prot · FW0989 · 1973-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av herr tredje vice talmannen. Befrielse för person av baltiskt urspmng från sovjetisktmedborgarskap § 1 Befrielse för person av baltiskt ursprung frånsovjetiskt medborgarskap Föredrogs ulrikesulskollelsbetänkande nr 7 i anledning av motion om befrielse för person av baltisktursprang från sovjetiskt medborgarskap. I detta belänkande behandladesmotionen 1973:149 av herrar Wirmark och () vari föreslagits atlriksdagen hos Kungl. Maj:l hemställde om atl på diplomatisk väg söktenå en överenskommelse med som gjorde det möjligt för tidigaremedborgare i , och - som var svenska medborgare saml deras barn all genom en administrativ anmälan lUl en svensk myndighet fåbli befriade från sitt påtvingade sovjetiska medborgarskap och varje annanformell samhörighet med . att rUcsdagen ansåg motionen1973:149 besvarad med vad utskottet i belänkandet anfört. Reservation hade avgivits av (), herr förstevice talmannen (), herrar Wirmark (fp) och () samt fraNUsson i (c) som ansett att utskottet bort hemställa, alt i anledning av motion 1973:149 hos Kungl.Maj:l begärde alt på diplomatisk väg sökte nå en överenskommelse medSovjetunionen som gjorde del möjligt för tidigare medborgare i ,och - som var svenska medborgare samt deras barn attgenom erhållande av svenskt medborgarskap bli befriade från sill sovjetiska medborgarskap. Ar 1966 avlämnade 7 550 svenska medborgare av baltisktursprang, vilka tillsammans med sina familjer representerade ett avsevärtstörre antal balter i , en av var och en personligen undertecknaddeklaration tiU statsminister. Skrivelsen hade föhande lydelse: "Jag har aldrig varit och vill ej vara sovjetryskmedborgare. Jag vUl icke att mina barn och barnbarn i flera led ifoUcbokföringen skaU erhåUa dubbel medborgarskapsbeteckning - svensk och sovjetryskmedborgare Befrielse för person av baltiskt urspmng frän sovjetisktmedborgarskap Jag vUl att frihetslandet på administrativ väg befriarmig och mma efterkommande från varje formeU samhörighet med . Jag viUvara lojal medborgare i . Jag vUl icke bh betraktad såsomlojalitetsskyldig mot det land och den regim som med våld och förtryckförintade det fria , och ." Bakgrunden till denna vädjan var att balter i ,även de som blivit svenska medborgare, på sovjetiskt håll betraktas somsovjetiska medborgare och att svenska myndigheter som en föhd av att Sverigeerkände den sovjetiska erövringen av de baltiska staterna i princip också harbetraktat de tidigare medborgarna i , och somsovjetiska medborgare. Kravet på att reglerna för folkbokföringen ändras så altdet sovjetiska medborgarskapet inte längre antecknas har numera tUlgodosettsför naturaliserade balter. Den sovjetiska uppfattningen om vederbörandesmedborgarskap påverkas däremot inle av vilketmedborgarskap som antecknas i den svenska folkbokföringen eller av det faktumatt personen i fråga naluraliserats i . I en motion har jag tillsammans med påpekat deolägenheter som uppstår med del dubbla medborgarskapet för derma grupp svenskamedborgare. Trots att den sovjetiska medborgarskapslagen inte är helt entydig,är det rimligt att, i likhet med vad svenska myndigheter gör, föralsallaföljande tolkning: Medborgare i , och som den 7september 1940 fanns i de nämnda länderna är sovjetiska medborgare, såvida deinte senare befriats från detta medborgarskap. Barn i äktenskap där bådaföräldrarna enhgt sovjetisk uppfattning är sovjetiska medborgare erhåUer dettamedborgarskap. Samma gäller barn till ogift moder som anses vara sovjetiskmedborgare. Däremot har från sida klargjorts att barn i äktenskap, därena parten inte betraktas som medborgare i , får sovjetisktmedborgarskap endast om föräldrarna begär detta hos sovjetisk myndighet ochdenna begäran bifalles. VUka är då ölägenheterna, herr talman? De framgår klart avdet brev balterna i erhöll från medborgarskapsbyrån vidstatens invandrarverk. I detta brev påpekades: "anser delviktigt att upplysa er om att ni är medborgare i