prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 Senaste lydelse 1970: 66. 4 1973.1 saml. Inflytermedel tUl kassan, som denna icke genast kan använda tUl infriande av sinaförbindelser eller tiU utiåning åt föreningarna, får kassan göra sådana medelräntebärande genom insättning hos , bankaktiebolag, sparbank, centralkassaför jordbrakskredit eller postbanken eller genom placering i statsobligationereller andra statspapper eller i allmänna hypoteksbanks obligationereller genom utlåning mot betryggande säkerhet av sådana obligationer eller avinteckning i fastighet eller i tomträtt eller mot sådan förmånsrätt som åtnjutespå grund av lagen den lö (nr 701) om förmånsrätt för fordringarenligt lagen om vissa gemensamhetsanläggningar och som får göras gällande påkassans föranstaltande. , bankaktiebolag, sparbank, centralkassaför jordbrukskredit eller postbanken eller genom placering i statsobligationereller andra statspapper eller i allmänna hypoteksbanks obligationereller genom utlåning mot betryggande säkerhet av sådana obligationer eller avinteckning i fastighet eller i tomträtt eller genom utlåning åt samfällighetsförening. Stadshypoteksföreninghar till ändamål att lämna lån mot säkerhet av inteckning i fast egendom ellertomträtt och lån för vilket förmånsrätt åtnjutes på grund av lagen omförmånsrätt för fordringar enligt lagen om vissa gemensamhetsanläggningarsamt att driva annan verksamhet som står i samband därmed. Stadshypoteksföreninghar till ändamål att lämna lån mot säkerhet av inteckning i fast egendom ellertomträtt och lån åt samfällighetsförening samt att driva annan verksamhet somstår i samband därmed. är fastighetsägare, tomträttshavare eller i 31 § angivensamfällighet, som hos föreningen häftar för lån för vilket föreningen erhållitmedel från kassan. är fastighetsägare, tomträttshavare ellersamfällighetsförening, som hos stadshypoteksföreningen häftar för lån förvilket denna erhållit medel från kassan. Intecknuig i fast egendom eller tomträtt skall lyda påminst det belopp, till vilket län beviljas, och Ugga inom tre fjärdedelar avuppskattningsvärdet av den fasta egendomen eller av byggnad, som hör till tomträtten. Inteckning, som utgör säkerhet för byggnadskreditiv, skalllyda på minst det belopp med vUket kreditivet tages i anspråk. Uppskattningsvärdet bestämmes av den långivande föreningenpå grundval av särskild värdering. Har enligt gällande bestämmelser om lån avstatsmedel till främjande av bostadsbyggandet sådant lån bevUjats tUluppförande av viss byggnad, bör tUl grand för bedömandet i stället föruppskattningsvärdet läggas det enligt nämnda bestämmelser faststäUda pantvärdetför byggnaden eller den fastighet, där denna uppföres, om ej särskilda skälföranleder annat. Får beträffande den fasta egendomen eller tomträttenåtnjutas förmånsrätt på grund av lagen om förmånsrätt för fordringar enligtlagen om vissa gemensamhetsanläggningar, skall vid beviljande av lån motinteckningssäkerhet anses som om lånesökanden till belopp, för vilket sådanförmånsrätt får åtnjutas, erhållit lån mot säkerhet av inteckning med bästaförmånsrätt. , som förvaltargemensamhetsanläggning, förmånsrätt för fordran i lånesökandens fasta egendomeller tomträtt, skall vid bevUjande av lån mot inteckningssäkerhet anses somom lånesökanden till belopp, motsvarande den del av kostnaden för utförandeav anläggningen som belöper på hans fasta egendom eller tomträtt, erhållit lånmot säkerhet i form av panträtt på grund av inteckning med bästa förmånsrätt. Tillsamfällighet, som avses i lagen den lö december 196Ö (nr 700) om vissagemensamhetsanläggningar, får förening lämna lån //// belopp för vilketförmånsrätt får åtnjutas på grund av lagen om förmånsrätt för fordringar enligtnämnda lag, om förmånsrätten får göras gällande på föreningens