prot · FW0935 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av herr förste vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för . Ang. redan pensionsavgångna statstjänstemäns rätt tillpension redan pensionsavgångna statstjänstemäns rätt till pension Herr statsrådet erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 20februari intagna fråga, nr 97, tUl herr finansministern, och anförde: har frågat finansministern vUkaåtgärder som kommer att vidtagas för att med retroaktiv verkan kontrollera attstatens redan pensionsavgångna tjänstemän verkligen erhåller den pension, somde är berättigade tiU. Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. granskade statskontoret och statenspersonalpensionsverk dänstematriklarna hos ett antal statliga myndigheter.Resultatet av granskningen gav anledning till förmodan att matrikelföringenhos många myndigheter är bristfällig. Jag tillsatte därför en utredning "pensionsadministrationsut-redningen" - med uppdrag att utreda fråganom registrering och bearbetning av matrikeluppgifter m. m. Utredningen har nuslutfört sitt arbete och redovisat detta i ett betänkande (Ds Fi 1973:6) Denstatliga tjänstepensioneringens administration. I betänkandet föreslås bl. a.förbättringar av den fortlöpande registreringen och en särskild genomgång avmatrikeluppgifter avseende förfluten anställningstid för dem som ännu inte harfått pensionsförmån. 1 de fall då brister finns i matrikelföringen behövs det,som förhållandena är, ofta kompletteringar av materialet isamband med pensionsavgången. Särskilda svårigheter kan härvid uppkomma,speciellt i fråga om förhållanden som ligger långt tillbaka i tiden. Ärendenagranskas med hänsyn härtill inom pensionsverket. För att i möjlig mån undvikafelaktigheter vid pensionsberäkning till följd av brister i underlagettillämpas den ordningen att den anställde får tillfälle att granskamatrikeluppgifterna innan beslut om pension fattas. Han skall också i sinpensionsansökan uppge alla anställningar, även icke-statliga, som han har haft. utför ett ytterst omsorgsfulltarbete för att den enskUde skall få den pensionsförmån han har rätt till enligtgällande bestämmelser. De arbetsmetoder personalpensionsverket härvid tUlämparär en mycket god garanti för att pensionen är riktig. Ang. redan pensionsavgångna statstjänstemäns rätt tillpension Jag följer emellertid fortlöpande dessa viktiga frågor.Den här nämnda utredningen är bara ett exempel på det. Mitt svar på fråga blir därför att jag intefinner skäl att, när det gäller de redan beviljade pensionerna, vidtaytterligare åtgärder för att kontrollera dem. Jag tackar herr statsrådet för svaret. Såvittjag kunnat finna vid den hastiga genomläsning som jag har haft tillfälle tillfinns det i varje fall en korrekt uppgift i svaret. Det är när statsrådet sägeratt personalpensionsverket "utför ett ytterst omsorgsfullt arbete för attden enskildeskall få den pensionsförmån han har rätt till- ", Jag är mycketangelägen om att understryka detta. Jag har under mitt civila arbete hafttillfälle att samarbeta med många ämbetsverk. Få ämbetsverk har varit såinställda på att arbeta för att den enskilde skall få sin rätt i sådana härbesvärliga frågor som just personalpensionsverket. Man har fått stor hjälp frändetta verk vid alla möjliga tillfällen. Däremot är det väl inte att undra på om jag känner migbesviken över det svar jag har fått, när statsrådet säger att man inte ärberedd att göra någonting i övrigt därför att granskningen är så omsorgsfull.Jag har sysslat med dessa frågor i ungefär , och inom den organisation därjag är verksam har vi ofta sagt oss litet grand på skämt att vi skulle kunnaanställa en människa för att arbeta med pensionsfrågorna utan lön men medprovision och att han skulle bli en rik man på den provisionen han skulle få påatt räkna om de felaktiga pensionerna. Så pass omfattande har vi känt det varat. ex. på lärarområdet. I och för sig är det inte så konstigt. Matrikeluppgifternahar vandrat via kommunerna upp till