prot · FW09101 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag vUl att inom den ram av pengar som regeringen anslårtill AMS skaU AMS i sin tur ge en ram av pengar bidrag och lån - tiU deomräden som handskas med de här frågorna, dvs. Inom länen skall man,även om pengarna kvarligger hos AMS, ha möjligheter att räkna medpengarna och använda dem på bästa möjliga sätt. Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. kommaemeUan med bättre förslag, sä gärna det. Men lät oss i länen fä göra ett försökäven med de här pengarna inom ramen för de allmänna direktiv som AMS ger, inomden ekonomiska ram som myndigheterna drar upp, inom ramen för den revision sommyndigheterna utövar och med den konsulthjälp som AMS eller någon annan statligmyndighet kan bidra med! Låt AMS eller den andra statliga myndigheten som skallhandskas med detta ha vetorätt beträffande pengarna, och lät den regeln gällaatt man på förhand skall höra sig för huruvida den eller den sortens verksamhetkan fä statlig bidrag eller om man kan fä använda det bidrag som finns avdelatför länet. AMS kan ju säga nej om det blir för många skidfabriker ellerwallboardfabriker, så att pengarna inte får användas för detta ändamål. Meninom den ram som är uppdragen bör man försöka att också förhandla sig tillbättre sysselsättning. Det gär att göra det. fick per arbetsplats. Jag skullevilja att man i de övriga skogslänen fick en motsvarande ram, som man vissteatt regeringen var beredd att tillämpa, om man drar industrier till området.Ramen kan vara så och så stor; det kan variera med hänsyn till kapitalbehovet iolika mdustrier. För skjortfabrikation är kapitalbehovet ganska litet, och inommera avancerade industrier är det större. Då må man ange de gränserna. Det ärinte svårt. Vidare må man ange det totala belopp som kan ställas till länensförfogande i form av bidrag och lån. Och om någonting inte passar, så har AMSvetorätten och kan säga nej. All kontroll ligger alltså centralt. En sådan ramskulle på det regionala området betyda en möjlighet att handla, som inte finnsi dag. skall man regionalt ta fram ansökningar och undersöka ochvidarebefordra dem tUl AMS, men innan en sådan ansökan blir av kan det gåganska läng tid. Jag håller själv på med en ansökan, som jag harsysslat med I . Och under den tiden vet man integrunderna för att få en sådan ansökan beviljad ja, man vet inte ens om denöver huvud taget kan bli beviljad. Det är otillfredsställande att försökaarbeta för ökad sysselsättning, när man inte har bättre stöd frän centralthåll. Det fungerar inte tillräckligt bra. Det kunde fungerabättre, om handläggningen varit litet smidigare och om vi hade litet färrecentralbyråkratiska hinder samt en större villighet att ange de gränser inomvilka man kan få arbeta, sä att man vet att det också inom andra skogslän undervissa förutsättningar står t. ex. till förfogande, specificeradeså och så. De pengarna skall inte plötsligt komma som en nådegåva från himlen,utan det skulle vara något som man kan lägga in i kalkylerna när man håller påmed den s. k. regionalpolitiken. Det blir ju inte mycket regionalpolitik, omsådana här inslag är de avgörande och de enda som industrin vill diskutera ifortsättningen - och om ärendena skall diskuteras i , alltså interegionalt. För detta borde det finnas en annan organisation. Det finns också en annan punkt där man gott kunde kommafram med bättre förslag. I de fyra nordligaste skogslänen finns det nägot somheter Norrlandsfonden. Inrikesministern har redan nämnt den. Fonden uppgår tillungefär , fördelat pä fyra län, dvs. ungefär 8 1/2miljoner per län. Det vore utomordentligt värdefullt om sädana pengar ocksåstod till förfogande pä andra håll - Inte så att man skall röraNorrlandsfonden, utan sä att man