prot · FW0997 · 1973-12-31 00:00:00 — Motionärerna har också som exempel tagit en period somkarakteriseras av oöverträffade rekordskördar och kommit fram tUl ettspannmålsöverskott av mycket betydande storlek. Men jag undrar , om det är såförskräckligt att vi här i råkar få ett sådant överskott; detta i entid när en tredjedel av väridens befolkning svälter och när vi, senast i dagenstidningar, kan läsa om den katastrof som på grund av torka har drabbat storadelar av . Tidningarna skriver att det behövs 1 mUjon ton spannmål föratt nägot så när hjälpa befolkningen där över den värsta krisen man harhittills bara fått ihop . Jag tycker inte man bör förfasa sig så mycket över vårtspannmålsöverskott. Jag hade nästan väntat att motionärerna skulle ha haft ettyrkande tUl, nämligen förbud mot den kyrkliga förbönen om välsignelse övermarkens gröda men det yrkandet kan de ju komma med ett annat är. Vi hade i det här landet ett överskott av spannmål- det är riktigt på ungefär 1 mUjon ton. Men frän 1960 tiU 1969 var skördeöverskottet,enligt samma skrift från , inte mer än ca per år.Det är goda skördeår, skickliga jordbrukare och framgångsrika växtförädlare somvi till stor del har att tacka för de skördar vi har fått , plus denna utomordentligt förnämUga årsmån som det har varit. Man brukarju inte straffa folk som sköter sig ordentligt! Nå, varför har vi dä fått dessa överskott? Jag tycker attmotionärerna borde ha tänkt på att utöver dessa rekordskördar harregeringspartiet självt medverkat till den ökade spannmålsodlingen genom attskära ner arealerna för sockerbetsodling som man gjorde 1967, Därtill kom ocksåhotet mot mjölkproduktionen: arealminskningen föranledde att många slaktade utsina djurbesättningar, vilket i sin tur ledde till att de utökade sinaspannmålsodlingar i stället. Vår liberala jordbrukspolitik tillåter vidare enbetydande import av spannmål och även av animalieprodukter, som vi i storutsträckning skulle kunna ersätta med svenskproducerade Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Jagtror att vi får försöka fördela ansvaret för överskottsproduktionen mellandels Vär Herre, dels Hans präktiga regering, dels också jordbrukare ochväxtförädlare. Det är i varje fall en dålig jämlikhetspolitik att lägga helaskulden på jordbrukarna och bestraffa dem med en prispress. Lika svårt är det för oss reservanter att accepteratankegången i motionen att man skulle ta i anspråk spannmålsregleringsmedel föratt stimulera konsumtionen och produktionen av kött. Dessa spannmålsregleringsavgifterhar tillkommit för att vara en garanti för att vi skaU kunna hälla de priser päspannmål som överenskommits vid avtalsförhandlingar, och avgifterna harfastställts av . Det är den garantin som motionärerna vill ta borteller i varje fall luckra upp. Jag förmodar att motionärerna när de talar omspannrnälsreglerings-medlen framför allt har tänkt på förmalningsavgifterna.Dessa uppgår nu till ungefär 200 mUjoner kronor. Om man utgår frän att detbeloppet skulle fördelas lika pä en subventionering av produktionen och avkonsumtionen kanske konsumtionen av kött skulle subventioneras med 100 miljonerkronor. Vi konsumerar i värt land 130 ä köttom året. Om man använder hälften av förmalningsavgifterna för attsubventionera köttet fär man en prissänkning med per kUo, Är detnågon som tror att det pä nägot sätt skulle påverka konsumtionen av kött, sommotionärerna inbillar sig? Vore det inte effektivare att sänka momsen på sådanalivsmedel som man vUl öka konsumtionen av? betalade de svenska konsumenterna ca 870miljoner kronor i moms enbart på köttvarorna. På de bästa kvaliteterna ärmomsen 7 å per kilo. Det är ju litet mer än de sommotionärerna talar om. Per år och person konsumerar vi här i landet 14,8 kilokött. Med en prissänkning av , som motionärerna tänker sig, blirsubventionen ungefär lika stor som momsen på ett enda kUo kött av de dyrastekvaliteterna. Det är därför som vi har sagt att motionärernas förslag inteskulle leda