prot · FW0950 · 1973-12-31 00:00:00 — Med det stora intresse som harvisats för den här frågan har jag ingen anledning att betvivla att detintresset finns i regionen och att det kommer att tillvaratas på det sätt somfrågeställarna också har hoppats på. Och jag har, som sagt, i mitt skriftligasvar uttryckt en förhoppning om att den här frågan genom pågående förhandlingarskall föras fram till ett positivt resultat. i (fp): Statsrådet ställer frågan huruvida det lokaltfinns tillräckligt intresse för detta, och jag kan nog försäkra att det finns.Vi har någonting som heter och som består av intressenter frånbåde och dels handelskamrarna och dels kommunerna. Där finnsdet ett verkligt intresse så där bör man inte stöta på patrull. vill jag tillägga att jag är fullt medveten om attdetta är en fråga mellan myndigheterna. Men vad jag sätter speciellt värde påär att kommunikationsministern har gett sin välsignelse till att de vidtar enåtgärd för att få en lösning på detta problem. För luftfartsverkets del måsteman naturligtvis ta hänsyn till de ekonomiska faktorerna, men om flygtrafikenligger nere blir det inga inkomster alls. Även om man sänker priserna blir deti varje fall vissa marginalintäkter som kan vara värdefulla att ha. i Agnas (m): I princip är jag överens medkommunikationsministern om vad han sade här. Men när det gäller finsktrafikpolitik vill jag säga att den är föredömlig. Statistiken för de finskaflygplatserna jag har fått den i detalj genom upplysningstjänsten - ärfantastiskt imponerande. Anledningen till att'det finska flyget har så mycketpassagerare är ju att man på den sidan har fört en helt annan prispolitik redanfrån början så att folk har vant sig att flyga. Jag kan inte tro att pånågot sätt anser att man skall ha högre priser på resor över till . Frånden sidan gör man säkert allt för att hålla priserna nere. Däremot, om det är så höga kostnader i att man härmåste ligga litet högt, så betyder det ju också att det blir färre passagerare.Jag tror att luftfartsverket skulle få mera inkomster om man satte avgifternaså att de stimulerade till trafik. Fler landningar och fler passagerare skullegöra att trafiken fortsatte. Det är riktigt att det, som kommunikationsministern säger,gäller ett affärsdrivande verk. Men vi får väl också mer och mer tänka pårikets totalbudget. Det kan ju inte få vara så att det ena verket driver enpolitik som egentligen hämmar något annat, t. ex. turistnäringen, näringarna iNorrland, regionalpolitiken och annat. Vi har talat om det tidigare, och dettaär inte rätta tillfället att ta upp tiden med den saken. Men jag tror att deninvändning kommunikationsministern här anfört är ganska svag i sammanhanget. Ändring i vattenlagen och utbygg-twden av Ljusnan Här är inte platsen för en trafikpolitiskdiskussion inom ramen för några enkla frågor. Men jag vill gärna understrykamed anledning av vad i Agnas senast sade, att det är riktigt attFinland har en annan trafikpolitik än . Man kan inte, hur gärna man änskulle vilja ibland, ställa utvecklingen för ett trafikmedel i ett land motutvecklingen för samma trafikmedel i ett annat land och göra en direkt jämförelse.Man måste ha hela bilden framför sig för att kunna göra en rättvis bedömning. Det är således riktigt att förhållandena är olikartade. IFinland satsar man på statliga bidrag och subventioner till inrikesflyget påett sätt som det inte finns motsvarighet till här i . Vi på vår sidasatsar hundratals och åter av skattmedel för attförsöka hålla i gång järnvägstrafik i trakter där vi tycker att det är riktigt.Det har man inte en direkt motsvarighet till i . På detta vis kan man, , diskutera område efterområde. Men det är inte det vi skall göra . Det viktiga här är att man i denfråga vi nu diskuterar kan nå fram till ett positivt resultat. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Föredrogs och hänvisadesKungl. Maj :ts propositioner nr 53 till trafikutskottet och nr 67 tilljordbruksutskottet. § 7 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningennr 61. § 8 Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan Föredrogs civilutskottetsbetänkande nr 5 i anledning av dels propositionen 1973:11 med förslag till lagom ändring i lagen (1971:531) om ändring i vattenlagen (1918:523) jämtemotioner, dels motioner angående utbyggnaden av Ljusnan. Maj:t hade i propositionen1973:11 föreslagit att anta vid propositionen fogat förslag till lagom ändring i lagen (1971:531) om ändring i vattenlagen (1918:523). Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "Genom en ändringi vattenlagen som trädde i kraft Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan 1972utvidgades väsentligt Kungl. Maj:ts rätt att pröva tillåtligheten av företag ivatten för att tillgodose behovet av allmän planering. Enligtövergångsbestämmelserna skall dock mål som anhängiggjorts vid vattendomstolföre lagändringens ikraftträdande handläggas enligt äldre bestämmelser. Vidbehandlingen i av den fysiska riksplaneringen uttalade denmeningen att garantier borde skapas för att hushållningen med återståendeoexploaterade huvudälvar och källflöden i södra och norra kunna prövas i ett sammanhang. ansåg att detta kundeåstadkommas exempelvis genom att nämnda övergångsbestämmelser ändrades. Motbakgrunden härav föreslås i propositionen en ändring av övergångsbestämmelsernasom innebär att Kungl. Maj:t får pröva tillåtligheten av vissa företag i vattenäven om ansökan om tillstånd till företaget kommit in till föreden ." I detta sammanhang hade behandlats dels devid början väckta motionerna 1973:53 av m. fl. (vpk) vari hemställts attriksdagen gav Kungl. Maj:t tiU känna sin uppfattning, att inga ytterligarekraftbyggnader eller därmed jämförliga ingrepp borde förekomma i Ljusnan, 1973:54 av i m. fl. (fp, c, m) varihemställts att till förtydligande av godkändaplaneringsriktlinjer som sin mening gav Kungl. Maj .t till känna attytterligare kraftverksutbyggnad ej borde tillåtas i Ljusnan, dels de i anledning av propositionen väckta motionerna 1973:1581av herrar () och () vari hemställts att riksdagenskulle avslå propositionen 1973:11, 1973:1582av m. fl. (fp, c) vari hemställts att 1. att, om ansökanom medgivande till utbyggnad av vattenkraft i Mellanljusnan underställdesKungl. Maj.ts prövning, sådan ansökan borde avslås, 2. att viss ersättning till sakägareborde kunna utgå efter skälighets-prövning på sätt som i motionen anförts, dåKungl. Majl fann det motiverat. 1. beträffande lagförslaget att med bifall tillKungl. Maj :ts förslag och med avslag å motionen 1973:1581 skulle anta det vid propositionen fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1971:531) om ändring i vattenlagen (1918:523), 2. beträffandeviss ersättning av statsmedel att skulle avslå motionen 1973:1582,yrkandet 2, 3. beträffandeutbyggnad av Ljusnan m. m. att skulle a. somsin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, b. lämna motionerna 1973:53 och 54 samt 1582, yrkandet 1,utan ytterligare åtgärd. 1. beträffande avslag å lagförslaget av fröken () och () som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med avslag å Kungl. Maj:ts förslag och medbifall till motionen 1973:1581 för sin del inte skulle anta det vidpropositionen fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1971:531) omändring i vattenlagen (1918:523), Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan 2. beträffande viss ersättning av statsmedel a. av herrar Grebäck (c), Tobé (fp) och (), fruOlsson i (c) samt () som under förutsättning av bifall till utskottets hemställan under 1 ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1973:1582, yrkandet2, som sin mening gav Kungl. Maj :t tUl känna vad reservanterna anfört, b. av fröken () och herrWennerfors (m) som under forutsättning av bifall till reservationen nr 1 ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att lämnade motionen 1973:1582, yrkandet 2, utanytterligare åtgärd, 3. beträffande utbyggnad avLjusnan m. m. av herrar Grebäck (c), Tobé (fp) och (), i (c) samt herrar (vpk) och Äkerfeldt (c) som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att i anledning avmotionerna 1973:53, 54 och 1582, yrkandet 1, som sin mening gav Kungl. Maj:t tillkänna vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande viss ersättning av statsmedel av fröken () och herrWennerfors (m). 