prot · FW0950 · 1973-12-31 00:00:00 — Då jag reserverade mig emot utskottets betänkandebeträffande utbyggnaden av Ljusnan, har utgångspunkten varit den behandhng somfrågan fick vid fjolårets riksdag och det ställningstagande som då gjordes samtvänsterpartiet kommunisternas bestämda uppfattning, att nu måste sägaklart ut att någon utbyggnad av Mellanljusnan inte får komma till stånd. De miljömässiga skälen mot en utbyggnad har ökat i tyngd iflera hänseenden. a. har rena bevarandesynpunkten förstärkts genom att alltflera har fått klart för sig att det återstår ett mycket litet antal vattendragoch längre älvsträckor där ingrepp inte har gjorts. Vidare har man fått klartför sig att ingreppen i form av vattenkraftsutbyggnad orsakar störningar itotalmiljön av en omfattning som man inte har varit på det klara med. Den miljö som omger oss formas av människor, men den formarockså människorna. Det finns därför ingen miljö som vi kan underlåta att ställakrav på. Då det gäller Mellanljusnan måste de krav upprepas som har ställtsfrån en stor majoritet av de människor som berörs, och dessa krav börtillmötesgås. Frågan om denna utbyggnad har prövats och ventilerats i såmånga sammanhang att det måste anses som uteslutet att ytterligare skäl/ö>en utbyggnad kan åberopas i pågående utredning. Det finns därför ingenanledning att vänta med ett ställningstagande i ytterligare . Utskottsmajoritetens skrivning till frågan omutbyggnad av Ljusnan skiljer sig från reservanternas skrivning egentligen barai ett avseende: medan utskottsmajoriteten vill avvakta den Sehlstedtska utredningenoch en proposition , vill reservanterna ha ett klartställningstagande . Jag tror det är av stor betydelse att alla de människorsom slutit upp i kampen för att bevara Mellanljusnan får ett klart besked nu omatt någon utbyggnad inte får komma till stånd. Jag yrkarbifall till reservationen 3 till civilutskottets betänkande nr 5. Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan FrökenLJUNGBERG (m): Jag vill inledningsvis instämma med vad herrWinberg har anfört här och biträda hans yrkande om bifall tillreservationerna 1 och 2 b i civilutskottets betänkande nr 5. När det gäller den andra frågan, utskottets behandling avmotioner som gäller Mellanljusnan, har utskottet kommit fram till ettmajoritetsyttrande och en reservation. Jag tror att den uppmärksamme läsarenmåste bli litet konsternerad när han läser utskottets hemställan ochreservationen. Det är ju en helt likalydande skrift till större delen. HerrClaeson var inne på detta. Skillnaden består egentligen bara i attreservanterna anser att man till förfogande har allt det utredningsmateria) somen beslutande församling kan önska. Det vore intressant att veta om riksdagensledamöter i allmänhet har sett detta. Den andra punkt, där skiljaktigheter föreligger, är på den grund att man anser sig ha tillräckligt utredningsmaterial - fastdet inte Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan redovisashär menar att vi skall kunna fatta ett definitivt beslut när det gällerLjusnan. Jag har kommit till en annan ståndpunkt, kanske framför allt därföratt jag tillmäter den s. k. Sehlstedtska utredningen, som tidigare omnämnts,mycket stor betydelse. När, såsom de föregående talarna har berört, våraåterstående outbyggda älvar är få, har företrädare för naturvårdsintressenaverkligen anledning att uppmärksamma nödvändigheten att så långt möjligtbevara det ursprungliga. Det är svårt att ta ställning, när den andrafrågan också tränger på, nämligen den att vi vet att vi står inför ett ständigtökande krav på energi. Denna behövs både för det dagliga bruket i våra hushålloch för vår företagsamhet. kan man säga: Vi slutar att bygga kraftverk. Vi ägnaross helt åt att få fram den energi vi behöver genom kärnkraft. Ja, men isamband därmed finns det också miljöproblem, som man inte utan vidare kan hoppabock över. Bara mot bakgrund av den problematiken tror jag att det som sägs idirektiven till den Sehlstedtska utredningen är riktigt: Vid