Sovjetunionen.Svenska myndigheter kan inte garantera rättsskydd utanför så länge nihar kvar ert sovjetiska medborgarskap. Ni är således nu både svensk ochsovjetisk medborgare." Även om det inte var invandrarverkets avsUct blirsäkerligen många av mottagarna uppskrämda mför denna påminnelse om innebörden avdet dubbla medborgarskapet. Svårigheter skulle främst kunna uppstå vid resa tillSovjet eUer av kontrollerat område. Vederbörande skuUe då avmyndigheterna kunna betraktas som sovjetisk medborgare och exempelvis tvingasgöra mUitärtjänsl. Teoretiskt skulle besökaren också kunna dömas för altolagligen ha lämnat landet eller för att ha deltagit i frihetskriget. Densovjetiska lagstiftning som infördes i gäUer nämligenretroakti-vt, och man kan alltså straffas för "brott" som inte varbrott när handlingen begicks. har något faU, där balter kvarhålhts i under åberopandeav sitt sovjetiska medborgarskap, veterligen inte inträffat. Däremot har det häntatt svenska medborgare på liknande grund kvarhåUils mot sin vilja i annatösteuropeiskt land, och i dessa fall har svenska myndigheter inte ansett sigkunna ingripa. Klart är att många i bosatta balter önskar besökasina forna hemländer, långt flera än det hundratal personer som görett sådant besök. Men de är helt naturligt inte viUiga att följa det råd de år1966 fick av vår tidigare utrikesminister om atl hos HögstaSovjets presidium ansöka om befrielse från sitt sovjetiska medborgarskap.MotvUjan mot en sådan ansökan har varit stark, eftersom den skuUe innebära erkänner ett medborgarskap som man inte vill känna vid. Olägenheterna och otryggheten med det dubblamedborgarskapet har naturligtvis oroat många balter i . Situationen kaninte heUer anses vara tUlfredsställande ur svenska myndigheters synpunkt. Somutskottsbelänkandet anger, har den principiella svenska inställningenklargjorts genom godkännande av Europarådskonvenlion om begränsningav faU med flerfaldigl medborgarskap och om mUitära förpliktelser i faU avflerfaldigl medborgarskap. Riksdagsbeslutet betonade just alt en avgrundsatserna i konventionen var att en person som efter ansökan blirmedborgare i en stat skall föriora sill tidigare medborgarskap, 1 den trepartireservation som avgivits i anledning avmotionen begärs att på diplomatisk väg skall söka nå en överenskommelsemed i enhghet med denna grandprincip. Det skuUe göra det möjhgtför tidigare medborgare i , och som är svenskamedborgare och deras barn att genom erhållande av svenskt medborgarskapautomatiskt bh befriade från sitt sovjetiska medborgarskap. Socialdemokraterna har emellertid inte velat rikta ensådan anmodan UU regeringen att på diplomatisk väg söka nå fram UU enöverenskommelse. Man erinrar i stället om statsrådet besked här iriksdagen om att det inte fanns något exempel på attSovjetunionen ingått medborgarskapsavtal med etl icke-kommunistiskt land. Viddetta tiUfälle hävdade statsrådet att föratsättningarna för ettbUateralt avtal mellan och vore "försvinnande små" ochatt problemet "kommer att försvinna av sig självt". Jag -vill hävda att detta är ett cyniskt sätt att betraktadessa problem. Även om det vore sant att olägenhetema bara skuUe beröra ettfåtal svenska medborgare, borde det vara angeläget för den svenska regeringenatt på aUt sätt söka tUlvarata deras intressen. är det inte någon Uten gruppsom drabbas av svårigheterna. Utskottet verifierar ju de uppgifler vi lämnat i vår motion, nämhgen att en mycket storgrupp nalurahserade svenska medborgare av baltisk härkomst med hemvist iSverige tillhör denna kategori och att gruppen enhgt en grov uppskattning kanberäknas tUl omkring 40 000 personer. Vi vet också att problemen genom denstarka tendensen tUl giftermål inom den egna gruppen troligen kommer attkvarstå för en betydande grapp ännu i flera generationer. Enligt vår mening ärdet därför självklart alt har skyldighet atl för Befrielse för person av baltiskt ursprung från sovjetisktmedborgarskap Befrielse för person av baltiskt urspmng från sovjetisktmedborgarskap individernai