fick samma möjligheter i övriga skogslän. Depengama är speciellt värdefulla därför att de utgör egetkapital. Med dem är detmöjUgt att förstärka det egna kapitalet, och ovanpå detta har man sedanmöjlighet att söka län och bidrag frän AMS. Man kan också ovanpå det egnakapitalet söka vanliga banklån. Dessa pengar förstärker alltså det egnakapitalet och öppnar ytterligare fmansieringsmöjligheter för företag som i ochför sig är bra men som är underkapitaliserade. Och om ett företag inte hartillräckligt med egna pengar, så kan det inte aUtid fä AMS-stödet. Har man inteeget kapital får man inte heller låna i bank. AMS-bidraget skall i principtäcka tvä tredjedelar av kostnaderna för investering. En tredjedel är kanskebidrag och tvä tredjedelar är lån om företaget ligger sä till att detta är enmöjlighet. Men grunden för det hela är att man har ett eget kapital eller ettbankkapital. Detta saknas emellertid i mänga fall, och i andra fall är det intetillräckligt stort. Det bör kunna göras större. Om man från regeringens sidalät de övriga skogslänen också få ett egetkapital tiU sitt förfogande, kanskeinte fullt så högt som de fyra nordligaste länen där problemen är större, menom man fick ett egetkapital på , som kundeställas tiU varje läns förfogande utanför de fyra nordligaste länen, så hademan där en möjlighet att förstärka egetkapitalet och med det som utgångspunktbinda upp bättre kapitalförsörjning och bättre utbyggnadsmöjligheter. Jag hemställer därför att man gör en översyn avmöjligheterna att jämföra de övriga skogslänen med de fyra nordligaste länen idet här avseendet för att därmed kunna skapa bättre sysselsättning. Det är pädessa punkter jag tror att man med det snaraste skulle behöva komplettera dennuvarande regionalpolitiken för att göra den bättre. Alltså: mera kapital,flera regionala inslag, möjligheter att därigenom förbättra egenkapitalet ochpå så sätt minska den onödiga arbetslöshet vi har samt nalkas det somregeringen talat om, nämligen full sysselsättning. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. Riksplanering och regionalpohtik är för mångamänniskor mycket tunga och viktiga frågor. Däri inryms möjligheter till arbeteoch utkomst, till service och trygghet - ja, till att uppnå den livsmiljö manbedömer som den bästa att verka och leva i för framtiden. När höstriksdagen hade att ta ställning tillprinciperna i dessa frågor klarnade de politiska linjerna. Regeringspartiet,med stöd av moderater och folkpartister, lade fast en fortsatt starkkoncentration såsom riktmärke för framtiden. för sin del följdeupp sin decentralistiska syn både beträffande beslutsfunktioner och avseendespridningen av resurser och nyttigheter. När vi har att fortsätta debatten om vissa principeroch anvisa resurser för regionalpolitikens innehåll var det inte väntat att detskulle ha skett några nämnvärda positionsförändringar. Utskottets betänkandeoch överiäggningen har infe heller jävat detta antagande. står för sin del fast vid sin väldokumenterade och av alla väl kända decentralistiska linje. Detta har ocksåklart framgått av dagens Den regionalpolitiska stödverksamheten m. m. överläggning,och jag vill helt instämma i vad som sagts i dessa delar av tidigare talarefrän . Eftersom frågorna om planering och regionalpolitik ärstora, mäste debatten fortsätta och även intensifieras. Frågeställningarnamäste Omsättas till att bli gripbara och bedömningsbara för den storaallmänheten. Detta bhr naturligt när lösningarna nu skall omsättas iverkligheten ute på fältet. Det kan därför finnas anledning att i en debatt taupp några av frågestäUningama för ett län och stämma av dem mot grunddragen ide politiska, vUjeinriktade, linjerna. När jag gör detta blir det självklartDalarna, som jag ägnar