tUl effektiva åtgärder. Det skulle säkert vara välbetänkt och i hög grad behövligtför upplysningens skull att försöka utreda varför köttvarorna är sä dyra.Varför blir köttet sä dyrt på vägen frän jordbrukarna tUl konsumenterna? I dagär noteringen för jordbrukarna för den bästa kvaliteten perkilo. Då har jordbrukarna arbetat med produkten . Sålämnar man den tUl slakteriet. , när denna produkt liggerute i butikerna, har den blivit genomsnittligt ungefär så dyr,somliga bitar fem gånger så dyra. , som tyvärr inte är i kammaren , haravlämnat ett särskilt yttrande där han bl. a. säger att priserna beror på detmonopol som jordbrukarnas föreningar innebär. Hur är det? Det finns också ett annat företag här i landetsom har charkuterler och slakterier, nämligen . De tarprecis samma priser pä sina produkter, om inte ibland litet högre än deslakterier gör som ägs av jordbrukarna. Men varken ellerjordbrukarnas föreningsrörelse drivs i syfte att ge utdelning på aktier ellerandelar.. Om vi skall vara ärliga mot oss själva och våra medbröder,skall vi. erkänna att det är den allmänna kostnadsuppskruvningen pä grund avinflationen som bär skulden till livsmedelsprishöjningarna. Men det vill maninte erkänna, och det begriper jag. Varken från politiskt eller från fackligthåll vUl man erkänna att det kan ha någon som helst betydelse, men sä är det. Ett monopol blir skadligt först när det har möjligheteratt undandra marknaden varor för att därmed kunna höja priserna. Men sådanamöjligheter finns inte då det gäller livsmedel, därför att dessa varor har såkort lagringsbeständighet att man inte kan dra undan dem i sådan utsträckningatt man kan höja priserna. De som talar om monopol och dess skadliga inverkan pålivsmedelspriserna skall ha klart för sig att priserna pä de varor som lämnarjordbrukarnas slakterier och mejerier är bestämda av statsmakterna. Det harförst förekommit avtalsförhandlingar, den s. k. konsumentdelegationen har sagtsitt ord, jordbruksnämnden och regeringen har sagt sitt och harbeslutat. Priserna bestäms alltså definitivt icke av jordbrukarna själva ellerav deras organisationer. Det är världsmarknadspriset som ligger i botten, och övervärldsmarknadspriset har man lagt en införselavgift som är beräknad så att manskall försöka garantera jordbrukaren det pris han behöver för att få vadavtalet har räknat med. Om man från jordbrukarhåU eller frän slakterier ochmejerier, dessa farliga monopolföretag, skulle försöka att ta ut högre pris ändet som svarar mot världsmarknadspriset plus importavgiften därutöver, stårdet vem som helst här i landet fritt att i stället importera tillvärldsmarknadspris och betala importavgift. Om vi skall se sanningen som den är beträffande detmonopol som senast talat om men som också för varföremål för en stor debatt här i kammaren efter ett par motioner, är det nog istället pä det sättet att genom jordbrukarnas föreningsrörelse förhindrasprivata kartell- och monopolföretag, vars främsta syfte är attgöra så stora vinster som möjligt. Det är ett intresse för jordbrukaren attkunna tUUiandahäUa konsumenterna så billiga livsmedel som det över hu-vud tagetär möjligt, därför att det kommer att påverka konsumtionen. Jag vUl i detta sammanhangsäga att det är beklagligt med sådana förljugna TV-program som förekomhäromdagen under titeln . Det programmet hade enavsikt, nämligen att få fram en så negativ bild som möjligt av jordbrukarensföreningsrörelse. Om man skall vara vänlig får man kanske säga att dettaprogram var TV-reporterns högst privata bidrag till valrörelsen. Så tolkade ivarie fall jag detta program. Mot försöken att nedvärdera jordbrukets föreningsrörelsestår ett uttalande av herr jordbruksministern. Jag dömer uttalandet efter ettreferat i en tidning. Enligt detta skall jordbruksministern ha sagt: Tvärtom har jag framhållit att vårjordbrukskooperation är effektivast i världen tUl gagn för både jordbrukare ochkonsumenter. Den våldsamma centralisering som ägt rum inom