föranstaltande. Samfällighetfår ej beviljas lån till högre belopp än det vartill med hänsyn till 30 §första och tredje styckena lån mot inteckningssäkerhet sammanlagt kunnatlämnas för de fastigheter som utgör samfälligheten. Lån får lämnas samfällighet även i form avbyggnadskreditiv. Första och andra styckena äger därvid motsvarande tiUämpning. Förstatredje styckena äger motsvarande tillämpning påtomträtt, som är inskriven, och på sådan rätt till ofri tomt i stad som utgörfast egendom. får stadshypoteksförening lämna lån utaninteckningssäkerhet. får ej beviljas lån till högrebelopp än det vartill med hänsyn till 30 § första och tredje styckena lån motinteckningssäkerhet sammanlagt kunnat lämnas för de fastigheter och tomträttersom har del i samfälligheten. Lån fårlämnas samfällighetsförening även i form av byggnadskreditiv. Första ochandra styckena äger därvid motsvarande tUl-lämpning. Denna lag träder i kraft . Lagom ändring i jordabalken Härigenom förordnas,att 20 kap. 9 § jordabalken skaU ha nedan angivna lydelse. Föreslagen lydelse 20 kap. 9§ Har fastighet förvärvatsgenom expropriation eller liknande tvångsförvärv eUer sålts exekutivt tUlbetalning av fordran för vilken den till följd av upplåtelse av panträtt eUerpå annan grand svarar oavsett vem den tillhör, har förvärvaren rätt atterhålla lagfart utan hinder av att den föregående ägaren ej har lagfart. Har fastighetförvärvats genom expropriation eller liknande tvångsförvärv eller sålts exekutivt tUl betalning av fordran för vilken den till följd av upplåtelse av pant rätt eller på annan grund svarar oavsett vem den tUlhör, har för värvaren rätt att erhålla lagfart utan hinder av att den föregående ägaren ej har lagfart. Detsamma gäller samfällighetsförenings för värv enligt 5 § lagen ( ) om förvaltning av samfälligheter. Dennalag träder i kraft . Förordningom ändring i stämpelskatteförordningen (1964: 308) Härigenom förordnas,att 4 § stämpelskatteförordningen (1964: 308)i skall ha nedan angivna lydelse. 1) förvärv från make, omför värvet sker i syfte att för sam manläggning åstadkomma enhet liga lagfartsförhållanden beträffan de makarnas fasta egendom; 2) förvärv genom byte iden mån vederlaget utgöres av annan fast egendom, om bytet sker för att åstadkomma en lämpligare fastig- 'BaUcen omtryckt 1971:1209. »Förordningen omtryckt 1971: 454. 1) förvärv från make, omför värvet sker i syfte att för samman- läggnmg åstadkomma enhetliga lagfartsförhållanden beträffande makarnas fasta egendom; 2) förvärv genom byte iden mån vederlaget utgöres av annan fast egendom, om bytet sker för att åstadkomma en lämpligare fastig- hetsindelningeller utgör led i åtgärder för jordbrakets eller skogsbrukets yttrerationalisering; 3) sambmksförenings förvärv genom tUlskott från medlem; 4) försäkringsbolags förvärv frånannat försäkringsbolag i samband med sådant avtal om övertagande av det senarebolagets hela försäkringsbestånd, som avses i 295 § lagen omförsäkringsrörelse; 5) förvärv av järnväg för allmäntrafik eller av mark för sådan järnväg; 6) kommuns eller annan menighetsförvärv av mark, vUken enligt fastställd plan skall användas för sådant ändamålsom avses i 5 § 1 mom. b) eller d) kommunalskattelagen; 7) förvärv på grund av lagen omrätt i vissa fall för nyttjanderätts-havare att inlösa under nyttjanderättupplåtet område; 8) förvärv av kronojord genomskatteköp eller eljest på grund av skattebrev; 9) förvärv av ständig besittningsrätttill kronohemman eller kronobygge, då på grand av förvärvet vinnes inrymning isådan rätt; 10) upplåtelse av tomträtt i nybildadfastighet, vars mark tidigare helt eller till övervägande del ingått ifastighet som varit med tomträtt upplåten till samme tomträttshavare; eUer 11) återgång av fång i fall, därrätt till återvinning föreligger enligt 42 §. hetsindelningeller