intresse. Befolkningsutvecklingen i under 1960-taletvar Synnerligen negativ, och nettoförlusten var ca 8 000personer. Denna utveckling fortsatte också . Under de två senaste årenhar en viss stagnation skett. Hur mycket av denna som skall tUlskrivas densvaga konjunkturen är svårt att säga. Det kommer förmodligen att skönjas när"suget" från de stora koncentrationsorterna åter kommer in i enhögkonjunktur. Av folk- och bostadsräkningen framgår att länet tappade ca 9 000arbetsplatser av . Nedgången var störst inomde traditionella basnäringarna. Det kan vara av intresse att erinra om debatteni mitten . När socialdemokraterna gick ut med sitt stora programatt krympa jordbrukets volym, skulle det drabba vårt län mycket våldsamt.Ungefär en tredjedel av jord skulle tas ur aktivt bruk, och dennakrympning skulle mycket hårt drabba särskilt ytterområdena i länet. DärmedskuUe ett naturligt underlag för verksamhet i glesbygderna försvinna. harverkligheten något korrigerat detta socialdemokratiska program. Vad som är avintresse är att den dä aktuella debatten hävdade att de i jordbmket friställdautan vidare skulle kunna få jobb i de tunga industrierna i länet. vet allaatt detta ingalunda blev resultatet. Dessa stora industrier rationaliserade,och någon större efterfrågan på ökat antal anställda uppstod inte. Tvärtomfortsatte även dessa industrier att Successivt minska antalet arbetstillfällen.Det här stämmer helt med vad berörde från denna talarstol.Det är en verifikation på att han gör en riktig bedömning i sitt resonemang, ivilket det även i övrigt fanns mycket som jag helt skulle kunna instämma i. Vadsom nu och dä är nödvändigt är att förstärka antalet arbetstillfällen. En vissökning också för vårt län kunde förväntas inom förvaltningen, alltså denallmänna sektom, och resultatet blev också någon ökning för länäven om den var rätt begränsad. har av tradition ett mycket starkt inslag avhantverk och småindustri. Det har varit förknippat med en stark lokal traditionoch god yrkeskunskap. har dock antalet mindreföretag minskat starkt. Orsakerna härtill har varit många, men självfallet harde företagsmässiga möljligheterna medverkat till denna nedgång. Det mästedärför vara avgörande för en positiv utveckling i ett län som vårt att skapabättre förutsättningar för de mindre företagen. Ökat lokaliseringsstöd iskilda former måste snabbt åstadkommas, och förordar nu en angelägenresursförstärkning för att bringa människorna i de utsatta områdenaundsättning - jag säger så och skapa bättre samladeresurser för hela folket. Utöver bättre förutsättningar för hantverk och industrimåste de naturliga basnäringarna jord och skog betraktas som en viktig del avett näringsliv i hela länet. har i andra sammanhang givit uttryck fördenna uppfattning. Det är ytterst viktigt att vi väger in jordbrukets roU i ens. Vid sidan av en inriktning på att genomstrakturrationahsering skapa bärkraftiga jordbruk måste kombinationsjordbrukenha sin givna plats, liksom deltidsjordbruken. När det gällerkombinationsjordbruken bör självfallet kombinationen jord och skog varanaturlig, men även turism och annan till förhäUandena anpassad varaktigföretagsamhet bör finnas med i bilden. Därmed skapas i dessa områden ökade ochnya sysselsättningsmöjligheter, icke minst för de grupper som har svårtpå arbetsmarknaden: kvinnor, ungdom och äldre. För att göra näringsbUden förDalarna ännu mer fullständig vill jag nämna att turism i länet för närvarandeberäknas sysselsätta ca I 700 personer direkt. Betydligt fler har en vissinkomst av detta näringsfång. Vad jag här beskrivit avseende tycker jag börfinnas med i målsättningen för sysselsättnings- och regionalpolitiken. Vill vibevara och öka förutsättningarna för alla kommuner i länet måste en regionalpolitikinnehålla