jordbruksrörelsenhar säkert varit motiverad. Den har vi aldrig ifrågasatt. Så sadeIngemund i förstamajtalet enligt NWT, Jag har Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. mångagånger sagt att herr statsrådet har ett gott omdöme, och jag förstår att hanhar utnyttjat detta när han gjorde uttalandet, för det är riktigt, (Herrjordbruksministern : Läs hela citatet! ) Jag låter tidningen stå för detta. Det är beklagligt omjordbruksministern inte vill stå för ett sådant uttalande som gör all heder avhonom till den heder han tidigare faktiskt är värd. Jag vill bara säga dettasom en pendang tUl den något enkla och snedvridna debatt som förekom här förnågon tid sedan i anledning av ett par motioner som riktade sig motjordbrukarnas föreningsrörelse. När man angriper kostnaderna för livsmedel ochjordbrukarnas affärsföretag, riktar man i grund och botten anklagelsen mot deanställda inom dessa företag. Det är märkligt att man inte själv begripitdetta. Det är mot dem och deras låga löner som man riktar den hårdasteanmärkningen. Arbetarna i våra slakterier, mejerier och andra livsmedelsföretagligger i timlön åtskilliga kronor under många andra arbetargrupper i dettaland. Ändå arbetar de i toppmoderna och högt rationaliserade företag och dockär det inte möjligt att betala dem högre timlöner. Likaväl klagar man överpriserna pä de produkter som dessa arbetare lämnar frän sig. Jag sade tidigareatt jordbrukarna inte hade sina företag för att få några aktievinster ellerutdelningar. Det kom inte fram i den debatt som förekom här , ochjag har därför velat säga detta . Eftersom jag inte ser någon av motionärernai kammaren, skall jag inte vara sä grym att jag begär en förklaring av hur detänkt sig att deras motionsförslag skulle genomföras i praktiken så attpengarna blir rätt fördelade pä rätt varor, till rätta konsumenter och tillrätt produktion. Nej, skall vi fä en bättre produktionsbalans så fär visöka den efter de linjer som vi har angivit i reservationen genom alternativaodlingar. Det är en realistisk lösning. Såvitt jag förstår har ävenjordbruksministern tänkt sig en sådan lösning att döma av de utredningsuppdragsom han har givit åt ett par häll, 1 ett särskilt yttrande från center- och moderatledamöteruttalar vi önskemålet om att i kommande prisregleringspropositioner bör detlämnas en mer utföriig information om prisbildningen på livsmedelsområdet ochen utförligare information om inkomstutvecklingen inom jordbruket. Motivet tillatt vi har tagit upp dessa saker är att det tydligen på många håll saknastUlräcklig kunskap om dessa förhållanden. Att döma av ett par händelser päsenare tid kan man dra den slutsatsen. Inte minst inom regeringspartiet självtoch detta närstående kretsar tycks kunskapsnivån på detta område vara ganskabristfällig. Man har t, ex, i annonser en av dem har jagframför mig lämnat så verklighetsfrämmande uppgifter att det är svårt attbegripa hur sådant över huvud taget kan förekomma. Det är ju lätt att skaffasig korrekta uppgifter från de myndigheter som sysslar med dessa saker, I denannons jag har framför mig gör man t, ex. gällande att det svenska jordbruketsubventioneras av konsumenterna med orn året. Det blir per jordbrukare. Underlaget för sådant påstående måste vara att densvenska livsmedelsförsörjningen skulle kunna tryggas med de varor som finns pävärldsmarknaden. Det vore ju en strålande Detär bara märkligt att ingen annan nation har kommit på nägot sådant tidigare.Det är ett ypperligt exempel pä med vilken ringa grad av -visdom som världenstyres, naturligtvis med undantag av värt eget land! Jag begriper att en sådanuppfinning måste bringas tUl allmänhetens kännedom. Utöver detta tal om subventioner kommer man också in på enannan sak. Man säger att sedan jordbrukarna fick sina löneförhöjningar harpriserna på livsmedel stigit. Priserna stiger också genom fördyringar iförädlingsledet, genom transporterna och, säger man, i någon män genom momsen. lämnade i början av1972 en redogörelse