prot · FW0993 · 1973-12-31 00:00:00 — Förmellanskikten och för dem som fått sin tandvård genom den privata tandvärdeninnebär försäkringen förbättringar, för många också avsevärda förbättringar.Tandvård är emellertid för mänga redan nu nägot som är dyrt, varför mängatvingats avstå från behövlig tandvård. Det har också påpekats avsocialstyrelsen och även av låginkomstutredningen, som påvisat synnerligenmarkanta skillnader mellan olika socialgmpper i fräga om tandvård ochtandvärdsproblem. Andelen personer med dåliga tänder i socialgrupp 2 vardubbelt så hög som andelen i socialgrupp 1. Andelen med dåliga tänder isocialgmpp 3 var dubbelt så hög som den tidigare nämnda andelen i socialgrupp2. Det innebär med andra ord att andelen Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. med dåligatänder i socialgrupp 3 var fyra gånger så hög som andelen i socialgmpp 1. Dengamla regeln om hur bättre utbildning, högre socialgrupp och större inkomstmotsvaras av en bättre tandstatus och en större besöksfrekvens hos tandläkarnagår också igen på det här området. Hur blir det nu egentligen med den nyatandvårdsförsäkringen? 1 propositionen redovisas en intressant siffra om detta,nämligen att med den nya taxan och med tandvårdsförsäkringen på 1973 årskostnadsnivå kommer patientandelen vid en ersättningsnivå av attöverstiga folktandvärdstaxans belopp med i genomsnitt . Ökningarnablir olika stora för olika behandlingar. Totalt kan siffran bli något lägregenom den höjning av bidragsdelen för den förebyggande tandvärden som utskottetföreslär här, men det blir inga väsentliga skillnader. Vad som här är bekymmersamt och beklagligt är att detidigare sämst ställda blir ännu sämre ställda. VUka är det nämligen somdrabbas av detta? Det är nägot av en paradox att det blir folktandvårdenspatienter som drabbas, exempelvis i där av alltandvård sker genom folktandvärden. Fär jag säga, herr talman, att det här är en allvarligskönhetsfläck i tandvårdsförsäkringen. Vi har i vår partimotion också påpekatatt personer i låginkomstlägen av kostnadsskäl kan komma att avstå från attsöka erforderlig tandvård. Den kommunala socialhjälpen kommer med säkerhet attäven få tUlgripas för att patienterna skall kunna klara vissatandvårdsåtgärder. Så snart erfarenheter vunnits av den nya tandvårdstaxan ochav försäkringen bör därför en viss översyn av taxorna ske. Så några ord om försäkringens förmåner. 1 princip betalarpatienten och försäkringen hälften var för tandbehandlingar. Somsocialministern redovisade, skall försäkringen dessutom för särskiltkostsamma behandlingar ge ersättning av taxans belopp till dendel detta under en behandlingsomgång överstiger I . Vidare skall förvissa proteser försäkringsersättningen utgöra av taxebeloppet. Den särskUda ersättningsregeln som innebär att 75 procentsersättning utgår för tandvärdskostnad har särskUt berörts avsocialstyrelsen, som framhållit att försäkrad som åtnjutit den högreersättningsnivån för kostnader över I bör kunna verifieraregelbundna tandläkarbesök för att på nytt kunna få den högre ersättningen. Socialstyrelsenhar anfört att ersättningsgrunderna bör utformas i enlighet härmed. Det finnsmånga skäl som talar för detta. Vi kan utgå ifrån att det i inledningsskedet efter den finns ett uppdämt behov avtandvård. När detta uppdämda behov har tUlgodosetts, när det gjorts vad somkallats en totalsanering av patienter, finns det anledning att prövasocialstyrelsens förslag om att patienterna genom att verifiera regelbundentandvård skall kunna fä det högre ersättningsbeloppet. Det finns två skäl förett sådant resonemang, nämligen att en regelbunden tandvård för det förstaminskar tandvårdsbehovet och sparar kostnader och för det andra ger lindringför patienten, vUket är välbehövligt och riktigt. Tandläkarnasanslutning till försäkringen har blivit en stor fräga, och socialministemägnade en stor del av sitt anförande åt just den saken. ärotvivelaktigt en stor fråga hur tandvårdsförsäkringen skall komma att vfändaeen