prot · FW0987 · 1973-12-31 00:00:00 — Vi har kommit in i ett skede där vi inle längre ärsäkra på alt tillgångarna på energi är tillräckliga och där vi alltmer blirmedvetna om att såväl den ökande energikonsumtionen som övergången nyaenergiformer för vissa problem med sig. Vi får då inle glömma det goda vårenergianvändning innebär och hur beroende vi är av energi för samhäUetsfortsatta utveckling. Vi måste, och det vUl jag ange som det väsentligamomentet vid utformningen av en praktisk energipolitik, studera och vägaenergikonsumtionens för- och nackdelar och finna vägarna fram till engenomtänkt och rationell energianvändning. I skuggan av den amerikanska energikrisen har under senarelid torgförts en rad mer eller mindre väl underbyggda förslag till åtgärder föralt hejda tillväxttakten i energiförbrukningen och t. o. m. för att sänka denunder nuvarande nivå. Jag tänker här på metoder att höja verkningsgraden vidproduktionen, distributionen och omvandlingen av energi, varigenom man skullekunna uppnå ett bättre lUlvaralagande av energnnnehållet i olika slag avbränslen, metoder för värmeålervinning, metoder att förbättra isoleringen ivåra bostäder - vUka också nämnts tidigare under denna debatt - förbud moleller begränsning av vissa slag av energianvändning, förbud mot ellerbegränsning av vissa slag av särskilt energikrävande varuproduktion, prohibitivprissättning etc. Vi måste självfallet ta till vara varje realistisk möjlighetatt spara energi, detta särskilt som vi med all sannolikhet har att räkna medbestående högre energipriser än vi har varit vana vid. är ju egentligen inte delta som den här debatten handlar om. Även om vilyckas utveckla aldrig så sinnrika metoder att spara energi, tror jag atl delär en verklighetsfrämmande tanke att vi i utan för hela vår hvsföringmycket genomgripande konsekvenser ensidigt skulle kunna bringa vårenergiförbrukning under nuvarande nivå eller ens till att stanna vid denna.Tillgång på energi av god kvalitet och UU rimliga kostnader har varit ochkommer även att vara en av de grundläggande förutsältningarna för vårförmåga alt försvara vår ställning på den .internationella marknaden, allbibehålla och vidareutveckla vårt materiella och sociala välstånd och althävda vårt nationella oberoende. Enligt de prognoser som redovisats i olikasammanhang väntas energikonsumtionen fortsätta att öka. Vi kan diskuteraprocenttalet säg någonstans mellan . Låt mig emellertid pekapå att det här i första hand gäller delprognoser för olika energiformer, och enkraftig ökning kan här bero på all man förulsälter en stark tillväxt av denaktuella energiformens marknadsandel. Vi kan därför inte utan vidare summera deolika delprognoserna. Som jag redan tidigare anmält för riksdagenhar regeringen tUlkallat en särskUd utredning, energiprognosulredningen, föratt sammanstäUa och komplettera det prognosmaterial som finns, och först när vihar fått materialet från denna ulredning kan vi bedöma den totalaenergikonsumtionens utveckhng. Enligt direktiven, herr lalman, skall utredningen angeolika ulveckhngslinjer och deras konsekvenser och därvid bl. a. undersökamöjligheterna atl begränsa energikonsumtionen. Enligt vad jag inhämtat frånutredningens ordförande, landshövding , kommer utredningen redan i denlägesrapport som skall avges lUl sommaren alt ange förutsättningarna för någraolika konsumtionsnivåer och vUka återverkningar dessa får för vårt näringslivoch samhälle i övrigt. Den genomgäng som energiprognosulredningen nu gör visarpreliminärt att det inom industrin finns bara begränsadebesparingsmöjligheter, om man inle ändrar industrins produktionsinriktning. Härmåste vi då också observera att energiaspekterna inte kan fä styra ensidigt. Säkan t. ex. energiförbrukningen per lon producerad pappersmassa minskas avsevärtom man helt går över från slipning lill kemiska processer, men då får mansamtidigt ett väsentligt sämre lUlvaralagande av råvaran, vUkel ur totalsynpunkt är långt ifrån tUlfredsställande. Inom transportsektorn, som