personalpensionsverket. Det är mycket somhar kommit bort i källare hos kommuner som har gått, och detskall jag inte förebrå personalpensionsverket. Men när den utredning som statsrådet talar om kommer framtill att det finns felaktiga matrikeluppgifter och dessa skall aktualiseras fördem som är i tjänst, så måste man ju ställa frågan: Varför inte försökaaktualisera uppgifterna också för dem som har lämnat tjänsten? Staten har jusamma skyldighet mot sina pensionärer som mot de aktiva att betala ut denpension som vederbörande är berättigad till. sägs det i svaret att den pensionssökande skall lämnauppgifter om alla sina anställningar osv., och jag vet att så sker. Jag troratt man där i stort sett kan klara upp saken. Men det finns ett område där detär svårt att klara den, och det är när det gäller änkepensionerna. Där är jagrädd att det föreligger rätt många felaktigheter i fråga om äldre matrikeluppgifter.Där tycker jag att man skulle kunna gå in i materialet och undersöka vilkaförändringar som man skulle kunna åstadkomma. Jag är glad att notera att såoförbehållsamt stryker under mitt påstående om det ytterst noggranna arbete sompensionsverket lägger ner när det gäller att kontroUera pensionerna ochverkligen se till att den enskilde inte här lider några rättsföriuster. väldigtangeläget, och vi är tydligen fuUständigt ense, och jag, på denpunkten. Sedan framhåller ju att matrikeluppgifternakan vara felaktiga. Låt mig lämna ytterligare några upplysningar om varför detkan vara så. Det nuvarande pensionsreglementet kom , ochdet medförde dä pensionsrätt med retroaktiv verkan för extra tjänstemän,arvodesanställda och vissa arbetare. Enligt äldre reglementen var myndigheternaicke skyldiga att föra tjänstematrikel för arbetstagare utan pensionsrätt.Pensionsuppgifter för tid måste därför enligt det nya reglementet iviss utsträckning rekonstrueras med hjälp av lönekort och liknande handlingar.Det kan också förekomma att påstådda anställningsperioder inte kan styrkasannat än genom intyg av arbetskamrater. Man kan därför inte bortse från möjligheten av att dettrots pensionsverkets noggranna granskning kan finnas brister i matrikelföringensom inte upptäcks vid pensionsprövningen. Jag anser mig dock på goda grunderkunna förutsätta att sådana brister, i den mån de förekommer, oftast kan blitill pensionstagarnas fördel. Härvid har jag då särskilt beaktat att vad som iförsta hand kan förbises är avdragsverkande ledigheter som inte har förts upp imaterialet. Jag kan alltså med utgångspunkt i vad jag nu sagt ändåfasthålla påståendet att det sker en mycket noggrann granskning avpensionsunderlaget och att ingenting ytterligare behöver göras. Ang. redan pensionsavgängna statstjänstemäns rätt tillpension Jag vUl bara konstatera att herr statsrådetinte bestrider att det kan utgå felaktiga pensioner. gör han ett försök ochsäger att de kan vara för höga. Jag vill bara säga att jaghar sysslat med detta har jag inte träffat på något tillfälle när de har varitför höga, men jag har däremot träffat på många tillfällen när jag eller minamedarbetare tillsammans med personalpensionsverkets folk har kommit fram tillatt de varit för låga. Det krävs understundom ett ordentligt detektivarbete pådetta område. När Ni nu säger att Ni skallaktualisera situationen beträffande dem som är i tjänst, tycker jag att Ni böraktualisera frågan också beträffande dem som har lämnat dänsten. Jag tror attdet är speciellt på änkepensionsområdet som man har bekymmer, och där tyckerjag verkligen att staten som arbetsgivare har ett ansvar och en skyldighet. tar nu upp en, som jag tycker,delvis ny fråga, nämligen att man än en gång skall kontrollera de gamlapensionerna. Jag finner det ganska orealistiskt - för att uttrycka mig milt,att än en gång kontrollera ca 183 000 pensioner. En sådan kontroll skulle,såvitt jag kan se, knappast ge någonting. Däremot skulle detta kosta enormtmycket arbete och pengar, och därför finner jag inte skäl att göra ytterligareen sådan genomgång. Jag kan hävda