bedömningen avytterligare vattenkraftsutbyggnader i de områden det här är fråga om detgäller norra och södra kan det visserligen frånkraftekonomiska synpunkter vara motiverat med utbyggnad, men motståendesamhällsintressen, främst då naturvårdsintresset, måste också beaktas. "Mot den bakgrunden", säger departementschefen, "anser jag detvara av stor betydelse att ställningstaganden till utbyggnadsfrågorna integrundas enbart på bedömningar från fall till fall av enskilda projekt. Somunderlag för såväl samhällets som kraftföretagens planering bör ligga en samladbedömning av hur de aktuella vattendragen skall användas." Jag kan inte se annat än att detta är klokt och riktigtjust därför att tillgångarna, både när det gäller möjligheterna att produceraytterligare energi och när det gäller outbyggda älvar, är så pass små som deär. Då gäller det verkligen att få en samlad överblick. Det är främst på denhär punkten som jag inte utan vidare kan ansluta mig till den ståndpunkt somreservanterna här har företrätt när de säger: Vi vet redan allting. Vi kanplocka ut Mellanljusnan från hela detta problemkomplex. Däremot, herr talman, vill jag starkt stryka underönskemålet att Mellanljusnan bevaras. Jag har själv rest i dessa trakter ochbeimdrat deras skönhetsvärde. Jag kan visserligen beklaga att man på landsväginte så lätt kan komma intill själva älven, men man kan ju lämna en bil ellervad man nu har och gå ned mot och se de återstående vackraforsarna. Man kan se de intressanta nipbildningarna vid stränderna, och man kanse den vackra bygden som finns där mellan det mera vOdmarksbetonade. Där finnsbåde naturvärden, kulturvärden och skönhetsvärden som måste om möjhgt bevaras. Men, herr talman, jag anser att detta är klart och tydligtuttryckt genom det som civilutskottets majoritet här har skrivit. Man villvisserligen bida den enmansutredning, som jag har talat om, men sägerockså att om motionärerna har syftat till att få en garanti mot utbyggnad utanriksdagens medgivande får detta önskemål anses helt tillgodosett. Utskottetskriver nämligen att ingenting skall ske förrän har återfått ärendet.Den avsevärda skillnaden är om vi skall ta ställningnu eller kan vänta till 1974, då det har aviserats en proposition i frågan, somskall gälla hela problemkomplexet om de berörda älvarna i ochNorrland. Med detta ber jag att på denna punkt få yrkabifall till utskottets hemställan. I detta anförande instämde (). Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan () kort genmäle: Jag kan hålla med fröken om att detinte är någon stor skillnad i tankegångarna bakom reservanternas och utskottetsuppfattning, men jag beklagar att har gått ifrån den riktlinje vihade . Vi ville inte acceptera den retroaktiva lagstiftningen utanville i riksplaneringen ha en klart uttryckt riktlinje att de outbyggda älvarnaskulle skyddas. Ljusnan var då medelpunkten i diskussionen. Jag vill också framhålla att fröken genom atttillstyrka utskottsmajoritetens förslag har accepterat den retroaktivalagstiftningen. Den skall gälla från den dag då lagändringen publiceras iSvensk författningssamUng. Innan Sehlstedtska utredningens betänkande kommeroch innan tar ställning till utredningens förslag, kan mycket kommaatt hända via på grundval av den retroaktiva lagstiftning somfröken inte vill ha. Den glidningen i uppfattning är minst likauppseendeväckande som den ville tillvita mig beträffandelagstiftning i princip. Fröken () kori genmäle: vill diskutera innebörden avutskottsmajoritetens skrivning: "För tid intill dess sådanproposition" alltså 1974 "behandlats av förutsättsKungl. Maj:t med stöd av VL och eljest givna befogenheter hävda dennaståndpunkt." Det betyder att bör få återkomma till ärendet. Jagtror att juridisk sakkunskap är något tveksam om innebörden av denna skrivning. Men om vill passa på ochslänga tillbaka detta om att ändra votum men inte uppfattning, så kan jag välta emot det och skicka det tillbaka som en bumerang. Jag kan inte se annat änatt i det första fallet var ändringen av