harnämnts, skulle en viss energibesparing kunna göras genom övergång till störreandel kollektiva transporter. Den lastbUstrafik som sker parallellt med järnvägär emellertid rätt blygsam , och några drastiska besparingar tror jagdärför inte kan uppnås när det gäUer godstransporten. Privatbilismen svarar förca av vår totala energiförbrukning, men den kan inle i sin helhetklassas som nöjesbUism och beskäras hårt. Även kraftiga ingripanden får därförinte heller här så stora effekter. Inom övriga sektorer går den största delen av energin åtför uppvärmning. Bättre värmeisolering, värmeålervinning etc. kan här gebesparingar, men endast på lång sikt eftersom det bara är nyproduktionen sompåverkas. Vi kan naturligtvis söka genom regler och förordningar begränsareklamen. Neonskyltar och andra reklamanordr ningar kan minska siltenergibehov. Inomhustemperaturen har utomordentligt stor betydelse och bördiskuleras ingående. En genomsnittlig sänkning av inomhustemperaturen med engrad ger lägre total energiförbrukning i vårt land. Man kan därför redan nu slå fast all vissa begränsningarav energikonsumtionen kan göras utan alt någon blir lidande. Vi kan alltsåspara ulan atl försaka, men med sådana insatser kan vi bara begränsaenergikonsumtionens ökning något, kanske i storleksordningen . Detmotsvarar ungefär den ökning av energikonsumtionen som vi beräknar för ell år.Drastiska minskningar av vår energikonsumtion kan vi uppnå bara genom myckelkännbara ingrepp av typen lagstadgad maximering av inomhustemperaturen,inskränkningar av privatbilismen och omstrukturering av vår industri mol mindreenergikrävande branscher. Totalt skulle vi kanske kunna minska med 30 proceni,men är vi beredda all vidta alla åtgärder som skulle erfordras för detta? Jagär inte övertygad om det. Jag harhittills, herr talman, berört endast frågan om vår förbrukning Anslag UU energiförsörjning, m. m. Anslag tiU energiförsörjning, m. m. av energioch möjligheterna att påverka utveckhngen av denna förbrukning. Låt oss nu sehur vi tUlgodoser våra energibehov och hur vi räknar med att tUlgodosedem i framliden. Del har sagts atl de inhemska energislagen vattenkraft, massaindustrins avfall och ved nu svarar för knappt 25procent av vår totala energilUlförsel, och denna andel minskar år från år.Importbränslena, främst oljan, svarar för återstoden, dvs. Som oftapåpekats är denna andel högre än i något annat jämförbart land, och harockså den högsta oljeförbrukningen per capita i världen. Ändå är vår andel avden totala energikonsumtionen i världen 0,7 proceni. Men vårt ökade beroende av importerad olja för även medsig vissa problem. Vi bhr sårbara för prishöjningar och rubbningar itillförseln. Den ökade oljeförbrukningen för också med sig miljöstörningar,främst genom utsläpp av svavel från ohedrivna anläggningar. Under del har försörjningsproblemen kommit iförgrunden. Ostridigt synes vara alt styrkeförhållandet mellan producenter ochkonsumenter av olja nu förskjutits lill producenternas förmån. Vi kan medganska stor säkerhet räkna med successivt ökade priser. Det finns också teckensom tyder på mera djupgående rubbningar i förhållandel mellan tillgång ochefterfrågan på olja. Jordens oljetillgångar är uppenbarligen begränsade, ochvi måste redan inom några årtionden finna andra sätt all täcka huvuddelen avvårt energibehov. Detta är inget nytt det har sagts här tidigare. Redan på1950-lalel började en planering för kärnkraft. Staten och näringslivetgemensamt satsade ätskUligt av kapital för atl föra fram kärnkraften tiUpraktiskt utnyttjande. Del är denna satsning som börjar ge resultat. Detförsta stora kärnkraftverket logs som bekant i drift , ochutbyggnaden av elproduktionen under resten av 1970-talet kommer enligtkraftindustrins planer att baseras främst på kärnkraft. Näringsutskotletsmajoritet har heller inte funnit det möjligt att ändra dessa planer. Kärnkraftenväntas svara för cirka en tredjedel och för cirka hälften avelproduktionen. På kommer den sannolUct också