prot · FW09120 · 1973-12-31 00:00:00 — Det voreintressant att veta vilka svårigheter man har haft i valnämnderna och vilka svårigheterman centralt har stött pä. Den fråga vi ställer oss är naturligtvis: Vad kanman vid ett kommande val göra bättre? Det är bra att det pågår en sådanutvärdering. Jag hoppas att partierna med sin stora erfarenhet på området ävenkommer att bli tillfrågade. I det sammanhanget kan man ju också inför kommande valundra: Är det fortfarande aktuellt att vi skall pröva den maskineUavaltekniken? Den valtekniska utredningen experimenterade med ett datamässigtvalförfarande med valboxar och kassetter. Detta var ju ensynnerligen aktueU fråga. talas det inte mycket om saken. Det kanskeinte längre tillhör praktisk politik att tänka sig en valförrättning pä detsättet. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Ang. tillsättandet av valförrättare Herr justitieministern ordet för att besvara i (c) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 255, och anförde: i har frågat mig om detär väl förenligt med andan i gällande vallagstiftning att majoriteten i envalnämnd utnyttjar sin majoritetsställning för att besätta samtliga poster somvalförrättare med personer som tillhör samma politiska meningsriktning somvalnämndens majoritet. Enligt vallagen ankommer det på valnämnden ivaldistriktsindelad kommun att för varje valdistrikt utse minst fyra personersom skall vara valförrättare i distriktet. Valnämnderna i de olika kommunerna är heltkommunala organ. Ledamöter och suppleanter i valnämnderna skall enligt vallagenutses på samma sätt och enligt samma principer som ledamöter och suppleanter iandra kommunala nämnder. VaUagen ger alltså uttryck för tanken att sammansättningenav valnämnderna och därmed utseendet av valförrättare är en kommunalangelägenhet. Mot den bakgrunden vill jag här inskränka mig tiU att framhållaatt den avgörande synpunkten när valförrättare skall utses givetvis måste varaatt de som utses skall vara väl ägnade att fullgöra de betydelsefulla uppgiftersom vallagen lägger på dem. Dessa uppgifter är av sädan art att man vidutseendet av valförrättare inte har anledning att ta hänsyn tiU annat än attvederbörande skall kunna fullgöra uppgifterna på ett tillfredsställande och förväljarna förtroendeingivande sätt. HerrOLSSON i SundsvaU (c): Jag ber att fä tacka justitieministern försvaret på min fråga. Att valförrättarna bör representera mer än ett parti bordeegentligen vara så självklart att det inte behöver närmare motiveras, Enhgt dennya vallagen fär ju valnämnden utses genom proportionellt val, I det fallet ärden nya lagen ett framsteg jämfört med den tidigare, där nägon bestämmelse om rätttUl proportioneUt val inte fanns. Men när valnämnden har att utse valförrättareföreskriver lagen ingen rätt tiU proportionellt val. Däremot brukar man i deallra flesta kommunerna tillämpa nägon form av fördelning mellan partierna, såatt valförrättarna representerar mer än ett parti i vaqe valdistrikt. Ävenpolitiskt obundna personer utses till valförrättare i ganska stor utsträckning. Men det finns tyvärr undantag från denna praxis. Min frägaär närmast föranledd av att i min grannkommun. , vägrade majoritetspartiet- som hade fyra av de fem ledamöterna i valnämnden att i kommunensursprungliga område, som bestod av sju valdistrikt, utse nägon valförrättaresom representerade annat parti än majoriteten. Trots att den femte ledamoten avvalnämnden föreslog en person som valförrättare i vart och ett av dessa sjuvaldistrikt utsågs samtliga 42 valförrättare i den delen av kommunen från ettoch samma parti, TiU valförrättare skall självfaUet utses personer som ärlämpliga för uppgiften. Det gäller givetvis för alla kommunala val. Men dettorde knappast finnas nägot valdistrikt i vårt land där samtliga lämpligapersoner råkar tillhöra ett och samma parti. Att ett parti på nämnda sättutnyttjar sin majoritetsställning vid utseende av valförrättare i en radvaldistrikt är enligt åtskilligas uppfattning ett