prot · FW0915 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi lägger i våra motioner fram förslag på konkretalösningar för detta. Inför förbättringen i konjunkturen väntar man sig nuallmänt en större rörlighet pä arbetsmarknaden. Man väntar sig ocksä ganskaallmänt atl suget mot expansionsregionema ökar i vad gäller arbetskraften. Regeringenvill i vanlig ordning stimulera denna rörlighet. Det stämmer med denbefolkningsfördelning i regeringens riksplan som klart förstärker obalansen ivårt samhälle. kan inte acceptera denna utveckling. Det är i och för sig naturligt att rörligheten påarbetsmarknaden ökar i en uppåtgående konjunktur. Den bättre konjunkturen skallemellertid utnyttjas till att öka takten och effektiviteten ilokaliseringpohtiken. Det är lättare att utlokalisera en produktionsökning ochen ökning av antalet arbetstUlfällen än att utlokalisera redan etableradverksamhet. Denna möjlighet har inte tillvaratagits genom denhhtUlsvarande politiken, tvärtom. Det är ett känt förhällande att utflyttningenfrän Norrlandslänen har ökat starkt under goda konjunkturer. Ett undantag finns - det är . I visar detsig att utflyttningen inte stimuleras genom en högkonjunktur, snarare tvärtom.Utflyttningen har ökat med sysselsättningssvårigheter i vårtland. Det kan vara värt mödan att närmare studera orsaken tUldessa ohkheter. Jag hoppas regeringen gör det. Är orsaken möjligen att Värmlandligger närmare expansionsområden, exempelvis ? Trohgen betyderavständskostnaderna mer än vad man tidigare förestäht sig. De måste elimineraspå olika områden, genom utjämning av teletaxor, transporttaxor på järnväg,flyg, tåg osv. har redan föreslagit och kommer senare att föreslåytteriigare åtgärder för att utnyttja konjunkturerna och andra förhåhanden sompositivt påverkar resultatet i syfte att nå en bättre regional balans. Det är med stor tUlfredsställelse som vi inom centernnoterar det aviserade förslaget om en allmän arbetslöshetsförsäkring.Socialdemokraterna har i denna fråga fördröjt en lösning under flera är på1960-talet. har arbetat oförtrutet vidare, och det ger nu resultat. Desom inte har haft sin arbetslöshetsförsäkring ordnad har visat sig höra tilldem som är särskilt känsliga för konjunktursvängningar. Bland dem finns ocksåstor dold arbetslöshet. En allmän arbetslöshetsförsäkring är ett steg framåt påvägen mot bättre jämlikhet i samhället. hälsar ocksä medtillfredsställelse olika åtgärder för bättre arbetsdemokrati inom näringslivet.Vi har gjort många framstötar för detta. Det är nödvändigt attskapa arbetsplatser som är tillfredsstäUande ur miljösynpunkt. Det ärnödvändigt för att industrisektorn skall kunna konkurrera om arbetskraften iframtiden och därmed möjliggöra den standardstegring som är förutsättningen förframåtskridande i allmänhet i vårt land. Den viktigaste frågan för värt samhälles utformning underfjolårets riksdag var enligt samfällda uttalanden från olika partier beslutetom den fysiska och regionalpohtiska riksplanen. Inrikesministern uttrycker iårets statsverksproposition att de befolkningstal, som angavs iriksdagsbeslutet , utgör grunden för fördelningen av destatliga och kommunala resurserna under återstoden av . I denna frågaförelåg vid tiden för riksdagsbehandlingen två alternativ: regeringens ochcenterns. Sä är också förhållandet . står fast vid sin riksplan.Vi har under riksdagsbehandlingen styrkts i vär uppfattning att den ärrealistisk. Vi anser oss ha medel att förverkliga de målsättningar vi ställtupp i vår riksplan. Under hela 1960-taIet har det rått motsättningar mellanvårt parti och främst regeringspartiet om medlen för regionalpolitiken. Trotsatt regeringen redan i propositionen 111 uttalade att förslag omde framtida regionalpolitiska medlen skah föreläggas vårriksdag varman ändå redan då beredd att i utskott och i riksdagsbeslut avvisa olikatankegångar som vi framförde för att förstärka regionalpolitiken. Detta tyderpå att det sannolikt blir motsättningar ocksä . Regeringens riksplan beträffande