att i form avfjärrvärme kunna direkt ersätta en del av vår nuvarande förbrukning av oha föruppvärmning. Kärnkraften har av allt att döma möjligheter alt vid sekelskiftetsvara för huvuddelen av vår totala energiförsörjning. Det är riktigt all i själva verket är ell av deländer som relativt sett satsat hårdast på kärnkraften. är en logiskkonsekvens av vår siluation, dvs. en hög energiförbrukning och etl högtberoende av importerad oha. Kärnkraften ger möjligheter till etl minskat importberoende,på lång sikt även inhemsk försörjning. Satsningen på kärnkraft har också skett i medvetande omkärnkraftens speciella risker. Senast i en debatt i ornenergipolitiken hade jag anledning konstatera allstora ansträngningar görs både internationellt och i vårt land på att få framsäkra konstruktioner, och att erfarenhetei-na av kärnkraftverkens säkerhethittills varit goda. Inget har framkommit som lyder på all man i någotväsentligt avseende felbedöml säkerhetsproblemen i samband med kärnkraft.De fördröjningar som uppstått i del amerikanskaulbyggnadsprogrammet - och som åberopats i den svenska debatten kan hänföraslill organisatoriska problem snarare än till säkerhelstekniska överväganden.Det energipoliliska program som lades fram av presidenten för en månad sedaninnehöll också förslag om atl prövningen av tillstånd för kärnkraftverk skullerationaliseras i syfte alt medge en snabbare utbyggnad. Från flera håll här i och i den allmännadebatten har man efterlyst alternativ tUl kärnkraften. Kan vi inte, frågar man,klara oss genom atl hålla tillbaka förbrukningen och utnyttja konventionellaenergikällor i några årtionden i förlitande på alt tekniken då skall ha gettoss den slutliga lösningen på energiproblemet en form av energi som är billig,outsinlig, ofarlig och utan skadliga miljöeffekter? De tänkbara lösningarna, som ännu så länge enbart skymtar,är framför allt fusionskraflen och solenergin. Av naturiiga skäl är del främstfusionen som kan komma i fråga för vårt land. Del är förståeligt om intressethärför är stort. Experterna säger ju alt en fusionsreaktor ger inle upphov Ullnågot radioaktivt avfall i den meningen all reaktionsprodukterna eller detingående primärbränslel är radioaktiva. Under vissa omständigheter kanemellertid en fusionsreaktors inventarium också användas till ell välevapen. En annan risk är alt man kan låta neutronerna absorberasav uran och på så sätt få plutonium som i sin lur kan användas som kärnvapen.De framhävda riskerna med den nu tillämpade kärntekniken elimineras antagligeninle av fusionslekniken. Säkerhetsproblemet måste lika noga beaktas. Vår fusionsforskning har väckt internationelluppmärksamhet, och vi strävar efler samarbete med andra länder på området.Självfallet kommer vi alt ägna denna forskning stor uppmärksamhet. Jag villgärna i anslutning lill anförande framhåUa all anslag tillforskning kan bevUjas över olika kanaler. Jag hoppas och tror också all deforskare vi har här i landet skall få tillräckliga resurser för att kunnafortsätta sitt utomordentligt värdefulla arbete. De insatser som krävs för attföra fram fusionen lill utnyttjande för energiproduktion är emellerlid enorma,och vårt bidrag kan aldrig bli mer än marginellt. Enligt en panel vid novembermötet i del amerikanskakärnenergisällskapet kan man, om man är optimistisk, räkna med en utvecklingför fusionskraften av ungefär följande slag: Demonstration av den vetenskapligamöjligheten 1980-1982, en plasmaförsöksreaktor 1985, experimentellkraflreaktor 1990, en prololypanläggning och en kommersiell station år2010. Även om möjligheterna alt lyckas således bedöms som godahar fusionen inle nått ell sådant utvecklingsstadium all vi kan räkna med den ivår planering för . Detsamma gäller vindkraften, somveteriigen kan realiseras med dagens teknik men då av ekonomiska skäl endast ibegränsad skala, varför den bara kan få lokal betydelse. Hur ser del då ut när del gäller de konventionellaenergikällorna? Om vi börjar med de fossila bränslena - kol, olja och