votum betydligt meraklar och distinkt än i mitt fall. HerrBERGMAN (s): Jag delar helt fröken bedömning att dettautskottsbetänkande gör ett förvirrat intryck på den som bara läser självahandhngen. Intrycket blir mer förvirrat om man läser förra årets handling isamma ärende och protokollet från den debatt som följde på den. Jag blir litet förvånad när stiger upp och sägeratt fröken har gjort egendomliga turer i den här frågan. Det var välrätt stilrena sådana. däremot har gjort en del danssteg som jagundrar vem som varit koreograf till. Det kanska man inte behöver fimdera överså mycket, men inte är det vanligt att intar så många positioner somhan har gjort i denna fråga. Det framgår ju mycket Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan klart omman tittar efter vad som har skrivits och sagts under höstens debatt och i detbetänkande som vi har att ta ställning till . Det här betänkandet rör sig framför allt omkring trehuvudfrågor. Den första frågan gäller om ändringarna i övergångsbestämmelsernaskulle strida mot någon allmän rättsprincip så att propositionen av det skäletborde avslås av . Det påstås av företrädare för . Det ärherr som har argumenterat i den riktningen. Utskottsmajoriteten harinte kommit till den slutsatsen. ingår som synes också centernsoch representanter, som i reservation vid utskottets betänkande nr35 anslöt sig till den nu av ensamma intagnaståndpunkten. Redan det stödet för propositionen från andra samhällsbevarandekrafter i det här huset borde kanske ha skingrat oro på dennapunkt, men det har det tydligen inte gjort. Det har inte räckt till. Inteheller har det varit tillräckligt att det i utskottsskrivningen gjorts ettallvarligt försök att bena upp själva den här frågeställningen om det finns någonallmängiltig och helig rättsprincip som talar om. Såsom utskottet utvecklat det finns det inte någongenerell form utanför straffrättens område. Det blir ytterst enavvägningsfråga, och detta har också de moderata motionärerna varit inne på. Sedan har det också gjorts gällande att lagändringen 1971skulle på något sätt fridlysa de äldre bestämmelserna för en viss tid framåt.Meningen tycks vara att en lagändring skall ge någon sorts garanti för attnästa ändring inte kommer alltför snart. Det är självklart att vi inte skallröra vid lagstiftningen så där alldeles och vara alltför klåfingrigapå det området, men det kan inte betyda att vi får avsvära oss möjligheten ny ändring när motiven blir starka och när det som i detta fall också ärbråttom. Den andra frågan gäller ersättningar. ochcenterns reservation, nr 2, går också ut från att lagändring skulleuppfattas som en sorts garanti för att ingenting skulle ändras under viss tid.Jag har inte fått klart för mig hur lång en sådan garantitid påstås vara. Jaghar inte heller fått klargjort för mig när man började uppfatta lagstiftning iallmänhet som en sorts avtal mellan två parter staten och allmänheten.Tydligen menar man det när man nämner ordet garanti i reservationen och byggerupp ett skadeståndskrav som om det gällde ett kontraktsbrott från statens sida.En annan sak är att lagstiftningen inte skall medföra följder som uppfattas somobilliga. Med den inställningen har vi också allvarligt prövat det härmotionsyrkandet. Vi har emellertid kommit till uppfattningen att sådan här"spekulativ" verksamhet - jag inlägger då inte någon speciellbimening i ordet spekulativ inte gärna kan grunda någon sorts statligriskförsäkring. Det gäller både sökandeföretaget och de markägare som kanskegärna vill ha en vattenutbyggnad för att få ut ersättningar. Direktarättegångskostnader är kanske mer ett gränsfall. Det är ju dock inte helakostnaden som bli onödig på grund av en ny prövningsordning. Det rör sig omsådana marginella poster som också är svåra att reda ut. Helarättegångsförfarandet i vattenmål är ju föremål för omprövning, och vi får välse fram mot en lösning i stort efter den slutliga översynen av vattenlagen. Den tredje frågan gäller planeringsriktlinjer i allmänhetför vissa