utgör led i åtgärder för jordbrukets eller skogsbrukets yttrerationalisering; 3) sambruksföreningsförvärv genom tUlskott från medlem och samfällighetsförenings förvärv en Ugt 5 § lagen ( ) om för valtning av samfälligheter; 4) försäkringsbolags förvärv frånannat försäkringsbolag i samband med sådant avtal om övertagande av det senarebolagets hela försäkringsbestånd, som avses i 295 § lagen omförsäkringsrörelse; 5) förvärv av jämväg för allmäntrafik eller av mark för sådan järnväg; 6kommuns eller annan menighets förvärv av mark, vilken enligt fastställd planskall användas för sådant ändamål som avses i 5 § 1 mom. b) eller d) kommunalskattelagen; 7) förvärv på gmnd av lagen omrätt i vissa fall för nyttjanderätts-havare att inlösa under nyttjanderättupplåtet område; 8) förvärv av kronojord genomskatteköp eller eljest på grund av skattebrev; 9) förvärv av ständig besittningsrätttill kronohemman eller kronobygge, då på grand av förvärvet vinnes inrymning isådan rätt; 10) upplåtelse av tomträtt i nybildadfastighet, vars mark tidigare helt eller till övervägande del ingått ifastighet som varit med tomträtt upplåten till samme tomträttshavare; eller 11) återgång av fång i fall, därrätt tiU återviniung föreligger enligt 42 §. Dennaförordning träder i kraft . Utdragav protokollet över justitieärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , ,, , , , , , , . StatsrådetLidbom anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaangående ny lagstiftning om gemensamhetsanläggningar m. m. och anför. Isyfte att modemisera och så långt som möjligt föra samman nuvarandebestämmelser om inrättande av anläggningar som är gemensamma för flerafastigheter samt om förvaltningen av sådana anläggningar och andragemensamhetsbildningar har inom upprättats en promemoria(Ds Ju 1971: 16) med förslag till anläggningslag och lag om förvaltning avsamfälligheter samt till övergångs- och följdlagstiftning. Förslagen torde fåfogas vid statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Remissyttrandenhar avgetts av , hovrätten över och ,vattenrättsdomarna och vattenrättsingenjörerna i Västerbygdens vattendomstol,statens jämvägar, statens vägverk, kammarkollegiet, statskontoret,bankinspektionen, lantbraksstyrdsen, , ,, statens planverk, lant-mäteristyrdsen, ,domänverket, länsstyrelsema i , , , Göteborgsoch , , och , ochGöteborgs kommuner, utredningen om ledningsrätt, vattenlagsutredningen,grustäkts-kommittén, skyddsramsutredning, vägutredning, bygglagutredningen,, , , , , , ,Föreningen . naHypoteksbank, , ,Föreningen mellan ombudsmännen hos landshypoteks-institution. , och SäUskapet för agronomiskhydroteknik. Remissinstansernahar i vissa fall bifogat yttranden från myndigheter, tjänstemän ochsammanslutningar. Yttrandenöver promemorian har vidare inkommit från Skogsindustriernas ,styrelsen för . jordägande socknemän samt ochIdre jordägande socknemän. I skrivelse tillstatsrådet och chefen för den 1 aprU 1970 harsaneringsutredningen överlämnat en inom utredningen utarbetad promemoria ochhemställt att däri anförda synpunkter måtte beaktas i förevarandelagstiftnmgsärende. En liknande hemställan har gjorts av naturvårdskommittén iskrivelse tUl Kungl. n Lagstiftningens inriktning och omfattning Vårnuvarande lagstiftning innehåller åtskUliga bestämmelser om samverkan mellanfastigheter. Vissa av dessa regler föratsätter att frivUlig överenskommelseträffas mellan fastighetsägarna. Av särskild betydelse är bestämmelserna i nyajordabalken (JB) om servitut. Om det är ägnat att främja en ändamålsenligmarkanvändning får enligt 14 kap. 1 § JB i fastighet (den tjänande fastigheten)upplåtas rätt för ägaren av annan fastighet (den härskande fastigheten) att ivisst hänseende nyttja eller på annat sätt ta i anspråk den tjänandefastigheten eller byggnad eller