prot · FW09154 · 1973-12-31 00:00:00 — Därförhar förskoledelegationen föreslagits i propositionen. Den skulle alltså tiänadet syfte som efterlyser. () kort genmäle; har inte rätt när han påståratt man måste dra ned utbyggnadstakten enligt vårt förslag, därför att viföreslår en stadga med tvingande bestämmelser om höjd personaltäthet. Vad detgäller är ju, att den praktiska följden av regeringens förslag med allsäkerhet kommer att bli en sänkt personaltäthet, och det vUl vi säga nej tUl. säger att förslaget att ändra gruppernatUl att omfatta 20 barn har lagts fram för att förbättra arbetssituationen ochatt meningen är att personaltätheten skall vara densamma då. Det resonemangetskulle kanske gå ihop om ni ville gå med på vårt förslag om en förskolestadgadär man styr personaltätheten. Men det vUl ju ni inte. Det är bara en fromförhoppning från er sida om att man skall öka personalen i samma grad som manökar storleken på grupperna. Det jag är rädd för, och det jag tror att mångasom är verksamma på fältet också är rädda för, är att man nu kommer att se detsom en möjlighet att bara plussa på två barn tUl men inte öka personalen imotsvarande grad. Det innebär alltså i praktiken en sänkt personaltäthet. Vi är fullt på det klara med att man här kommer att arbetamed knappa resurser. Men om man får bestämmelser om hur stor personaltäthetdet skall vara och en central utbyggnadsplan, kommer detta att medverka tillatt dra till sig resurser från andra sektorer både på rUcsplanet och ikommunerna. Detta var mitt ena argument. Det andra är att man då harett skydd mot de konsekvenser som naturligtvis inte är avsedda, men tyvärrmycket sannolika, nämligen att man i praktiken kommer att få flera barn peranställd. Arbetsbördan är redan nu så stor att detta blir en alltför betänkligutveckling. () kort genmäle: säger att följden av regeringensförslag skulle bli en i praktiken sänkt personaltäthet. Jag har kolossalt svårtatt begripa logiken i det resonemanget. Det finns inga styrmedel, säger herrRomanus. Men det finns styrmedel i form av pengar. För de sista fem barnen,dvs. mellan 15 och 20 barn, vill regeringen ge statsbidrag, något somfolkpartiet inte vUl. Det är en viktig skUlnad, Man får alltså statsbidrag föratt kunna höja personalinsatsen för dessa barn. Det är en sak. Det andra styrmedlet, som också har med pengar att göra,är att man från utredningens och regeringens sida vill garantera att man fårextra resursinsatser och personal, som skall sättas in där de bäst behövs. Detkommer att finnas pengar för personalökningar, som skall tillgodose de barn somhar handikapp eller särskUda behov. Med andra ord; I ett läge med knapparesurser vUl regeringen prioritera personalöknmgarna tUl de daghem där barn medsärskUda behov finns. Det är i första hand där stödet skall sättas in. Det ären social prioritering. Men det är i sin strävan att fånga in alla förslag påen gång just den prioriteringen som böjer undan för. Denna hetaproblematik vill man helt enkelt inte ta upp utan hellre lägga fram förslag,som kan synas populära men som inte har verklig täckning. Fru andre vice talmannentiUkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande kl, 19.30, Propositionen 136 om den allmänna förskolanhar väckt mycken diskussion och oro bland olika grupper av människor, bl, a,människor som har sina barn i kyrklig, frUcyrklig eller annan frivilligbarnverksamhet. Missförstånd har uppstått och mycken osäkerhet har redovisats.Personligen tycker jag fortfarande att en hel del är oklart. Varkenpropositionen eller utskottsbetänkandet har skapat någon större klarhet när detgäller förskolans innehåll. Jag tycker att det är OtUlfredsställande att vi intevet bättre hur den förskola skall se ut som skall starta , Det vi beslutarom är ramen kring förskolan, men innehållet kommer, som utskottet skriveri sitt betänkande, att utformas av den centrala tUlsynsmyndigheten, Dessvägledande information blir av största betydelse för kommunerna, I en hörnartikel i för i går tog