denna grupp hksom för övriga svenska medborgare vidta åtgärder för att värnaderas intressen. Och kan man, herr talman, inte avstå från att pådiplomatisk väg föra dessa frågor på tal och föreslå en ömsesidigöverenskommelse av den art vi förordat. Kan vi verkhgen stå tiU svars med atthksom inte göra detta? Är det inte i stäUet vår skyldighel atl göraett allvarhgt försök, även om reaktion inte kan förutsägas? Låt mig tiUägga alt vi i utrikesutskottel fått enredogörelse för att en notväxhng ägde ram mellan och år1967. De båda länderna träffade bl. a. en överenskommelse om -vissa frågorrörande personer med medborgarskap i både och . Det haraUlså, tvärtemot vad statsrådet påstod, visat sig möjligt alt nå framtill vissa gemensamma regler mellan och ett icke-kommunistisktland. I hkalydande noter förbinder sig nämligen de båda regeringarna, att enbesökande med ett sovjetiskt respektive kanadensiskt pass inte skall förvägrastillåtelse alt lämna landet enbart av den anledningen att frågan om hansmedborgarskap tolkas olika av de två regeringarna och alt vederbörandebetraktas som medborgare i den stat som han besöker. Vidare uttalas att man-vid ansökan om befrielse från medborgarskap kommer att la hänsyn tUl varsökanden är bosatt. Och dessutom är det ju så, herr talman, att med den tendenstill avspänning som vi nu glädjande nog upplever i ösl-västrelationerna, får vien mera öppen atmosfär och en större möjlighet till dialog också i känsUgafrågor. Jag kan inte finna något rimligt skäl tUl att skuUe avstå frånatt på diplomatisk väg söka uppnå en överenskommelse i denna fråga och yrkardärför bifall lUl reservationen. HerrTURESSON (m); Efter argumentering, som jag istort sett kan instämma i, kan jag fatta mig mycket kort. Liksom de övriga borgerliga ledamötema av utrikesutskotletanser jag att de olägenheter för de enskUda människoma som följer med dubblamedborgarskap är av stor betydelse. Vi är verkligen inte ensamma om denåsikten. Det framgår av utrikesutskottets betänkande att år 1968klart uttalade att man bör söka förhindra uppkomsten av dubbla eUer flerdubblamedborgarskap. Så-vitt man kan bedöma har både riksdag och regering fortfarandeden uppfattningen. Det är bra. Det borde då vara naturligt att de svenskastatsmakterna med kraft går in för att hjälpa de svenska medborgare med dubblamedborgarskap som vUl vara enbart svenska medborgare. Härför krävsförhandlingar med främmande makt eller främmande makter. 1 baltsvenskarnasfall, som detta utrikesutskottets belänkande handlar om, krävs förhandhngarmed . Jag har svårt att förstå varför man skulle dra sig försådana. Det kan väl inte finnas någon anledning för oss att underlåta allarbeta för en sak som vi anser vara rätt. Det finns heller inle någon anledningatt inte föra sådana förhandlingar i de former som är vanliga stater emellan.Men föratsättningen är naturligtvis alt i dessa förhandhngar företrädsav människor som har förmåga och vilja att uttrycka sig korrekt och att undvikasådana kränkande uttalanden och tUl-vitelser som kan föranleda ogynnsammadiplomatiska komphkationer för vårt land. Reservationens yrkande är mycket måttfuUt, så måtlfuUt attdet borde kunnat bh enighet i utrikesutskottet om det. När nu detta inte gåttutan de borgerliga ledamöterna måst reservera sig, yrkar jag, herr talman,bifaU tUI reservationen. I detta anförande instämde herrarMagnusson i (m) och (). Sedan gammall har det varit en ledandeprincip i den svenska medborgarlagstiftningen att i möjUgaste mån sökaförhindra uppkomsten av dubbla-eller flerdubbla medborgarskap. Denna fråga hardiskuterats i vid flerfaldiga tUlfäUen, senast såsom . Men det finns också ett annat principuttalande, somgrandar sig på beslut . Första lagutskottet ladedå fram etl utlåtande, som godkändes av . Däri slogs bl. a. fast atlden uppfattningen bör vara rådande, att en stat icke gäma kan tUlåta sig attbesluta om -viss persons medborgarskap i annan stat. Vad motionärerna ochreservanterna begär är väl just att svenska myndigheler skaU få