över prisstegringarna från /67 fram . Det visade sig dä att prisstegringarna i konsumentledethade uppgått tUl sammanlagt räknat konsumtion ochvid genomsnittspriser. Av detta belopp gick bara 650 mUjoner kronortUl jordbruket och de första förädlingsleden. Nettosumman av dessa 650 miljonerkronor tiU jordbrukarna blev . Momsen tog I 100 miljonerkronor, alltså en summa nära sä stor som den jordbrukarna fick.Sedan tog förädling och distributionen resten. De här siffrorna belyser i alla fall i vilken relativtringa män som prisökningarna i konsumentledet påverkas av jordbrukarensavräknings-priser. Dessa siffror är också, som jag sade, framräknade under enlängre period och därför tUlförlitligare än de som bara gäUer kortare perioder. Skall vi vara ärliga skall vi i stället jämföra vad enfransk, en belgisk, en holländsk eller en tysk husmor fär betala i sin butiknär hon köper varor. Vad får en belgisk, holländsk, fransk eller tysk bonde närhan säljer sina produkter? Jämför i stället dessa priser med vad en svenskhusmor betalar och en svensk bonde erhåller. Dä får vi en rättvisande bUd. Detär helt enkelt bedrägeri att som i den här annonsen lämna sädana uppgifter därman jämför med världsmarknadspriserna. Vi har icke en liknande jämförelse pånågon enda vara i hela vår konsumtion utom på Uvsmedel. Därför är detbedrägeri när man försöker ta fram siffrorna pä detta sätt och kungöra dem. Det förekommer i den här publikationen andra upplysningarsom är lika märkvärdiga och demagogiska, för att inte säga direkt lögnaktiga.Man säger t. ex. att jordbrukarna begärde iinkomstförbättring vid de senaste avtalsförhandlingarna. Det skulle varaväldigt intressant om någon velat stå upp och verifiera dessa siffror.Sanningen är den att man begärde ungefär hälften. Om inte denna kampanj emot jordbruket beror på djup ochvaraktig okunnighet om verkliga förhällandet - vilket vi förutsätter - så ärdet svårt att förstå vad detta gerillakrig skall tjäna för vettigt syfte. Nogkan väl regeringspartiet hålla ställningen eller bekämpa en eventuellt misshagligmotståndare med mera vederhäftiga argument. För oss brukar det räcka med atttala om sanningen om regeringspolitiken. Enligt många tidningsreferat har även en mera grånad kämpepå de fackliga barrikaderna ansett sig böra delta i fälttåget mot jordbruket.Han har gjort gällande att jordbrakarna har gjort "enorma vinster"och tUl- Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. 11 protokoll 1973. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. skansatsig "miljardbelopp" genom den nuvarande jordbrukspolitiken -framförallt . har ju jordbruksnämnden redovisat jordbruketsinkomster tUl 1972, och dessa visar ingalunda några enormavinster som uppgår tUl miljardbelopp. Jag hänvisar i det fallet till detsärskilda yttrandet. Ätt det behövs upplysning det har vi konstaterat . De som läst har sett det gäller visserligen här ett annatområde - att det i en stor rubrik talas om att lantbrukarna tjänar på enskatteomläggning. Med allt förbehåll för vad en tidningsuppgift kan vara värdfår man ändå betänka att beskedet gär ut tUl hundratusentals läsare. "På LO-häll påpekas att bönderna skulle tjäna pä enskatteomläggning, som inkluderar höjd arbetsgivaravgift och sänkt direktskatt.Familjejordbrukare har inga anställda och betalar ingen arbetsgivaravgift menskulle ändå få sänkt direktskatt." Jag är väldigt förvånad över om detta kan emanera från LO.Jag vet att LO har ett utmärkt utredningsinstitut, och nog finns det folk på LOsom kan skattesystemet och har reda på att familjejordbrukarna får betalaarbetsgivaravgift på inkomsten av såväl eget arbete som det kapital de harinvesterat i sitt jordbruk. Och de har inga möjligheter att i något slagsavtalsförhandlingar kompensera sig för den avgiften. Hur kan man lämna ut ensådan här uppgift. Jag förmodar att i varje fall tidningen. ,försöker rätta tUl det här så snart man kan. Men, som sagt, det var en parentes litet vid sidan avjordbrukspolitiken. Jag begär inte att jordbruksministern i kommande propositioneräven skall redogöra för skattesystemet. Det räcker att han lämnar ordentligaupplysningar om vad som rör sig på jordbruksprisutvecklingens område och ifråga om jordbrukarnas inkomster. Det behövs enligt vär mening som står för detsärskUda yttrandet bättre uppgifter om de här förhållandena, så att vi kan fäen vederhäftig och saklig debatt om jordbrukspolitiken och prisbUdningen pålivsmedelsområdet. Med det ber jag att få yrka bifall tUl reservationerna 3och 4. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets hemställan. HerrKRÖNMARK (m): Den här propositionen 96 som vi har attbehandla innehåUer ju i och för sig icke någon dramatik sä att den geranledning tUl längre debatt, och de reservationer som är fogade tUl utskottetsbetänkande har mera karaktären av detaljreservationer, med ett undantag,nämligen den reservation, nr 4, som utskottets ordförande har talatom. Men den jordbrukspolitiska debatten förs sannerligen inte bara i denna lokal,utan den förs överallt i massmedia och från olika talarstolar. Jag har en känsla av att vi håller på att få en upprepningav historien från ett val pä , att jordbruket och jordbrukspolitikenhåller på att bli slagträn i den allmänna politiska debatten på ett sätt som ivissa avseenden knappast är acceptabelt. Jag instämmer med iSkegrie, när han kommenterade det TV-program som sändes för sedan ochsom var ganska grovt tendentiöst. Inte för att jag på nägot sätt vUl påståatt det förekommer någon dirigering från statsmakternas sida, men jagkonstaterar att slumpen har åstadkommit ett mönster som verkar nog såotrevligt. höll ett tal i iår, och är ju inte vilken företrädare som helst för detsocialdemokratiska partiet och fackföreningsrörelsen. Han är fortfarandefungerande ordförande i . Jag vill gärna läsa in ikammarens protokoU ett citat av vad då yttrade. Han sade:"Bondekooperationen har blivit en oerhörd maktkonstellation, ekonomiskt.Det har blivit en sådan maktkoncentration. Jag kan faktiskt inte se att varesig regeringen eller konsumenterna kan låta detta gå längre än tiU 1974, dåjordbrukets villkor skall förhandlas pä nytt. Vi har enormt kraftigaprisstegringar, och hela producentgruppen, som är främst större jordbruk, haren enastående förnämlig position ekonomiskt och gör enorma vinster framför alltav den rekordskörd som vi hade ." Hur stämmer detta med verkligheten? Ja, herrjordbruksministern vet ju att huvudparten av våra jordbruk inte är de storajordbruken. Och hur är det med de enorma vinsterna? Dä mäste vi sehtet pä jordbrukarnas ekonomiska situation. Jag kan bara helt kort dra fyrasiffergrapper jag har tidigare nämnt dem från denna talarstol, men de ärbelysande. Vi har i och för sig kanske övergivit den idé om renodladinkomstlikstäUighet som vi en gång hade, men det finns faktiskt inskrivet ijordbruksbeslutet att man skall sträva efter inkomstlikställighet. hade industriarbetaren i ortsgrupp 3 en medellönpå . fram tiU är 1970 steg medellönen till 28 460kronor. Det var alltså betydligt mer än en fördubbling av industriarbetarlönen.En jordbrukare pä en 25 hektars gård hade är 1960 en arbetsinkomst av 7 995kronor, och hade den stigit tiU . Det var alltså enstegring på . InkomstskUlnaden, som är 1960 var , hadeär 1970 stigit tiU . Där har vi alltså utvecklingen. Siffrorna för 1970-talet är inte exakta , men man kanslå fast att utvecklingen i viss mån har hejdats genom treårsavtalet ochinflationsregeln, men inkomstklyftan är i princip densamma som 1970. Detinnebär alltså att 25-hektarsjordbrukaren tjänar för att uttrycka sigmed en viss marginal - mindre änindustriarbetaren. Då är det otUlständigt att frän politiskt håll mena attdessa människor gör enorma vinster. Det är verkligen att föra den politiskadebatten pä en sådan nivå som vi inte är betjänta av i det här landet. Om vi sedan ser på den förbättring som har skett, så kanvi slå fast att förbättringen i stort sett har kommit endast