älvar och utbyggnaden av Ljusnan i synnerhet. I den allmänna delen ärvi väl alla överens, även om det är några mindre skiljaktigheter mellanutskottet och reservanter. I fråga om Ljusnan gäller resonemanget i praktiken vissamål om utbyggnaden av Mellanljusnan, för övrigt de mål där man lyckades fådomstolen att ta emot en ansökan efter det att lagändring antagits avriksdagen men icke hade trätt i kraft förrän den 1 januari 1972.Den debatt vi förde gällde väsentligen hur man skulle geriksdagen möjlighet att ta ställning i dessa frågor. En debatt i debatten gällde om skulle avvaktapågående utredning eller fatta beslut genast utan att få bedöma älvarna i södraNorrland och i norra i ett sammanhang. Riksdagsmajoriteten stannade dåför att förorda den lösning som framlagts i propositionen, nämligen attändra övergångsreglerna för vattenlagsbestämmelserna. Denna fullföljd blirstrax säkrad genom riksdagsbeslutet i detta ärende. Vi har också garantier föratt proposition kommer att läggas fram riksdag, kanske redan tillvårriksdagen 1974, om alla goda krafter kan samverka. För tiden intill dessgäller också den nu bekräftade garantin att inga utbyggnader kommer atttillåtas i avvaktan på denna prövning. Om detta råder det tydligen ingentvekan. Såvitt jag kunde uppfatta av beskrivning avkvinnoklubbens uttalande i denna fråga i analogi med benämningen byalag kanman kanske med tanke på klubbens sammansättning och frågan det gäller i ställettala om "älvalag" var dess mening densamma som den somutskottsmajoriteten står för, nämligen att regeringen borde förelägga riksdagenfrågan för ställningstagande, och det är detta vi har försäkrat oss om kommeratt ske vid riksdag. På denna punkt, beträffande den demokratiskahandläggningen av frågan, stämmer väl kvinnoklubbens ställningstagande helt meddet som antagits av utskottsmajoriteten. Om man alltså inte misstror förmågan hos riksdagatt ta ställning i denna fråga, borde alla rimliga garantier finnas för att fäett korrekt avgörande på bästa möjliga grunder. Att fatta ett beslut nu innebärenligt reservanterna att man avsvär sig möjligheterna att få ett bättrebeslutsunderlag än vad som kan finnas. 1 sak är det ingen annan skillnad.Ljusnan ligger fortfarande i händer, om jag får använda denna bild.Det är inte heller fråga om att vänta , kanske högst ett är. Ifråga om riktlinjerna för den fysiska planeringen i övrigt har det ju inte allsgjorts några invändningar mot att utredningarna har varit för noggranna. Omkritik förekommit, har den ofta varit att man inte har gjort tillräckligt medutredningar och imdersökningar före de beslut som skall fattas i detta hus. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill civilutskottets hemställan på samtliga punkter i dess betänkande nr 5. Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan () kort genmäle: I början av sitt anförande gjorde herrBergman några koreografiska utsvävningar. Jag vill säga att man inte kanbeskylla herr Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan Bergmanför att ofta ta några turer utanför den av regeringen utlagda plattformen. sade att vi skall läsa historia i dettasammanhang, och jag vill då fråga vad det var som gjorde att majoriteten icivilutskottet intog den ställning som den bestämde sig för . Jo, detskedde med anledning av motioner från i Bäckmora och från herrLundberg och med anledning av partimotion, som syftade tillbevarande av älvarna, speciellt Ljusnan. Och vad hände då? Jo, mot bakgrunden av majoritetsbeslutetatt älv skulle undantas var man orolig för att propositionen skulle fallaäven i andra delar. Man tog då, som man gör i nöd och det tycker jag äralldeles korrekt kontakt med ett eller flera departement och fick uppslagetatt det var tänkbart att ändra vattenlagen. Denna beställning effektuerades,och det är den som har tagit gestalt i form av en proposition. När jag nu tänker efter jag är medveten om att man iregel bör "tänka efter före" finner jag att jag kanske t. o. m.står som upphovsman till statsrådet