befolkningsramarna,ortsstrukturen och det centralistiska inslaget i beslutsprocessen iregionalpohtiken fick stöd av och . efterriksdagsbeslutet har enligt min erfarenhet främst folkpartister klart undvikitatt tala om det väsentligaste innehållet i regeringens riksplan, nämligen dessmycket starka inriktning mot fortsatt koncentration i värt samhälle. Man är pådet hållet, om jag nu uppfattat det riktigt, uppenbart besvärad av att resoneraom detta förhållande. I varje fall har jag det intrycket när jag talar medfolkpartister ute på fältet. De två senaste årens utveckling avbefolkningsströmmarna i vårt land talar för att riksplan är realistiskoch regeringens är orealistisk. behandlade man inomStockholmsregionen frågan om befolkningsramarna. Det visade sig då att såvälmoderaternas som företrädare i ändrade sig och ladesig på ungefär den nivå som har i sin riksplan. Det bådar gott för attdet blir liknande justeringar i vår riktning på ohka håh i landet. Detser vi som mycket glädjande. riksplan är realistisk mot bakgrunden avvad människorna vUl. Människorna i vårt land vUl enligt vår uppfattning intealls ha en fortsatt koncentrationspoUtik. Under riksdagsdebatten försökteutskottsmajoritetens företrädare rätta sin egen skrivning när det gällde denhögre ramen för . är den enda region i värt landsom uttryckligen fått fastslaget att man får öka tih den högre ramgränsen med200 000 invånare. Det är en ökningstakt pä mehan 24 000 och 25 000 människorper år under återstoden av - en större ökning än vad som inträffadeunder och . Utskottsmajoriteten - och det är detta som är orsaken tillatt jag tar upp den här frågan föreslog inte då någon ändring iskrivningen. Jag fömtsätter att i sin skrivelse till Kungl. Maj:t ianledning av riksdagsbeslutet korrekt har håhit sig tih lydelsen avriksdagsbeslutet, ahtså utskottsbetänkandets lydelse. Det är förvånande attutskottsmajoriteten inte föreslog en ändring av skrivningen, om den intekorrekt återgav utskottets mening. Om det verkligen förhåller sig så,förutsätter jag att kommer att fatta ett nytt beslut somföranleder en ny skrivelse med en annan formulering, som på ett bättre sätttolkar utskottsmajoritetens skrivning i detta avseende. Thl slut, herr talman, vUl jag helt kort säga att detunder och i börian av var uppgift attkämpa för alt få thl stånd en lokaliseringspolitik. synes detbli vårt partis stora uppgift att kämpa för en annan utformning av och en annanmålsättning för regionalpohtiken, så att den bhr ett verksamt medel för enbättre regional balans. HerrGUSTAFSSON i UddevaUa (s): Flera talare har under debatten uppehållitsig vid frågan hur sysselsättningen bäst skall kunna stimuleras. SkaU det skemed generella metoder, som en del borgerliga talare har förordat, eller medpunktvisa insatser? Jag representerar en valkrets som i hög grad hafterfarenheter av sysselsättningskriser, varvid företag har kommit pä obeståndoch nedläggning hotat eller varvid näringslivet på grund av struktureUaförändringar försvagats. Jag vUl inte påstå att sysselsättningen ärtUlfredsstäUande . I , frän och norrut, behövsytterligare arbetstihfäUen om intentionerna i Länsprogram skall kunnauppfyUas. FörhåUandena är enahanda i ätskUliga andra regioner av vårt land.Men jag vUl göra gällande att om inte staten vid skUda tUlfäUen gjortpunktinsatser för näringslivet i , hade situationen varit betydligtmera bekymmersam än vad den är . Jag skall bara nämna ett par exempel. betraktades Uddevallavarvet som dömttUI undergång. Mäktiga finansintressen ansåg att det enda rätta vore om varvetlade ner sin verksamhet. Det skuhe emeUertid drabba en hel bygd. Någraersättningsindustrier fanns inte att tUlgå. Staten satsade vid tre tUlfällenkapital för att säkra sysselsättningen. Hur ser det ut ? Jo, det undergängshotade Uddevallavarvethar, trots motstånd från skUda håh men tack vare en statlig satsning, rest sigur svårigheterna och kommer ätt redovisa vinst. råkade i samma svårigheter. De privataintressenterna bakom företaget kunde inte klara situationen. Då måste statenockså här gripa in och rädda företaget. För någon tid sedan råkade Facitkoncernen i en ekonomiskkris. De privata aktieägarna sålde sina aktier thl ett annat företag. Ca 1 000anställda i och fick leva mellan hopp och fruktan för sinaanställningar, tills staten gick in och med ekonomiska insatser klaradesysselsättningen under i varje fall framåt. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen. sagt varjeföretag av någon betydelse i har varit eller är beroende av stöd frändet allmänna i någon form. Jag vUl därför bestrida påståendena frän framförallt moderat håll att punktinsatserna skuUe sakna betydelse. De har tvärtomhaft så stor betydelse som stimulans för skUda företag att sysselsättningen räddatsoch bygden kunnat utvecklas vidare. Jag kan inte heller acceptera talet om att regeringenspohtik skuhe vara näringsfientlig. I varje fall resonerar inte de tusentalsanstähda vid krisdrabbade företag människor som fått sinaförsöriningsmöjligheter räddade tack vare statliga punktinsatser - på det sättsom de borgerliga kritikerna gör gällande. I samband med näringslivets lokalisering diskuteras ocksåmiljövårdsfrågorna. De är viktiga, inte minst för . Det är ett ahmäntintresse att den yttre miljön vårdas. EmeUertid måste detta lösasinternationellt. Det gäUer också reningen av den hårt nedsmutsade och numeralivlösa mehan och , Det finns ett intresse på ömsesidor av gränsen att komma tih rätta med detta problem. Ettsamarbete måste utvecklas, så att om möjligt regionalpohtiken får samma inriktninginom hela den gränsregion som omfattar kommunerna kring , Miljöfrågorna och sysselsättningsfrågorna bör lösas iharmoni med varandra. Det är svårt att få människor att engagera sig i att lösamUjöfrägorna i förebyggande syfte, om man riskerar att försörjningsmöjligheternabegränsas. Vi hoppas på den nya regionalpolitiken, som tar sikte pä att bådemUjöfrägorna och sysselsättningsfrågorna skah lösas på ett sätt som skapartrygghet för människorna. talade i går om att människorna ärmisstänksamma mot politikerna. Detta har jag emellertid inte märkt så mycketav, ty när sysselsättningen hotas och människorna känner oro för framtiden vem vänder man sig då till, om inte tih politikerna? När ett enskUt företagmisslyckas med att driva sin verksamhet lönande, vädjar man tUl staten ochhoppas pä dess stöd. Och det är bra. Men hurudant skall ett samhälle varabeskaffat för att kunna göra den insats som människorna begär? Inte kan ettsvagt utvecklat samhälle utan ekonomiska resurser, kanske med en regering utanpolitisk vUja, åstadkomma så värst mycket. Om t. ex. arbetsgivaravgiften hadevarit någon procentenhet lägre, inte hade detta hjälpt Facits anställda iStrömstad och . Nej, människorna vill ha och är betjänta av ett starkt samhällemed ekonomiska möjligheter att göra punktinsatser på de områden där enskiltkapital och enskild företagsamhet inte förmår uträtta vad människorna har behovav. HerrLARSSON i (fp): Det allt överskuggande problem vi nu har attbrottas med är sysselsättningen. Otryggheten och osäkerheten för framtiden ärför många människor en plåga, och många som bara för några är sedan betraktadesin arbetsplats som en trygg och säker punkt i tUlvaron räds nu för framtiden.Friställningar är vardagsmat, och företag nedläggs på grund av attlönsamheten är borta. Den företagspohtik som bedrivits av densocialdemokratiska regeringen har starkt medverkat till den situation som vi står inför. Under gärdagens debatt framkom de olika synsätten päsysselsättningsläget. Statsministern framhöh att regeringens insatser varitverk-rungsfuha och åberopade människor han mött som efter omskolning funnittrivsamma och goda jobb. Det är bra att det finns sådana som lyckats, men denstora skaran som går arbetslös eller i beredskapsarbete lär inte rosamarknaden. Och de människorna borde man också ha hört någonting ifrån, tyckerjag. De ingrepp i ekonomin som regeringen gjort har bidragittUl nedläggningar och fristähningar framför aht i de mindre och de mer sårbaraföretagen, och de har i icke oväsenflig grad gjort att arbetslöshetssiffranstigit. De minskade arbetstUlfällen som förorsakats avföretagsnedläggningar och fusioner är betydande och det har varit en starkökning . 