen tUl motionen. Sedan vill jag bara säga, för attdet inte skall se sä dumt ut i protokollet, att jag nämnde aldrig Helsingborgoch . Jag talade om och . Men jag är naturligtvissmickrad över att i Lane-Herrestad förväxlar medStockholm. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Ökad teaterverksamhet för döva § 19Ökad teaterverksamhet för döva Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 30 i anledning av motion om ökad teaterverksamhet för döva. Här har väl utskottet gjort vad man brakarkalla en välvillig skrivning, även om det är Utet inlindat, och jag skulle iklarhetens intresse vilja ställa en fräga till utskottets talesman. Det heter i utskottsbetänkandet: "Utskottet räknarmed att den uppfattning som utskottet härmed uttalat har gehör pä ansvarigthäll inom teatern----- ", och utskottet förutsätter att det skall bli möjligheterför landets döva som uppgår till över 10 000 personer att i ökadutsträckning få del av teaterverksamhet. Har man någon som helst inteckning fördetta sitt skrivsätt? Utskottet "räknar med" att den uppfattning somutskottet uttalat har gehör på ansvarigt håll inom teatern. Får man tolka detså att utskottet i första hand har haft kontakt med och från rådetinhämtat att intresse finns för att få tiU stånd den ökade teaterverksamhet somvi talat om i motionen? Det skulle vara mycket intressant att höra om det liggertill så, och om vi över huvud taget vägar hoppas pä ett resultat av utskottetsskrivning. På den punkten tycker jag att det nu är ganska oklart. i Lane-Herrestad (c): Ja, vad utskottet sagt skall verkhgenuppfattas som en välvUlig skrivning. Vi var mycket välvilligt inställda tillmotionen, och vi vet att särskilda arrangemang måste till för att de gruppersom det här gäUer skall kunna tillgodogöra sig teater. talar i sitt betänkande om de småteatergrupperna och säger att de är av stor betydelse samt att uppsökandeteaterverksamhet är något som behövs. De döva kan också ganska lätt nås genomsina föreningar. Vidare har vi haft kontakt med , och även där harvi funnit att man har förståelse för hur viktigt det är att ordna teater för dedöva. Det är med anledning härav som vi "räknar med"att ett så välvilligt betänkande som det utskottet nu har skrivit skall ledatill att man söker tillmötesgå denna grapps önskningar och behov. Jag ber att få tacka utskottets talesman fördetta klarläggande. Jag tror det var i högsta grad angeläget att vi fick dessasynpunkter antecknade tUl protokollet. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 20Den kommunala musikundervisningen Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 31 i anledning av motioner om den kommunala musikundervisningen. Fröken (): behandlar i sitt förevarandebetänkande nr 31 en rad motioner, bl, a, motionen 680 med förslag om statligtbidrag till de kommunala musikskolorna. Utskottet har dock inte funnitanledning tillstyrka dessa framställningar, trots att utskottet säger sigkraftigt understryka att det är en värdefull verksamhet som bedrivs vid dessaskolor. Utskottet hänvisar tUl att den fortsatta utvecklingen av dennaverksamhet inte skall bedömas som en fristående fråga utan att problemet skallfå sin lösning i det större sammanhang som i sitt betänkande Nykulturpolitik behandlar och som berör samspelet mellan kommunernas ochföreningslivets verksamhet inom musikområdet och frågan om statsbidrag tUl bådadessa verksamheter. Dä betänkande ännu inte givit upphov tillnägon proposition i ärendet, och dä någon sådan inte heller har aviserats inomden , har man skäl att befara att det statliga stödet tiUkommunal musikundervisning låter vänta på sig. har till yttermeravisso i sitt betänkande påpekat att "det kan ta tid att komma fram tUllämpliga bidragsformer". Då folkbildningsorganisationerna redan har en form avekonomiskt stöd frän staten borde det ha funnits anledning för utskottet att yrkapä en temporär utformning av ett statligt stöd också till den kommunalamusikskolan, i avvaktan på den slutliga lösning som man kanske först efterflera är kan komma fram tiU. Omfattningen av och nyttan med den kommunalamusikundervisningen borde ha givit anledning tUl det. riskerar vi ennertrappning av utbildningen till följd av bristande resurser hos kommunerna,till men