missbruk av majoritetsställningen,och detta har upprört många väljare. Rätten tUl propotioneUt val av valnämndborde, även om den inte är inskriven i lagen, leda till en skälig fördelning avuppdragen som valförrättare. Jag tror också att de flesta av oss när lagenantogs räknade med att den skulle tUlämpas pä det sättet. Med den trovärdighet, objektivitet och likabehandling avolika meningsriktningar som skall prägla ett val i en demokratisk stat bordedet vara självklart att inte enbart ett partis representanter skall handhavalförrättningen. Det fär inte finnas nägot i valförrättningen som ger väljarnaanledning att ifrågasätta tillförlitligheten. Enligt en mycket utbredduppfattning bör man i god demokratisk anda utse valförrättare med olikapolitisk hemvist. Jag beklagar att justitieministern i sittsvar inte har givit något belägg för att han i detta fall delar mina synpunkterutan enbart fäster avseende vid att lämpliga personer skall utses. Jag hadehoppats pä ett uttalande av justitieministern, som hade kunnat vara vägledandevid kommande val av valförrättare och som hade kunnat skydda minoritetsintressena.Jag utgår emellertid ifrån att vi i annat sammanhang här i får anledningåterkomma till denna fråga. Ang. tillsättandet av valförrättare Överläggningenvar härmed slutad. Ang. den svenska fiskarkårens framtida utkomstmöjligheter den svenska fiskarkårens framtida utkomstmöjligheter Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 17oktober intagna fråga, nr 256, och anförde: har frågat mig, vUka åtgärderregeringen ämnar vidta för att tillförsäkra den svenska fiskarkårenmöjlighet att för framtiden fortsätta med sitt yrke på , Nordsjönoch andra fångstomräden, där man fiskat sedan generationer, därest den av FNplanerade havsrättskonferensen skulle ge de olika kuststaterna rättatt flytta ut fiskegränserna , vilket nu i olika formerplaneras. innan ännu FN:s generalförsamhng sammankallathavsrättskonferensen är det vanskligt att spekulera i vad konferensen kankomma att fatta för beslut om vidgade fiskerättigheter för kuststaterna. Underförberedelsearbetet inför konferensen har den svenska delegationen verkat försådana lösningar av fiskegränsfrägan som medger att det traditionella svenskafiske som bedrivs kan fortsätta. Från svensk sida kommer vi självfallet attmed kraft driva denna linje också i fortsättningen. Jag ber att fä tacka jordbruksministern för svaret pä minfråga. Det är kanske riktigt att det är för tidigt att spekuleraöver vad havsrättskonferensen kan komma att utmynna i. Men en hel del pekar päatt de stater som gått in för att vid konferensen föreslå ganska kraftigautflyttningar av fiskegränserna fär allt fler med sig på sin linje. Det harredan gjorts ensidiga utflyttningar på många häll. De som gjort sådana kommergivetvis att stödja den linjen, och därtUl kommer en hel del andra som väntartill dess konferensen kommer tUl stånd. Det finns därför all anledning att troatt en utflyttning av fiskegränserna till 50, 100 eUer 200 niU för Nordsjönsdel kommer att godkännas av konferensen. Om sä blir förhållandet blir det näranog omöjligt och detta gäller i alla tre fallen att bedriva svenskt fiske iNordsjön. Jag är tacksam för att den svenska delegationen enligt vadstatsrådet säger i svaret har verkat för sådana lösningar av fiskegränsfrägansom medger att det traditioneUa svenska fiske som bedrivs kan fortsätta. Jagär också glad för att statsrådet säger att den även ifortsättningen med kraft kommer att driva denna linje. Jag tvivlar inte pä det.Men jag viU säga att fiskarna är djupt oroade för framtiden. En delsaker som har hänt ger anledning till oro. När det gäUde ensidigautflyttning av fiskegränsen frän 12 till 50 sjömU hade regeringen tidigare deninställningen att sådana utflyttningar inte borde ske. Men framgick dettydligt av en interpellationsdebatt här i kammaren att man pä svensk sida varpå glid rätt avsevärt i detta avseende. Detta har oroat den svenskafiskarkären. DärtUl kommer en annan omständighet. är