1970 uppskattade man att 20 000 personer fristähdes pågrund av nedläggningar och fusioner. 1971 hade siffran dubblats thl 40 000, och ytterligare en fördubbhng man beräknar att 80 000 Nr 15 Den företagstyp som särskUt drabbats är den mindre ochmedelstora industrin, som beräknas svara för av dessa nedläggningar.Att de stora och mer framgångsrika företagen klarat sig bättre är tursamt, ochläget skulle ha varit katastrofalt om de stora företagen haft samma svårighetersom småföretagen. Den väntade belastning som beslutet om den dubbla löneskatteninneburit har givetvis påverkat företagen så att de minskat påpersonalkostnaden genom indragningar och i en del fall tvingats tUl direktnedläggning på grund av väntade kostnadsökningar. Att i ett läge närstimulanser behövs i stället för åtstramningar vidta åtgärder som medfördirekta belastningar på näringslivet får naturligtvis thl följd att antaletarbetstihfäUen minskar. När statsministern i går påstod att oppositionen intelängre vUle upprepa sitt krav att löneskatten skuUe minska gjorde han det i denlåtsade okunnigheten om att sådana förslag kanske kunde fä gUlande.Ja, det låter sig göra att låtsas detta, då man vet att man har entrygg majoritet av socialdemokrater och kommunister, som stoppar alla försök iden riktningen något som vi erfor senast . Regeringenhar med kommunisternas stöd genomfört en tväprocentig ökning av löneskatten ochinte velat höra på våra förslag, som innebar att man under en lågkonjunkturborde avstå från åtgärder som varit direkt arbetslöshetsskapande. sade vidare att "vi betraktararbetsgivaravgiften som en ahvarlig fråga som ingående måste prövas" ochvUle med detta ge sken av att regeringen noga prövade frågan innan denförelades . Sanningen är en helt annan. När skatteutskottet skuhebehandla frågan fanns inte så mycket som ett papper från regeringen, och inteens den socialdemokratiska majoriteten i utskottet kunde ge ett besked påförfrågningar. Sämre prövat torde ett ärende, knappast kunna vara, och de framstähningarsom gjordes att få verkningarna belysta avvisades. Hur den nya avgiften pånäringslivet skuhe verka brydde man sig inte om att undersöka, utan här var detbara fråga om att trumfa igenom ett beslut. Kommunisternas stöd kunde mangivetvis ahtid räkna med om det gällde att belasta näringslivet med kostnader. De insatser som regeringen gjort för att hävaarbetslösheten har bestått i brandkårsutryckningar när man tvingats tUI detta,men förebyggande åtgärder har man inte velat ge sig in på. åberopar såväl statsministern soni finansministern attvi har en högre sysselsättning här i landet än vi någonsin haft tidigare. Ja,det är en klen tröst till dem som ändå inte kan få ett jobb. Man säger att mangenom omskolning har lyckats mycket bra. Men hur är det med den stora skaravälutbildade ungdomar som inte har en möjlighet att få ett arbete?Ungdomsarbetslösheten kan man inte negligera hur länge som helst. Man klararinte sysselsättningen med enbart tillfälliga åtgärder, utan det gäUer att fänäringslivet att öka sin verksamhet och därigenom skapa beståendearbetstUlfällen. Det behövs tUlfälliga insatser, och det har vi aldrig motsattoss från sida, men det är de mer stabila och på längre siktbestående arbetstUlfähena man måste inrikta sig på. sysselsättningenkän man bara nå genom näringslivets utveckling. är arbetslösheten och undersysselsättningen särskUtbesvärande i . Statsministern åberopade den satsning som bl. a. skett iVästerbotten genom den etablering som skall göra. Det är bra, men heltlöser det inte problemen där uppe, även om det blir ett värdefullt tiUskott avarbetstillfällen. Arbetslösheten bland ungdom är särskilt besvärande inomUmeåområdet. Många ungdomar som fått sin utbildning vid i utan jobb. är det naturligtvis