prot · FW09121 · 1973-12-31 00:00:00 — Men det är en billig argumentation som skullekunna användas för att försvara varie aggression. Det har visst förekommitvulgära uttalanden om utplåning, men det är mot bakgrunden av denbitterhet som finns, och den reaktionen är inte svårförståelig. Tyngre vägerdock att de ledande arabstaterna med i spetsen accepterar Israelsexistens. Men det innebär självfallet inte att man vill gå med på en fred päIsraels villkor. Det är som är aggressor. Det är som är ockupant,och det är som mäste dra sig tillbaka frän de omräden som Israelhar rövat till sig. Det som i själva verket utgör faran för den israeliskastatens existens är om man fortsätter med den politik som redan har dragit ettsådant oerhört lidande över folken i inklusive israelerna själva. frågade FN-representanten parterna som grundval för en reglering var beredda att erkännasäkerhetsrådets resolution . Då svarade positivt. visadeingen positiv reaktion. ville ha fred på sina egna villkor. utrikesminister intervjuades i SverigesRadio 1968. Då yttrade han: "Jag har inget förakt för FN-resolutioner. Virespekterar de resolutioner som förtjänar respekt och vi underlåter attrespektera de resolutioner som saknar grund i logik eller rätt eUer lag. "Det betyder i klartext att den fredsvilja som man talar om när det gällerIsrael måste ses i sin rätta och mörka dager. respekterar ingen annanfred än den som utformas på israeliska villkor. Det var som Eban framträdde i . Ännubäringen hört den israeliska statsledningen säga att kommer att rättasig efter FNs resolutioner. Det är svårt att säga hur länge berusningen eftersexdagarskriget skall hälla i sig, men ätskUligt talar väl för att också hökarnai efter det här kriget mäste ha fått sig en tankeställare. Den svenskaregeringen som deklarerar att man håller fast vid FN-resolutionen från 1967har all anledning att bidra till alla ansträngningar för att tvinga attrespektera världsorganisationens beslut. () kort genmäle: Jag hade tilLenbörjan, efter att ha lyssnat på ett och ett halvt av inlägg,tänkt replikera med anledning av vissa av de osakligheter och lögnaktigapåståenden som han gjorde sig skyldig till, men jag skall avstå från det. Jagtror inte att det på något sätt tjänar debattens syfte. Jag vUl därför barauttrycka mitt beklagande av att så mycket av osakligheter och lögnaktigapåståenden i och med anförande kommer att stå infört iriksdagsprotokollet. HerrROMANUS (fp): Utrikesminister sade i sitt senasteinlägg att han helt accepterar den tolkning av hans svar som jag gjorde i defrågor som jag riktade tUl honom. Jag ber att fä tacka för det. Det ärglädjande att alltså inte har sagt någonting av den innebörd somstått i eller nägot liknande. Det är också glädjandeatt nu förklarar sig redo att upprepa med . Pä de tvä punkterna har jag alltså intenågot behov av ytterligare meningsutbyte. På frågan varför ingen omedelbar och kraftfull dementigjordes svarar att han, så snart han kom hem, skingrade oklarhetengenom intervjuer i radio och TV. Till det uttalandet skall jag be att fä göratvä kommentarer. För det första vill jag framhålla att dagens dementi ärmer klargörande än det som sade vid hemkomsten. För detandra vUl jag peka pä att kom hem, om jag är Vad utrikesminister säger i den störstasocialdemokratiska tidningen uppfattas givetvis som den svenska regeringenshållning. version fick alltså stå oemotsagd i fem dagar.Självfallet hade tekniska möjligheter funnits att dementera detta omgående. Det kan inte ha varit okänt för i New Yorkvad som stod i . Det hade varit möjligt dels för herrWickman att uttala sig för , dels för någon annan att på den svenskaregeringens eller pä vägnar göra ett uttalande tidigare.Att inte så skedde visar väl dels vilken vikt regeringen fäster vid vad somstår i . ', dels vilken uppfattning man har om omvärldens förtroendeför nyhetsförmedlingen i den tidningen. Det är de enda kommentarer jag har tillden tredje frågan. Jag kan inte underlåta att göra ytterligare en reflexion,med anledning av att , som motivering till att han inte uttaladesig tydligare , hänvisar tUl hållning. Vi vet ju attdessa är starkt beroende av arabländernas oljeleveranser. Detta är inte precis den stil som vi har vant oss vid frånden modiga , som sä ofta känner sig kallad att utgöravärldens samvete. Jag avser inte att nu rikta någon kritik mot att den svenskaregeringen normalt känner den kallelsen, utan jag menar att man kunde hafullföljt de intentionerna också den här gängen. Jag är dock glad att Sverigesattityd i Mellanösternfrågan efter dagens debatt framstår som väsentligtklarare än efter utrikesministerns tal i FN. HerrSVENSSON i (s): undrade i sitt första anförandevarför jag inte fördömde terrorismen. Det måste föreligga ett missförstånd, ochför att undanröja det ordentiigt vUl jag gärna nu uttala ett sådant fördömande.Hela den svenska opinionen verkar faktiskt att ha väldigt svårt att förstå attflyktinglägren och tillvaron över huvud taget för Palestinaaraberna föder apatii vissa fall men också hat och att vi på det sättet kommer in i väldets spiral.Det bör inte, tycker jag, vara sä svårt att förstå att den situationenuppträder. Och när den situationen föreligger, t. ex. i flyktinglägren,utnyttjas den av extremistorganisationer, som inte gör saken bättre utan heltenkelt förstör de möjligheter till lösning som kunde finnas framöver. Jag vUl gärna än en gång understryka att när det är frägaom Palestinaarabernas nuvarande situation kan vi gå in med pengar över FN ochandra organisationer. Vi kan alltså sätta in ett humanitärt stöd, och detligger i linje med tradition att göra det. Därtill gäller det, som fruJonäng så klart framhöll, att skapa en nationell identitet för dem. Jag menaratt i de fredsförhandlingar som måste komma till stånd är det en avhuvudfrågorna; jag medger gärna att gränsfrägan hgger i förgrunden och kanskemåste lösas först. 1 alla fall hoppas jag att förhandlingar nu skall kunnaupptas, och för en utomstående förefaller det ganska naturligt att det kan skegenom . har ju krävt förhandlingar, men det har gälltdirekta förhandlingar och inte genom någon annans medverkan, och det harförsvårat det hela. framförallt , som har haft en nyckelställning - har ä sin sida sagt nej tUlsådana förhandlingar. Kan denna knut lösas upp efter vad som har skett, dähar man kommit ett långt steg framåt. Jag viU gärna också, herr talman, tiU slut sälla mig tilldem som uttalar respekt och sympati för den svenska trupp som skall delta iövervakningen. Också det ligger ju i linje med vär svenska tradition. Våratankar följer dem som där skall göra en insats, och vi hoppas att de skalllyckas i sitt - det behöver inte understrykas mycket svära uppdrag. Det ärsjälvfallet hedrande för att vi fär vara med i det arbetet. HerrAHLMARK (fp): Det var bara två punkter som jag hadeantecknat mig för. Den första är delvis uppklarad av i Kungälv.Han sade i sitt första anförande att man i svensk debatt har talat för en"multirasial stat", som han uttryckte det, dvs. en binationell statmed bäde judar och araber. Men att tala för en sådan linje är ju samma sak somatt upphäva som en judisk stat. Det är inte någon sorts vänlig linje,för den förutsätter krig för att bli förverkligad. är en i huvudsakjudisk stat och vill förbli en i huvudsak judisk stat. Skall man upphäva det,kan det enbart ske med våld. Många i debatten i - de finns bl, a,, som herrSvensson så väl känner till, i ; det finns tyvärr också ettpar som är mig politiskt mera närstående - har solidariserat sig medterrorgrupperna och med al , Därför är det väldigt viktigt att slä fastatt de här terrorgrupperna har till syfte att krossa staten och päruinerna av den staten bygga upp ett nytt , De gör ingen som helsthemlighet av sin avsikt i den propaganda de bedriver i . Den andra punkten gällde resolutionen 242, som har spelaten betydande roll här i debatten. Det står ju i den resolutionen att den skall,som en del av en paketplan, innebära tillbakadragande från "områden"som ockuperats i den senaste konflikten. Det står alltså "områden" iobestämd form. Det står inte "områdena" eller "allaområden". Detta är en ordagrann översättning frän den engelska texten "territories occupied in the recent conflict". Det stär inte"the territories" eller "all the territories". Det var som lade fram den här texten. Dendiskuterades i säkerhetsrådet vid, tror jag, två sammanträden innan den antogs.Man sade då att en förutsättning för att texten skulle antas var att det var obestämdform, som lämnar utrymme för justeringar av gränserna sådana de var före den 5juni 1967. Detta sades alltså före beslutet i säkerhetsrådet. Det har sagtsockså efter beslutet i mängder av intervjuer och artiklar av lordCaradon (som drev fram den här texten), av (som då var engelskutrikesminister) och av (som senare blev engelskutrikesminister). Det är alltså fullständigt klart att en förutsättning föratt denna resolution kunde antas var att det icke står att den skall inbegripatUlbakadragande från samtliga ockuperade områden, utan att det är obestämdform. Och det är alldeles naturligt att det hade varit en orimlighet att kräva,hksom det är , att israelerna skall dra sig tUlbakaöverallt till de gränser de hade före sexdagarskriget. Skall äter blien delad stad som det var i 19 länga är, dä ingen enda jude fick komma fram tUlKlagomuren? Skall Golanklipporna äter igen börja användas som bas för syrierna,där de sitter och skjuter ned pä judiska byar? Skall än en gängkunna driva området tiU krig, när man använder Sharm el-SheUch för att stoppaden israeliska sjöfarten genom Tiransundet? Bara de frågorna visar ju att vissatyper av gränsjusteringar är nödvändiga om man skaU få säkra gränser och enbestående fred. i (s) kort genmäle: tolkar frågan om det i Israelskall vara möjligt med en multirasial stat så att den måste innebära ett nyttkrig och att den alltså är en omöjlig lösning. Jag har inte bundit mig för denlösningen därför att detta och det har ju sagts här - är ettoerhört svårt komplex. Var skall dessa Palestinaaraber fä sitt nationella hem,var skall de få sin nationella identitet? Vi är helt pä det klara med att många intressen måstekomma in i arabstaterna och FN. Det är också en ekonomisk fråga huruvida dessa stater skall ha pengar som ersättning för det som de har lämnat. Vad jag ville säga i mitt anförande var att när det harpådyvlats människor att de vUle krossa , så var det fråga om tolkningenatt det skulle gälla en multirasial stat, och det trodde jag faktiskt var litetannorlunda än som det med ett "overstatement" har betytt att kastaut israelerna i havet. Jag vill erinra om ett uttalandesom gjorde . Man säger där under punkt 3;"De arabiska flyktingarna bör i så stor utsträckning som möjligt ges rättatt återvända tUl sina gamla hem. För dem som inte kan eller önskar återvändamåste frågorna om ekonomisk gottgörelse för den egendom.de förlorat lösas på ett rättfärdigtsätt. Eftersom det kan förutsättas att inte ensamt kan taga på sig dennaekonomiska börda, bör nägon form av internationell samverkan komma tUlstånd." Jag vill gärna solidarisera mig med ett sådant uttalande. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: gäller det att inte slarva meddefinitionerna, eftersom det här faktiskt är fråga om flera folks rätt att levai säkerhet och fred. i säger att han har inte bundit sigför att bör bli en "multirasial" stat. Ja, det hoppas jagverkligen att han inte har bundit sig för. I debatten och propagandan har ju en"multirasial" stat inte bara betytt att de araber som bor i ha samma rättigheter som andra. Det har de ju i de flesta avseenden araberna i är de enda araber som lever i en demokrati. Termen har betyttatt det skall vara en binationell stat med ungefär lika många Palestinaarabersom judar, vilket det ju skulle bli, om alla palestinier kom till . Och sägerman att vi skall värna om rätt att existera måste det ju varaIsraels rätt att existera som en i huvudsak judisk stat. Om man i stället menaratt vi vUl ha ett nytt som är binationellt innebär det ju att man ipraktiken förordar krig, eftersom icke kommer att gå med på attförvandlas från att vara en i huvudsak judisk stat till att bli en binationellnation. Det är ju detta som konflikten ofta har gällt ända sedan början av1920-talet. Dä får alltså bestämma sig. Innebär herrSvenssons förord för att värna om framtid och fred att man skall godtaatt är en judisk stat? Jag menar att det är en självklarhet att göra så.En binationell stat skulle slitas sönder av inbördeskrig så somskedde pä 1920-, 1930-och 1940-talen. Jag står alltså fast vid FN-beslutet om endelning av . Dessutom anser jag att det för människorna i väriden ären stor tiUgång med en judisk stat. Det är nämligen den enda stat pä jorden somalldeles säkert vid aUa tillfäUen kommer att ta emot och ge medborgarskap ochen ny framtid ät judar som förföljs i andra delar av världen. i (s) kort genmäle: För mig kan det faktiskt vara en fräga om hurmänga av Palestinaaraberna och flyktingarna som skall ha rätt att återvända tiUIsrael, och det är, menar jag, en fräga som skall tas upp vid defredsförhandlingar som äger rum och kommer att äga rum. Det är en viktig fråga. Om jag skall uttala en mening i detta avseende skulle detvara den att jag tror att det är en omöjlighet, just av de anledningar som herrAhlmark pekat på, att en och en halv miljon eUer lät oss säga två miljonerskulle återvända tUl . Jag tror inte att det är en möjlig utväg, och jagsäger också att det måste flnnas i huvudsak tre parter som tar ansvar fördetta; , arabstaterna och det internationella organ som vi har, nämhgenFN. () kort genmäle: Jag hoppas verkligenatt jag tolkar rätt när jag tror att han ändå menar attIsrael i förhandlingar skaU gå med på vilket antal palestinier som skaU fä rättatt "återvända" till . Det skall inte vara ett mycket stortantal palestinier som genom någon typ av diktat tvingas in i det område som är . Ty i det läget blir det ju krig. I det läget upphäver man juIsrael som en judisk stat. HerrLÖVENBORG (vpk): talar om lögner ochförvrängningar som jag skulle ha gjort mig skyldig till utan att han pä någotsätt exemplifierar, och det är ju ingen särskilt stark position. Till vUl jag säga att det förefaller mig intevara nägon orimlighet att skaU återlämna de ockuperade områdena, om vinu skall syssla med distinktioner i resolutionen, och det kanske vi också skallgöra. Jag vet att när det gäller den bedömningen finns det en mycket starkvärldsopinion som menar att det är skyldighet att återlämna deockuperade områdena. Jag uppfattar det fortfarande som ordkonster en dåligisraelisk efterhandskonstruktion - när man på denna punkt vill förändraresolutionen. Innehållet är nämligen självklart. Det är en språkfråga - det harframför allt sin grund i att man i vissa språk inte har nägon bestämd artikel.I den franska officiella versionen har man den bestämda formen "frän deockuperade områdena". Det har man också i den tyska versionen. Det ryskaspråket saknar bestämd artikel. Där har man ingen grammatikalisk skillnadmellan obestämd och bestämd form. försöker att så här rida på språkligaproblem, och det tycker jag inte är någon särskilt stark politik. I morgonekot kunde man höra att krisen iMellanöstern är över, men trots alla de önskningar och förhoppningar som harströmmat ut från denna talarstol är det nog en slutsats som är för tidigtdragen. Men det har tagits steg på den vägen, och att den i vissa människorsögon så ondsinta där har spelat en pådrivande roll för att kommafram till en resolution som åtminstone kunnat leda tiU att kanonerna tystnat ärväl också klart. Den andra stormakten, , skramlade i går med vapnen,förmodligen därför att president hade behov av att rikta uppmärksamhetenmot något annat än sina egna smutsiga affärer. Den resolution som antogs natten mellan den 21 och 22oktober uppmanade de stridande parterna att inleda förhandlingar omuppfyllande av resolutionen . Vi har diskuterat innehållet i denresolutionen, och utrikesministern har här försäkrat att han kommer att hällafast vid den. Detta ser jag som något mycket positivt. Jag tror nämligen i dagens läge kan hysa förhoppningar om framsteg. representerar inte längre världsopinionen. Arabernahar visat sin kvalitet, och de styrande kretsarna i har mer och merisolerats. Det ligger också i och hela världens intresse attdet område det här gäller inte för eviga tider förbUr en krutdurk som när somhelst kan springa i luften. Säkerheten och en rättvis fred måste garanteras,och vårt land har självfallet ett ansvar i det sammanhanget. Vi är ett neutraltland, och våra ord väger tungt. Man får därför hoppas att de möjligheterSverige har i FN och i andra internationella organ verkligen utnyttjasmaximalt. Jag vill säga några ord till . Imitt tidigare anförande talade jag verkligen om fred som en nödvändighet intebara för israeler och Palestinaaraber utan för oss alla. Och jag framhöllspeciellt i mitt anförande att den saken upplevde man mycket starkt i går, närvi hörde om den amerikanska beredskapens upptrappning. Vad gäller FN-beslutet om delning av ettbeslut som jag väl vet att också deltog i och röstade för - reagerarjag mot att man i sammanhanget mer eller mindre glömde bort Palestinaarabernassynpunkter. Varie folk måste ju ändå ha rätt att besluta om sin egen framtid. Jag vänder mig här mot ensidighet mentycker också att för ett ensidigt resonemang. För mig är detviktigt att betona -som jag också har gjort tidigare - rätt till existens, men lika viktigtär att betona Palestinaarabernas rätt till en nationell identitet. att vi här i vårt land brukar slå vakt om de demokratiska ländernas rätttill frihet och skydd för den friheten. Men kan väl inte förfäktaden meningen att vi inte skaU hjälpa och stödja Palestinaaraberna därför attdet inte finns någon demokrati i deras land? Det är ju en orimlig ståndpunkt.Jag tycker att det är ett hårt och obarmhärtigt resonemang som , när han menar att vi skall stödja därför att israelerna är såmycket bättre och skickligare och därför att de har byggt upp en fungerandedemokrati. Även om den andra parten inte har en fungerande demokrati, har viändå ett lika stort ansvar att stödja den, att visa den vad demokrati innebäroch betyder för ett folk. i (s); Jag vUl bara göra den mycket korta replikentill att om jag talar om fredsförhandlingar så menar jag det, 1det kan naturligtvis inte ligga ett diktat, men det mäste innebära att man geroch tar. Annars kommer det hela att återigen explodera i ett krig. HerrAHLMARK (fp): Jag tolkar så att han underviss dimbildning ändå vill slä vakt om framtid som en i huvudsak judiskstat. Jag tycker gott att kunde säga det uttryckligen ochalldeles klart. Det behöver nämligen sägas i debatten, inte minst i de kretsardär brukar vistas. Jag utgår ifrån att inte känner till bakgrundentUl FN-beslutet utan är i god tro när hon säger att FN "glömde bort"Palestinaaraberna, Jag tror inte att har läst rapportfrän , Det är en av de mest briljanta analyserna av hur man kan lösa enkonflikt dä två folkgrupper gör anspråk på samma land men icke kan leva samman.Jag antar att hon inte heller känner till den FN-komrnission som förbereddeFN-beslutet och som leddes av en svensk, , Den kom fram till atten delning var enda möjligheten att skapa något slag av rättvisa för både judaroch araber i , Det var det resonemang jag förde i min tidigare repliktill , Det fanns fyra möjligheter: att driva bort alla judar och göra området arabiskt dethade varit orätt mot judarna; att driva bort alla araber och göra hela området judiskt det hade varit orätt mot araberna; att skapa en binationell stat - det hade lett tillinbördeskrig som under 1920-, 1930-och 1940-talen; samt attgenomföra en delning av - det som skedde i FN-beslutet, Att dela landet i tvä stater är inte alls att "glömmabort" den ena sidan. De Palestinaaraber som här har talat omoch för hade ju den andra staten. De godtog tyvärr inte beslutet. Arabstaternalade själva beslag på stora delar av det som skulle vara denarabisk-palestinska staten. Men attsäga att FN "glömde bort" Palestinaaraberna när FN oavbrutetdiskuterade just Palestinaarabernas framtid tycker jag är antingen ett beläggför stor okunnighet eller en oförsynthet mot det arbete som bedrevs inomFörenta nationerna 1947. Det är möjligt att jag inte har de omfattandekunskaper som har det kan tänkas. Men när det gällde FN-beslutetom delningen vUl jag säga att det är väldigt svårt att bedöma om det varden enda möjligheten. Om jag inte minns fel från den litteratur som jag harläst sade man från svenskt håll redan vid delningen att delningsplanen varbehäftad med svagheter. Men jag tycker att detta är en onödig diskussion isammanhanget det är ändå en detaljfråga. Det väsentliga för oss är att viförsöker komma fram till vad vi från värt land kan göra för att medverkatill att bilägga denna konflikt och åstadkomma den fred och säkerhet som vi äreniga om att detta område behöver. Det kan synas vara "en onödigdebatt", men det var som drog upp den. Det var somtog upp 1947 ärs beslut, kritiserade FN, sade att man "glömde bort"Palestinaaraberna och pä flera sätt tog avstånd från det beslutet. På detta har jag svarat och motiverat FN-beslutet somSverige då stod bakom. Därför var det inte onödigt att bemöta de missförståndsom gav uttryck åt. Men på ett annat sätt är det alldeles onödigt.Vad man än anser om 1947 års FN-beslut: det blev fattat, bildades. har samma rätt att leva vidare, att försvarasig och självt bestämma principerna för sin invandringspolitik som alla andrastater på jorden och alla andra medlemmar av . i (s): Jag frestar herr talmannens tålamod, fördebatten har pågått . Frågan om en judisk stat är intefullt sä enkel som vill göra gällande. Jag förmodar att herrAhlmark delar åsikten att också har ansvar för Palestinaraberna. Och omIsrael i fredsförhandlingar får ta en viss kontingent av Palestinaraberna in isitt land jag utgår frän att det sker med hänsyn till alla de säkerhetsriskersom det kan föra med sig, risker som mäste beaktas i en sådan situation - ärIsrael de facto en multirasial stat. I det ligger naturligtvis också, herrtalman, att alla människor skall behandlas efter samma lagar, ha sammarättigheter och samma skyldigheter. Jag vill bara i anslutning till det herrAhlmark senast anförde betona att jag ändå menar att varje land och varje folkhar en rätt att forma och bestämma om sin egen framtid. 1 det aktuella skeendetdeltog inte Palestinaraberna pä det sätt som man skulle ha kunnat önska. Om en internationell undersökning av förhållandena iChile, m. m. Det hadekanske kunnat ske, exempelvis genom en folkomröstning, men det är svårt attuttala sig om de ohka möjligheterna. Jag vill ändå understryka varje nationsoch varje lands rätt att forma sin egen framtid. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om en mternationell undersökning av förhållandena iChile, m. m. Herr utrikesministern erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels () framställdainterpeUation, nr 124, dels () framställdainterpeUation, nr 134, och dels () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 25 I, och anförde: har i en interpellationfrågat mig, vilka åtgärder jag anser det vara möjligt att vidta för att gehjälp till dem som förföljs för sina åsikters skull i ChUe. har frågat mig, vilka ytterligare åtgärdersom regeringen avser vidta - direkt eller i samarbete med FN:sflyktingkommissarie -för att uppnå att de personer som flyr eller önskarfly undan politiska förföljelser i skall kunna lämna landet och erhållafristad i eller annat lämpligt land. Vidare har frågat om den svenska regeringenavser att i FN ta initiativ till en internationell undersökning av förhållandenai och verka för att förhindra fortsatt avrättning och plågsam, omänskligbehandling av politiska fångar. Världsopinionen upprörs nu av de brutala övergreppen motde inhemska meningsmotståndarna tUl militärregimen och mot de politiska flyktingarsom från andra länder sökt sig en i . Dagarna efter kuppen erbjödsig den att i i en första omgång motta 200 politiskaflyktingar från .