de fungera,och det är självfallet att hur den kommer att fungera i mycket är jr rnr,;107-:! beroendepä hur frågan om anslutningen kommer att bedömas av berörda --- parter.Försäkringsutredningen föreslog en frivillig anslutning av privat- Altmantandvårds-praktiserande tandläkare. Utredningen avvisade lösningen att genomlag försäkring, m. m. obligatoriskt ansluta alla privattandläkare tillförsäkringen, och var i sitt yttrande aldrig inne pätankegången om en sådan form av tvängsanslutning som föreslås ipropositionen. I propositionen föresläs en s. k. automatisk anslutning avtandläkare tiU försäkringen. Denna anslutningsform är i realiteten entvångsanslutning med mycket begränsade utträdesmöjligheter. Vissa specificeradeskäl finns angivna för att fä utträda, men propositionen är ganska oklar pä denpunkten. Vi är givetvis överens om att det är av grundläggandebetydelse att försäkringen redan från början har förutsättningar att praktisktkunna utnyttjas av alla de medborgare som önskar söka vård. Detta förutsätteratt en stor majoritet av de privatpraktiserande tandläkarna redan från börjanansluter sig tUl försäkringen. Utredningen räknade också med anslutning tUlförsäkringen från det absoluta flertalet privatpraktiserande tandläkare.Utredningen uttalade att en allmän anslutning av tandläkare kommer till ståndfrån början. Tandläkarkåren har genom sin organisations representanter iutredningen ställt sig bakom denna uppfattning. Att sedan i sitt remissvar anmält visstveksamhet mot vissa delar av utredningen är väl i och för sig inte sämärkligt. Jag tror inte att man skall göra detta till en vare sig större ellermindre sak än det är. Förbundet representerar sakkunskap om tandvårdsfrågorna,vidare finns det ett partsintresse i detta sammanhang. Det skall vi inte blundaför. Men Tandläkarförbimdets högsta beslutande organ har ju uttalat sig för enallmän anslutning, och en tUlräcklig anslutning anses från det hållet ocksåvara säkrad om man i huvudsak genomför utredningens förslag. Man har också frän förbundet förklarat sig beredd attgenom sina lokalföreningar verka för en tUlräcklig anslutning, om denna motförmodan skulle tendera att bli otUlräcklig inom något enstaka försäkringskasseomräde.De uppvaktningar som vi haft inför utskottet och de kontakter vi haft i övrigthar också givit mig den bestämda uppfattningen att kommeratt medverka på allt sätt för att få en tillräcklig anslutning. Departementschefen säger i propositionen, och han har sagtdet också här , att han inte känt sig övertygad om att man skulle få entiUräcklig anslutning trots försäkringar. Får jag då ställafrågan pä följande sätt: Vilka garantier är det som herr socialministem krävernär han betvivlar trovärdighet på detta område? Jag haringen anledning att vara något ombud för eller någon annanhär. Jag har en ambition, nämligen att vi skall få en tandvårdsförsäkring som skall fungera på bästa möjliga sätt, så att den skall kunna tillgodose de syften som man pä alla håll, inte minst inom , varit överens om att den skulle förverkliga. Dä frågar jag mig om det gär 53 Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. lättare omman pressar in människor i en försäkring mot deras vilja. Man har fråntandläkarna deklarerat sitt ansvar i detta sammanhang, och jag menar att det dåfinns anledning att sätta sig ned och fundera om det behövs etttvångsingripande som av såväl tandläkarna som allmänheten upplevs somomotiverat och som uttryck för misstro. Vi skall ändå vara på det klara med med dessa uttryck för misstro - som också kom fram i socialministernsinledningsanförande - inte skapar de bästa förutsättningarna för att kunnabemästra inledningsskedets svårigheter pä detta område. Jag vill vidare säga att det inger starka principiellabetänkligheter att på detta sätt tvängsansluta eller kollektivansluta enyrkesgrupp tUl en försäkring. Nog hade man väl ändock haft anledning att frägasig om man inte skulle kunna nä ett bättre resiUtat genom en anslutning päfrivillig