materia för detta. DärtUl kommer nödvändigheten av rimligakommunikationer och fraktstöd samt garanterat skattekraftunderlag ikommunerna. Men dessa frågor kommer att behandlas senare på dagordningen,varför jag inte nu skall ta upp dem tUl diskussion. Enligt förra årets riksdagsbeslut av majoriteten skallplaneringsmålsättningen för är 1980 vara mellan 270 000 och 280 000 människor.Dagens debatt har ingalunda gett besked om huruvida man skall sikta mot denhögre gränsen. Men hur skall då en krympning med kanske 8 000 människor förvårt län te sig för de här tidigare refererade glesbygdskommunerna? Oron idessa kommuner är stor. har lagt fast målsättningen 295 000. Länet hadeunder en planering som siktar till 300 000 människor. Vill manskaffa jobb ät alla kräver detta insatser också i ett län där servicen äranpassad efter fler människor än som bor där. Att det ändockblir fördelaktigare rent kostnadsmässigt torde redan nu vara bevisat i åtskiUigasammanhang. Även om vi hälsar utlokaliseringen av statliga verk tillFalun-Borlänge med glädje, mäste vi ha en politik för hela länet. En för länet betydelsefull fråga är gränsdragningen för deolika stödområdena. Gränsen för det allmänna stödområdet har ändrats genomåren. Senaste förändringen skedde , då kommunblockinförlivades med allmänna stödområdet. Utanför stödområdet lämnadeskommunblocken och . Detta var ett resultat av en s. k.kompromiss i inrikesutskottet med anledning av bl. a. en partimotion fräncentern, vari krävdes att hela länet skulle ingå i stödområdet. hadevid två tillfällen här i så att säga "tåget gått" för helaDalamas införlivande i stödområdet, men de socialdemokratiska ledamöterna frånKopparbergs län ville inte följa med tåget, och sä var de möjligheternaspolierade. Att bör komma med i stödområdet finnsdet starka skäl för. Länet bör vara en planeringsenhet. Den regionalpohtiska stödverksamheten m. m. Den regionalpoUtiska stödverksamheten m. m. ka-Smedjebackenhar ett ensidigt näringsliv. Ett bättre differentierat näringsliv är enförutsättning för att inte en allvarlig nedgång skaU komma. Vi har därför imotionen 844 yrkat på att Ludvika-Smedjebackens kommunblock tillförs detallmänna stödområdet. Det är ett fuUföljande av tidigare fastlagda principerfrän värt håll. Jag kan i dessa sammanhang inte underlåta att kommenteramotionen 522 av mina socialdemokratiska kolleger från länet, herrar Fredrikssonoch , som vill att kommunblock skaU in i stödområdet men attSmedjebackens kommunblock enligt den motionen fortfarande skall ligga utanförstödområdet. Jag förutsätter att det mäste vara ett misstag eller är det baraen halvhjärtad omvändelse som mina vänner från länet nu har gett uttryck för? som jag beklagar att utskottet inte haftförståelse för det självklara och nödvändiga i att och Smedjebackenskommunblock införlivas i det allmänna stödområdet, finner jag det inte nu varamöjligt att med framgång yrka bifall till motionen. Från Dalahäll skaU vi dockåterkomma i den frågan. Beträffande gränsdragningen för det inre stödområdet viUjag notera att vårt gamla krav, att och skaU tillhöra området,nu ser ut att bli förverkligat. Utskottets skrivning ger regeringen sådantbesked i frågan. Men eftersom formuleringen är ännu klarare i reservationen 10,vill jag, fru talman, yrka bifall till den reservationen liksom till övrigareservationer som ledamöter i utskottet har undertecknat. Pä förslag av fru andre vice talmannen beslöt kammarenuppskjuta den fortsatta överläggningen rörande detta betänkande samtbehandlingen av återstående pä dagens föredragningslista upptagna ärenden tiUkl. § 5 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ts propositionnr 132 med förslag till lag om lokal kristidsförvaltning, m. m. § 6 Kammaren åtskildes .