rätt attupphäva en medborgares tidigare medborgarskap. Detta är en princip som inle ensden svenska har varit beredd att anta, men kräver reservanternaatt -vi skall begära att få tUlstånd från ett annat land UU sådan befrielse! Förvärvet av medborgarskap i ett land medför inte alltidautomatiskt förlusten av ett tidigare medborgarskap. Delta gäUer speciellt iSovjetunionen men också i många andra länder. Det finns emeUertid möjlighetför en sovjetisk medborgare att efler framstäUning bU befriad från sittsovjetiska medborgarskap. Detta skall Högsta presidium bifaUa för attdet skall bli godkänt. Enligt vad som har kommit tUl vår kännedom är det nogtyvärr ingen av den grupp som vi talar om, nämligen balterna, som harförsökt att bh befriad från sitt gamla medborgarskap. Man kan förstå att dessamänniskor, som lämnade sina hemländer , beroende på dekonflikter som då uppstod där, inte har stor lust vare sig att bli betraktadesom Soyjetmedborgare eller att komma och be om befrielse från ett medborgarskapsom de aldrig har begärt. När det har talats om hur många människor i somhar sovjetiskt medborgarskap har olika siffror nämnts. Den högsta siffran ärväl omkring 40 000 personer. Alla dessa 40 000 personer kom emellertid inteöver vid den lidpunkt som jag tidigare talade om, ulan en hel del av dem ärbarn och barnbarn tUl dessa invandrare, och enhgt den sovjetiska lagenregistreras de också som Soyjetmedborgare. Men del är väl ovisst om ens någonav dessa balter har begärt att deras barn skaU registreras somSoyjetmedborgare, utan förmodUgen är det en registrering som skett utanföräldrarnas kännedom. Det är därför svårt atl uttala sig om huruvida det är 40000, 30 000 eller 20 000 balter som fortfarande har såväl sovjetiskt somsvenskt medborgarskap. Befrielse för person av baltiskt urspmng från sovjetisktmedborgarskap 9 protokoU 1973. Befrielse för person av baltiskt urspmng frän sovjetisktmedborgarskap Del är tyvärr inte bara balter som har etldubbelt medborgarskap. Här finns albaner som har kommit tiU vårt land och sominte har begärt att bh befriade från medborgarskapet i sitt gamla hemland, ochhär finns naturligtvis hela den stora gruppen pohtiska flyktingar som inteheUer har begärt befrielse från silt gamla medborgarskap. De svenskamyndigheterna kräver inte att de skall göra det, eftersom frågan är mycketkänshg. Men vad svenska myndigheter, och då närmast statensinvandrarverk, gör när balter och poUtiska flyktingar begär medborgarskap iSverige är att tala om för dessa människor att de bör verka för att bh befriadefrån sitt tidigare medborgarskap. Man upplyser också dessa människor om att ettsvenskt medborgarskap inte utgör något skydd för dem vid besök i myndigheterna där av någon orsak skulle vUja kvarhåUa dem. Svenskamyndigheter saknar alltså i sådana fall möjlighet att ingripa. Det kannaturligtvis inte heller uteslutas att en hknande situation uppkommer förbaltema vid besök i annat land som har sådana förbindelser medatt myndigheterna där kan tänkas bevaka sovjetiska intressen beträffande sovjetiskamedborgare som vistas i det landet. VUka omedelbara åtgärder skuUe dåkunna -vidta? Eftersom den sovjetiska lagstiftningen säger att Högsta Sovjetspresidium efter framställning kan bevUja en ansökan om befrielse frånsovjetiskt medborgarskap kan man tänka sig två möjligheter. Den ena är attinvandrarverket bygger ut sina serviceresurser så alt del kan hjälpamänniskorna att bh befriade från sitt tidigare medborgarskap. Den andramöjligheten är atl den allmänna rättshjälpen, som vi väl alla hoppas skall blibättre utbyggd, hjälper balterna och andra folkgrapper med de många gångerkrångliga bestämmelser som finns för alt få befrielse. Men jag har väldigtsvårt att tro att detta löser det verkhga problemet. Som jag tidigare sadeUgger problemet mer på det känslomässiga planet för dessa människor, som mereller mindre mot sin viha tvingades lämna sitt forna hemland och söka en nyidentitet. Även om inte konventioner och annat hittiUs har kunnatmöjhggöra