prot · FW09111 · 1973-12-31 00:00:00 — Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. Förhandlingarna leddes till en början av fru andre vicetalmannen. § 1 Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m.(forts.) Fortsattes överläggningen angående konstitutionsutskottetsbetänkande nr 26. HerrSVENSSON i EskUstuna (s): Det har varit en omfattande debatt med mångaintressanta synpunkter, och om man gör en återblick på behandlingen av dennafråga kan man sammanfattningsvis säga, att sista fasen i skapelsen av en nygrundlag den har varit förlagd till ändå på ettutmärkt sätt har anslutit sig till tidigare arbete i utredningar,partiledarförhandlingar och Kungl. Vi har väl i stort sett lyckats uppfylla två villkor, sombör gälla för en grundlagsändring: Den skall kunna bidra till en förbättring avdemokratins arbetsvillkor, och den bör kunna omfattas av alla demokratiskameningsriktningar. Jag tycker det har varit en styrka i konstitutionsutskottetsbehandling av denna fråga att i utskottet har funnits tre ledamöter avgrundlagberedningen - ordföranden , centerföreträdarenherr Fiskesjö och moderatföreträdaren . Jag har med intresse följt också engagemang idenna fråga, och jag har tyckt att man hos honom har kunnat iaktta ett intresseav att verka för samlande lösningar i de stora frågorna, även om han i vissafall - det gäller kanske framför allt diskussionen om talmannens roll iregeringsbildningen; jag blev erinrad orn detta före middagsuppehållot -hänfallitåt statsrättsteoretikerns strävan att, som någon har sagt, åstadkomma detperfekta välbalanserade konsturet. Här trorjag nog att utskottets majoritetgenom att använda sitt sunda förnuft och lita på talmannens omdöme ochpolitiska självbevarelsedrift har kommit med enklare metoder än dem när det gäller att lösa problemen i samband med regeringsbildning.Men jag noterar att misstänksamheten tydligen är större mot en politiker än moten konstitutionell monark i ett sådant här sammanhang. Vi kommer in i ett skede dä det gäller att förankra dennagrundlag hos medborgarna, och det är en utomordentligt viktig uppgift. I myckethar väl författningsrevisionen varit i avsaknad av dramatik. Men vad jag gärnavill betona - jag tänker därvid inte minst på vad i Linköpingyttrade här före middagsuppehållet är att den demokratiska och parlamentariska utveckling sorn grundlagen kodifierar och sorn Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. texterna ide nya paragraferna återspeglar har varit omvälvande. Den upplevs säkert såsommycket positiv av det övervägande antalet medborgare. Det gäller nu attförankra denna grundlag i vår demokrati. Där har alla vi som tror på demokratinsåsom en idé och arbetsmetod stora insatser att göra, och där har väl inte herrBerndtson och hans parti alltid varit de mest trofasta. Visst har det varit roligt att vara med om den härgrundlagsrevisionen, och visst har de rätt som i likhet medkonstitutionsutskottets ordförande har sagt att vårt utskott nu har medverkat iett beslut av mer vittomfattande karaktär än vad som förekommit . har vi hört här i debatten dels från , dels från herrBohman vilka förnämliga insatser som de s. k. grundlagsfäderna gjorde år 1809.Jag tror att gav dem förstfödslorätten till närdemokratin, ochjagtror att talade om 1809 års regeringsform som en produkt av debästa ämbetsmannatraditioner. Utanför parlamentet har någon mumlat - och det tänkte jaglitet pä, då fotografen förevigade aktörerna i KU sedan betänkandet hadejusterats - att vår politikergeneration borde avstå från så högtidliga ochviktiga förehavanden som att stifta grundlagar, en uppgift som kräver folk avannat format än vi 15 som den här gången satt kring det runda bordet iriksdagens hyrda s. k. kulturhus vid . Men jag fann en tröst i enskildring från tillkomsten av det tidigare grundlagsverket som återfinns i ennyutgiven bok av en konservativ professor. Han anser det inte vara anledningatt "övermåttan förhärliga" regeringsform eller dessupphovsmän: "Dokumentet tillkom under en av de mest