väg. Jag frågar mig: Kan det över huvud taget finnas någon tandläkaresom kan ställa sig utanför när man vet, att patienten fär en 50-procentigåterbäring på tandvärdskostnaden enligt tandvårdstaxan, i vissa fall mer? Tilldetta skall man också lägga den höjd som tandvårdstaxan har fått. Jag trorockså att taxan ur tandläkarsynpunkt har fått en sådan höjd och utformning kommer att ansluta sig tUl försäkringen. Det finns verkligen anledning till betänksamhet mot denslutledning som socialministern kommit fram tUl i sin proposition. Det finnsockså anledning att göra det i när inte minst socialministern så oftabetonar nödvändigheten av medinflytande från arbetstagargruppen. Det gällerdock en arbetstagargrupp inom försäkringen. Därför har man väl också anledningatt fundera på de principiella konsekvenserna av förslaget om entvängsanslutning. Sä till slut några ord om folktandvårdens behov avtandläkare. Socialministern uttalade sin förvåning över att kunnatansluta sig till en reservation på denna punkt. Jag vUl bara säga att vi idetta avseende har följt försäkringsutredningens tankegångar. Vi menar och troratt det som försäkringsutredningen kommit fram till ändock ger garantier förmöjligheterna att förstärka och bygga ut folktandvården. Utredningen föreslogatt om synnerliga skäl gör det nödvändigt skall fämöjlighet att gä in med vissa begränsningar. Vi har accepterat detta, eftersom vi menar att den bestämmelsen harkaraktären av övergångsbestämmelse. Vi är det behöver jag inte säga här självfallet angelägna om att folktandvårdens behov av tandläkare skalltUlgodoses. På den punkten har vi inte heller någon annan uppfattning än densom redovisats av . I propositionen föreslås en snabb utbyggnad avfolktandvärden. Det skall bli den kraftigaste i folktandvårdens historia. Detär riktigt, och den ökade utbUdningen av tandläkare innebär ju möjligheter påden sidan. Men att dä införa långtgående bestämmelser om etableringskontroll,som man föreslår i propositionen, är inte den positiva insats som jag tror ärnödvändig så här i inledningsskedet. Låt oss, som vi har föreslagit frän. vårthåll, se till att en viss begränsning i fråga om nyetableringar kan få görasinom vederbörande landstingsområden och att representanter för huvudmännen,och berörd personalpart, nämligen ,fär överlägga på den punkten. Jag tror att det är på den vägen vi harmöjligheter att fä denna nya, viktiga försäkring att fungera på etttUlfredsställande sätt i inledningsskedet. Det brukar sägas att föret är sämst i portgängen, ochförvisso kan man befara att det blir det med tanke på den beklagligakonfrontationspolitik som herr socialministern tyvärr redovisade i sittinledningsanförande. Herr socialministern försökte jämna ut det litet grand påslutet och uttalade förhoppningar om ett gott samarbete, förståelse osv. Fårjag stryka under den sista delen och uttala den förhoppningen, att man trotsvad som har skrivits i propositionen och trots vad som har sagts här -vUketprotokollet kommer att vittna om skall kunna hitta vägar tUl förståelse ochhänsyn mellan berörda parter, sä att tandläkarkären kan gå in i det här arbetetmed en positiv attityd tUl tandvårdsförsäkringen. Jag sade inledningsvis att det här är en stor och viktigreform, som vi har anledning att sluta upp omkring. Man har väntat på den påmånga håll, och den är utomordentligt viktigur hälsosynpunkt som en väsentligdel av hela vårt sjukvårdspanorama. Det är frän dessa utgångspunkter jag hoppasatt man skall finna vägar att få en god start på tandvårdsförsäkringen, närden träder i kraft . TUl utskottsbetänkandet har vi, som jag har nämnt, anmältvissa erinringar och reservationer. Jag ber att med hänvisning tUl vad jaganfört få yrka bifall tUl reservationen VI, reservationen IX, reservationen Xoch reservationen XIV. Dessutom ber jag att få yrka bifall tUl reservationen111, som gäller frågan om tandvård för förskolebarnen. 1 övrigt, herr talman,kan jag ansluta mig tUl utskottets hemstäUan. Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. I detta anförande, under vilket herr förste vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandUngar, instämde fröken () ochherr Polstam (c). HerrJONSSON i (fp): Förslaget om en allmän tandvårdsförsäkringhälsas med tillfredsställelse av alla. Införandet av en sådan öppnarmöjligheter för de många människorna att till en rimlig kostnad erhålla en godtandvård. Behovet av en tandvårdsförsäkring är väl dokumenterat. årssjukförsäkringsutredning visade genom sina undersökningar att det förelåg ettregelbundet återkommande behov av tandvård som för stora delar av befolkningeninte var tillfredsställande tillgodosett. Detta gjorde också att mängamänniskors tandstatus inte var den bästa. Ekonomiska skäl har för mänga varit hindrande när detgällt att tillfredsställa det föreliggande värdbehovet. Detta har i inte ringagrad varit fallet bland låginkomsttagare. Undersökningar visar att tandvärdenhos dessa I genomsnitt var sämre än hos personer med högre inkomster. Folktandvårdens resurser har inte heller varittillräckliga så att de kunnat fylla det behov av tandvård som gjort siggällande inom de regioner av värt land där man i övervägande grad varithänvisad tUl folktandvärden. Länga väntetider har också blivit ett hinder förgod tandvård och skapat långa behandlingsköer. Den bristande utbildningskapaciteteni fråga om tandläkare har tidigare även varit ett hinder för Nr 93 utbyggnaden, inte minst av folktandvården, och skapat avsevärda .... . problem. Men det skall inte förnekas att i detta avseendede 91 11 1073 inneburitvissa förbättringar genom att fler tandläkare blivit utbUdade -------------------- tackvare att kapaciteten utökats. Detta har kommit också folktand- Allmantandvårds- vården till del så att man i många fall har kunnat fylla devakanser som försäkring,m. m. gtt gtai j har haft. Från vår sida har vi tidigarebeklagat att tandvårdsreformen inte kunde genomföras . Men detär därför desto mer tillfredsställande att den nu står inför sittförverkligande. När man nu med rätta avser en samtidig utbyggnad avfolktandvårdens resurser, är det angeläget att noggranna prognoser upprättasöver tandläkarbehovet och att utbildningen dimensioneras så att mankan möta och fylla det förväntade behovet av tandläkare. I motion 1973:1755 från har vi framhäUit attungdomstandvården borde utbyggas som ett led i genomförandet av tandvårdsförsäkringen.Vi har understrukit den förebyggande vårdens stora betydelse. Det har herrsocialministern också gjort i sitt inledningsanförande, och iVikmanshyttan har sagt samma sak - att det är viktigt att man försökertillgodose det stora behov som finns av förebyggande vård. Det är en särskiltviktig fråga när det gäller att åstadkomma en god tandstatus för de enskildamänniskorna. Detta måste vara av väsentlig betydelse, då det medverkartUl att förhindra uppkomsten av svårare tandsjukdomar. Det har redan sagts avherr att i det utskottsbetänkande som vi nu behandlar har den härfrågan om den förebyggande vården ägnats särskild uppmärksamhet. Utskottet harvelat understryka detta genom att med en ändring av propositionen föreslå enhögre ersättning från försäkringen för den förebyggande vården. Jag vill härbara konstatera att bakom det förslaget står ett helt enigtsocialförsäkringsutskott. När denna reform nu står inför sitt förverkligande, råderdet inga delade meningar om behovet av den och de stora principerna för dessutformning. Den kan alltså omfattas i det avseendet av ett enigt utskott. Fränvår sida har vi anslutit oss tUl förslagen om ersättningsnormerna förförsäkringen och den del av kostnaderna som den enskilde skall betala. Detsammaär förhällandet när det gäller finansieringen av tandvårdsförsäkringen ochdess anslutning till sjukförsäkringen. Vi ser det här förslaget som enangelägen och viktig komplettering av socialförsäkringssystemet det är ettsteg i rätt riktning. Vi godtar alltså från vårt håll propositionen och utskottsbetänkandeti stort, men vi