det på den grund som jag har angivit,nämligen att pensionsverket redan företar en mycket 13 protokoll 1973. Ang. förläggning av det icke militära flyget till Jag vill framhålla att jag är medveten om attdet trots den noggranna granskningen kan finnas brister i registreringen avgången tjänstetid, och det var också mot den bakgrunden som jag tiUsatteutredningen. Vad den sedan kommer att leda till får vi väl se,betänkandet remissbehandlas ju . Jag är inte aUdeles säker, men siffran 183000 gäller väl samtliga statspensionärer? - Ja, säger man, det är samtliga.Flertalet av dessa åtnjuter naturligtvis full pension, och där är det ingentingsom man behöver titta på, eftersom flertalet har haft tUlfäUe att ingeansökningar och beskriva vad de har sysslat med. Men det finns ocksåett antal änkor som-inte känner tUl mannens tidigare tjänstgöring, och därtycker jag verkligen Ni kunde gå in och se på situationen. Det kan finnasömmande sådana fall. Överläggningen var härmed slutad. §3 Ang. förläggning av det icke militära flyget till flygfält Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara i (s) i kammarens protokoll för den 15februari intagna fråga, nr 85, och anförde: har frågat hur jag - mot bakgrundav pressuppgifter och luftfartsverkets kontakter med berörda kommuner -ser påfrågan att förlägga delar av det icke-rnilitära flyget till flygfält. , Jag har - besvarat enenkel fråga som berörde i huvudsak samma problem, nämligen borllokaliseringenav allmänflyget från . Jag tillåter mig därför att upprepa vad jag dåanförde. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tUlkallade jag iaugusti 1972 särskilda sakkunniga att utreda den fortsatta lokaliseringen avflygverksamheten på . Riktpunkten för utredningsarbetet är attbortflyttning av flygverksamheten från skall ske senast under år 1978.Kungl. Maj:t uppdrog vidare åt luftfartsverket att vidta åtgärder för att påkortare sikt dvs. före en slutlig avveckling av flygplatsen begränsaflygverksamheten där och med denna förenade störningar. har avslutat sittutredningsarbete. Verket föreslår bl. a. att viss flygverksamhet, bl. a.utrikes chartertrafik och målflyg, flyttas ut från redan under år 1973.Verket har också grundligt kartlagt förutsättningarna för att från Brommaflytta ut allmänflyget till andra befintliga flygplatser i regionen, bland demjust flygfält som tar upp i sin fråga. Verket hardärvid funnit att det av trafikledningstekniska skäl inte är möjligt att annatän i mycket begränsad utsträckning åstadkomma sådan utflyttning så länge Brommaflygplats bibehålls. kommer att överlämnastUl de särskUda sakkunniga som har att i ett mera långsiktigt perspektivöverväga lokaliseringen av bl. a. allmänflyget. 1 det arbetet kommer luftfartsverketsutredningsmaterial att utgöra ett viktigt underlag. Det är naturligt att desakkunniga i första hand prövar i vUken utsträckning det är möjligt att ta tUlvara eventuell kapacitet på befintliga flygplatser i regionen. Självklart äratt detta måste ske på ett sätt som går att förena med miljömässiga och andrahänsyn. Därutöver har utredningen vid behov möjlighet att bedöma andralokaliseringsalternativ. Med hänsyn tUl att allmänflygets lokalisering iStockholmsregionen sålunda är föremål för utredning anser jag mig inte nu böragöra ytterligare uttalanden som föregriper frågans fortsatta beredning. i (s); Jag ber först att få tacka statsrådet svaret på min fråga. Det innehöll väl egentligen inte några överraskningarutan anknöt tUl de synpunkter som statsrådet anfört tidigare i olika fora ochäven här i kammaren. Några reflexioner vill jag ändå göra i anslutning tillsvaret. Den första reflexionen är denna. Flyttningen avallmänflyget tUl eUer Skå-Edeby medför att fler människor i regionenutsätts för mer flygbuller. Det är, såvitt man kan utläsa ur rapporten från luftfartsverkets driftavdelning, fråga om avsevärda ökningar avflygverksamheten; på från 25 000 flygrörelser till 70 000enligt ett alternativ men till 150 000 enligt ett annat och på Skå-Edeby rördet sig om ungefär samma ökningar. och Skå-Edeby får alltså ökadebullerproblem och på blir de oförändrade på grund av de tyngre flygplanensbullerdominans där. För regionen totalt blir det således en försämring. 