1 riksplaneringsdebatten fastslogsriktlinjer av olika slag för den fortsatta riksplaneringen. Det var delsgeografiskt orienterade riktlinjer, dels mer principiella riktlinjer. Manskulle i princip försöka skydda de stränder som var lämpliga för bad och friluftslivi framtiden, man skulle skydda fjällområden och en del andra områden utan direkt på kartan angav vad det var för områden. Men så fanns det också enregel att man skulle se till att huvudälvar och källflöden i avkraftverksutbyggnader opåverkade vatten skulle bevaras för framtiden. Departementschefen gjorde ett undantag i sin proposition.Han sade att beträffande älv skulle man, trots att det fanns vissautredningar, ytterligare överväga frågan, och beträffande planerna för de södrahuvudälvarna - från t. o. m. skulle en särskildutredning företas. Den har ju sedan tillsatts med förre landshövdingenSehlstedt som ensamutredare. Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan Med stöd av en folkpartimotion beslöt medavvikelse från propositionen att älv skulle bevaras opåverkad det blevalltså en geografiskt orienterad riktlinje beträffande älv. När detgällde de södra huvudälvarna knöts största intresset vid debatten i riksdagentill Mellanljusnan. Frågan var komplicerad av den orsaken att det låg ettärende i som gällde begäran om utbygnad av fyra kraftverkuppströms och nedströms på en sträcka av ca 5 mil. i sinhelhet blev det tror jag att jag kan säga övertygat om att det fanns godaskäl mot att bygga ut Mellanljusnan. Det borde beaktas på något sätt. Det harframgått av vad naturvårdsorganen sagt, av redovisningen i regeringens rapportHushållning med mark och vatten samt även av en stark folkopinion. Men enkomplikation var som sagt att det pågick en process om dessa frågor. , och i utskottet enade sigom att liksom när det gällde älv säga ifrån att Mellanljusnan skulleskyddas för fortsatt utbyggnad, på samma sätt som man skyddar brantkusten vidNordingrå och andra områden som direkt geografiskt utpekades. Socialdemokraternaoch kommunisterna däremot menade att man kunde få en annan garanti för enförsiktig hushållning med älvarna, speciellt då med Mellanljusnan, exempelvisgenom att man ändrade den övergångsbestämmelse i vattenlagen som gäller fr. o.m. den och som innebär att i ärenden där ansökan gjorts efterden skall regeringen få pröva tillåtligheten av företag ivatten, oavsett om säger att det är tillåtet eller inte. Denlinjen vann bifall, och har proposition 11 till årets riksdageffektuerat denna beställning. Propositionen redovisar vad det härgäller, och av den redovisningen framgår att tillämpningen är begränsad. Det ärbara 1 1 mål som är av den karaktären att de skulle bli berörda av denövergångsbestämmelse som föreslås, och fyra av dem gäller justMellanljusnan. Ytterligare något mål har också förbindelse med Mellanljusnan. Det har upplysts att utredningen om hushållningen rörandede södra huvudälvarna från till skulle omfatta ca 50objekt, varav 30 är av den karaktären att de skulle kunna vara aktuella idagens kraftverksläge. De fyra i Mellanljusnan tycks därför inte behöva påverkaresultatet av den utredningen i någon högre grad. I center-, folkparti- och moderatreservationen tillriksplanerings-propositionen 111 gick man emot den typ av retroaktivlagstiftning som utskottets majoritet tillstyrkt och beslutat om.Från och anser man att det inte är praktisk politik att nuprotestera, när regeringen har effektuerat ett riksdagsbeslut. Däremot har viuppmärksammat den förlust som kan drabba sökandena i olika avseenden på grundav lagförslagets retroaktiva verkan. Vi har i motionen 15 82 uttryckt det såatt viss ersättning till sakägare bör kunna utgå efter skälighetsprövning, dåKungl. Maj:t