överenskommelser som förhindrar dubbelt medborgarskap, har utskoltsmajorilelendärmed inle sagt alt all verksamhet hgger nere på detta område. Jag ärövertygad om att undersökningarna av möjligheterna att få en överenskommelsetill stånd på detta område mår bättre av att hgger lågt i dessafrågor och inte alltför mycket diskuterar dem i denna kammare. Det skullefrämja baltemas sak mera än den begäran hos Kungl. Maj:t som föreslås ireservationen. Låt mig också säga ett par ord om notväxlingen mellanCanada och i samma fråga. Jag kan inte anse att den går särskUt långt,vare sig från eller från sida, när det gäller att tiUmötesgåbalternas krav. Den innebär nämhgen inte atl kanadensiska myndigheter har rättatt befria en balt från hans foma medborgarskap, utan den vill närmastförhindra att någonting händer, om en balt besöker sitt foma hemland. Jag är övertygad om, herr talman, att vi från svensk sidakan komma bra mycket längre i denna fråga, om vi följer utrikesutskottetsförslag i StäUet för reservantemas. Med anledning därav yrkar jag bifaU lillutrikesutskottets förslag. nämnde att det finns exempel på medborgare här i Sverigesom inte automatiskt har förlorat sitt tidigare medborgarskap. Men det finns enaUmän regel som säger att om en svensk medborgare ansöker om och får annatmedborgarskap, så förlorar han automatiskt det svenska. Vad vi har begärt i vårreservation är att på diplomatisk väg skaU ta uppförhandhngar med för att få en sådan regel tUlämpad. Det innebärinte att man skuUe ge svenska myndigheter rätt att besluta om sovjetisktmedborgarskap. Det skulle i StäUet innebära att de två staterna kom överens omatt vid förvärv av medborgarskap i det ena landet skulle automatisktmedborgarskapet i det andra landet gå förlorat. Här förehgger alltså en skUinadmeUan motionen och reservationen; det står klart för den som läser texten. Vadvi saknar i utskottsbetänkandet är en klar vUjeyttring från . Man fårinte slå sig UU ro med den situation som föreUgger. erkänner juockså olägenheterna. Han säger dock att denna fråga mår bäst av att man liggerlågt i riksdag och atl man inte främjar balternas sak genom attdiskutera frågan. Denuppfattningen går stick i stäv med den uppfattning som majoriteten av balternai har. De har i just den deklaration som jag läste upp i mitt anförandebegärt att svenska myndigheter skall försöka få fram en överenskommelse medSovjetunionen. De vUl att något skaU göras, att en överenskommelse träffas. Omvi inte öppet diskuterar detta här, vad är det som säger att man då skuUe nåfram tUl ett bättre resultat? Ingenting har ju hänt som underlättat lösningenav de problem balterna känner sig ha vid besök i So-vjetuiuo- Befrielseför person av baltiskt urspmng från sovjetiskt medborgarskap TUlslut viU jag bara säga; Överenskommelsen meUan och är inte såobetydlig. En av de största olägenhetema var att man kunde kvarhållas,teoretiskt sett, om man besökte eUer av Soyjet dominerat område.Denna överenskommelse med ger en säkerhet för att inte personerkvarhåUs. HerrGÖRANSSON (s); Del var ungefär detsamma jag försökte säga. Den kanadensiska noten ärinte hka långtgående som det krav och övriga representanterställer, nämligen att en svensk myndighet skulle utverka rätt av Soyjet attbefria sovjelmedborgare från deras medborgarskap. Det är en väsentlig skUlnad,, på att fä resa tryggt i sitt forna hemland och att ge ett landrätt att befria någon från ett annat lands medborgarskap. Deldubbla medborgarskapet uppkommer oftast genom att staterna liUämpar helt olikaprinciper i sina respektive medborgarskapslagar. Vad gäUer förlust av svensktmedborgarskap måste den som vUl mista sitt svenska medborgarskap ansöka om eUeruttryckhgen samtycka tUl att förvärva ett utländskt medborgarskap, varför hanviU bU befriad från det svenska. Men har inte denna lagstiftning,utan förhåUandena är där helt annorlunda. Detta gäUer inte bara Sovjetunionenutan en hel rad kommunistiska länder. De har helt andra principer på det här Befrielse för person av