miserablaförfallsperioder som den svenska historien känner, mellan ochfersenska mordet. Scenen dominerades av den indolenta, korrupta, vanligensupiga och måttligt bildade ämbetsmannakår som just misslyckats med flertaletanvisade uppgifter i rikets tjänst samt av några operettdramatiska militärer,som just begått landsförräderi." Så långt professor . I historiens ljus borde det strängt taget inte vara såotacksamt att bli jämförd med grundlagsfäder, vilka - om man får troprofessorn - i flertalet fall knappast var de vise män som den vördnadsbjudandebeteckningen antyder. Mitt inlägg här skaU vara framåtblickande. Jag villunderstryka det avsnitt i utskottsbetänkandet där det sägs attförfattningsreformen inte bör betraktas som avslutad. Det pågår, säger utskottet,utredningar av genomgripande betydelse för väsentliga delar av samhällslivet,och resultatet av utredningarnas arbete kan komma att påverka innehållet intebara i riksdagsordningen utan också i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen. I två motioner har en annan ledamot av den här kammaren,, och jag lämnat synpunkter på delar av detta reformarbete. Detgäller dels budgetutredningens behandling av frågan om möjligheteratt delegera skattefullmakter åt sitt verkställande utskott, dvs. regeringen,dels frågan om valsättets utformning i anslutning till en utredning omvalkretsindelning och personmoment i valet som justitieministern aviserar ipropositionen. , som medverkat i grundlag- beredningen,kommer senare att kommentera det första spörsmålet. Jag skall här beröravalsättet men även komma med synpunkter på pressens arbete i anslutning tillmassmedieutredningen och den nya utredningen om de politiska fri- och rättigheterna.I anslutning härtill kommer jag också att kommentera reservationen 35 omoffentliga utfrågningar i utskott. Det är så mycket angelägnare att jag gördetta som genom sina många frågor har gett mig mycket godförhandsreklam. Och jag har fått utskottskamraternas förtroende att företrädamajoriteten i den frågan. Men först skall jag ta upp valsättet. Jag deltog idet definitiva grundlagsbeslutet om ett nytt valsätt och ett enkammarsystem.Jag hade ingen svårighet och inga betänkligheter när det gällde att medverkatill promulgeringen av den grundlagsförändring som gjordes efter beslutetnärmast före valet. Anledningen till att jag inte kom i någon samvetskonfliktdå jag stödde förslaget var att jag föredrog en fred pä författnings-områdetmed vissa negativa följder framför ett öppet krig mellan de politiska partiernamed ett småfuttigt gräl om de demokratiska spelreglerna. Jag kan accepterakompromissen, visserligen utan entusiasm men med respekt för partiernas viljaatt söka sig ur en återvändsgränd. Men skall man kommentera den utvecklingenoch hedra någon tycker jag inte att man, som Per gjorde, bara skallhedra utan man borde också kunna ge en honnör till ,den andre huvudaktören i det här arbetet. Jag har heller inte några svårigheter att ta de nya stegtUl en reformering av valsättet som blir en följd av utskottets skrivning i denfråga som lämnats öppen av grundlagberedningen och som berör en utredning omvalkretsindelningen och personmomentet i valsättet. Utgångspunkten bör enligtutskottet vara den ordning som vi nu grundlagsfäster, ett riksproportionelltvalsystem med spärrar mot småpartier. Men jag tycker det är riktigt attutskottet skriver att det "vill understryka betydelsen av att desakkunniga lämnas stor frihet vid fullgörandet av sitt uppdrag". Det bör idirektiven ges en möjlighet att tUlmötesgå inte bara reservantens igrundlagberedningen, , önskemål att få sin av departementschefenkritiserade modell för personval undersökt i utredningen, utan det bör ocksåvara möjligt att få de av och mig i motionen framförda synpunkternapå utredningen om personmomentet och valkretsindelningen övervägda. I grundlagberedningens betänkande uppges, såsom utskotteterinrat om, att beredningen inte hade tillfälle att göra de undersökningar somskulle behövas för ett nytt personvalssystem vare