nalurgas- så måste vi konstatera atl vi under alla förhållanden kommer all vara slarklberoende Anslag tiU energiförsörjning, rru m. Anslag tiU energi-, försörjning, m. m. av ohaunder resten av delta århundrade. Även med en maximal kärnkraflsulbyggnadkommer oljeimporten absolut sett sannolikt att öka åtminstone liU 1980-talel. Viär därför tvungna atl, så långt det står i vår makt, trygga oljeförsörjningenmot störningar av oUka slag. Beredskapslagringen ger en värdefull trygghet vidtUlfälliga störningar. Vi strävar nu också aktivt efler att skaffa oss visskontroll eller åtminstone visst inflytande över råoljetillgångar. Jag hänvisarhär till verksamheten inom , som kommer att borraefter oha och gas på den svenska konlinenlalsockeln i . Vidare har juriksdagen att ta slällning till etl förslag om en svenskprospekleringsinsats utomlands, främst i och . Vi hoppasgivelvis alt dessa engagemang skaU ge etl utbyte, men jag tror del är angelägelall varna för överdrivna förhoppningar på denna punkl. Vi måste räkna med alläven i fortsättningen lUl övervägande del täcka våra oljebehov från de storaproducenlländerna i och , med ytterst begränsademöjligheter alt påverka prisutveckling och leveranssäkerhet. Det är alltså ettstarkt försörjningspolitiskl intresse alt oljeberoendet inle tillåts allytterligare öka. Även om vi i fysisk mening skulle lyckas med alt läcka enstörre del av vårt energibehov med olja skulle det uppslå väldiga miljöproblemockså här. De lågsvavliga oljekvalileterna, som svarar för endast en liten delav utbudet, blir alltmer efterfrågade, och finns ingen ekonomisk lösningav avsvavlingens eller rökgasreningens problem. Man har velat se naturgasen som en utväg ur detta dilemma.Naturgasen skulle minska vårt beroende av oljan, den skulle ge storamUjöfördelar, och den skulle dessutom kunna ge intressanta utvecklingsmöjligheterinom vissa branscher. Alll detta är rikligt. Det ligger också påriksdagens bord ett förslag om att bilda etl bolag för vissa utredningar omimport av naturgas från . Om man kan klara dettekniskt-ekonomiska problemel atl dra ledningar "över" kanvi kanske komma in i mera kommersiella förhandlingar med Sovjetunionen.Enligt den sovjetiske regeringschefen skulle man från sovjetisk sida varaberedd att diskutera leveranser av naturgas . är emellertid inte den enda länkbaranaturgasleverantören. Stora naturgasfyndigheter finns som bekant även på dennorska konlinenlalsockeln i . Även om produktionen från dessafyndigheler av alll atl döma inte kommer atl tillföras är del tänkbartalt vi kommer atl få nya möjligheter . De möjligheterna bör vibevaka, såväl genom direkt deltagande i projekteringen som genom utredningaroch erfarenhetsutbyte inom ramen för det nordiska samarbetet. Även när det gäller naturgasen vill jag emellertid varnaför allt för stor optimism. Det stora problemet är givelvis priset. Efterfråganpå naturgas i är stark, och vi måste konkurrera med andra köpare somkanske har bättre möjligheter än vi all betala etl högre pris, framför alltdärför att man i betydande utsträckning använder naturgasen förhushållskon-sumlion. Även om vi skulle finna det värt att betala vad leverantörernabegär, främst för gasens miljöfördelar, skulle endast en begränsad del av vårenergiförbrukning - kanske 10-15 proceni , motsvarande avoheförbrukningen kunna styras över tUl nalurgas. Gasen kan alltså inle ens ibästa fall bli mer än en partiell lösning av vårt energiproblem, och sannoliktockså en kortsiktig lösning: man räknar med att naturgasen endast underytterligare kommer atl stå till förfogande som bränsle. I debatten framhålls ofta - i och för sig riktigt altjordens tillgångar på fossila bränseln inte är uttömda med oljan och naturgaseni de former som exploateras. Det finns enorma oljeresurser i sand- ochskifferlager, och det finns också stenkol förbrukning.Sverige har lyvärr inga inhemska koltillgångar, och att gå tUlbaka till atlimportera kol i stor skala skulle också del föra med sig svära ekonomiska ochmUjömässiga