Anne-MarieThunberg bl, a, upp behandlingen av förskolan i rUcsdagen som exempel på hurmänniskor ställs utanför behandlingen av samhällsfrågor och hur de hindras fråndiskussion och möjligheter till delaktighet. Som riksdagsman har mannaturligtvis möjlighet tiU insyn och debatt under riksdagsbehandlingen, ochman har sedan möjlighet tUl interpellationer och frågor om hur arbetet fortgårinom . Men också för oss är det OtiUfredsställande att beslutaom en lagstiftning där själva innehållet i skolformen är så pass osäkert. I reservationen 18 har man tagit just detta ad notam, ochi denna reservation begärs att rUcsdagen möjligt bör beredas tillfälleatt ta ställning till förslag om allmänna målsättningar för den fortsattaförskoleverksamheten. Jag tycker att detta är riktigt och vill ansluta mig tillreservationen. Det är utomordentligt anmärkningsvärt att den socialdemokratiskamajoriteten vUl undanhålla möjligheterna till en öppen debatt om målsättningen.Det är självklart att inte minst föräldrar har behov av och önskan om att fädelta i denna debatt och redovisa sina synpunkter. Jag har i min motion 2043 ställt en del yrkanden somframför allt berör de religiösa frågorna i förskolan, men först ett parallmänna kommentarer. Jag tror att man med ett helt annat grepp på denna frågakunnat åstadkomma renare och rakare linjer, och man hade kunnat undvikatveksamhet och oklarhet genom att införa en obligatorisk förskola försexåringar inlemmad i skolsystemet. Det skulle ha mneburit en tidigare Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Försko leverksam -hetens utbyggnad och organisation skolstart.Internationellt sett har vi en sen skolstart. Obligatorisk skola från 6 tUl 16års ålder har ju många länder, t, ex, , och , IBelgien skall man höja skolpliktsåldern till , och då får man också där enobligatorisk skola från 6 tUl . En hel rad andra länder harobligatorisk skolgång från 6 till , , , m.fl. Det är strängt taget bara i de nordiska länderna, i vissa östeuropeiska ochlatinamerikanska länder som man börjar skolan så sent som . Att alla barn skall ha samma förutsättningar införskolstarten är vi väl överens om. Men en reform med en utbyggd förskola för de flestamen inte för alla barn kan innebära ökade klyftor i samhället. Därför är detnödvändigt med en kontinuerlig utvärdering, vilket också centerrepresentanternai utskottet anfört i ett särskUt yttrande. När vi nu i stället får en aUmän förskola vUl jagunderstryka vad som står i utskottsbetänkandet, något som jag också framhålliti min motion och som jag tror att i tog upp i sittanförande här , nämligen att den skyldighet som enligt förskolelagenåvilar kommunerna icke på något sätt innebär en begränsning för samfunden ellerfrivUliga organisationer i deras rätt att driva förskoleverksamhet.Församhngarnas ansvar enligt församlingsstyrelselagen förblir oförändrat. Detlokala samrådet är givetvis vUctigt. Det är bra att detta blir klart utsagt,eftersom de berörda passagerna i propositionen har väckt mycken ängslan. Förmig har det stått klart att församUngsstyrelselagen inte kan sättasur funktion av en propositionsskrivning. Religiösa frågeställningar intar en central plats ibarnens liv. Det bör därför givetvis komma till uttryck i den allmännaförskoleverksamheten. Utskottet framhåller vad barnstugeutredningen uttalat närdet gäller etiska frågor och religionsfrågor och säger att vad förskolan börinrikta sig på är att ge barnen förutsättningar att själva fatta sinabeslut i frågor om religiösa och andra värderingar. Man talar också om detfortlöpande samarbetet mellan personal och föräldrar. I utskottsbetänkandetstår det vidare; "Ärkebiskopen har i sitt remissyttrande anfört att dengrundsyn på förskolans behandling av etiska frågor och religion som utredningengivit uttryck för kan och bör uppfattas som gemensam och riktningsgivande förmänniskor med olika inställning i livsåskådningsfrågor samt betonat attgrundläggande för förskolans behandling av dessa frågor måste vara enfördomsfri