den stat somvid en utflyttning av fiskegränsen tiU skulle ta den största delen av Nordsjön.Vi har tidigare haft mycket kortfristiga avtal med och haft löfte om attavtalen kan förlängas, men när den dagen kommit, har någon förlängning intekommit tUl stånd, och våra fiskare har fått lämna omräden som de fiskat påsedan mycket tillbaka. Jag ber som sagt att få tacka för svaret. Jag litar pä attregeringen kommer att göra sitt bästa på detta område. Jag vill rekommendera är ute i mycket god tid och med aUa till buds stående medel arbetar för attvi skaU få fortsätta att fiska; annars försvinner vårt västsvenska fiske. Ang. den svenska fiskarkårens framtida utkomstmöjligheter Under detta anförande övertog herrtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag tycker att och jag skallhjälpas åt att stUla fiskarnas oro. Frågan är för tidigt väckt, och man harenligt min mening onödiga bekymmer. Det är riktigt, som säger, attde stater som ämnar delta i havsrättskonferensen och som viU ha fiskegränsernautflyttade är många och växer i antal. Men det finns ett lika stort ochväxande antal stater som har ringa eUer inga fiskevatten, men som bedrivertraditionellt fiske där. Och konferensen kommer inte bara att handla om rättenför kuststaterna att bedriva fiske, utan en lika viktig fråga är rätten förandra stater att få bedriva traditioneUt fiske. Jag ser på frågan så att det ärmöjligt att vi inte behöver ta upp bilaterala avtal med något land utan attfrågan löses pä konferensen - när den nu kommer till stånd. Men om det skullebli faUet att vi måste ta upp bilaterala förhandlingar vUl jag rekommenderaherr att tala med sina kolleger i de aktuella länderna. Derasuppfattningar är nämligen rätt avgörande för hur regeringarna handlar. Jag troralltså att den bästa nyttan kan göra för sina uppdragsgivare är attförsöka tala med sina yrkesbröder i och andra länder, så att de ställersig välvilliga till de svenska fiskarnas anspråk. Gör de det har vi inga somhelst svårigheter med regeringarna i de länderna. HerrÅBERG (fp): Statsrådet säger att frågan är för tidigt väckt. Även närjag påpekade att islänningarna redan i sin valrörelse började resonera om enutflyttning sade man att jag var för tidigt ute. Tyvärr visade det sig tvä ärsenare att jag inte var det utan att det fanns aUa skäl till den oro jag dengången hyste. Jag anser inte att frågan är för tidigt väckt. Man måste vara utei god tid för att se om sitt hus i sådana här sammanhang. Jag kan utan vidare ge statsrådet löftet att jag skallgöra vad som på mig ankommer när det gäller att via fiskarorganisationerna föradiskussioner med koUeger i övriga berörda länder där så ske kan, och detblir väl närmast . Men med en 200-mUsgräns i kommerStorbritannien, , och också in i bUden, och jag ärinte övertygad om att vi har samma möjligheter där att nå något vidare braresultat - utom möjligen i . Statsrådetsade att vi skall hjälpas ät att lugna fiskarna. Det höll jag på Om vidgad rätt tiU ersättning för skadegörelse somförorsakats av fridlysta djur med närdet gällde fiskegräns fram tUl den interpellationsdebattsom ägde rum här . Efter den dagen har det inte gått att lugna fiskarna.Jag hoppas att vi skaU ha bättre möjligheter att lugna dem , men jag är oroadliksom de är. För att skall vederfaras rättvisa villjag säga att det är riktigt att vi, när flyttade ut sina fiskegränser,sade att det kanske hade varit mer tUlfredsställande om man hade avvaktathavsrättskonferensen. Men har ändå flyttat ut sina fiskegränser. Omde svenska fiskarna hade bedrivit ett fiske i de fiskevattnen och vi hadebehövt förhandla med islänningarna om att fä fortsätta fiska där vågar jagpåstå att vi hade lyckats med det. Men vi bedrev inget fiske i de farvattnen,och därför var inte frågan aktuell. Jag tror alltså inte att man utan vidareskaU säga i den svenska att vi inte hade fått lov att fiska där om vihade gjort det traditionellt. Jag tror att vi skulle ha kunnat träffa enöverenskommelse om vi hade behövt. Statsrådet och jag vet lika litet om huruvida vi hade fåttlov att fiska vid . Men vad vi vet är att sådana utflyttningar som denIsland gjort är smittsamma, och det är bl. a. det som gör att hargått ännu längre och sagt ifrån att de kommer att kräva vid denplanerade havsrättskonferensen. Vad jag här diskuterar är alltså inteutflyttningen av gräns som sädan. Det är det förhällandet att tendensenatt lägga sig tiU med stora områden av tidigare intemationeUt vatten för eget bruksprider sig som jag inte tycker är riktigt och som jag anser att vi från svensksida bör motarbeta. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om vidgad rätt till ersättning för skadegörelse som förorsakats av fridlystadjur Herr jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 262, och anförde: har frågat mig, om jag är bereddatt vidtaga ytterligare åtgärder för att ersätta enskilda personer som råkat utför skadegörelse av fridlysta djur. Jag vUl erinra om att ersättning av statsmedel redan nuutgår beträffande skadegörelse av vissa fridlysta djur, nämligen några rovdjursamt älg och kronhjort. När det gäller andra fridlysta djur finns enligtjaktstadgan möjligheter att ingripa för att förebygga skadegörelse. Enligt min mening är det rimligt att gottgörelse utgårtill den som drabbats av betydande förluster till följd av skadegörelse avfridlysta djur, mot vilka vederbörande ej kunnat värna sig. Jag är emeUertidinte beredd att förorda nägra ersättningsregler utöver dem som redan finns. våUas avandra djur än rovdjur, älg och kronhjort får en prövning av eventuellersättning ske från fall tiU fall. Jag tackar jordbruksministern för svaret. Jaguppfattar såsom nägot mycket positivt statsrådets mening att det är rimligt attden som vällas skada av fridlysta djur som vederbörande inte kunnat värna sigmot kan få ersättning för skadan. Anledningen till min fråga är ett par fall som inträffat imitt hemlän, där bävrar åsamkat fastighetsägare skadegörelse och övrigt ohägn.Fastighetsägarna har vänt sig tUl med begäran att dels fä rivabäverdammarna, dels fä ersättning för vattenskador pä sina fastigheter. Bädelänsstyrelsen och naturvärdsverket har emellertid av formeUa skäl avstyrkttillstånd att riva bäverdammarna men förklarat sig beredda att pröva frågan omsärskilt tiUstånd för att fånga eller fällavisst antal bävrar inom länet, om så bedöms lämpligt enligt jaktvårdsstadgan.Därigenom skuUe möjlighet erbjudas att delvis tUlgodose de klagandes önskemål. Även om bäverstammen gaUras kvarstår emellertid problemetangående ersättning för uppkommen skada. Vidare tycker jag att möjligheten attgallra bäverstammen genom att avskjuta en del djur är ett mycket negativt sättatt lösa problemet. Detsamma kan kanske sägas om möjligheten att riva bäverdammarna,eftersom man på det sättet undanröjer bävrarnas utkomstmöjligheter - de måsteflytta därifrån vare sig de viU det eUer inte. I de fall jag nämnde jag skall här inte diskutera deenskilda fallen, men jag räknar med att det är samma problem på andra häll har dammarna delvis rivits genom polisens försorg, men de kvicka och trevligadjuren har snart byggt upp dem igen. Hotet om nya vattenskador på fastigheternakvarstår alltså, och de klagande har fått veta av att det intefinns några möjligheter tiU ersättning för dessa skador. Jag skulle därför havarit tacksam för ett något mera preciserat löfte av jordbruksministern. Det är alldeles riktigt att länsstyrelseninte har till sitt förfogande några medel för att ersätta skador av den härarten, men när jag har svarat : "Dä skada vållas av andradjur" osv., "får en prövning av eventueU ersättning ske från falltill fall", menar jag därmed att vi har möjligheter inom regeringen att isädana enskilda fall ge ersättning, eventuellt från jaktvårdsfonden. Men då färman alltså ansöka hos regeringen om sädan. Anser vi i regeringenatt det finns nägon annan möjlighet att lämna ersättning, ser vi till att denutnyttjas först, om djuren har vållat skada på grund av åtgärder som samhällethar ansvaret för. Om vidgad rätt till ersättning för skadegörelse somförorsakats av fridlysta djur FruNORMARK (s): Jag tackar för tillägget och konstaterar attutsikterna är goda för de här människorna att få sina behov av ersättningtillgodosedda Ang. villkoren för och verkningarna av processobehörighet samt attvi fär behålla den trevliga bäverstammen. Inom pågår en utredning om hur man förframtiden skaU ordna det för bäverstammen i landet. Det är möjligt att manockså där kommer fram med några förslag i detta ärende. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Ang. villkoren för och verkningarna av processobehörighet Herr statsrådet erhöU ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 16 oktoberintagna fräga, nr 239, till herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministern ornhan avser att vidta åtgärder med anledning av JO-utlåtandet ,vari påpekas att luckor som skapar rättsosäkerhet föreligger i lagstiftningenbeträffande dels under vilka förutsättningar en myndig person skall kunnafrånkännas processbehörighet, dels på vilket sätt en sådan persons talan skall kunnaföras. Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det pä mig att besvarafrågan. I domstolspraxis finns det flera exempel på att myndigapersoner har fränkänts processbehörighet pä grund av sin sinnesbeskaffenhet.Samtidigt har domstolarna enligt gällande regler små möjligheter att utseställföreträdare för en part som är myndig. De angivna förhållandena har letttill att domstolarna i flera fall har varit nödsakade att avvisa myndigaparters talan. Pä motsvarande sätt har domstolarna avvisat talan som har väcktsmot personer som är myndiga men som trots detta har bedömts saknaprocessbehörighet. Jag delar JO:s uppfattning att den angivna situationeninte är tillfredsställande. Ett sätt att komma tiU rätta med problemet skullenaturligtvis vara att vidga möjligheterna att omyndigförklara personer som pägrund av sin sinnesbeskaffenhet inte själva kan föra sin talan i rättsligasammanhang. En sädan lösning kan emellertid inte anses lämplig. Med hänsyn tillde ingripande verkningar som en omyndighetsförklaring har i olika avseenden börman enligt min mening iaktta stor restriktivitet när det gäller att förklara enperson omyndig. 1 stället behövs det regler som gör det möjligt att förordna ställföreträdare även för den som är myndig. Enligt min meningär det därvid naturligt att i första hand försöka bygga ut det nuvarandegodmansinstitutet. Inom pågår också sedan en tidtillbaka en översyn av reglerna om utseende av god man. Översynen, som grundarsig pä förslag av förmynderskapsutredningen, är ett led i ett större arbeterned en reformering av förmynderskapslagstiftningen. Jag räknar med att arbetetskall resultera i en departementspromemoria och attregeringen skall kunna lägga fram vissa reformförslag för sedanpromemorian har remissbehandlats. Min förhoppning är att vi dä också skallkunna ange en lösning på problemet om hur talan skall kunna föras för den somär myndig men som trots detta saknar processbehörighet. HerrMÖLLER (fp): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga, i vilkenjag hänvisar tiU ett JO-utlätande av med diarienummer 1947/72.JO ger däri för övrigt den rättspsykiatriska sektionen inom enskrapa genom att konstatera att på den centrala punkten i dess utlåtande"måste denna motivering sägas vara väl knapphändig och näppeligen getingsrätten all den ledning vid frågans bedömning som tingsrätten kunde behöva".Detta gäller aUtså en så viktig fråga som en människas processbehörighet. JO betonar dessutom; "Det kan göras gällande attförutsättningen för att en person skall kunna frånkännasprocessbehörighet" - denna allvarliga fråga att en person inte själv skallkunna föra sin sak tiU domstol "mäste vara att han har enställföreträdare som i sä fall kan föra talani hans stäUe--- . Så har emellertid lagrummet inte tolkats ochtillämpats i praxis---- . Man måste därför räkna med att det finns ett ejringa antal människor