annan anläggning som hör tUl denna eller attråda över den tjänande fastigheten i fråga om dess användning i visst hänseende(servitut). Servitut får dock endast avse ändamål som är av stadigvarandebetydelse för den härskande fastigheten och får inte förenas med skyldighet förägaren av den tjänande fastigheten att fullgöra annat än underhåU av väg,byggnad eller annan anläggning som avses med servi-tutet. Regler om servitutfanns tidigare i lagen (1907: 36 s. 25) om servitut. Lagstiftningen uppvisarockså flera exempel på regler om fastighets-samverkan som innefattar visst måttav tvång. Sålunda innehåller fastighetsbUdningslagen (1970: 988) (FBL) reglerom bildande av servitut och samfälligheter vid fastighetsbUdningsförrättning.Liknande bestämmelser har funnits i tidigare fastighetsbUdningslagstiftning. Angående förvaltningen avsamfälld mark gäller bestämmelserna i lagen (1921: 299) om förvaltnmg avbysamfäUigheter och därmed jämförliga samfällda ägor och rättigheter(bysamfällighetslagen). lagskall tUlämpas även på rättigheter eller förmåner som är samfällda för flerafastigheter. Om särskUda bestämmelser meddelats för förvaltning av vad somfaller under lagen, skall denna inte äga tUlämpning i vidare mån än som ärförenligt med bestämmelserna. I viss mån besläktade med de nu angivnabestämmelsema i fastighets-bUdningslagstiftningen är vissa regler i lagen(1938: 274) om rätt till jakt och lagen (1960:130) om fiskevårdsområden. Enligtdessa regler kan genom majoritetsbeslut vid förrättning bUdas sammanslutningar(jakt- resp. fiskevårdsområden) för främjande av ddägamas gemensammaintressen. Beslutom bildande av jaktvårdsområde skall ange de huvudsakliga grandema förverksamheten på området. I övrigt saknas bestämmelser om förvaltningen avjaktvårdsområde. Beträffandefiskevårdsområde skall stadgar fastställas av länsstjTcl-sen. Delägarna kan åläggas skyldighet att bidra tUlfiskevårdsområdets utgifter. Talan mot beslut av delägarna eller mot beslut avstyrelsen om uttaxering kan föras hos genom besvär. Vattenlagen(1918: 523) (VL) innehåller flera exempel på tvångsvis samverkan mellanfastigheter. 3 kap. behandlar institutet vattenreglering. Enligt detta kapitelkan samfällighet bUdas bl. a. i syfte att bereda ökad möjlighet att utnyttjavattenkraft. Delägama i samfälligheten är i princip skyldiga att ta del ikostnaden för företaget, var och en efter den båtnad som uppkommer för hansegendom. Ansökan om vattenreglering görs hos och prövas avdenna antingen direkt eller efter underställning av utiåtande som meddelats avsynemän. Sedan medgivande tUl vattenreglering erhållits, skall stadgar antasoch fastställas av samt styrelse utses för att handha företagetsangelägenheter. Enliknande samfällighetsbildning kan komma till stånd enligt 7 kap. VL, sombehandlar torrläggning av mark genom dikning, vattenavled-ning ellerinvallning. Om dike som någon vill ta upp på sin mark är till båtnad även förannans mark, skall denne delta i dikningen. All mark vars ägare skall delta iföretaget utgör en samfällighet. Delägare är i princip skyldig att ersättakostnadema för samfällighetens torrläggning efter värdet av den båtnad sombereds hans mark. Ansökan om dikning skall ges in tUl ellerlantbruksnämnden och prövas vid syneförrättning. Synemännens utlåtande skall ivissa fall underställas . Reglerna om dikning skall tUlsammansmed vissa ytterligare bestämmelser tUlämpas även på vattenavledning. Härmedmenas att någon för torrläggning av sin mark vill sänka eller tappa ut sjöeller annan vattensamling, fördjupa, utvidga eller räta älv, å eller annatvattendrag eller eljest avleda vatten därifrån. Att märka är att vissadikningsföretag skall följa bestämmelserna om vattenavledning. Dettagäller avdikning av kärr, mosse och annan sådan vattendränkt mark, om företagetmärkbart kan