inte så att de skall beredas arbete justpå utbUdningsorten, men det finns inga jobb någon annanstans heher att erbjudadem. Bland den värnpliktiga ungdomen som snart kommer ut efter sinmilitärtjänst är det endast ett litet fåtal som kan räkna med att få ett jobb. Det är en svår påfrestning att gå arbetslös. SärskUtungdomar som startar med arbetslöshet efter sin utbUdning är givetvis en mycketsårbar grupp. Det går inte att säga tUl dessa ungdomar att allt är ganskavälbeställt och att högkonjunkturen står om hörnet. Den väntade högkonjunkturenstod om hörnet även , men även om tecken på en förbättring nu kanskönjas har vi fortfarande en lågkonjunktur med svåra sysselsättningsproblem.De som upplever arbetslösheten kan inte känna sig nöjda med att regeringenframhåller sin förträfflighet; de ser nog thl den bistra verklighet de lever ioch konstaterar fakta som inga vackra ord kan ändra på. Vi på vårt håll har anvisat vägar att stimulera köpkraftsom skulle skapa arbetstillfähen och efterfrågan på varor och tjänster som detfordras arbetskraft för att få fram. Regeringen har sagt nej och bär givetvisansvaret, men beklagligtvis drabbar denna ovUja tUl handling de svagaste isamhället. Problemen för inlandsbefolkningen i vad det gällersysselsättning är alltjämt mycket besvärande. En ordentlig satsning på arbetenär därför nödvändig. Den eftersatta vägutbyggnaden kan givetvis endast getillfälliga jobb, men sådana arbeten måste igångsättas som en första åtgärd,särskUt då de utgör en förutsättning för framtida investeringar som skall gevaraktig sysselsättning. De löften att bereda bl. a. Vindelädalens befolkningarbete som bäde regering och riksdag gav i samband med besluten om Vindelälvensbevarande bör infrias, och här kan vägutbyggnaden av väg 363 vara engod börian. Skogsbruket, som är basnäringen inom området, är i starkt behov avvägutbyggnader för att klara sina transportproblem. En eftersläpning kommer attfå thl följd minskade jobb inom skogsbruket. Fina siffror och tabeller har vi tillräckligt av. Det gårinte att med några Ulusionsnummer försöka få det att framstå som om allt ärbra, när den bistra verkligheten grinar mot så många människor. Statsministernframhåher att av de utbUdade genom omskolning i stannar 80 procentkvar i länet. Det kan vara en intressant upplysning, men det är en dålig tröstför alla de välutbUdade ungdomar som inte kan fä ett arbete. Låt näringslivet få möjlighet att utvecklas och satsa merpå de små och medelstora företagen! Ge företagareföreningarna de verktyg debehöver för att kunna göra erforderliga insatser! Får de sådana kan mycketvinnas i nyaarbetsthlfähen, även om det inte blir så stora ökningar numerärt i varjeföretag. Men dessa företag är många, och särskUt på de mindre orterna är det desom kan erbjuda den enda industrieUa sysselsättningen. Att satsa påföretagareföreningarnas kunnande och insikter när det gäher att tUlvarata ochöka sysselsättningen är ett för samhähet bäde verksamt och bUligt medel.Därigenom åstadkoms förebyggande åtgärder, något som är bättre än att försökareparera i efterhand vUket ofta misslyckas. För vidkommande behövs bättre vägar, i förstahand för de tunga transporter som basnäringen skogsbruket har behov av och iandra hand för den turism som kan ge inlandet en välbehövlig stimulans. Demindre orternas företag, som ofta utgör en kärna för sysselsättningen, kangenom stimulans utvidgas och ge ett ökat antal jobb. En större satsning påföretagareföreningarna är därför med säkerhet en bra och framkomlig väg om manvill ha resultat. Tryggheten i jobben går genom företag som har framgång. Detborde vara ett rättesnöre för den ekonomiska politiken att satsa på enutveckling av näringslivet som dels kan ge jobb, dels tillföra samhället deresurser som behövs för de insatser som fordras för människor som fåttsvårigheter. Regeringspolitiken har misslyckats. Arbetslöshetssiffrornatalar sitt tydliga språk, och människorna har kommit i kläm. Det mestbeklagliga är att man inte tycks vilja rätta