hållning gentemot religion och den andliga verkligheten." Detkan jag instämma i. Det är emellertid intressant att notera att man har plockatut den här meningen på ett kanske mindre lämpligt sätt. Ärkebiskopens remissvarfortsätter nämligen så här: "Dock vill jag kraftigt framhålla att om dennagrundsyn skall kunna förverkligas i den faktiska förskolesituationen frågornamåste behandlas mer utförligt än vad som gjorts i utredningen." Detuttalandet tycker jag är viktigt att ta med och stryka under. Det har från kristna organisationer på ett tidigt stadiumframförts önskemål om att en expertgrupp skulle knytas tillbarnstugeutredningen för att belysa de religiösa frågeställningarnas behandlingpå ett sakkunnigt sätt. Så har inte skett såvitt jag förstår. Men detföreligger ett starkt krav på metodanvisningar för behandling av religiösafrågor och frågor avallmän livsåskådningskaraktär. Det är också angeläget att religionspedagogiskexpertis knytes till barnstugeutredningens arbete när det gällerpersonalutbildning. Jag finner det också angeläget att förskoledelegationen,vilket även utskottet säger, får en allsidig sammansättning. Då bör man ocksåkunna räkna med att det där skall finnas representanter för de kristnaintressena. Jag skall inte ställa några yrkanden med anledning av denmotion som jag har lagt fram, men jag tycker det finns anledning att bevaka detfortsatta arbetet, bl. a. inom , när det gäller förskolansmnehåll. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation i (s) kort genmäle: Jag vUl bara säga till att det harknutits expertis till bl. a. den försöksverksamhet som pågår när det gällerutbildning av förskolelärare. Det är som var påskolöverstyrelsen och där utförde ett utmärkt arbete i fråga om skolansreligionsundervisning. I denna försöksutbUdning har ettblock lagts in i livsåskådningsfrågor. skall resultatetutvärderas, och så skall man se vad som i fortsättningen kan göras beträffandedenna utbildning. önskemål är alltså redan tillgodosedda, ochutskottet har i sin skrivning strukit under behovet av denna undervisning förförskole-lärama, en undervisning som sedan kommer att ha betydelse för derasarbete i själva förskolan. "Prmcipen om förskola, tUlgänglig föralla barn i viss ålder men utan obligatorium, hälsas med stortillfredsställelse, liksom förslagen till speciella åtgärder för att tUlgodoseglesbygdens behov. Man betonar att samarbete med föräldrar bör skapas ochvidmakthållas och att särskild uppmärksamhet skall ägnas barn med speciellabehov. Yrkesarbetande och speciellt ensamma föräldrar bör få samhällets stödför barntiUsyn också för barn av lägre åldrar än de för vUka förskolan äravsedd." Så inleder och jag vår motion nr 2011 avden . Den berör sålunda propositionen 136, som i sin tur är grundadpå barnstugeutredningens förslag. Den nya förskolan blir således allmän men obligatoriskendast för kommunerna, som är skyldiga att bereda plats för alla sexåringar.Föräldrarna behöver inte sända sexåringarna till förskolan men kommer om deinte gör det - att uppvaktas av ombud för kommunerna med förfrågan om skälenoch med ytterligare information angående förskolan. Tanken är väl god; men hurkommer sådana "pekpinnar" att uppfattas av föräldrarna? Detmissgreppet i propositionen tar vi upp i vår motion. Det gör man också i andramotioner från partigrupper och enskilda. , vars huvudmänär biskopsmötet, frikyrkoråd och kristna lärarförbund, går isitt remissyttrande till attack i denna sak och menar, att propositionen slårundan benen för den Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation bamverksamhetsom trossamfunden bedriver och påpekar att småbarnsskolai sin nuvarande utformning skulle bli förbjuden, om propositionens tolkning avförsamhngsstyrelselagen skulle gälla. Statsrådet , som signerat propositionen,förklarade i en radiointervju att det inte var fråga om förbud mot kyrkornasbarnverksamhet. Denna försäkran har ju upprepats . Men eftersom denallmänna förskolans verksamhet i princip kan inplaceras när