finner det motiverat. Vi menar att det är främmande för vårträttssystem att införa en regel som retroaktivt kan bli ogynnsam för enrättsägare. Det kan t. ex. gälla processkostnader som erlagts i onödan på grundav att lagstiftningen ändrats. Vi finner det svårt att precisera några formellaregler härför, och av den anledningen har viföreslagit att prövningen skall läggas hos vår allvisa regering, som medhandlingarna på bordet i det enskilda fallet säkert kan finna en rimligbedömningsgrund. Om vi alltså inte går emot lagförslaget dock medreservationen i ersättningsfrågan håller vi fortfarande fast vid attMellanljusnan skall undantas från utredningen om de södra huvudälvarna. Viföreslår därför att Mellanljusnan pä samma sätt som dä det gäller Nordingråsbrantkust och älv genom beslut om riktlinjer för riksplaneringen skallbevaras från kraftverksutbyggnad. Den praktiska innebörden av ett bifall tillreservationen bhr att detta problem om skydd för Mellanljusnan skall tas uppvid de överläggningar som förestår mellan och länsstyrelsenför att fullfölja riksplaneringen. Det bör vara en bra inkörsport, eftersomrapporten med mark och vatten behandlar dessa frågor. 1 rapportenfinns en karta på s. 376 med beskrivning på s. 377, och i bilaga B finns det fin karta som anger värdet av Mellanljusnan i dessa avseenden.Länsstyrelsens inventeringsmaterial till riksplaneringen har också särskiltbetonat Ljusnans dalgång vid som intressant ur dessa synpunkter. tillvattendomstolen kan jag citera: " hela den aktuellaälvsträckan är av riksintresse ur naturvårdssynpunkt inberäknat såväl den vetenskapligaoch kulturella naturvården som det rörliga friluftslivet". 1 fullständighetens namn vill jag komplettera detta medatt säga att i slutet av samma skrivelse, trots att den givit ettså positivt uttryck för att man bör skydda Mellanljusnan, uttalar attkraftverksutbyggnaderna bör kunna medges. Beträffande kommunens avståndstagandefrän utbyggnaderna säger att detta avstyrkande inte bör kunnatolkas så att man motsätter sig att frågan kommer under Kungl. Maj:ts prövning,om skulle förklara kraftverksutbyggnaderna ej tillåtliga. Manhade alltså den möjligheten enligt nu gällande lag. Vad skall nu och göra?Enligt de riktlinjer som utfärdat, kompletterade med anvisningarfrån - kommer det väl sådana också frän planverket skall man göra ett program för hur riksplane-ringsintresset skall förankras ikommunen genom beslut från kommunala och statliga organ. Det kan ske t. ex. genomett reservatbeslut enligt naturvårdslagen. Det kan också ske genom en anvisningi generalplan. Den säkraste garantin för ett bevarande av Mellanljusnanger reservation 3 till civilutskottets betänkande nr 5. Utskottsmajoriteten,socialdemokrater och moderater, lägger avgörandet hos Kungl. Maj:t och trordärmed att saken är klar, men det är den inte. Då utredningen om de södrahuvudälvarna presenteras kan det uppstå många mot varandra stridande intressensom blir svåra att tillgodose. Mellanljusnan kan då komma i kläm för att någotannat syfte skall uppnås. Vi menar att utredningen om MeUanljusnan redan nu handenatt Mellanljusnan inte bör ingå i den övergripande utredningen. Denbör redan nu betraktas som en riksklenod. Tillåt mig slutligen åberopa ett i dagens situation till Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan 2 protokoll 1973. Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan synes fögagångbart argument, en omfattande opinion hos bygdens befolkning. Det finnsmånga exempel på det. Jag vill bara citera vad styrelsen för Ljusdalssocialdemokratiska kvinnoklubb har sagt i ett uttalande: "För att fåfrågan prövad på ett demokratiskt godtagbart sätt anser vi det vara regeringensskyldighet att ta ansvar för den fortsatta behandlingen av vår älvdal, ochdärför förelägga en proposition om Mellanljusnan. Vi vill då påtaladen starka opinion mot utbyggnad som råder. Inom partiet här på orten äropinionen splittrad, varför ingen politisk eller facklig avd. har kunnat uttalaett ja till utbyggnad. Däremot har ett par fackliga avd. sagt nej. Av detta tordeframgå den starka känsla för älvens bevarande som präglar människorna i vårbygd." Jag tar det här exemplet, eftersom det inte kanbortförklaras som ett tillfälligt byalagsyttrande. Detta är en sådan grupp somregeringen kanske borde ta hänsyn till i dessa sammanhang. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 2 a och 3 i civilutskottets betänkande nr 5. I motionen 1581 har och jag yrkat avslag påpropositionen 11 som ju innebär ett förslag om ändring av den ändring ivattenlagen som beslöt 1971 på grund av propositionen 106. Till vårtmotionsyrkande har moderata samlingspartiets ledamöter i civilutskottet anslutitsig i reservationen 1. har varit inne på de ändringar i vattenlagen somskedde 1971 och som bl. innebar att Kungl. Maj:ts prövningsrätt i vattenmålutvidgades för att tillgodose behovet av allmän planering. Maj:t kanefter de ändringar som skedde då dels förordna om obligatorisk underställningför vissa slag av företag som är av betydande omfattning eller ingripandebeskaffenhet, dels genom särskilt beslut förbehålla sig prövningen av visstsådant företag. fattade sitt beslut på grundval avett enhälligt utskottsbetänkande, och såvitt jag kunnat se förekom det ingendebatt i kammaren. Ändringen kom i tryck i den 19juli 1971, och ändringarna trädde i kraft . Det fanns vissaövergångsbestämmelser till lagändringarna, och punkt 2 i dessa säger bl. a.:"Mål som före ikraftträdandet anhängiggjorts hos vattendomstol handläggesenligt äldre bestämmelser." Ändringarna grundade sig på förslag avvattenlagsutredningen. Både utredningen och departementschefen anförde imotiven helt kort att de nya reglerna inte borde tillämpas på mål som hadeanhängiggjorts vid vattendomstol före ikraftträdandet. Det bör påpekas, herrtalman, att av remissinstanserna hade åtminstone ansettatt de nya bestämmelserna borde ha gjorts tillämpliga på redan anhängiggjordamål, men den meningen avvisades såliinda i propositionen. Det är väl alldeles klart att vid lagändring hadede nya reglerna i och för sig kunnat göras tillämpliga på redan anhängiggjordamål. Men så skedde inte förmodligen efjer vissa överväganden, särskilt somfrågan hade tagits upp vid remissbehandlingen. Medborgarna fick genom besluteten lagstiftning att rätta sig efter: n' regler skulle träda i kraft1972, gamla regler skulle gälla för mål som var anhängiggjorda . Dettaanses enligt praxis ha kommit till medborgarnas kännedom när Svenskförfattningssamling utkommit av trycket . Men, herr talman, vad är det som skall ske enligtproposition nr 11 som vi nu behandlar? Jo, vi skall tvärtemot ochmed ändring av beslutet nu bestämma att de nya reglerna skallgälla även mål som var anhängiggjorda när ändringen av vattenlagen trädde ikraft . Jag reagerar starkt mot detta: delvis därför att denya reglerna skall få gälla redan anhängiggjorda mål men mest därför attriksdagen nu i efterhand, retroaktivt, får förslag härom och eventuellt antar detförslaget. Det är för ett rättssamhälle en utomordentligt viktig princip attlagstiftningen inte i efterhand ändras och görs tillämplig på förhållanden somredan har varit och att lagar i princip inte får tillbakaverkande kraft. Denprincipen är - som vi har skrivit i motionen ett skydd för rättstrygghetenoch ger bl. a. garantier för att statsmakterna inte utnyttjar sinalagstiftningsbefogenheter på ett sätt som skulle ge lagstiftaren ett orimligtövertag i förhållande till enskilda i frågor som hotar att gä statsmakternaemot. Man bör som jag ser det - inte göra en bedömning vid lagändringen 1971som då medborgarna skall rätta sig efter och efteråt ändra denbedömningen och säga att vad och regeringen sade 1971 var alldelesfel; nu gör vi en ny bestämmelse som reglerar bedömningen av frågor somhänsköts till domstol 1971. Den här sidan av problemet är, tycker jag, ganska litetberörd i utskottsbetänkandet. Där betonas mer olika värderingar av intressetatt i vattenmål kunna beakta allmänna planeringssynpunkter. För mig är i