har på några punkter anfört avvikande meningar. Vi harkonstaterat att i vissa fall avviker propositionen från utredningens förslag.Dessa synpunkter har vi redovisat i några reservationer som jag här i korthetvUl beröra. De förslag som vi framför i reservationerna innebär enligt vårmening förbättringar av propositionsförslaget. När detgäller den personkrets som skall omfattas av försäkringen skall ju iförsta hand alla försäkrade i ett inledningsskede ävenåldersgrupperna 17 innefattas. ettvårdansvar för barn och ungdom t. o. m. , och tandvärden skall 56 för barn vara avgiftsfri. Mendet föreslås att i första hand skall vid utbyggnadenav folktandvården åldersgrupperna tillgodoses, därnäst barnen underskolåldern och sedan ungdomstandvården i övrigt. I en undantagsbestämmelse tUlfolktandvårdslagens 2 § sägs emellertid att folktandvårdens ansvar tUls vidareinte skall gälla för barn och ungdomar på 17 19 är.Folktandvården skulle, som vi ser det, därigenom inte ha ansvar för enorganiserad tandvård för dessa äldersgmpper i avvaktan pä att folktandvårdensresurser byggts ut så att den kan fuUgöra även de uppgifterna. finns detlandsting som redan har en del av dessa resurser det har ju ocksåsocialministern betonat här och man har då på vissa folktandsvärdsklinikerbörjat kalla in även barn under förskoleåldern. Det sägs emellertid att manberäknar att folktandvården inte skall vara helt utbyggd . Dettainnebär att folktandvården under inte har skyldighet attkalla förskolebarnen tUl organiserad värd och behandling. Denna fråga har vi tagit upp i reservationen III. Men låtmig här skjuta in att i ett remissyttrande frän säger man attdet anses otiUfredsställande att barn i åldern 35 är inte omfattas avförsäkringen. Och frän Tandvärnets sida har sagts: "Det är alltså folktandvårdens utbyggnadstakt sombestämmer om och när småbarnen skall få tandvård. Det märkliga kan alltsåinträffa att den enda grupp inom samhället som riskerar att för längre ellerkortare tid hamna utanför såväl försäkringen som den organiserade tandvärden ärde som allra mest behöver vård och kontroU av sina tänder. Det borde vara väl känt att bristande tandvård under detidiga barnaåren kan ge bestående skador, såväl psykiska som fysiska, för framtiden. Ett väl genomfört tandhälsoprogram för denna åldersgrupp ger däremot flera fördelar,- ." Vi har mot denna bakgrimd i reservationen III yrkat attbarn under 6 är skall omfattas av försäkringen pä samma sätt som vuxna så längefolktandvärden inte byggts ut så att den kan bära värdansvaret för förskolebarnen.Det skulle alltså gäUa . Vårt förslag innebär attersättning frän försäkringen bör kunna utbetalas genom faderns eller modernsförsäkring. Med hänvisning till vad utskottet skriver om denförebyggande tandvårdens stora betydelse ser vi det som naturligt att dennaockså bör gälla förskolebarnen. Flera skäl utöver dem som jag nämnt kananföras. En tidigt insatt tandvård hindrar uppkomsten av tandskador, och jagtror också det är bra om barnen på ett tidigt stadium kan få lära sig att gåtill tandläkaren. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till reservationen III. När det gäller frågan om privattandläkarnas anslutningtill försäkringen hade utredningen föreslagit en frivillig anslutning fråndessa läkares sida. Man förutsatte att en tillräcklig sådan anslutning skullekunna uppnäs. Frän Tandläkarförbundets sida har det också sagts att enså stor majoritet av tandläkare har uttalat sig för en anslutning, att en sådankan anses helt säkrad för att reformen skall fungera. Självfallet måste detockså ligga i privattandläkarnas eget intresse att genom en anslutning kunnaerbjuda sina patienter de förmåner som försäkringen medför. Allmän tandvårdsförsäkring, m.m. Allmän tandvårdsförsäkring, m. m. Det vUl också synas som om farhågorna för att tandvårdeninte skulle erhålla ett tUlräckligt antal läkare är överdrivna. Enligt vår menmgbör det vara möjligt att genom den ökade utbildningskapaciteten och genom engod