baltiskt urspmng från sovjetisktmedborgarskap Detta gör det omöjligt för oss att fuUföha de krav som reservanternaframstäUer. Helt naturligt pågår på olika vägar försök UU upprättandeav kontakter för att nå fram UU en lösning av detta problem. Inte ensulskottsmajoriteten anser alt det rådande förhåUandet är normalt. Som jagtidigare sagt strävar vi efter att alla människor endast skall ha medborgarskapi ett land, och detta gäUer för såväl som andra länder där dubblamedborgarskap kan förekomma. Principen är alltså ett land och ett medborgarskapför varje människa. HerrTURESSON (m): Ja, den principen, , bör vialla kunna vara överens om. Jag uttryckte en förmodan därom i mitt förraanförande. Men är det då inte värt all arbeta på att försöka få enlösning på problemet med de dubbla medborgarskapen? Vore det inte för ett iinternationella rättsfrågor så utpräglat föregångsland som vi väl anser Sverigevara värt att arbeta för detta? Antalet människor med dubbla medborgarskapspelar i det här sammanhanget mindre roU. Det gäUer en principfråga och detborde vara en hederssak för vårt land alt försöka få en lösning på problemetjust på det sätt som uttryckte saken i sitt senaste anförande.Målet bör naturligtvis vara att försöka få en sådan ordning atl etl gammallmedborgarskap automatiskt går förlorat, när medborgarskap erhåUes i ett nytlland. Jag har svårt att förstå och acceptera rekommendation tUlriksdagen att ligga lågt. Man bör väl kunna utgå ifrån att det gäller att föraförhandlingar med vuxna och kloka personer i andra länder, med människor somreagerar enligt fömuflels lagar. Om de gör del, har vi ingenting att frukta. Jag vih upprepa alt reservationens förslaginte innebär att en svensk myndighet skall besluta om ell annat landsmedborgarskap. Det innebär att man skall försöka nå en överenskommelse alt bådaländerna ömsesidigt medger att beslut om erhållande av medborgarskap i ettannal land automatiskt skall medföra atl del andra medborgarskapet gårförlorat. Jag vill betona att skriver av möjlighetentUl en överenskommelse redan innan man gjort aUa försök, inklusive försök pådiplomatisk väg. gör väl detta därför att han i likhet med statsrådetLidbom anser att inte kommer alt gå med på en sådanöverenskommelse som vi begärt. Hur vel man det? Varför inle åtminstone göra ettförsök! Den notväxhng som ägt ram mellan och visar ändåatt det är möjligt atl komma en bit på väg. Vi kan inte acceptera atl vi avrädsla för reaktion skuUe avstå från att framföra berättigade krav frånen grupp mycket lojala svenska medborgare, människor som genom poUtiskaomvälvningar i sill ur-sprangsland redan har Udil mer än nog. HerrGÖRANSSON (s): Det är egentligen bara på en punkl jag heltkan håUa med och det är när han uttalar sig om balternas lojahtet.Jag har funnit många fina människor bland den grupp som kom från ,och . kommer emellertid inte ifrån vadreservanterna skriver, nämUgen att på diplomatisk väg bör söka nåöverenskommelse med Sovjeluruonen som gör det möjligt för tidigare medborgare iEstland, och samt deras bam atl bli befriade från siltsovjetiska medborgarskap genom erhåUande av svenskt medborgarskap. Jag kan intefinna att det är någonling annat än alt vi helt enkelt begär Sovjetunionenstillstånd att få överta en del av dess lagstiftning. Så stora förhoppningar somatl man vill ge en svensk myndighet den rätten har jag tyvärr inte påSovjetunionen. Därmed har jag inte avskrivit möjlighelema att uppnåöverenskommelser för den grapp människor vi här talar om. Jag tror dock inteatt vare sig motionema eller reservationen i detta hänseende innebär någotpåskyndande av de undersökningar som naturligtvis alllid måste företas i frågorsom -vi anser inte är bra lösta och som vi också är överens om inte följer deinternationeUa överenskommelser som har anslutit sig tUl. Det är enfullt naturlig och klar del i hela den svenska verksamheten att arbeta fördessa saker, men de måste tas upp då möjhghelen att nå framgångär störst för de förslag -vi i princip är överens om.