i landet sorn är myndiga och som ingenansökningsberättigad anser sig böra begära omyndigförklarade men som av domstolskuUe förklaras sakna processbehörighet om de sökte väcka talan eller någonsökte väcka talan mot dem." Detta är sålunda en väsentlig rättssäkerhetsfräga, vilketockså statsrådet understryker. JO konstaterar även att klaganden "i sin skrivelsehit understrukit att en person inte utan mycket starka och mycket entydiga skälbör kunna fråntas sin rättsliga handlingsförmåga. Eljest skulle för honom tillstor del det rättsskydd bli vält över ända som ett rättssamhäUe velat bygga upptiU skydd för medborgarna." Denna rättssäkerhetssynpunkt delar JO och uttalar:"Det framstår som verkligt betänkligt att det ej lagstiftningsvägen sörjtsför ett klargörande av under vilka förutsättningar en myndig person skall kunnafränkännas processbehörighet. Än mer otillfredsställande rnåste det anses varaatt lagstiftningen ej heller anvisat nägon ordning enligt vUken en personstalan kan föras, då han funnits sakna behörighet att själv föra sin talan. Somdet nu är har han i praktiken ingen annan möjlighet att få sin talanutförd än att begära sig omyndigförklarad . betonasatt bristen pä reglering skapar rättsosäkerhet inte bara för den person varsrättskapacitet det gäller utan också för den som kan behöva inleda process mothonom." Jag är därför verkligt glad för statsrådets svar. Givetvisskall inte den vägen beträdas att man omyndigförklarar fler personer. Detbehövs i stället stor restriktivitet på den punkten. Jag vill till slut vädja till statsrådet och regeringen;När ni nu tydligen kommer att framlägga ett förslag för att klara dettaproblem, se dä tUl att tagen träder i kraft praktiskt taget . För härfinns inga väsentliga rättsintressen hos annan part som träds för nära, men mänga människor den rätt de behöver och bör kunna påräkna i etträttssamhälle. Ang. villkoren för och verkningarna av processobehörighet Överläggningenvar härmed slutad. Om utredning rörande ökat skydd för medborgarnas poUtiskafri- och rättigheter § 12 Omutredning rörande ökat skydd för medborgarnas politiska fri-och rättigheter Herr justitieministern erhöUordet för att i ett sammanhang besvara dels ' (m) den 16 oktoberframställda interpellation, nr 122, till herr statsministern, dels herrÄhlmarks (fp) i kammarens protokoll för intagna fräga, nr 243,och anförde: har frågat mig varför regeringenännu inte har tillsatt den utredning om ökat grundlagsskydd för medborgerligafri-och rättigheter som partierna kom överens om . har iinterpeUation till statsministern också frågat vad anledningen är tiU attutredningen inte ännu har tUlsatts och därutöver när regeringen avser att låtatUlsätta denna. InterpeUationen har överlämnats till mig för besvarande. Jag avseratt besvara frågorna i ett sammanhang. Den överenskommelse orn en utredning om ökatgrundlagsskydd för medborgerliga fri- och rättigheter som träffades ikonstitutionsutskottet vid dess behandling av propositionen angåendegrundlagsreformen kom som bekant under kammarens prövning först i början avjuni . Även om direktiven för utredningen med utgångspunkt i uttalandena iutskottets betänkande har kunnat färdigställas snabbt, har tillsättandet avutredningen ansetts böra anstå till dess höstsession har inletts.Utredningen kommer att tiUsättas inom den allra . Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. Anledningen till att jag ställde interpellationen tillstatsministern var att statsministern tog del i den av justitieministernomnämnda debatten i böqan av juni, närmare bestämt . Statsministernsade då, sedan han redogjort för överenskommelsen mellan partierna i :"Regeringen ställer sig självfallet helt bakom detta utskottets förslag,och vi kommer att snabbt tillsätta den utredning som utskottet harbegärt," "Snabbt tillsätta" denna utredning! nalkas vi månaden november, och utredningen är ännu icketillsatt. Det skall ske , säger justitieministern nu.Det är bra det, men det har gått en rätt läng tid.