inverka på vattenförhållandena i vattendrag, sjö eller annanvattensamling. Vad som föreskrivs om vattenavledning skall i princip tillämpasäven på invallning, dvs. åtgärd varigenom vall eUer annan byggnad uppförs förtorrläggning vid eUer i vattendrag, sjö eller annan vattensamling eller havet.I fråga om invallning gäller emellertid vissa särbestämmelser. a. ärskyldigheten att delta i företaget mer begränsad. Beträffande samfällighetensorganisation och verksamhetsformer gäller samma regler för dikning, vattenavledningoch invallning. De stämmer i stort sett överens med motsvarande bestämmelserom vattenregleringsföretag. VL innehåUer bestämmelser om samfällt avledande av avloppsvatten. Äravloppsföretag gemensamt för två eller flera samhällen, skaU i allmänhet detsamhälle som är bäst lämpat åläggas att ha hand om företagets angelägenhetermot ersättning för den del av företagets utgifter som skall åvUa den eller deövriga deltagarna. Om företaget är gemensamt för samhälle och en eller flerafastigheter, som är belägna utom samhället, skall dess angelägenheter som regelhandhas av samhäUet. samband med 8 kap. VL står lagen (1970: 244) om allmänna vatten- ochavloppsanläggningar, Lagen syftar tiU att reglera vattenförsörjnings- ochavloppsfrågorna mellan den som omhänderhar en allmän vatten- ochavloppsanläggning huvudmannen och ägama av fastigheter som skall anslutastill anläggningen. Huvudmannen har möjlighet att ålägga ägare av fastighetskyldighet att bidra till kostnaderna för företaget, om fastigheten behöveranordningar för vattenförsörjning och avlopp samt detta behov inte kan medstörre fördel tillgodoses på annat sätt. Lagen(1939: 608) om enskilda vägar (EVL) reglerar samverkan mellan fastigheter föratt tUlgodose behovet av väg. EnUgt 2 kap., som gäller enskilda vägar iallmänhet, föreligger under vissa förutsättningar skyldighet att upplåta mark tillväg och att upplåta redan befintUg väg till begagnande. Om en väg, som någonvUl bygga för sin fastighet, kommer att bli av synnerlig vikt för annanfastighet, är dennas ägare skyldig att delta i byggandet. Skyldig att delta ivägunderhåll eller vuiter-väghåUning är ägare av fastighet, som har nytta avvägen marken är bar resp. snötäckt. Väghållningsbördan fördelasmellan flera väghållningsskyldiga med hänsyn till den omfattning i vUken de beräknaskomma att begagna vägen. Dock får inte på någon fastighet läggas större andelän som svarar mot dess nytta av vägen. Arbetet med vägbyggnad, vägunderhåll ochvinterväghållning skall utföras antingen gemensamt eller efter vägdelning. Idet förra faUet bUdar fastigheterna en samfällighet för handhavandet av dengemensamma väghållningen och därmed förenade angelägenheter. stadgar,som fastställs av , och utses en styrelse. Delägarnas rätt attbesluta i samfällighetens angelägenheter utövas på sammanträde. Samfällighetensmedelsbehov täcks genom uttaxering. Samfälligheten har förmånsrätt förbidragsfordringar före inteckningar i ansluten fastighet. Frågor omrättigheter och skyldigheter enligt lagen prövas vid förrättning. I vissa fall skall förrättnmgsmannen biträdas avtvå gode män. Förrättningen kan överklagas hos fastighetsdomstolen. 3 kap. ilagen innehåller en specialreglering beträffande vissa vägar inom områden medtätare bebygggelse. Väghållningen inom sådant område kan genom förrättninganförtros åt en samfäUighet av delvis annat slag än som nämnts. Sådan samfäUighet vägförening omfattar i regel ett stort antal fastigheter. I fråga omfördelningen av väghållningsbördan och i vissa andra hänseenden innebärsärregleringen väsentliga förenklingar. Den får sin särskilda prägel genom detstarka aUmänna intresset av att vägnätet inom tätbebyggda områden ordnas pålämpligt sätt. Ett uttryck härför är att fått ett avgörandeinflytande på frågorna om vägförenings