personalpolitik från huvudmannens sida fylla de behov av tandläkare somfolktandvården har. Vi instämmer också i uppfattningen att en nära nog allmänuppslutning från tandläkarnas sida är nödvändig i inledningsskedet.Propositionen vUl begränsa möjligheterna att öppnaprivatpraktik i syfte att tillgodose folktandvårdens behov av tandläkare. Vi har i vår motion från framhållit att möjligheternaav fritt tandläkarval bör upprätthällas, med att utbyggnaden av barn-och vuxentandvården sker parallellt. En tvängsanslutning och enetableringskontroll, som propositionen föreskriver, anser vi däremot inte varabehövlig. Vi anser det vara av väsentlig betydelse att man kan upprätthållamöjligheterna till fri yrkesverksamhet, men naturligtvis är det lika viktigtatt man får en garanti för att den reform som vi strax skall besluta om kankomma att fungera pä det sätt som är avsett. Dessa frågor kommer emellertid attytterligare belysas av annan talesman för vårt parti, varför jag inskränker migtill att i detta avseende yrka bifall till reseivationerna IV och V, där vi berör frågorna om detfria tandläkarvalet och den automatiska anslutningen. I reservationen XII yrkar vi representanter frånfolkpartiet att principen om det fria tandläkarvalet bör gälla även för den somsöker specialisttandvård . Det är tillfredsställande att samtligatyper av tandbehandling blir ersättningsberättigade. Men det kan uppkommaproblem vid konstruktionen av en lämplig tandvårdstaxa, och det är viktigt atttaxans utformning inte ogynnsamt påverkar värdstrukturen. Ätt ta hänsyn tillsvårighetsvariationerna i en och samma behandling tycker vi är berättigat.Departementschefen har också medgivit att en möjlighet till individuelltaxebindning bör öppnas för tandläkare som kan styrka högre kostnadsnivå än densom gäller för tandvårdstaxan i övrigt. I fräga om specialisttandvården skall huvuddelen av den iframtiden bedrivas inom folktandvården. Vi kan dela den uppfattningen, men vianser att principen om det fria tandläkarvalet också bör gälla demsom söker specialistvård. Ett behov av privat verksamma specialister torde välockså komma att föreligga , och vi menar att det bör finnasmöjligheter för sådana att etablera sig. har det föreslagits en särskild tandvårdstaxa som skallgälla för de privattandläkare-specialister som varit verksamma 1972, Detförefaller då naturligt att den taxan också bör gälla för despecialisttandläkare som eventuellt får möjlighet att etablera sig efter dennatid. Jag ber i det fallet att få yrka bifall till reservationen XII, där vi hartagit upp dessa frågor. Frågan om tandläkarnas förhandlingsrätt och rätt tillöverläggningar har vi berört I reservationen XVI. Det är en allmänt accepteraduppfattning inom alla yrkesområden att olika grupper skall ha rätt attförhandla om sina villkor. Ingen vUl väl bestrida denna rätt. Därför ter detsig kanske litet märkligt att man inte helt har tillgodosett den synpunkten när det gäller tandläkarna. De faktorer som påverkar tandvårdstaxansutformning är ju av avgörande betydelse för tandläkarnas arbetsförhållanden.Nu föreskriver propositionen överiäggningar inom den tandvårdsdelegation somskall inrättas, och i den skall såväl tandläkarna som tandteknikernasorganisationer vara representerade jämte och folktandvårdenshuvudmän. Jag tror att det i och för sig är mycket värdefuUt, men detförefaller som om den överläggningsformen inte kan vara densamma som denförhandlingsrätt som tillkommer andra grupper i samhället när det gäller derasarbetsvillkor. Rätten att förhandla bör också tillkomma de här grupperna, ochvi har därför i reservationen XVI yrkat att det vi anfört, som det står, gesKungl. Maj;t tUl känna. Lät mig tUl sist också säga att vår ambition frånfolkpartiets sida när vi anfört vissa reservationer mot propositionen har varitatt förbättra propositionens förslag pä väsentliga punkter. Vår ambition harvidare varit att var och en som har behov av och söker en god tandvård skallberedas sådan tUl överkomlig kostnad.