som helst mellankl, 6,30 och 19,00 inser var och en att en "kompletterande"förskolevistelse i realiteten är utesluten för många barn. Då säger fruOdhnoff: "Man har aUa möjligheter att bedriva verksamhet t, ex. över veckosluten. "Det är förvånande att ett sådant yttrande kan komma från regeringshåll. Manordar också om "segregationstendenser". Och ändå har på detta områdeen pionjärinsats utförts av kyrkan och samfunden, som många föräldrar utanförde troendes led varmt uppskattar. Det är sålunda inte bara bland politikerna somoppositionen har märkts. Oron bland föräldrar och hos de olika trossamfundenhar också varit påtaglig. Givetvis har föräldrarna det största ansvaret förbarnens uppfostran, och deras önskan i fråga om förskoleundervisningen måsteväga tungt. Redan barnstugeutredningen framhöU att tillgången påförskoleplatser inte kommer att motsvara behovet. Men ett än starkare skäl åberopas i folkpartimotionen 2019, nämligenatt förskolan härigenom kan få en mer varierad utformning. Enskilt drivnaförskolor på ideell och grund bör ses som ett positivt bidrag och intesom ett hot mot den kommunala verksamheten. De är ett alternativ och inteendast en komplettermg. De skall kunna bedrivas på samma tider och under sammavillkor som den kommunala förskolan och bör sålunda enligt min mening kunnaerhålla statsbidrag, om de fyller vUlkoren i förskolelagen och stadgarna. Jagbiträder den ifrågavarande reservationen. Ett fyrtiotal föräldrar i har med rådman i som talesman vänt sig till med klagoskriftmot att föräldrarätten enligt artikel 2 i konventionen om de mänskliga rättigheternakränkts, 1 den nämnda artikeln heter det: "Vid utövandet av den verksamhetstaten kan påtaga sig i fråga om uppfostran och undervisning skall statenrespektera föräldrarnas sätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran ochundervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa ochfilosofiska övertygelse," Jag förutsätter att står fast vid dennasin underskrivna konvention. ärkebiskop har i sitt remissyttrandei kritiserat, att mgen uppmärksamhet ägnats åt den klart uttaladeföräldraopinionen i fråga om fostran. Kanske kan vi till protokollet fåantecknat att gjorde enundersökning, som visade att av föräldrar med hemmavarande barn iförskoleåldern önskade att en allmän förskola också bör ha plats förreligionen, ansåg således att en förskoleverksamhet börerkännas som ett alternativ till den allmänna förskolan. Jag har under mina 21 är i rUcsdagen ofta tagit tUl orda i fråga omvUcten av att i religionskunskapen och kristendoms-undervisningenfår en så god utformning som möjligt, blir saklig och grundad på ,kristendomens urkund. Jag vill att alla som går ut från den svenska grundskolanskall ha med sig ut i livet en god fond av kunskap om kristendomen och dengamla goda Boken, som har så mycket att ge också vår tids människor. Att istörre utsträckning i stället anordna alternativa skolor skulle enligt mittförmenande inte gagna den goda saken snarare tvärtom. Jag menar att den nyaförskolan också skall kunna ge en på grund vUande vägledning -särskilt enligt aUa de föräldrars önskan som själva har en tro och vUlatt deras barn också på detta stadium skaU få höra något om dessa kristnavärden. Jag tar fasta på utskottets yttrande, att man inte i något avseendemskränker den rätt som finns för föräldrar att fritt välja vilken verksamhetderas förskolebarn skall deltaga i. Med stöd av vad jag anfört ber jag att fåyrka bifall tiU reservationerna 3, 8, 10, 18 och 19. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation HerrWERNER i (m): Det har redan sagts mycket i detta ärende, ochjag skaU koncentrera mig på det avsnitt i propositionen som har upplevts mestkontroversiellt, nämUgen det som gäller de alternativa förskolorna. Jag tyckeratt detta avsnitt både i propositionen och i utskottsbetänkandet är ett klartuttryck för tesen att det dunkelt sagda är det dunkelt tänkta. Nog laborerarman med dimridåer i denna utskottsskrivning. Man försöker fånga in allamotionärer och hoppas att de skall känna sig tiU freds. Man använderdubbelbottnade uttryck och hoppas sedan att språkets makt över tanken skaU geutrymme för divergerande meningar. Man kallar detta aktstycke ett klarläggandeoch tror sig kunna anse att motionsyrkandena är tillgodosedda. Det är verkUgengripande i all sin enkelhet. Å ena sidan talar man om att man är emot alternativaförskolor. Kommunen kan inte överlåta verksamheten till annan huvudman.Förskolemonopolet är alltså helt klart, Ä andra sidan säger man attpropositionen inte medför någon förändring beträffande vare sig tid eller platsför församhngens kristna verksamhet bland barn i förskoleåldern. Den okritiskeläsaren får känslan att allt är väl beställt och att det inte finns anledningtill oro Först efteråt upptäcker han att friheten inte är mycket värd. Man kaninte begagna sig av den. Friheten är en chimär när tiden och de ekonomiskabidragen tryter. Vi anser att man kommer i konflikt med Europakonventionenmot diskriminering i undervisningen, där ju medlemsstaterna förbinder sig intebara att ge föräldrarna en allmän frihet att tillgodose sina barn med denundervisning de föredrar utan också att tillförsäkra barnen den religiösa ochmoraliska undervisning som föräldrarna önskar. Där ligger alltså ett aktivtmoment som man gärna glömmer bort, nämligen att staten skall "tillförsäkra",hjälpa föräldrarna att infria sina önskningar, och det är rätt viktigt. I vad gäller bidragen har i i daggått ett steg vidare och sagt att det bör vara kommunerna obetäget att geanslag tUl en 7 protokoU 1973. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Han fick också bistånd av på den punkten, och jag hoppasatt det står kvar i protokollet när vi läser hennes anförande i tryck, ty detkan ju vara av stort värde. Men hennes uttalande är rätt underligt, ty ipropositionen säges att alternativa skolor motverkar själva huvudsyftet medförskolan. Detta motiveras med att alternativa förskolor skulle åstadkomma ensegregationstendens i samhället. Dessa båda synpunkter går inte riktigt ihop. Jag vill gärna säga ett par ord om uttrycket segregation,som ger så där lagom gräsliga associationer. småbarnsskolasegregerar sannerligen inte svenska folket. Använder man det ordet har manförfärligt blygsam kunskap om arbete. , trogensin folkkyrkosyn, har en mycket bred rekryteringsbas. av svenskafolket benyttar sig av tjänster. Inte känner de sig avskildafrån andra svenska medborgare därför att de gift sig i en kyrka eller skickarbarnen till kyrkans småbarnsskola. segregerar varken sextioåringareller sexåringar. Det är fullständigt felaktigt att använda ett sådant ord idet sammanhanget. Ett par ord om församhngsstyrelselagen också, somstatsrådet anser vara ett argument mot att acceptera den kristna förskolan somett hkvärdigt alternativ och mot att över huvud godta den vid sidan av denkommunala förskolan. Församhngsstyrelselagen ålägger ju församUngarna attbedriva en verksamhet som syftar till att ge barn och ungdom en kristenfostran, och här har småbarnsskolan varit ett utmärkt medel. Om nu den nyalagen hindrar församUngarna i den verksamheten, så är det ju propositionen somkommer i strid med församhngsstyrelselagen. Låt mig så säga något om Broderskapsgruppens motion. Dengladde mig när den kom, hksom den gladde kristenfolket över huvud taget. I densåg man en möjlighet att komma till rätta med de här frågorna, men det ärbeklämmande att motionärerna inte har fullföljt vad de yrkat utan nöjer sig medden suddiga skrivning som utskottet kostar på sig. I motionen, som ärundertecknad av bl. a. i , yrkas ju mycket bestämt"att i sin skrivning i likhet med barnstugeutredningen uttalar,att liksom beträffande den obhgatoriska , privat institution ellerorganisation betraktas som förskola om de fyller de krav som uppställs på desamhälleliga förskolorna" osv. Det skriver man naturligtvis därför att manvill ha ett från samhällets synpunkt godtagbart alternativ. Hade man inte menatdet, hade man naturligtvis inte