1 ett pressmeddelande sade statsrådetNorling i en allmän kommentar tUl regeringens beslut att dels stänga Brommaflygplats , dels minska trafiken där, att beslutet skulle ses som enmiljöpolitisk åtgärd. Man frågar sig dä om mUjöpolitiken bara gäller ochinte de andra platserna. Min andra reflexion knyter sig till huvudmannaskap ochkostnader. Det sägs i rapporten från luftfartsverkets driftavdelning; "Med hänsyntill vad som gäller i fråga om luftfartsverkets ansvarsområde, måste de åtgärder för anläggande och drift som blir aktuella på och Skå-Edeby----- ske på kommunalt eller enskilt initiativ." Investe ringarna på lär gå eller och för Skå-Edeby blir de betydligt större. Driften beräknar man kommer att ge ett årligt underskott på beträffande . Om beslutet att bygga ut eller Skå-Edeby fattasvåren 1973 kan, sägs det i rapporten, anläggningsåtgärderna vara avslutadeunder . Jag utgår från, för att nu uttrycka sig modest, att det måste blinågra kommunala kostnader härför. Det har vi i varje fall i intekalkylerat med i våra femåriga långtidsutredningar, och jag tror inte helleratt vi kommer att göra det . Vi tycker att det Ang. förläggning av det icke militära flyget till Ang. förläggning av det icke militära flyget till finnsandra saker som är mer angelägna från synpunkt. Slutligen kan jag inte underlåta att reflektera övervarför regeringen har dröjt så länge med Brommafrågan, Det har ju anförts gravaklagomål från , då det ännu fanns rätt gott om mark påandra håll relativt nära det centrala , I t, ex, ochSollentuna har bebyggelse skett ganska nära Barkarbyflygfält. Detta har grundats på bedömningen att flyget där skulle avvecklastotalt. Den bedömningen måste de statliga planmyndigheterna också ha gjorttidigare. Men inte nog med det. Det planeras nu för fullt och i stor skala påStockholms kommuns område i omedelbar närhet av flygfältet. Ja, det här gör ju, herr talman, att även den som inte ärså angelägen att ställa frågor till statsråd kan finna sig fiiranlåten att göradet i ett sådant här fall. Det är egentligen inte mycket att tillägga.Jag diskuterade som sagt detta med iStockholm vid en liknande frågestund. Om man skall kunna förena behovet av en effektivflygverksamhet i ett land med alla de miljökrav som man gärna vill ställa ochse uppfyllda kommer man i konfliktsituationer. Jag har tillåtit rnig att säga, attvi i just nu är på väg mot ett läge där, såvitt man kanse, tämligen oförenliga intressen dominerar i debatten. skall emellertid dehär frågorna bli föremål för sakbehandling inomregionen med utgångspunkt i det yttrande som skall lämnas över luftfartsverketssenaste utredning. Vi får väl då tUlfälle att se vad de beslutande instansernai regionen kan ha för samlad bedömning. i talar om att staten skulle hakunnat vara litet mera förutseende exempelvis när det gäller , Jag vUlinom parentes säga att staten kan inte förelägga någon kommun att upplåta markför ett flygfält. För mUitära flygfält må det vara möjligt, men för civUflygverksamhet utgår jag ifrån att det inte är tänkbart att sätta sig överkommunens beslutande instanser, var dessa kommuner än är belägna. Det innebärsåledes i sig att man här kan få en total låsning. Själva miljödebatten, herrGustafsson, är inte så förfärligt gammal i detta land. Någon har sagt att vibörjade tala miljö på allvar först i de termer vi nuanvänder. Därför kanske det inte var så lätt att förutse att vi skulle få dessaproblem så nära inpå oss som vi nu har fått dem. HerrGUSTAFSSON i (s): Jag kan hålla med statsrådet orn attmiljödebatten .inte är så gammal och att det naturligtvis har inneburitsvårigheter i de här bedömningarna. Men jag har tagit del av det som statsrådetNorling har sagt i tidigare interpellationssvar och i massmedia, speciellt isin presspolemik . Där framhäver han att