problem. Så har vi då vattenkraften, som är vår endamera betydande inhemska energikälla. Vattenkraften svarar för mindre än20 proceni av vår totala energiförsörjning. Den svarar emellertid ännu för merän tvä tredjedelar av elproduktionen, även om den oljebaserade värmekraflen härhar gjort en stor inbrytning . Finns det dåmöjligheter alt i större utsträckning än vi räknat med utnyttjavattenkraften? Enligt vissa beräkningar uppgår den teoretiskavatlenkraftstillgången i vårt land till ca 200 miljarder kilowattimmar per år.Denna siffra representerar således den energimängd som i medeltal skulleerhåUas , om nederbörden fullständigt kunde utnyttjas enbart förkraftproduktion. Denna kvantitet är lika stor som den av CDL uppskattadeelförbrukningen för . Bedömningen av hur stor del av dessa totalavatlenkraflslUlgångar som är lönsam att bygga ut varierar från tid lill annanoch påverkas bl. a. av anläggningskostnaderna och kostnaden för produktion avkraft i andra typer av produktionsanläggningar. 1 dagens kostnadsläge torde denekonomiskt ulvinningsbara vallenkraften uppgå till bortemot , men siffran kan komma alt stiga, om nuvarande kostnadsutvecklingför alternativ värmekrafl särskilt oljekraft -fortsälier. Vi har byggt ul vallenkraflstillgångar med ennaturlig energiproduktion om drygt 60 miljarder kilowattimmar per är.Ytterligare ca 10 mUjarder kilowattimmar är under utbyggnad eller befinner sigpå projekteringsstadiel. Resterande 10 ä 15 miharder kilowattimmar av denekonomiskt ulvinningsbara vattenkraften har genom statsmakternas beslut ochfrivilliga överenskommelser mellan kraftförelagen och nalur-vårdsmyndighelernaundantagils från utbyggnad. Undantagen berör främst vallendragen norr omIndalsälven och avser i första hand huvudälvarna älv, Pile älv ochVindelälven. I anslutning till detta vill jag besvara eninlerpellalion av , som har frågat om jag är beredd att lainitiativ lill all förhandhngar kommer till stånd mellan berörda ägare lillKrångede, Gammelänge, Hammarforsens, , och Hölleforsenskraftverk i i syfte all påverka att berörda kraftverk byggs ut samtall - om företagsekonomiska förräntningskrav inle helt Tisdagen.den 15 maj 1973 Anslag till energiförsörjning, m m. Om utbyggnad av kraftverk i Anslag tiU energiförsörjning, m. m. Om utbyggnad av kraftverk i motiveraren utbyggnad ur samhällsekonomiska motiv pröva möjligheterna alt genomstatliga subventioner stimulera en utbyggnad. De rikthnjer för den fysiska riksplaneringen som antogs avriksdagen behandlade bl. a. frågan om utnyttjandet av våra älvarför kraftändamål. Därvid konstaterades atl de energiliUskoll som kan erhållasgenom ytteriigare utbyggnader i våra vattendrag är förhåUandevis små jämförtmed den energimängd som beräknas komma från planerade storavärmekraftanläggningar. betonades dock vattenkraftens störrebetydelse i framliden för möjligheterna alt tillgodose effeklbe-hovel undertoppbelastningstid. Mot denna bakgrund och med beaktande av de skyddsintressensom har redovisats i samband med inventeringen av de framlida anspråken på markoch vatten uttalades till ledning för den fortsatta fysiska riksplaneringenatl sådana huvudälvar och källflöden som ännu inle tagits i bruk förkraftändamål borde bevaras opåverkade. Vad gäller huvudälvarna i södra och norraSvealand från och med i norr till och med och isöder är dessa i hög grad påverkade av kraflulbyggnader. Delåterstår dock fortfarande oulbyggda fallsträckor, som av kraftverksföretagenbedöms vara ekonomiskt utvinningsbara. Dessa finns redovisade i företagensulbyggnadsplaner tUlsammans med ett antal tänkbara tillbyggnader i befintligakraftstationer. De effektulbyggnader i som tagit uppi sin interpellation och som också behandlas i en av de motioner som riksdagenhar all la slällning till bedöms emellerlid i nuvarande kostnadsläge varalångt mindre lönsamma än andra utbyggnadsalternativ med motsvarande effekt. Vallendragen i del aktuella området är också av stortintresse för olika former av friluftsliv, eftersom de