denhär delen inte den frågan det väsentliga. Vi har sagt i vår motion att det ioch för sig finns sakliga motiv för just denna ändring. Men de är inte såstarka att de motiverar vad som skulle bli följden av en ändring, nämligen enuppluckring av rättssystemet på en punkt som är av vital betydelse förrättstrygghetsprincipen. Det här är ingen egentlig värdering mellan den sakligastyrkan i det aktuella fallet, å ena sidan, och en rättstrygghetsprincip, åden andra sidan. Det är bara ett påpekande att vi i själva sakfrågan kanförstå, att man tycker att det hade varit bättre med andraövergångsbestämmelser 1971. Men vi kan, herr talman, för att nu i sak kanske fåen bättre regel inom detta lagstiftningsområde inte acceptera en lagstiftning,som innebär ett steg pä vägen mot vad vi kallar betydande rättsosäkerhet. I civilutskottets betänkande nr 1972, vilket - somherr Tobé antydde behandlades av kammaren för ,kan man saga att majoriteten här i kammaren, som då bestod av socialdemokrateroch kommunister, beställde den ändring i vattenlagen som vi nu skall taställning till. Då - - sade en enhällig borgerligopposition, centerpartister, folkpartister och-moderater, i reservationen 1 5till civilutskottets betänkande att det inte torde vara förenligt med godtagenpraxis att genom lagstiftning med retroaktiv verkan förändra formerna förhandläggning av redan anhängiggjort ärende. Ingenting har inträffat , och vi i Ändring i vattenlagen och utlfygg-naden av Ljusnan Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan moderata samlingspartiet har inte ändrat uppfattning i en viktigprincipiell fråga bara därför att har gått. Att nu ändra beslut och genomtillbakaverkande lagstiftning ge det ett nytt innehåll skulle, som det står ireservationen, skapa ytterligare rättsosäkerhet och bredda vägen föroförutsebara statliga ingripanden. Därför ber jag att få yrka bifall tillreservationen 1 av fröken och . Jag vill också yrkabifall till följdreservationen 2 b. () kort genmäle: Jag har precis samma uppfattning som herrWinberg i sakfrågan. Men jag sade också i mitt anförande, att när riksdagensmajoritet beställt en lagändring och regeringen effektuerat den, är det lönlöstatt med samma majoritet i demonstrera genom att yrka avslag. Därförvill jag göra det bästa möjliga av situationen och vidhåller alltså vårt andrayrkande i den reservation vi hade till riksplanerings-propositionen . () kort genmäle: Jag kan i och för sig förstå men kan kanske inte acceptera hans slutsatser. Jag påpekar igen vadbl. a. sade , nämligen att det inte var förenligt medgodtagen praxis att acceptera lagstiftning med retroaktiv verkan. Jaguppfattade det som en ganska väsentlig princip för samtliga tre partier. Mankan väl inte bara därför att man råkar bli i minoritet i en omröstning direktändra uppfattning. Det lär, herr talman, finnas en gammal historia från1930-talet i . Någon ledamot sade då att han inte ändrat uppfattningutan bara ändrat votum. Det är väl inte så har gjort? () kort genmäle: Det kan ju hända att jag såsom gammaltjänsteman är miljöskadad, men jag har hela mitt liv fått tillämpa en hel dellagar som jag inte tycker om. Jag har fått lov att finna mig i det. Jag finnermig alltså nu i majoritets beslut i denna fråga. Jag protesterar, mendet är inte lönt att yrka avslag. Däremot vill jag göra det bästa möjliga avden situation vi befinner oss i. () kort genmäle: Även jag får i mincivila verksamhet mycket ofta tillämpa lagar som jag inte direkt gillar. Men härgäller det vår verksamhet som politiker, då vi skall försöka bilda opinion ochstifta lagar. Jag tycker därför att man i viktiga principiella frågor inteskall direkt böja sig för en majoritet. HerrCLAESON (vpk): Jag skall i detta sammanhang inskränka migtill att beröra frågan om utbyggnad av Ljusnan, dvs. punkten 3 i utskottetshemställan, då jag dels delar utskottsmajoritetens uppfattning om föreslagenändring av vattenlagen, dels är överens med utskottsmajoriteten om attmotionen om viss ersättning av statsmedel bör avslås.