sig man stannar inom detriksproportionella valsättet eller söker en lösning utanför detta. Densignalerade utredningen bör kunna fylla ut de luckorna i vår kunskap för att geunderlag för en fortsatt debatt om möjliga reformer. Jag skall också beröra avsnittet om skydd för de politiskafri- och rättigheterna. Jag vill betona att det här står klart för utskottet idess helhet att stora tekniska svårigheter föreligger att nå en lösning somförenar ett i grundlag starkare förankrat skydd än det föreslagna med utrymmeför erforderlig handlingsfrihet för statsmakterna i andra hänseenden. Hurbesvärligt det är att i en grundlag åstadkomma ett Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. effektivtskydd har vi som arbetar inom massmedieutredningen fått klart för oss. påpekat i propositionen har det för att åstadkomma eneffektivt skyddande och praktiskt genomförbar reglering i fräga omendast tvä särskilda fri- och rättigheter - tryckfriheten och rätten att ta delav hemliga handlingar - krävts en särskild grundlag, tryckfrihetsförordningen,innehållande mer än 100 paragrafer, och en sekretesslag, innehållande närmare50 paragrafer, samt en rik flora särskUda bestämmelser. har massmedieutredningen, som jag tUlhör, fått iuppdrag att utreda frågan om enhetliga bestämmelser i grundlagomyttrandefriheten i massmedier. Frän olika utredningar, såsom t. ex.kulturrådet, har man försökt ge massmediebegreppet ett så vitt innehåll sommöjligt. Vi mäste säga att detta har skrämt oss. Vi har i ett yttrande tillregeringen anfört att det redan i direktiven särskilt framförda önskemålet atterhålla gemensamma grundlagsregler beträffande tryckta skrifter, radio, televisionoch film medför ett betydande arbete. Därför anser sig utredningen i främstarummet böra koncentrera sig på den väsentliga uppgiften att söka åstadkommaenhetliga grundlagsregler för de i direktiven särskUt nämnda medierna. Skulledet därvid visa sig att de sålunda framkomna principerna utan mer omfattandesärreglering kan göras tillämpliga även pä andra områden, finns det utantilläggsdirektiv utrymme för sådana förslag från utredningens sida. I utskottets skrivning sägs att den föreslagna utredningenom ökat grundlagsskydd för de politiska fri- och rättigheterna bör varaparlamentariskt sammansatt och i sitt arbete upprätthålla nära kontakt medmassmedieutredningen. Jag ser den valda proceduren som en möjlighet förriksdagen att års val fatta beslut både om den nya massmedielagen ochom det stärkta skyddet för de politiska fri- och rättigheter som intetillgodoses genom yttrandefrihet i massmedier. Med den valda arbetsordningenkan man ocksä förhindra att tryckfrihetsförordningen under förvandlingen tillmassmedielag uttunnas. Det mycket utförliga skyddet för meddelare,anonymitetsskyddet, censurförbudet m. m., kan bestå, om man har nuvarandetryckfrihetsprinciper såsom utgångspunkt och inte här arbetar med ett alltförvidsträckt massmediebegrepp. Det är mot denna bakgrund, mot detta intresse av att verkaför yttrandefrihet och garantier för yttrandefrihet i massmedier - garantierför offentlighet i massmedier - som jag skall behandla den ganskabagatellartade fråga, som jag tyckte gav alltför storaproportioner i sitt inlägg, nämligen de offentliga utfrågningarna i utskott. Inom beredningen och utskottet har förelegat enighet omatt utskotten skall överlägga och fatta beslut inom stängda dörrar. Det förmassmedierna mest intressanta momentet i utskottens arbete, som i och för sigkunde öka deras intresse för , utestängs alltså även dessamassmedier från. I den frågan föreligger ingen omvändelse från vare sig herrBohman - som ju har bytt fot i den andra frågan -eller . Det man nu inbUlar sig är att utfrågningar ochföredragningar i utskotten skaU te sig lockande för press, radio och televisionoch föra Kan verkligen en utfrågning av jurister i ett utskott t. ex. tillmätas ett så stort nyhetsintresse? Dessajurister är ju tillgängliga för massmedierna i en mängd andra sammanhang: deger sig till känna som skribenter i