proposition genom att det var denrädsla som besatt majoriteten i utskottet inför att motionerna skulle vinnabifall som gjorde att man valde den utväg, vilken nu lett till den nu framlagdapropositionen. Jag beklagar kanske att jag indirekt kan räkna mig somupphovsman i detta sammanhang, men jag får försöka stå för det också." () kort genmäle: sade att det här med denretroaktiva lagstiftningen inte är någon helig princip. Han gjorde gällande -så uppfattade jag honom - att jag i min argumentation talat för en sådanprincip. Så är inte fallet, och jag har inte ens dragit in någon jämförelse medstraffrätten. Jag ser det sä, att det väsentliga på det här området, är attmedborgarna vet vad de skall rätta sig efter, att vi inte ändrar lagstiftningenhelt principlöst. Vad som gör det hela så egendomligt är att man tar ett beslut197 I, men när man får en ny situation 1973 så är man beredd att ändraförutsättningarna för bedömningarna. Jag vet inte om vi skall fortsätta att slå varandra ihuvudet med vad som hänt tidigare, men även har gjort sina turer iden här frågan. I debatten sade : "Jag tyckeratt utskottsmajoritetens förslag är renhårigt. Det uttrycker precis vad det ärfråga om. Vi är medvetna om att det kan gälla en retroaktiv tillämpning avandra processregler. Varje gång vi gör detta bör vi vara på det klara med attdet är betänkligt." Sedan lade till att i det här speciellasammanhanget kunde han acceptera det. När man ser till allt som sagts omretroaktiviteten, så börjar jag få den uppfattningen att hela majoriteten iutskottet tar avstånd från den här lagstiftningen men att man ändå är bereddatt rösta för den. HerrBERGMAN (s) kort genmäle: Till vill jag bara säga atthans citat av vad jag sagt är helt korrekt. Jag har den meningen att det kanvara betänkligt med enretroaktiv lagstiftning och att det skall finnas särskilda skäl för att införaen lag av den karaktären även beträffande processregler. Jag beskyllde inteherr för att ha fört in straffrätten i resonemanget. Jag tog den somett exempel på att det där är en gammal och grundläggande regel att intelagstifta retroaktivt. Pä andra områden bör man kunna använda ett sådantförfarande om det finns skäl för det. Till vill jag säga att hans kimskaper ikoreografi tydligen inte är lika stora som de är på andra områden där han är verksam. Jag är glad att jag inte dansar utanför plattformen, ty då skulle det väl hända en olycka. Men, : beslutet om älv fattades i efter att utskottet tagit sitt initiativ om nya övergångsregler. Det rördes upp en hel del vatten i samband med vispandet i Ljusnan, och beslutet om var överraskande för mänga. Men allt detta hände alltså i en annan tidsföljd än nu vill ge sken av. ,, ' r Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan Jag skall utnyttja för att påpeka förkammarens ledamöter att och hans medreservanters ståndpunkt jufaktiskt innebär för det första att man ifrågasätter kompetensen hos denutredning som i de här dagarna arbetar för fullt med frågan, för det andra faktiskt hindrar att hänsyn kan tas till det beslutsunderlag som förutsattes få tillgång till och för det tredje att man ju faktisktifrågasätter kompetensen hos de riksdagsmän som skall arbeta här ,dvs. kompetensen hos riksdag. Jag vill bara ha sagt fråntalarstolen att detta är mycket ovanligt för svenskt parlamentariskt hv, ochjag undrar om och tidigare förfarit på dethär sättet. Man kan ha anledning fråga: Varför just nu? Det skulle vara väldigtintressant att få svar på frågan varför man så plötsligt förfar på det härsättet utan att ha gjort det tidigare. Varför inte avvakta till dessvi har hela det beslutsunderlag som vi nu väntar på? HerrWESTBERG i (fp): Frågan om kraftverksutbyggnad i . Debatten och de beslut som då fattades gav inte någraklara besked om utbyggnad skall få ske eller ej. De planeringsriktlinjer beträffande utnyttjandet av vissavattendrag, bl. a. älv, som godkände i anslutning tillpropositionen 1972:11 innefattade inte några långsiktiga ställningstaganden ifråga om utbyggnad