miljöskälen har spelat en stor roll i försöken att få bort flygverksamheten frän Bromma.Men om miljön betyder väldigt mycket just kring och jag håller med omatt den verkligen kan göra det - kanske man på andra håll i Storstockholmtycker att mUjön bör spela en viss roU där också. Man får kanske ta hänsyn tUlmiljöfaktorer även runt Skå-Edeby, och de andra platser som det kanbli fråga om. Men även om miljödebatten inte är så gammal kommer maninte ifrån, att hade man varit ute litet tidigare och funderat överflygplatsfrågorna -de har ju en relation inte bara tUl miljödebatten utan tillsamhällsplaneringen över huvud taget - kanske man hade varit litet bättreställd i de centrala delarna av när det gäller flygplatser. Ang. förläggning av det icke militära flyget till Det är möjligt att man skulle ha kunnat vinnanågra fördelar om man hade haft litet bättre förutseende i fråga om denkommande mUjödebatten. Men när det gällde kunde man absolut inte hahaft det. Där byggde vi ett flygfält så långt från bebyggelsen attfolk nästan inte hittade dit. Vad har hänt? Jo, harbebyggelsen närmat sig , och klagar kommuner i regionen hosstatsmakterna över att stör bebyggelsen. Jag skulle ha velat se dem somhade kommit och sagt att störde bebyggelsen i det ögonblickdet just stod färdigt. Jag ville påminna om detta bara som ett exempel på attdet kanske inte alltid är ens fel att två träter. Som jag sade kan staten faktiskt inte ålägga någon kommunatt hålla i gång flygverksamhet. Det räcker att hälsovårdsnämnden i kommunensäger nej av skäl som den kan åberopa enligt hälsovårdsstadgan, så får sådanhär verksamhet upphöra sedan må regeringen säga vad den viU. Det är alltsåväldigt angeläget att vi här finner konkreta samförståndslösningar, så att vikan behålla en flygverksamhet i landet. i (s): Får jag på tal om det senaste som statsrådetNorling sade bara gör den kommentaren, att de statliga planmyndigheterna ändåhar vissa möjligheter att titta på sådana här saker, när man börjar märka attbebyggelsen expanderar fram mot områden där det finns flyg. Jag vet att detinte är bord, och jag skall inte ta upp det mera här. Men jag kaninstämma i att det är angeläget, att de olika intressenterna från olikadepartement, från olika beslutsnivåer, samverkar på detta fält för att få enbättre samordning. Då skulle man inte råka in i, som man ofta gör, att förstlokalisera flygplatser på vissa ställen och sedan tillåta bebyggelsen att kommanärmare. Det problemet får kanske den här utredningen anledning att se på. Överläggningen var härmed slutad. Ang. reglemaför medförande av hundar på tåg reglerna för medförande av hundar på tåg Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (vpk) ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 94, och anförde: i har frågat migom jag vill medverka till att tidigare gällande regler vid statens järnvägarbeträffande medförande av hundar i tåg skyndsammast möjligt återinföres. Jag antar att anledningen till fråga ärden kritik mot de nya bestämmelserna som framförts närmast med hänsyn tiUeventuella olägenheter för personer med allergiska besvär. gällde att mindre hund i emballage fick tas med ibåde första och andra klass sittvagn och såväl i utrymme för rökare som iutrymme för icke rökare. Större hund och mindre hund utan emballage fick tasmed endast i andra klass utrymme för rökare. De nya bestämmelserna, som gäller fr. o. m. den 1 januarii år, innebär att hund oavsett storlek får tas med i samtliga sittutrymmen itåg samt under förutsättning att den resande disponerar samtliga platser ikupén även i sov- och liggvagn. Jag anser att problemet getts för stora proportioner.Hundar har redan tidigare i viss utsträckning fått medföras i sittvagnarna,vilket kunnat ske utan att några nämnvärda negativa effekter konstaterats. Denya bestämmelserna torde knappast medföra en sådan ökning av antalet hundar itågen, att allergiker skulle utsättas för större risker än vad som är falleti bussar, flyg, taxi eller offentliga lokaler. Jag anser därför att