är relalivl lättåtkomliga för stora delar av befolkningen. Flera av de ännu opåverkadekällflödena och outbyggda älvsträckorna har vidare betecknats som intressantafrån vetenskaplig och kulturhistorisk synpunkt. Del är mol denna bakgrund som Kungl. Maj:l funnit delpåkallat att tUlsätta en ulredning med uppdrag atl analysera förutsättningarnaför och konsekvenserna av ytterligare vallenkraflsutbyggnader i främst ,, Ljusnan, och med biflöden. Utredningen, som skallbedrivas skyndsamt, skall studera dessa älvdalars värde från miljö- ochnalurvårdssynpunkt - bl. a. med hänsyn friluftsliv, fiske,kulturminnesvård, landskapsbild och forskning - och söka bedöma hur intressenai dessa olika avseenden skulle påverkas av tänkta vallenkraflsutbyggnader.Sysselsättningseffekter av tänkbara utbyggnader skallockså belysas. I regionalpolitiska sammanhang har vi från regeringenssida velat beakta de rent samhällsekonomiska problemen och därmed också problemsom hänger samman med vikande sysselsättning i olika delar av landet. Huruvidaregionalpolitiska synpunkter motiverar särskUda insatser från samhäUets sidaför att få de av föreslagna kraflutbygg-naderna i Indalsälventill stånd är det dock för dagen svårt att uttala sig om. Jag räknarmed att den pågående utredningen kommer all ge underlag förställningstaganden lUl vad som med hänsyn till skUda samhällsintressen är etlrimligt utnyttjande av vattendragen i södra och norra . Jaganser del därför inle motiverat atl i avvaktan på utredningen ta ytterligareinitiativ. De av framförda synpunkterna kommer givelvis altfinnas med vid den fortsatta behandlingen av frågan. Jag har därmed besvarat interpellationen. Låtmig göra en kommentar. Som skäl för effektulbyggnader i vissa av kraftstationernai har bl. a. åberopat brislen på arbetstUlfäUen iregionen. Vallenkraftsulbyggnadernas betydelse i sysselsällningshän-seende fårsjälvfallet icke överdrivas. Men vi kan heller inte bortse ifrån allvaltenkraftstillgångarna ofta är belägna i områden där det råder starkundersysselsätlning och där svårigheterna alt finna annansys.selsällnings-skapande verksamhet är påfallande stora. var ocksåskälet tUl all regeringen i propositionen om regional utveckling ochhushållning med mark och föreslog alt frågan om utnyttjandeskulle övervägas ytterligare innan statsmakterna log ställning till om älvenborde bevaras i sin helhel eller om någon utbyggnad borde få komma till stånd.Riksdagen ville dock inte bifalla propositionen på denna punkt. Jag kan nämnaatt en utbyggnad av Mesloslinka och Parakka med Vetlasjärvis reglering skulleha gett arbete åt i medeltal ca 640 man . Då har jag ändå intetagit hänsyn till den personal som behövs för tillsyn, underhåll och förnyelseav de färdiga kraftverken. Detta har omintetgjorts genom del beslut somfattades av majoritet, av de tre borgeriiga partierna ochkommunisterna. Den restriktivitet som präglar vår syn påexploateringen av återstående vallenkraflstillgångar har vi kunnat ålägga oss iförvissningen all de tillkommande behoven av elenergi till övervägande delkommer all läckas med kärnkraft. Om vi nu skulle fatta beslut om alt stoppakärnkraftsutbyggnaderna för obestämd lid hamnar vi oundvikligen i situationen,att vi inle längre har råd alt avstå från atl bygga ut vallenkraflstUlgängar iden utsträckning som vi nu har föresatt oss. Om skulle besluta om etttotalslopp mot byggande av kärnkraftsanläggningar , så skulle detta beslutinnebära atl ca 5 000 personer ställs utan sysselsättning, de som ärengagerade i utbyggnaden av våra kärnkraftverk. Jag har , herr talman, försökt göra en genomgång avenergiförsörj-ningsproblemel både på kort och . Slutsatsen är såvittjag kan se atl vi måste ta lill vara alla de möjligheter som erbjuds atl breddaunderiagel för vår försörjning med konventionella bränslen, vi måste strävaefler en effektivare energianvändning. Men de resultat vi kan nå på dessa vägarär begränsade, och huvudlinjen i vår energipolitik måste alltjämt vara allsatsa målmedvetet på kärnkraft.