av Mellanljusnan. Majoritetsbeslutet innebar ett uttalandetill förmån för att hushållningen med återstående oexploaterade huvudälvar ochkällfloder i södra och norra skulle prövas i ett sammanhang.Det angavs också att detta exempelvis kunde ske på det sättet attövergångsbestämmelserna till den ändring av vattenlagen som trädde i kraft den1 omformulerades därhän att vattendomstolsbeslut itillståndsfrågor skall underställas Kungl. Den proposition som vi nu behandlar innebär just en sådanändring av övergångsbestämmelserna, och det finns i dagens läge, så som jag serdet. Ändring i vattenlagen och utbyggnaden av Ljusnan ingenanledning att gå emot det förslaget. Att jag inte stödde den tankenvar helt beroende av att den inte innebar någon garanti för att Mellanljusnanskulle bevaras outbyggd, medan det däremot fanns en reservation som innebar ettklart nej till en vattenkraftsutbyggnad. Jag valde då reservationen. Inteheller nu innebär det majoritetsförslag som föreligger någon garanti för attMellanljusnan bevaras. Regeringen får, om vi tar det här förslaget, visserligensista ordet, men den kan givetvis säga både ja och nej till en utbyggnad. Därför anser jag det angeläget att klart sägerifrån "att i Mellanljusnan inte bör tillåtas något utbyggnadsföretag sommärkbart inkräktar på bevarandeintressena", för att du citerareservationen 3. Det är angeläget i klarhetens intresse att det sker redan nu.Alla intresserade parter väntar på ett besked, och det är viktigt inte minstlu- planeringssynpunkt att beskedet ges . Och det kan,enligt min mening,>ske redan nii. På samma sätt som vi sade vår mening omKalix älv bör vi givetvis kunna säga vår mening om Mellanljusnan . Skälen för och emot en utbyggnad av detta älvavsnitt ärredan tillräckligt belysta, och något behov av ytterligare utredningbeträffande denna älvsträcka föreligger enligt min mening inte. När jag sägerdet betyder det ingalunda att jag ifrågasätter kompetensen hos den utredningsom pågår. Inte heller ifrågasätter jag kompetensen hos den riksdag som skallsammanträda här . Det innebär bara att jag menar, som jag sade, attskälen för och emot är tillräckligt belysta för att vi nu skall kunna taställning. Som framhållits i motionen 54, som jag varit med om attskriva under, skulle en utbyggnad betyda relativt litet ursysselsättningssynpunkt och ge marginella tillskott till energibehovet.Sysselsättningen skulle vinnas endast för , medan de värden som gårtill spillo vid en utbyggnad, för alltid är raserade. En utbyggnad skulle sänkabygdens attraktionskraft och minska förutsättningarna för en framgångsrikutveckling på . Den skulle medföra svåra och för framtiden beståendeingrepp i en älvdal, som bl. a. från naturvårdssynpunkt och då inräknar jagsåväl den vetenskapliga och kulturella naturvården som det rörligafriluftslivet - är av riksintresse. Ja, om gårdagens tidningsuppgifter ärriktiga intresserar den även människor från ett annat västeuropeiskt land. 1en tid då behovet av friluftsliv och rekreation starkt ökar är det ett allmäntintresse att bevara den berörda som ett attraktivt rekreationsområde.Det är också viktigt att vi tar hänsyn till de generationer som kommer efteross och för framtiden bevarar de värden som den ännu outbyggda älvsträckanrepresenterar. Vi vet också att detta är en allmän önskan i den bygd somberörs av en eventuell utbyggnad. Jag behöver på den punkten endast erinra omatt av befolkningen i , dvs. den kommun därde fyra kraftverken skulle uppföras, med sina namn stött den namninsamling somhar ägt rum. och ett 60-tal organisationer har ocksåuttalat sig mot en utbyggnad. Men ännu återstår för att ta ställning. Det ärmin förhoppning att omröstningen skaU innebära ett klart nej till enutbyggnad och jag ber, herr talman, att få yrka bifall till reservationen 3. HerrMÅBRINK (vpk): Min partikamrat har utförligt motiveratvarför det inte finns anledning att uppskjuta ett ställningstagande beträffandeLjusnan till 1974. Låt mig därför helt kort beröra utveck-Ungen iLjusdalsblocket.