för musikhvet i vårt land. Jag har inget särskilt yrkande i sammanhangetmen räknar med att återkomma i ärendet. HerrMATTSSON i Lane-Herrestad (c); Jag vet inte om man kan komma längre i ettutskottsbetänkande i ett ärende där en utredning som vi ju kan kallakulturrådets betänkande för efter remissbehandling är föremål för övervägandei . Utskottet kan då näppeligen bestämt uttala sig omhuravida det skall bli ett specialdestinerat statsbidrag, om man skaU följa deprinciper vi arbetar efter här i . Ofta hänvisar vi tUl utredningar.Men när ärendet nu har hunnit så längt att utredningen är klar och efterremissbehandling föremål för övervägande i , som jag sade,sä kan man enligt min mening inte komma längre . Vad vi sedan har sagt om de kommunala musikskolorna är ettuttryck för vad utskottet känner för denna verksamhet, som vi finnersynnerligen värdefull. Vi hoppas att den skall fortsätta och vara lika betydelsefulli framtiden. Det är sä längt vi har kunnat komma. Nr 129 Det är kan jag gott säga - envälviUig skrivning vi gjort även här, och Torsdagenden ' gjort den därför att vi tUlmäterden kommunala musikundervis- 8 november1973 ningen mycket stor betydelse. -------------------- Jagber att fä yrka bifall till utskottets hemställan. Denandliga vår den på sjukhus överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 21 Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 32 i anledning av motion om inrättande av kulturnämnder i samtligakommuner, m. m. Utskottets hemstäUan bifölls. § 22 Den andliga vården på sjukhus Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 33 i anledning av motion angående den andliga vården på sjukhus. i (m): Jag skall inte dra upp nägon längre debatt omden andliga vården vid sjukhusen. Det är klart att man med glädje konstaterar attkulturutskottet tveksamhet nu har funnit det angeläget attutreda dessa viktiga frågor. Men det vilar något lamt och tamt över utskottetsbetänkande. Man hänvisar till statkyrka-beredningen, som menade att man börutreda denna fråga, och ansluter sig till det. Och sä kommer dä klämmen, somutgör en semantisk övning i beskedlighet och hovsamhet, som det väl anstår ettkulturutskott. Om man anser att det behövs en utredning om den andhgavården vid sjukhusen, sä tycker jag att man skall beställa en sådan. Det bordealltså kulturutskottet ha gjort. Då hade man också kunnat uttrycka sig meraklart och koncist i klämmen det hade varit värdefullt. Som det är nu tror jagtyvärr inte att skrivningen och klämmen känns sä förfärligt förpliktande förregeringen, men vi kan ju alltid hoppas. i Lane-Herrestad (c): 1 kan inte kulturutskottet habehandlat denna fråga - vi har inte varit i verksamhet så . Det är i årtredje året. Vi har i vårt betänkande klart och tydligt framhållit attvi anser att frågan om den andliga vården vid sjukhusen och vid kriminalvårdens anstalter bör utredas genom statens försorg i en gemensam arbetsgrupp. Vi har också nämnt vilka som bör ingå i den: representanter för sjukvårdshuvudmännen, kriminalvården, och andra tros samfund. Detta är vad statkyrka-beredningen föreslagit. Utskottet ansluter sig till beredningens uppfattning i denna fråga, och vi föreslär att detta skall ges Kungl. Maj;t till känna. 102 Jag kan inte finna annat än att detär den vanliga gången när man skriver utskottsbetänkanden, och jag hoppas verkligen hksom attdenna skrivning skall betraktas som förpliktande. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. i (m); Jag kan inskränka mig till att instämma medföregående talare. Men om man vill ha en utredning, så kunde man som sagt habestäUt en sådan - det tycker jag hade varit riktigare. Upprustning och underhåU av ödegårdar Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 23 Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 34 i anledning av motion om viss gudstjänstgemenskap. Utskottets hemställan biföUs. § 24 Upprustning och underhåll av ödegårdar Föredrogs kulturutskottets betänkande nr 35 i anledning avmotion om upprustning och underhåU av ödegårdar. FruNORMARK (s): behandlar i detta betänkandemotionen 357 angående upprustning av ödegårdar, som kunde upplåtas åt människorsom annars inte skulle fä den rekreation som ett fritidshus ger. Mängamänniskor har inte