mjölkproducenternatill del, medan däremot spannmålsproducenterna som i Skegrietidigare talade om har i princip samma nominella priser som i början av1950-talet. Ser man på mjölkproduktionens ökade lönsamhet kan man därkonstatera att lönsamheten gått ner markant genom dekraftigt stigande priserna på kraftfoder. Det är inte alls samma lönsamhet som för exempelvis . Eftersomdet finns uppenbara risker för att debatten från talarstolar Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. och iandra sammanhang kommer att föras efter mönster, finns detintresse av att få en deklaration av jordbruksministern inför kammaren. Är herrBengtsson beredd att ta avstånd från den beskrivning som hargivit? Jag tar för givet att är beredd att göra det; det ärnågot av en renlighetsåtgärd att så sker. Därför vill jag genom att rikta dennauppmaning till ge honom tUlfälle att göra en sådan deklaration. och även andra i Skegrie harnyss redogjort för den socialdemokratiska annonsen talar om en subventioneringav jordbruket med tre . Det är märkligt hur man kan fädetta tiU att vara en subventionering av jordbruket. Lät mig dra en parallell med ett annat område som ärsubventionerat i vårt land, nämligen bostadsproduktionen. Vi har varieratsystemet i hög grad, men ger detta dolda subventionssystem - om inteformellt sä är det dock i realiteten ett sådant en statssubvention av ungefärI miljard kronor . Är det någon som gjort gällande att detta är ensubvention tUl byggföretagen - t. ex. till BPA eller till ? Nej,ingalunda, alla har klart insett att det är fråga om en subvention tillbostadskonsumenterna. Den logiska slutsatsen är alltså att det inte heller idetta fall gäller en subvention till de svenska jordbrukarna utan en subventiontUl de svenska konsumenterna. Men är det över huvud taget fräga om ensubvention? har redan tidigare talat om relationerna tiUvärldsmarknadspriset osv. och visst är det olika prisnivåer påvärldsmarknaden och pä den inhemska marknaden i precis som är falleti andra länder men vad vet vi om utvecklingen i detta avseende? Jag hoppas att har samma uppfattning somjag om framtiden, nämligen att vi har att emotse en betydligt ökad efterfråganpå livsmedel, både på spannmål och på andra livsmedel, även i vär världsdel.Ett sådant efterfrägetryck skulle kanske medföra att de mUjardsubventioner somdet talas om på socialdemokratiskt håll alltemellanåt kanske inom en mycketkort tidsperiod inte alls är en reahtet. Ingen av oss kan säga något säkert omdetta, men jag vägar göra gäUande att det är lika håUbart att göra ett sådantpåstående som att hävda motsatsen. Man kan, herr talman, visserligen i och för sig behandlajordbrukspolitiken isolerad med utgångspunkt från de beslut som vi fattar idenna kammare på basis av förslag från , men vi måstedock göra klart för oss att jordbruket är en integrerad del av svenskt näringsliv,som är beroende av så oändligt många andra pohtiska beslut som fattas i dettahus. Jag skulle nästan vilja påstå att beslut på andra områden kanske har ännustörre betydelse för jordbrukets lönsamhetsutveckling ochjordbrukarbefolkningens förhåUanden i stort än de som vi fattar på grundval avförslag från , som sedan behandlats i jordbruksutskottet.Jordbruket är som en privatekonomisk näring och det är det till sin huvuddel oerhört beroende av den ekonomiska politik som förs. Med deninflationsutveckling som vi haft tUl följd av den socialdemokratiskaskattepolitiken har vi fått en press på markvärdena. Detta ärnågot som vi upplever synnerligen starkt . prisutvecklingenför stunden inte är så alarmerande hyser man tydligen helt realistiskaförväntningar om en inflationsutveckhng, vUket gör att det just nu finns ettoerhört efterfrägetryck pä realvärden i form av jord. Detta verkarutomordentligt pressande pä de människor som med eget kapital skall bedrivajordbmk, för den händelse de vUl göra tillköp av mark, eventuellt viU skaffasig en annan egendom osv. Se t. ex. pä skattepohtiken i dess helhet!