skrivit det heller, för lagstiftningen har juinte i det här sammanhanget att göra med vad någon enskild vill syssla med.Broderskapsgruppen har gjort avsteg från sitt yrkande, och jag finner detmycket beklämmande. Jag menar det allvarhgt och vill inte raljera på någotsätt. Och det blir inte mindre beklämmande därutav att en av motionärerna undertiden har hunnit bli utbildningsminister. Jag tror att många av dem somsympatiserar med och är meningsfränder till motionärerna känner sammabesvikelse. Låt mig göra en reflexion. Det ärbeklagligt att regeringen lägger fram sådana här propositioner, som delvis ärallvarligt kontroversiella, precis i slutet av verksamhetsåret för att kunnatrumfa igenom beslut med en antikverad riksdagsmajoritet. Det är inte ettsnyggt Jag ber att få yrka bifall till de reservationer undervilka man finner moderata namn. i (s) kort genmäle: Jag tänker inte bemöta i Malmöallmänt sura inlägg i debatten utan bara ta upp vad han sade på slutet. Menarherr att en utredning som görs, som remissbehandlas och som läggs tillgrund för en proposition skall stå över till ett kommande år bara för att vi dåhar en annan majoritet i ! Det är ett orimligt påstående som herrWerner gör. Det arbete som har föregått propositionen är gjort under lång tid.Följaktligen är det ett sakligt underbyggt, starkt förslag, som har vunnit storanslutning. Om inte har kunnat ansluta sig till alla delar må varahänt, men att han fördenskull kritiserar regeringen för att den lägger fram enproposition som är så väl underbyggd som denna, det har jag väldigt svårt attförstå. i (s) kort genmäle: Jag har varit inne på denmotion som vi har väckt. Jag vill säga tiU i , som enligt herrKarlsson i talar-mycket surt om förskolepropositiönen, att vi stäUdekrav om tillsyn, men det kopplade vi inte samman med krav på statsbidrag. Omman då i socialutskottets betänkande drar tillbaka tillsynen och de krav somhänger samman med den, har de enskUda organisationerna egentligen fått merfrihet att ordna sin verksamhet. Man har inte snörpt åt utan snarare löst uppdet hela, och det måste betecknas som en fördel av de kristna församUngarna om det är dem det är fråga om och andra. i (m) kort genmäle: Låt mig till i sägaatt jag förmodar att regeringen har många propositioner under arbete, som intehinner läggas fram nu utan som kommer på det nya året. Man kunde väl ha ordnatpå samma sätt med den här propositionen. Vi hade sparat tid, iHuskvarna. får vi ta upp ärendet igen under den allmänna motionstiden. Jag är inte sur, men jag får väl säga vad jag menar ochuttala min besvikelse både som och som präst. När vi har kristnagrupper i som för fram tanken att också den kristna fostran skall fåplats i samhällsarbetet, när det finns motioner som vill driva den linjen ochmotionärerna sedan går ifrån det hela, då kan man väl inte känna annat änbesvikelse. Man skaU väl inte vara glad när man inte har anledning att varadet. Läser man motionen 2047 noga, finner man att anslagsfrågandär inte tas upp. Man undrar vad motionsyrkandet syftar till när man bara raktut i det blå önskar göra det konstaterandet att en skaUjämställas med kommunens grundskola. Det finns ju inget motiv för det. i har har tagit ytterligare ett stegoch menar att kommunerna mycket väl kan ha kompetensen att besluta om bidragtill sådan verksamhet. Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation Förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: i inlägg är typiskt för demänniskor som agerat i många avseenden i denna fråga, varav många fått en heldel om bakfoten beträffande propositionen. kan ju knappast ha fåttpropositionen om bakfoten, om han har läst den ordentligt. TiU vill jag säga att propositionen lades fram . alltså haft god tid på sig både att läsa den och att skriva motioner ianledning av den. Han har således sannerligen ingen anledning att klaga överdet förhållandet att propositionen behandlas så här i slutet av sessionstiden. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle;