prot · FW09158 · 1973-12-31 00:00:00 — Polisen och militären är ju till för att tiäna medborgarna,VUl man rikta kritik - det ligger i sakens natur att det finns goda skäl tillvaksamhet skall man inte bara allmänt fördöma och provocera. Det bidrar baratill att frammana tendenser i de kårerna som vi har all anledning att motverka. Man har i debatten om underrättelsetjänsten livligtdiskuterat de ingripanden som gjorts av de rättsvårdande myndigheterna och somlett till att fre personer nu står åtalade. Det gäller att i den debatten göravissa väsenthga distinktioner. Grundläggande för svensk demokrati är att dendömande makten står fri från den politiska, regeringen och rUcsdagen, Derättsvårdande myndigheternas självständiga ställning är ett skydd mot politiskaprocesser, en garanti för den enskildes rätt tUl lUca behandling på grund avstyrkta sakförhållanden. För oss är denna ordning oupplösligt förbunden medrättssamhället. Den kräver respekt, KritUc riktas mot de självständiga ämbetsmän som fullgörsina uppdrag under samhällsansvar. Men ämbetsmännen har rätt till vårtförtroende så länge det inte visats att de begått fel i sin tjänsteutövning.För detta ändamål har vi särskilda granskningsorgan, bl, a, JO, DeninstäUningen från regeringen och rUcsdagen är en nödvändig grundval för oväldoch självständigt ansvar vid utövande av de uppgifter som statsmakterna åläggertiänstemännen. Jag finner det oförenligt med mitt ämbete att rikta kritikmot de rättsvårdande myndigheterna. Det är en principiell inställning som harbetydelse långt utöver den nu aktuella frågan. Det är en fråga om trygghet förtiänstemännen och respekt och förtroende för deras arbete. De rätfsvårdandemyndigheterna skaU tillämpa gällande lag. Det är deras skyldighet. Den måste virespektera. Häromformulerade 1839 följande sats som jag tycker hargiltighet i varje läge; "Lydnad för gällande lag men öppen rätt att fordraen bättre och fri diskussion om medlen till ändamålets ernående." Lagar är inte oförgängliga. De måste förändras därför attvärderingar och människornas rättsuppfattning förändras. Åklagaren har ingripitenligt gällande lag. Det har varit hans skyldighet att tolka och tillämpagällande lag. Det har lett tUl en intensiv och betydelsefull debatt, framförallt om tryckfrihetsskyddef. Man har utifrån föreliggande faktiska förhållandenkritiskt värderat vår nuvarande lagstiftning. Det framgår allt klarare att detär den del av debatten som förmått formulera de för vår demokrati viktigastefrågorna. Jag har redan tidigare redovisat att regeringen har föravsikt att ta upp dessa frågor fill granskning. Jag vill understryka jag är alltså av samma mening som att de utredningar som nubebådas icke på något sätt kan påverka de nu aktuella rättegångarna ellerförutsättningarna för dessa. Genomgången kommer att ske på följande sätt: För det första; Tilläggsdirektiv tillmassmedieutredningen. Frågan om gränsdragningen mellan tryckfrihetsprocess ochvanlig broftmålsprocess ligger i och för sig inom ramen för den allmännaöversyn av tryckfrihetslagstiftningen som uppdragits åt massmedieutredningen.Utredningen kommer emellertid att genom tilläggsdirektiv anmodas att ägnasärskild uppmärksamhet åt denna fråga. Utredningen skall bl. a. undersöka hurdet i möjlig mån kan undvikas att flera personer som är indragna isamma brottslighet får sin sak prövad enligt skilda processuella regler. Vidarekommer utredningen att få i uppdrag att överväga vissa förslag omanonymifetsrätten och skyddet för meddelare, som tagitupp i en skrivelse till regeringen. Massmedieutred-nmgen kommer att förstärkasgenom ytterligare expertis, bl. a. företrädare för pressen. För det andra: Utredning om husrannsakan påtidningsredaktioner m. m. som regeringen underrättades om afthusrannsakan ägt rum på FiB/Kulturfronfs redaktion inleddes en förberedandeundersökning inom av frågor om beslag, husrannsakan ochandra tvångsmedel mot redaktioner, nyhetsbyråer, författare, journalister m.fl. Undersökningen har visat, att dessa frågor lämpligen bör behandlas av enfristående utredning med parlamentariskt inslag och under medverkan avrepresentanter för massmedierna. En sådan utredning kommer att tillsättas inomkort. Den får till uppgift att göra en avvägning mellan behovet av skydd förpressens informationskällor och samhällets intresse av effektiva medel förbrottsbekämpningen. Utredningen skall överväga om beslutanderätten i fråga omtvångsmedel bör förläggas till domstol och undersöka vilka möjligheter som kanfinnas att genom särskilda regler om förfarandet vid sådana åtgärder stärkagarantierna för att meddelares anonymitet skyddas. Den skall också överväga omman kan begränsa rätten att beslagta handlingar som kan röja meddelare fillfall då misstanke föreligger om särskilt grova brott. För det tredje: Utredning om bestämmelser ombrott mot rikets säkerhel. När vår strafflagstiftnings regler om brott motstaten Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den miUtära underrättelsetjänsten m. m. och allmänhetenreformerades , ändrades bestämmelserna om spioneri så att i motsats tilltidigare något direkt syfte att gå främmande makt till banda inte krävs för attspioneri skall anses föreligga. Det är tillräckligt att vederbörande inser atthans gärning måste - eller i vissa fall kan - få en sådan effekt. Ändringen harmedfört att i en del fall gärningar kan bedömas enligt spioneriparagrafen sominte motsvarar uppfattningen om spioneri i det allmänna rättsmedvetandet.Regeringen kommer därför att tillsätta en utredning, som får tilluppgift att föreslå ändringar i bestämmelser om spioneribrottenoch i samband därmed också se över övriga bestämmelser om brott mot rUcetssäkerhet. Det betyder inte att dessa handlingar inte blir brottsliga, utan detär en genomgång av de bedömningar och definitioner på olika brott som man börha. inledde försvarsutskottet en undersöknmg avunderrättelsetjänsten. Den har fullföljts, och vi diskuterar i dagbetänkandet. Utskottet har förordat en viss översyn av underrättelsetjänsten.Däriämte har vissa andra krav på ytterligare granskning förekommit, härframförda av och kommunisterna. En verksamhet som tUl stor del måste hållas hemlig skaparlätt grogrund för ryktesspridning och misstänkliggöranden. Det är inte alltidlätt att försvara sig, eftersom den totala insynen för offentligheten infe ärmöjlig. De som till sin natur är konspirativa eller ser som sin politiskauppgift att sprida misstro, bjuds ju här något av ett eldorado. Vi har setttalrika exempel på detta i debatten. Inom i varie fall delar av det moderatasamUngspartiet måste frestelsen ha varit stor. Det kan inte bero på kärlek tillde nu åtalade eller anslutning tUl deras eller andra kritikers uppfattning. Menman har skrivit spaltmeter av förhoppningsfulla spekulationer om att dennafråga skulle kunna försvaga eller splittra den demokratiska arbetarrörelsen,och man har antytt att underrättelsetjänsten skulle användas icke i landetsoch det demokratiska samhällets intressen utan fill att främja vårapartipolitiska intressen. En ledamot av försvarsutskottet tog tillfället i aktatt mitt under pågående granskning ge spridning åt sådana rykten, naturligtvisi den troskyldiga formen att han själv icke gav tUltro fUl de uppgifter som hanmed sådan iver prånglade ut. Det finns ett ordstäv som lyder; Ingen rök utan eld.Ordstäv kan stundom leda på vUlospår. Det kan råka vara så att man genom attutstöta ivriga rökpuffar försöker ge folk intryck av att det någonsfans kanpyra en eld. i försvarsutskottet har valt varianten att översatt i klara verba - uttrycka sig så här: Under Palmes regeringstid haringenting otillbörligt förekommit, men under regeringstid kandet ha förhållit sig annorlunda. Till den ändan kräver så ensärskild juristkommission. Jag vet infe om ni tycker det här var väldigt finurligt,eller partitaktiskt elegant. Inte speglar det någon större omsorg om vårdemokrati. Som belägg har anförts att chefen för den särskildaverksamheten är socialdemokrat och att anställda varit medlemmar av detsocialdemokra- Redan detta skulle ge antydan om någonting otUlbörligt. Inser ni intepå vilket gungfly ni själva ger er ut? Tänk om vi i fråga om varje anstäUd inomtotalförsvaret, som kunde misstänkas hysa sympatier för moderatasamUngspartiet, skulle anse att detta förhållande skulle kunna utgöra grund förmisstänkliggörande av hans hederlighet i sin tiänsteutövning. Var skulle vi dåhamna? Låt mig återgå till frågan om granskning. Lika litet somherr anser jag det finns något skäl eller sakligt fog för moderaternaskrav på en juristkommission. har gjort sin granskning. Ävendärutöver är det väl sörjt för en genomlysning. har idenna fråga fått en rad anmälningar som berör såväl riksåklagaren som densärskilda verksamheten, JO kommer således att utföra en granskning av hurämbetsmännen fuUgjort sina förpliktelser. kommer också att granska frågan.Den har redan tagits upp i utskottet. Flera talare har varit inne på den frågani dag, infe minst , Om bifaller försvarsutskottets betänkande kommerregeringen vidare att tillsätta en utredning för att fullgöra den översyn somförsvarsutskottet begärt. Avsikten är att i denna utredning skall ingå såvälföreträdare för som lekmän utanför parlamentet. Dess uppgift ärkonstruktiv och framåtsyftande. Den skaU dra upp rUctlinjer för framtidensunderrättelseverksamhet. Vi kommer nämligen även att behöva enunderrättelseverksamhet. Jag bedömer därvid att frågan om demokratisk kontrollär särskilt viktig. Naturligtvis har utredningen möjlighet att ta upp denhistoriska bakgrunden och erfarenheter från det förflutna som kan varavägledande för dess arbete. Men det är viktigt att dess arbete inte ingriper iden granskning som skall utföras av justitieombudsmannen och av konstitutionsutskottet.Det är en utredningskommitté med en i huvudsak framåtsyftande arbetsuppgift. Jag har tidigare gett uttryck för den övertygelsen att densvenska demokratin kommer att gå stärkt ur den här debatten. Jag behåller denövertygelsen. Vi kommer att fä klarare regler för tryckfriheten. Vi kommer attfå ett stärkt skydd för pressen. Vi kommer att få en stärkt demokratiskkontroll av underrättelsetiänsten som helhet. Detta är viktigt från flera synpunkter. 1 ett läge då denrepresentativa demokratins organ utsätts för våldsamma och delvis djuptosannfärdiga angrepp kunde det ha varit frestande att sluta sig inom sitt skal,att skärpa reglerna i indignation över orättfärdiga angrepp. I stället kommervi att begagna tillfället att flytta fram demokratins positioner. Det geruttryck för förtroende för demokratin och är dessutom det bästa sättet att isak bemöta kritikerna. Men det är befydelsefuUf även från en vidare synpunkt. Denreformistiska arbetarrörelsen har fört en benhård kamp för den demokratiskafriheten. I en debatt om folkdemokratierna sade : "Vi vill inte acceptera ett tillstånd där vi tvingasatt välja mellan friheten och socialismen. Vår socialistiska uppfattning ärden, att socialismen skall skänka frigörelse åt människorna och i denna kamp Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. in. lägger viinte endast en kamp mot den materiella nöden, mot arbetslösheten, mototryggheten, vi lägger däri också en andhg frigörelse. Människan skall varafri. Hon skall vara en fri medborgare med rätt att säga sin mening och få sinmening respekterad och få sin person skyddad mot otUlbörUga angrepp." Denna tradition, speglad från debatten 1948, fördearbetarrörelsen i konflikt inte bara med det bestående samhäUets försvarareutan också med grupper som ansåg sig företräda en högre och sannare form avsocialism. Socialismen kunde inte reformeras fram, det var en idealistisk,småborgerlig myt. Socialismen måste bryta sin väg med våld och diktatur iproletariatets namn. vände sig med skärpamot den sociahstiska diktaturen. "Det är därför en bjudande plikt för osssocialdemokrater att bestämt säga ifrån, att vi intet har att skaffa med dennaavart av socialistiska metoder", skrev . I remissdebatten sade enföreträdare för kommunisterna, att kommunismen har en godtradition i försvar av yttrandefrUieten mot fascismen. Det kan vara riktigt,det vill jag inte bestrida. Socialdemokratin har en god tradition i försvaretav yttrandefriheten såväl mot fascismen som mot kommunismen. Det har varit denstora och avgörande skillnaden, och vi tänker infe släppa vår tradition. Under intryck av utvecklingen i de s, k,folkdemokratierna har allt fler intagit den ståndpunkt såklart uttryckte för och som väglett socialdemokratin iförsvaret för demokratins värden. Den debatt som förs av olika grupper utepå flygeln tUl vänster om att slå vakt om bl. a. yttrandefriheten är välkommen,ty i grunden är det ju en stor ideologisk framgång för den demokratiskasocialismens idéer. Det var alltså rätt när arbetarrörelsen ville hävdademokratins värden jämsides med sina socialistiska mål. Hade arbetarrörelsenfallit undan för dem som ansett sig representera en högre form av medvetenhetom arbetarklassens intressen, hade vi stått längre från såväl demokratinssom socialismens ideal. Det ger oss självförtroende och kraft att med fasthetdriva demokratins principer vidare. Och vidare: Om vi anser att tryckfrihet och yttrandefrihetär viktiga, måste de värnas åt alla håll. Hotet om en begränsning kommer juframför allt från marknadskrafterna och kommersiella intressen, som leder allt starkare koncentration inom press och kulturliv. Jag hoppas attpressutredningens ledamöter med särskild uppmärksamhet följer denna debatt. Jaghoppas att vi alla mmns den när vi skah ta ställning till och pröva olikaförslag till en demokratisk kulturpolitik. har tagit ställning till tvåreformer, som på ett avgörande sätt förstärker demokratin i det svenskasamhället. Jag tänker på lagarna om arbetsmUjön och anställningstryggheten. Jaghoppas att anslutningen fUl demokratin håller i sig när vi steg för steg skallgå vidare för att reformera arbetslivet och demokratisera vår ekonomi. Det ärockså ett sätt att markera sin tro på demokratin. I den demokratiska debatten får vi också räkna med våldsamma överdrifter,misstänkliggöranden, stundom rena lögner. Det får vi stå ut med och tåla. Menfördenskull får vi infe stå handfallna, flata och urskuldande. Beljugs ochförtalas vi, skall osannfärdighetens förespråkare ha svar på tal. Möter vi enmänniskosyn, som betraktar den enskilda människans liv eller död som en taktiskfråga, då skall vi säga ifrån att en avgrund gapar mellan oss och dem somförespråkar en sådan människosyn. Möter vi väldets och nävrättensförespråkare, då skall vi säga att dessa är demokratins fiender, där givesingen kompromiss. Detta är också en fråga om en förpliktelse mot demokratinoch ett förtroende för demokratin. Låt mig sluta med några ord av Per AlbinHansson, som yttrades vid den tid då fascismen gick härjande fram över : "Det gäller att skydda vårt land från olyckor somövergått andra länder och folk, att kväva de upplösningens och desperationenskrafter som tro att deras tid kommit även hos oss, att trygga fredligutveckling på lagens grund, att visa den demokratiska styrelsens förmåga attlänka folkens öden fram tUl tryggad försörinmg och lagbunden frihet." Jag vill upprepa vad jag sade för någon tid sedan:Socialdemokratin kommer även i dagens polariserade värld med dess rop på lagoch ordning, med militäriuntor och tortyr, med frälsarläror, terror ochmotterror att benhårt fortsätta att slåss för reformism och demokrati. () kort genmäle; Statsministerns anförande var värdefullt frånmånga synpunkter. Jag tänker t. ex. på det klara besked han gav om tUläggsdirektivfill massmedieutredningen samt om inititativ och direktiv som skall gemöjlighet att skapa bättre klarhet kring begreppet spioneri, bättre regler omhusrannsakan osv. Jag vUl gärna också säga att jag helt godtarstatsministerns uppläggning av det fortsatta arbete som försvarsutskottet harförordat. framhåller i mledningen till sittbetänkande vikten av att gränserna för ordinarie granskningsorgan respekteras,och när utskottet avslutningsvis anser att ett fördjupat studium av de frågorutskottet har berört bör komma tUl stånd och föreslår att sådanaöverväganden bör beslutas av regeringen, kan utskottet rimligen icke ha avsettnågon granskning, eftersom det uppdrar åt regeringen att lägga fast formernaför detta arbete. Utskottets uppgift måste ha varit framåtsyftande. Man måste hatänkt på den framtida organisationen, insynen, kontrollen osv. Det är ensjälvklarhet att ett organ som får den uppgiften fill ledning för sitt arbetemåste studera nuvarande förhållanden och den ordning som gällt under några år.Jag delar helt statsministerns uppfattning i den frågan. Jag vill säga ytterligare några ord om orsaken fill attjag ställer mig avvisande fill en särskild juristkommission. att det var tveksamt om JO har tUlräcklig kompetens. Jag har väldigtsvårt aft se att det skulle finnas någon begränsning i det avseendet, 1 varjefall har JO inte offentligt gett uttryck åt någon tveksamhet beträffandegränserna för sitt kompetensområde. Jag vill därför inte medverka till att göranågot intrång på JO:s kompetensområde. Den militära underrättelsetjänsten m. m. Den militära underrättelsetjänsten m. m. HerrBohman hänvisade till Wennerströmaffären. Jag vUl lika klart som herrBohman säga att jag när det gäller omfattningen av den affären 1973 verkligen inte ser någon parallell med den här. I det avseendet är vi Och när inte vUl göra den jämförelsen i andra avseenden,så bör han inte göra den i det här avseendet heller. Just genom omfattningenoch vidden av Wennerströmaffären fanns det som jag vill kalla det"särskilda skäl", och sådana kan jag inte se i det här fallet. Dessutom har det tillkommit en omständighet som är värdatt komma ihåg, och det är utskottens initiativrätt, samt den omständighetenatt om det finner anledning därtill tveklöst kan gåbakåt i tiden utan gränser. Sedan några ord till , som anser attförsvarsutskottet och om jag förstod formuleringarna rätt - också vi här irUcsdagen borde tacka och för vad de har gjort. Jag uppfattade detså att vi också borde tacka dem för att de avslöjat vissa delar av den hemligaunderrättelsetjänsten. Jag tycker att det är dags aft bestämmersig. Vi har ett värnpliktsförsvar Om vi inte skall bli tagna med överraskningär det särskilt vUctigt just därför att vi inte har några stående styrkor att vi har ett gott underrättelseläge. Det räcker inte med vad vi kan få i detavseendet genom öppna källor. Vi måste ha information därutöver, och denverksamheten måste vara hemUg. Men det förhållandet att verksamheten måstevara hemlig sätter inte och får inte sätta den representativa demokratin ur spel.Kontroll och insyn kan fungera inom den representativa demokratins ram. Därför vill jag ställa följande fråga fill herrHermansson; Medger att det måste vara så eller vUl herrHermansson medvetet minska vår beredskap och därmed minska värdet av våraförsvarsansträngningar? () kort genmäle; Vi har fått en fyllig regeringsdeklarationav den typ jag efterlyste, och det fempunktsprogram som har presenteratsförefaller välgörande klart och direkt på sak. Vi får pröva enskildheterna närtilläggsdirektiven till massmedieutredningen och direktiven för den nyautredningen blir kända. Men eftersom jag i den allmänpolitiska debattenefterlyste en sådan behandling i massmedieufredningen och en sådan allmäntmedborgerlig prövning, har jag ingen anledning att gå in i polemik på denpunkten. Jag noterar också att statsministern klargjorde att det var självklartatt förutsättningarna ligger oförändrade för den rättsliga prövning som nupågår. Kanske vill jag dock att stafsminisfern på en punkt skulleytterligare bidra till att röja undan en oklarhet som kan bestå, och det gällerinriktningen av den allmänt medborgerliga granskning som utgjorde femte punkteni programmet. Det angavs att den i huvudsak blir framåtsyftande, och jag troratt det vore värdefullt om det klart sades ut att det självfallet måste varautredningen helt obetaget att restlösf granska bakåt, så att maninte nu oberättigat får intrycket aft det skulle vara fråga om att vifta bort behovet av att, som försvarsutskottetskriver i slutraderna av betänkandet, de frågor som utskottet har berört meninte helt hunnit gå igenom blir föremål för ett djupare studium. Jag tror, herr talman, att de som har funnit helaIB-debatten överdimensionerad och de som till äventyrs tycker att det tas tillför stora ord i försvarstalen för demokratin ändå bör vara glada för attvi tar oss tid mitt i en brännhet materiell situation här i , sommånga uppfattar som starkt krisartad och som påverkar människors vardag attdiskutera denna fråga så allvarligt och så genomgående. Några av ledamöternaler litet åt benämningen "brännhet" och tycker att man snarare börkarakterisera situationen som "svinkall". Jag tror att de somverkligen lever mitt uppe i denna materiella situation tycker att den förtjänarbägge dessa benämningar, och de upplever den som det enda väsentliga just . Under sådana förhållanden är det viktigt att den svenskariksdagen inte drar sig för att här verkhgen ägna tid åt att ordenthgtgenomlysa förutsättningarna för det folkstyre som under de senaste månadernahar blivit på så avgörande punkter ifrågasatt och vars trovärdighet har blivitföremål för en mycket utspekulerad och delvis helt överdriven kritik. framförde några tänkvärda ord om diktaturerna iolika delar av världen. Jag tycker att det är naturligt att i en debatt omöppenhet och informationsfrihet i och i andra länder även påminna omett låt vara litet men dock färskt exempel på en helt annan syn påinformationsfriheten än den som vi har här i vårt land, nämUgen beslutet attutestänga från hans arbetsplats i . Det beslutet är mycketavslöjande för värdlandet. Det är tydligt att klyftan alltjämt är lika djupmellan diktaturens sätt att handla i sådana här lägen och demokratiska krav påinformationsfrihet som den var tidigare, under Stalinåren. Jag tycker aft detär ett påpekande som kan ha sin plats i det här riksdagsprotokollet, där såstort utrymme är ägnat åt den kommunistiska samhällssynen, demonstrerad i enblandning av modern misstänk-liggörandefeknUc och vad en gångkallade geniala lära, vägledande för hela den politiska verksamheten.Nog har geniala lära hedrats också i dessa senaste dagar, tyvärr även iden svenska debatten. Den militära underrättelsetjänsten m. m. HerrBOHMAN (m) kort genmäle; Är statsminister verkhgen inte medvetenom att beskyllningarna hur befängda de än må te sig om att det har funnitsvissa sambandslinjer mellan IB och det socialdemokratiska partiet harutlöst bekymmer och oro på många ställen i det svenska samhället? Och inserinte att den omständigheten att den hemliga underrättelsetjänsten istor utsträckning har rekryterats med aktivt verksamma socialdemokratiskapolitiker, människor som har varit starkt bundna av sin politiska verksamhet,kan vara ägnad att ge näring åt sådana antydningar och anklagelser, hurobefogade de än är? Inser han mte att detta är ett faktum och att människornagör sina antaganden felaktiga, obefogade, orimliga, men ändå antaganden somutlöser misstro? Den militära underrättelsetjänsten m. m. Och är inte statsministern medveten om att det i ettsådant klimat, där misstro uppenbarligen har gjort sig gällande, är värdefulltatt få helt klarlagt att misstankarna saknar varje grund? Det måste varavärdefullt ur demokratins synvmkel, ur det svenska rättssamhällets synvinkel,men naturligtvis också för det socialdemokratiska partiet att man visar sigvara beredd att medverka till allt som kan vara ägnat att visa att man inte harnågonting att dölja. Men i det sammanhanget drar paralleller mellandem som tjänstgör i en sådan, den offentliga debatten och den offenthgakontrollen undandragen verksamhet och dem som arbetar i vårt öppna försvar.