sådana möjligheter. Det kan vi se i tidningarna, särskUt påvåren. skriver t. ex. den 3 aprU 1973 i serienStugbörsen; "Här har du 15 nya chanser till en egen stuga . "Av prissättningen framgår tydligt att mänga läsare knappast kunde tänka sig attbli stugägare - varken den här sommaren eller . Det billigaste huset ijust den presentation jag nämnde kostar . Det är mycket pengar. Förde flesta fritidshusen i detta exempel begärs frän 53 000 tUl 140 000 kronor.Det säljs också skärgårdsöar och tomter med de mest hänförande utsikter meninte till moderata priser. har i sitt yttrande över motionen357 sagt; "Bostäder inom sådana avstånd från de större tätorterna att dekan nås och utnyttjas under veckoslut har som regel högt marknadsvärde ochförvärvas av privatpersoner." De uppköps av privatpersoner som har gott ompengar. Vidare förekommer att bolag och svenska även utländska företag göransenliga förvärv av attraktiva områden, som sedan i stor utsträckningundanhålls allmänheten. Mönstret är detsamma vid uthyrning av fritidshus. Deflesta stugägare hyr ut tUl den, som betalar bäst, inte till den som ärfattigast eller bor närmast. Att gårdar lämnas öde och förfaller är i huvudsak ett glesbygds- Upprustning och underhåll av ödegårdar problem,menar . Om detta kan sägas: Ätt det fortfarande finns ledigahus, som ännu inte exploaterats, är en tillgång, som skulle kunna tas tiU varautan alltför stora kostnader. Det är riktigt att den tiUgängen är större iglesbygden. Stmkturomvandlingen medför att ytterligare gårdar blir öde. Dessahar ofta en sädan belägenhet att de med fördel kan utnyttjas som fritidshus. Eninventering pägår redan på vissa håll i landet. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det voreönskvärt att tomma bostäder fick komma tUl användning för det rörligafriluftslivet. Utskottet menar att det är "i första hand pä regional ochlokal nivå som man har anledning att ta upp frågan om vad man kan och bör göraför att i förekommande faU utnyttja dessa bostäder". Därför finner inteutskottet tillräckliga skäl att tUlstyrka motionen 357. Kommunerna har knappast resurser att ensamma göra sådanainsatser som motionen avser. Det kan te sig långsökt att ge alla människor enså meningsfylld fritid att trycket på andra sociala åtgärder därigenom minskar.Där mäste staten gå in och hjälpa till. Det finns tyvärr exempel på kommunersom överlåter attraktiva omräden, som borde vara allas egendom, tUl privataexploatörer. Rekreationsområden borde inte få bh handelsvara, komma uttill spekulation för ett fåtal. Mycket tänkande ägnas åt hur man skall kunnagöra pengar pä människors behov av fritidshus och vederkvickelse i naturen.Herr talman! Det går hajar i den gröna vågen! Utskottet har inte funnit anledning att ta upp denstimulans till sysselsättning i glesbygden som en upprustning av ödegårdarskulle medföra. Det finns kommuner som är intresserade av detta genomexempelvis IKS-arbete. Därför bör staten gå in ännu mera och ta till vara varjechans att tUlsammans med kommunerna öka sysselsättningen. Jag finner det meningslöst att mot ettenhälligt utskott yrka bifall till motionen 357, men jag har ingalundagett upp hoppet att finna gehör för de förslag den innehåller. i Lane-Herrestad (c): Det är ingen tvekan om att det är värdefulltför människor att vistas i naturen och att ha en stuga att komma in i, särskiltom det är dåligt väder eller om det är och man inte orkar ta sighem igen. Allt det där kan man anföra som argument. Det var vi överens om närvi behandlade motionen i utskottet. Här var det emellertid fråga om att staten skulleundersöka möjligheten att köpa hus som är lämphga tUl fritidsbostäder. Sedanskulle de underhållas och disponeras av allmänheten till självkostnadspris. Menatt staten skulle ha ett hus här, ett hus där och kanske flera stycken på någotställe att ha uppsikt över fann vi mindre välbetänkt. I stället vore del bättreatt detta sköttes pä och regional nivå. Jag vet inte vad menade med sitt resonemang omatt det gick hajar i den gröna vågen. Man får väl ändå räkna med att nägotkostar det alltid och att det blir förfärligt dyrt i vissa fall. Jag vet inte hur man skulle göra om man skulle tillmötesgåmotionären. Skulle man expropriera? Då blir det väl fråga om ny