till förhållandena utan sitternöjd som det är. Statsministern meddelade under gårdagens debatt attregeringen inriktar sig på att göra en insats genom leverans av svenska trähustill . Uppslaget är bra. Ett sådant åtagande skuhe få det dubblaresultatet att islänningarna fick en snabb hjälp och att man stimuleradesysselsättningen hos oss inom landet. Genom det minskade bostadsbyggandet ärsysselsättningsläget bekymmersamt för de svenska småhus-tUlverkarna, Vi färhoppas att förhandlingarna med kan genomföras med en önskad snabbhet.Regeringen skuUe på detta sätt kunna göra en insats mot arbetslösheten, vhketvore välbehövhgt. Förslag tih åtgärder bör därför föreläggas . HerrHJORTH (s); är ansträngt angeläget om att inästan varje större fråga framhålla att man var först med detta och att sedansocialdemokraterna och övriga partier traskat patruho. I sitt överdrivna nitatt framhålla sig själv som banbrytare har man i fråga om mUjöpohtiken alltidpekat pä sin partimotion såsom varande det första egentligainitiativet på naturvårdens och miljövårdens område. 1 förra årets remissdebatt synade jag denna märkligamotion i sömmarna och kunde thl min och även centerpartisters förvåning intehitta något enda ord, varken i texten eller i alt-satserna, som gälldemUjöpohtiken. Trots detta fortsätter framstående representanter förcenterpartiet i alla möjliga sammanhang att upprepa detta felaktiga resonemang.Så gjorde man t. ex. senast i höstremissdebatten. Jag tycker det är på tidenatt slutar med denna lätsaslek. De som verkligen haft kraft ochmod att mot mäktiga mark- och kapitalintressen värna om de enskUda människornasrätt tUl fri natur och fri kust är socialdemokraterna.Det visade man senast med propositionen Hushähning med mark ochvatten. Men det var inte vid den yttre miljön jag tänkteuppehåUa mig. Jag vUl i stället ägna åt arbetsmiljöfrågorna.Arbetsmiljöutredningen har avlämnat ett betänkande, där man bl. a. föreslär enrad åtgärder för att förstärka arbetarskyddet. En proposition i frågan kommersenare, vhket jag hälsar med stor tihfredsstähelse. om risker i jobbet, som publicerades ,visade medlemmarnas uppfattning om arbetsplatsernas hälsorisker. Den insynen iarbetsmUjön gav verkligen besked om att förhållandena var långt ifrån bra ochatt snabba och kraftiga åtgärder var av nöden. Det var tre hälsorisker somdominerade i undersökningen, nämligen rygg- och ledsjukdomar, hörselskador ochhudsjukdomar, BuUret, som jag något skall uppehålla mig vid, är måhändadet största mUjöproblemet, och den stora faran har inte tUlräckligtuppmärksammats tidigare. Man har ägnat sig åt mark-, vatten- ochluftföroreningar, som anses vara de stora miljöhoten. Bullret har, kan mansäga, trots oljudet kommit smygande, och det har ofta nonchalerats. LO-undersökningen visade att av de tUlfrägadeupplevde bullret som det mest besvärande, och andra undersökningar visarskrämmande hög procent av hörselskadade. Bullret som omger människornapå arbetsplatserna och även i trafiken är inte bara skadligt för hörseln. Ävenandra av kroppens funktioner påverkas, och om störningskällan fortsätter attirritera så kan det i längden bli farligt. Att hörselskadorna är utbredda och ökar häftigt visadeockså en undersökning vid i . Om den tidningsuppgiftär riktig som jag såg i samband med detta, så beräknades att det skulle finnas50 000 hörselskadade industriarbetare bara i . Åtgärderna föratt ljudisolera arbetsmaskiner och arbetsplatser måste intensifieras, ochanvändandet av hörselskydd effektiva sädana måste vara obligatoriskt därbullernivån kräver del. TrafikbuUret sysslar en utredning med, och arbetsmiljöutredningenhar enligt sina direktiv att bl. a. uppmärksamma yrkesfaror och risken förhörselskador tih följd av ökande bullernivå hos maskiner och anläggningar. En yrkesgrupp som är speciellt utsatt för bullerstörning ärpersonalen i restauranger och diskotek. Även publiken utsätts för dessa faror som man tycker är onödiga då det finns tekniska möjligheter att sänka ljudnivåni högtalarna.