man underalla förhållanden tills vidare bör inta en avvaktande hållning. Skulle motförmodan de nya bestämmelserna innebära klara olägenheter utgår jag frän att SJövervägar lämpliga åtgärder. HerrMAGNUSSON i (vpk): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min enkla fråga. Den är som sagt ställd med anledning av de nyabestämmelser SJ infört beträffande medförande av hundar i tåg. Dessabestämmelser har väckt mycket stark irritation hos allergikerna i vårt land,och de har gett konduktörspersonalen ytterligare ett problem påhalsen. Men inte heller hundägarnas organisationer tycks gUla beslutet. Riksförbundetmot allergi och har gemensamt uppvaktat generaldirektör om att bestämmelserna skall ändras. Organisationerna menar att detförhållandet att hundar nu får medföras praktiskt taget överallt i tågen kommeratt bädda för komplikationer mellan resenärer och tågpersonal men också mellanresenärerna inbördes. Konduktörspersonalen har reagerat kraftigt på de nyabestämmelserna. De obehagliga situationer som kan uppstå i tågen på grund avdessa bestämmelser drabbar ju, som i så många andra sammanhang, konduktörspersonalensom skall reda upp situationerna. Att allergikerna också reagerar kraftigt ärju inte att förundra sig över, eftersom många av dem kan bli svårt sjuka efteratt ha vistats i rum där hundar finns eller har uppehållit sig. Detbör kanske i detta sammanhang påpekas att det hellerinte nu läggs ned lika mycket arbete på städning av vagnar vid järnvägen somtidigare. Särskilt tokigt verkar ju tUlståndet att ha hundar i sovvagnskupéervara; jag är övertygad om att det inte bara är allergiker som kan finna detobehagligt att sova i kupéer där det kanske natten före varit hundar. Konduktörspersonalen har protesterat kraftigt genomsina fackliga organisationer och krävt att SJ skall ompröva detta beslut. Attjag ändå tar upp frågan i beror först och främst på att jag fått brevfrån människor som pekat på det här förhållandet. Konduktörspersonalen har äventalat med mig om detta. Personalen menar att den skulle ha tUlfrågats i ärendetoch undrar om det är på det här sättet som företagsdemokratin skall tillämpas. En andra orsak till att jag ställer frågan är SJ;suttalande efter den fackliga organisationens hänvändelse. SJ säger, genom enavdelningsdirektör, att man skall ägna problemet all uppmärksamhet men att detinte blir någon omedelbar ändring. Först skall man göra en hundräkning isovvagnarna . Det verkar följaktligen som om man skjuter problemetframför sig. Personalen däremot menar att det blir värre när sommaren kommermed ökad trafik och det blir varmt i tågen. En ändring borde alltså komma tillstånd . säger statsrådet: "Hundar har redan tidigare iviss utsträckning fått medföras i sittvagnarna, vilket kunnat ske utan attnågra nämnvärda negativa effekter konstaterats." Men man bör komma ihågatt då har ändock de personer som t. ex, är aUergiska vetat var de skulle sättasig för att undvika att komma i beröring med lämningar efter hundar. Förutom den hygieniska aspekten är det emellertid en annanfråga som tränger sig på, och det är just handläggningen av ärendet. Jag skulledärför tiU slut vilja fråga: Tycker statsrådet att det är tUlfredsställande attinte personalens synpunkter inhämtas innan sådana här förändringar vidtas? Ang. reglerna för medförande av hundar pä tåg Jag vUl som komplettering till vad jag sade imitt frågesvar framhålla att vid ett sammanträde meUan SJ och samt rörande frågan om transport avhundar på tåg framförde de båda organisationerna ett gemensamt förslag tUllösning av problemet. Enligt det förslaget skulle SJ;s vagnpark delas upp såatt ett visst antal vagnar skulle permanent avskiljas för resande med hundar.Förslaget är inte färdigbehandlat ännu hos SJ men beräknas såvitt man kan seredan nu medföra sådana betydande kostnadsökningar som varken allergiker,hundägare eller andra resenärer kan antas vara beredda att betala och somdessutom skulle bli en belastning för järnvägen i konkurrensen med andratrafikmedel.