dagspressen, de blir intervjuade i radiooch TV, som för övrigt ocksä arrangerar offentliga debatter. Att justutskottsoffentligheten skulle vara av särskilt stort intresse har jag svårt attförstå. talade om att han som före detta ordförande istatsutskottet hörde till de "utskottsrävar" som länge hade varitkonservativa gentemot pressen, men att han nu var omvänd. Ja, jag hoppas ocksäpå en viss omvändelse från utskottspresidiernas sida. Att den är på väg tyckerjag mig ha kunnat märka vid samtal med företrädare för utskotten. Vad det gäller är att utskotten på eget initiativpresenterar nyheter omfattande beslut då dessa är heta nyhetsmässigt och därförintressanta för massmedierna. - Journalistik är ju konsten att komma så litetför sent som möjligt, som har sagt. Det är värdefullt attutskottet i sitt betänkande påtalar hur angeläget det är att press och andramedier på utskottets eget initiativ blir tidigt informerade, bl. a. genompresskonferenser. Kommer det vid utfrågningar fram värdefullt stoff, börutskottet likaledes så snabbt som möjligt ställa detta till offentlighetensförfogande. Men det mesta blir nog - och det är ofrånkomligt i vårt öppnasamhälle gammal skåpmat för massmedierna, som ju har offentliga personerunder intensiv bevakning. Jag tror att , och andra har förlästsig på amerikanska förhållanden. Där har utfrågningarna sin plats i kampenmellan kongressen och Vita huset. och hans administration behöver aldrigsvara inför parlamentet. 1 värt parlamentariska system har riksdagsmännenotaliga möjligheter att ställa regeringen till svars i debatterna och genomfråge- och interpellationsinstituten. I debatten tidigare nämnde också moderatledaren herrBohman något om att position skulle kunna förstärkas pä regeringensbekostnad, om detta förslag genomfördes. Jag tycker det är ett resonemang somstrider mot ett parlamentariskt synsätt. Risken för att utskottenssakbehandling av ärendena - att folkets intentioner förverkligas så snabbt sommöjligt bör ju vara målet för utskotten blir lidande är ett avgörande skälmot tanken att medge offentlighet vid utfrågningar inom utskotten. Det är inte möjligt att medge en sådan ordning, anser jag.Jag tror att bakom yrkandena kan ligga tankar om att utskottsledamöter härskall agera inte som riksdagsmän utan i roller som normalt kreeras avTV-reporters som och m. fl. Det är nog till förmånför både och om varje skomakare blir kvar vid sin läst. Jag avstyrker reservationen och ställer mig bakomkonstitutionsutskottets betänkande. i (vpk) kort genmäle: Frutalman! i säger att nu gäller det att förankragrundlagen i demokratin. Det är just vad vi har betonat från A regeringsform och ny riksdagsordning m. m. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. vänsterpartietkommunisterna genom kravet på grundlagsfästa rättigheter inom arbetslivet ochgenom betoningen av den folkliga kampen för att bevara och utveckla dedemokratiska fri- och rättigheterna. När sedan säger att och hansparti inte tUlhört de mest trofasta i kampen för demokratin vill jag försöka sedet som en slapp formulering av , men jag mäste ocksä säga att denär ovederhäftig. Vi var trofasta i kampen för demokratin även när andra svek,t. ex. när man beslagtog och införde transportförbud mot tidningar, när mananlade koncentrationsläger för antifascister och mycket annat. Det var i en tiddä det ställdes hårda krav på dem som ville försvara demokratin mot dereaktionära krafter som då härskade i . Glöm inte den saken när niförsöker betygsätta olika partier! Jag tillbakavisar varje antydan om att vårtparti inte varit trofast i kampen för demokratin. Som en del av denarbetarklass som har fått kämpa för varje fri- och rättighet har värt partiständigt aktivt deltagit i denna kamp. Just frågan om att grundlagsfästa fri- och rättigheternaär enligt vår mening av mycket stor betydelse. Att sätta rättigheter ur spelblir inte snyggare av att man åberopar kvalificerad majoritet. Att vi inom vpktillmäter denna fråga så stor betydelse kan bero på bittra erfarenheter sominte övriga partier har. Har i exempelvis tvingatstransportera sina tidningar per cykel mU efter mU därför att de har varittransportförbjud-na eller suttit i polisförhör för att förklara hur dessatransportförbjudna tidningar kommit från tryckorten? Naturligtvis har han intebehövt göra det. Vi som talar för vpk-motionen har egna erfarenheter av dessainskränkningar i de demokratiska fri- och rättigheterna. Visst kunde man ävendå åberopa majoritet för transportförbud och andra attacker mot demokratin, mendet blev som sagt inte fördenskull smakligare. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: sade att det var"slappt" av att påstå att kommunisterna inte ärtrofasta mot demokratin. Jag skulle vUja kalla det ett understatement.Kommunisterna har naturligtvis aldrig slagit vakt om demokratin. VidPragkuppen, när förvandlades till en serie kommunistiska dUttaturer,när restes, när frihetsrörelsen i krossades 1956 osv. -vidalla dessa tillfällen har de svenska kommunisterna slutit upp på förtryckarnassida. Detta bör sägas även från denna talarstol. är anhängare av majoritetsval ienmansvalkretsar. Han har motionerat om det . Hansjungfrutal i andra kammaren handlade just om hur viktigt det är att medvalsystemets hjälp pressa fram ett tvåpartisystem. har där intehaft någon framgång. Man har i stället genomfört ett riksproportionellt valsättmed rättvis representation för de partier som kommer . Medan herrOlle har talat för ökad orättvisa har man alltså i praktiken genomförten större rättvisa. Jag har ingenting emot att arbetarvidare för majoritetsval. Men hans taktik i den kampen är en smula oärlig. Istället för att klart säga vilka avsikter han har försöker han på ettförsåtligt sätt komprometteradet nuvarande riksproportionella valsättet. OUe och har skrivit en motion, där desäger att riksproportionaliteten kan främja "en permanentning avminoritetsparlamentarismen", dvs. ett läge där regeringarna saknar egenmajoritet. har undersökt detta. Om vi i de senaste nio valen,frän 1956 och framåt, hade haft den nuvarande kammaren och det nuvarandevalsättet, hade vi i minst sex av dessa nio val - 1956, i juni och september1958, 1962, 1966 och 1968 - fått en regering som haft en egen majoritet ikammaren. Det är i grunden fel att påstå att det systemet leder "permanentning av minoritetsparlamentarismen". Jag tycker därför,, att det vore hederligare att i stället säga; jag fortsätter attkämpa för majoritetsval; det är det systemet jag vill ha. Men det säger inteOlle . En sådan debatt viU han inte gå in i. I stället väljer herrSvensson i EskUstuna att gå i dessa egendomliga kringelkrokar när det gällerdebatten om valsättet. () kort genmäle: i uppehöll sig vidargumenten mot offentliga utskottsutfrågningar, och det var första gången i dagså skedde från socialdemokratisk sida. och jag har haft tUlfälleatt se offentliga utskottsutfrågningar i den amerikanska kongressen. Det ärmöjligt att vi har litet olika värderingar av dessa erfarenheter. Jag vill sägaatt det var just de klarlägganden som själva utfrågningen gav sorn var värdefullaoch borde ges åt offentligheten. Inte bara regeringen kom med information utanockså administrationen. En hel del av den information som kom frånförvaltningen till beslutsfattarna borde få bh offentUg. i EskUstuna säger nu att det är en risk attsakbehandlingen i utskottet i så faU blir lidande. Jag måste säga att detförstår jag inte. Varför skuUe sakbehandlingen skadas av att detinformations-undertag som krävs för besluten blir offentligt? Får jag tUläggaatt företrädare för massmedia vid olika tiUfällen har uttalat önskemål om enökad offenthghet i utskotten. Ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. HerrSVENSSON i EskUstuna (s) kort genmäle: Till i vill jag sägaatt medborgarnas främsta skydd mot övergrepp måste ligga i det demokratiskasystem som arbetar med fritt verksamma politiska partier, vilka slår vakt om degrundläggande politiska rättigheterna med fria val, som bygger på allmän ochlika rösträtt med behandling i av lagförslag och en vidsträckt aUmändebatt. Vad jag syftade på är att och hans parti i många årförsvarat ett samhäUssystem, som brutalt har trampat dessa grundlägganderättigheter under fötterna. Den anklagelsen står jag fast vid. återkommer till frågan om valsättet. Det ärriktigt att han i har publicerat och hit flyttat över en artikel, somskulle innebära en dementi beträffande vad jag sagt i en motion tUlsammans medherr om att man här tenderar att få en utformning av Ny regeringsform och ny riksdagsordning rn. valsättet,som främjar en utveckling mot något av en permanentning avminoritetsparlamentarism. I fanns en felaktig formulering. Därpåstods att vi hade sagt att valsystemet skapar en permanentning avminoritetsstyret. Så har vi inte sagt. Vi har sagt samma sak som kollega, professorJörgen . Han har konstaterat att det nuvarande valsystemet - underförutsättning av att det inte sker några drastiska förändringar i partiernasstyrkeförhållanden och om vi har anledning att räkna med ett normalt tillstånd- skapar ett sådant läge, att de tvä väsentliga alternativen antingen blir enminoritetsregering eller en koalitionsregering. Jag kan nämna att av nioriksdagsmannaval, täckande politisk efterkrigs-historia t. o.m. 1973, skulle vi ha fått minoritetsregeringar efter sex val: 1944, 1948,1952, 1960, 1964 och 1970 eller av 23 är, om det nuvarandevalsystemet gällt och vi haft en kammare. Efter tre val täckande skullevi ha haft majoritetsregeringar. Det måste sägas vara helt orimligt. Jag har sagt, , att det kunde finnas ett visstintresse för massmedier att följa utfrågningar i utskotten, men jag anser attde i sä många andra sammanhang har möjlighet att bevaka riksdagsarbetet, attdet måste vara fråga om en ganska minimal offentlighetsreform frånmassmediernas synpunkt. HerrBERNDTSON i (vpk) kort genmäle: i EskUstuna talar om frittarbetande partier, rösträtt och en rad andra demokratiska fri- och rättighetersom villkor för demokratin. Det låter som en uppläsning ur vänsterpartietkommunisternas partiprogram och den motion som vi har väckt i anslutning tillföreliggande proposition. Jag förstår fortfarande inte varför däfortsätter att uttala halvkvädna beskyllningar mot vårt parti, beskyllningarsom saknar varje täckning i verkligheten. har , , både felciterat ochmisstolkat vad vi vill. Det är inte möjligt att i en replik läsa upp de krav vihar ställt i vår motion, utan jag nöjer mig med att hänvisa varje intresseradatt läsa motionen. I brist pä sakliga argument flyr utanförlandets gränser. Det är tydligen värt krav att folk skall få rättigheter mot kapitaletsom har skrämt här . Men kan en liberal vara rädd för attfolket skall försvara sig mot klassförtryck och utsugning? I den amerikanskasjälvständighetsförklaringen, som väl kan betecknas som ett klassiskt liberaltdokument, går man nästan längre i sitt försvar av folkets rätt att bekämpaförtryck. Man anser det inte bara vara en rättighet utan också en skyldighet.Det framhålls att när en lång följd av missbruk och kränkningar som hela tidenföljer samma ändamål ådagalägger ett tecken att förminska dem - dvs. folketsrättigheter -under absolut despotism, så är det deras rätt dvs. medborgarnas- och deras plikt att kullkasta en sådan regering och att skaffa nya vakter försin framtida säkerhet. De klassiska liberalerna förslod folksuveräniteten ochfolkets rättigheter. Här har det visat sig att så inte är fallet med dagensliberaler i folkpartistisk tappning. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Det var ju i som sadeatt kommunisterna alltid ställt sig på demokratins sida. iEskilstuna och jag har utförligt vid en rad tillfällen påpekat attkommunisterna, då man testat viljan till demokrati iden här världsdelen, iregel har hamnat på diktaturernas och förtryckarnas sida. Pakten HitlerStalin,Pragkuppen, förföljelser och massdödande, diktaturernas upprättande iÖsteuropa, frihetsrörelsen i , Ungernrevolten1956 och 1961 - parti har alltid solidariserat sigmed dem som använt terrorn och förtrycket som vapen.