bildande och om dess organisation ochförvaltning. Enligtlagen (1933: 269) om ägofred kan bestämmas att vissa sakägare gemensamt skallhåUa stängsel eller utföra arbete för betesmarks inhägnande och anordnande förbetesbruk. När detta blivit bestämt i laga ordning genom förrättning ellerdom eller genom skriftiig överenskommelse bildas en samfällighet. Ärsakägarna flera än två, skall styrelse utses för samfälligheten. Vidare kansakägarna anta stadgar. Lagen(1966: 700) om vissa gemensamhetsanläggningar (LGA) öppnar vidgade möjligheteratt få tUl stånd samverkan mellan fastigheter. Enligt lagen kan för två ellerflera fastigheter inrättas gemensam anläggning av stadigvarande betydelse fördem. Som exempel på sådan anläggning anges i lagen parkeringsanläggning,förbindelseled, gårdsutrymme, lekplats, anordning tUl skydd mot grandvatten,ledning, anläggning för vattenförsörjning eller avlopp, värmeanläggning ochtvättstuga. Lagen gäller inte allmän vatten- och avloppsanläggning elleranläggning vars inrättande gemensamt för två eller flera fastigheter kan prövasav domstol eller annan myndighet enligt särskilda bestämmelser. Lagen harfrämst till ändamål att främja frivillig samverkan. Möjlighet finns emellertidatt inrätta anläggning även när enighet inte nås. Sålunda kan fastighet motägarens vilja anslutas tUl gemensamhetsanläggning. Fastighetsägare kan ocksåframtvinga anslutning av sin egen fastighet. Tvångsmöjligheterna är emellertidbegränsade till att avse i huvudsak fastigheter inom stadsplan ochbyggnadsplan. Vidare innehåller lagen regler om rätt att ta i anspråk utrymmeför gemensamhetsanläggning. Av hänsyn till allmänna intressen föreskrivs ilagen vissa begränsningar i möjligheterna att få till ståndgemensamhetsanläggning. Anläggning får sålunda inte inrättas i strid motfastställd plan eller be- stämmelseför markens bebyggande eller så, att ändamålsenlig bebyggelse eUer lämpligplanläggning försvåras. Fördelning av kostnaderna för gemensamhetsanläggningsutförande, underhåll och drift skall enligt lagen ske efter andelstal. Dessaskall bestämmas med hänsyn tUl det behov som beräknas bli tiUgodosett för varjefastighet. I fråga om underhålls- och driftskostnader kan det faktiskautnyttjandet i stället läggas till grund för fördelningen. Fråga om inrättandeav gemen-samhetsaidäggning prövas vid förrättning. Förrättningsman förordnas avlänsstyrelsen. I vissa faU skall förrättningsmannen biträdas av två gode män.Frågan huruvida anläggning strider mot planintressen skaU av förrättningsmannenunderstäUas prövning. Om nämnden vägrar medgivande tUlanläggningen, kan denna inte komma till stånd. De fastigheter för vUkagemensamhetsanläggning imättas utgör en samfällighet för anläggningensutförande, underhåll och drift. Antingen kan samfälligheten organiseras som enjuridisk person med särskilt förvaltningsorgan och med möjlighet attsjälvständigt ingå förbindelser och förvärva egendom eller också kan den behållasi en enklare form utan rättssubjektivitet och särskUt förvaltningsorgan. I detsenare fallet omhänderhas förvaltningen av aUa delägare gemensamt och dessasvarar för ingångna förbindelser med sina egna tillgångar. Ipromemorian erinras om att bestämmelser som behandlar samverkan mellanfastigheter f. n. finns i ett flertal olika lagar. Dessa lagar har tUlkommitvid skUda tidpunkter. De flesta har karaktären av speciallagar som varitinriktade på att tiUgodose behovet av lagreglering på särskilda områden inomrättslivet. Av mer allmän natur är LGA, men även dess tUlämpningsområde ärbegränsat. Lagen omfattar nämligen inte sådana gemensamma anläggningar somregleras i speciallagstiftningen. Deskilda lagarna om fastighetssamverkan företer, påpekas det i promemorian,ganska stora likheter beträffande den principieUa uppläggningen. De frågor sombehandlas gäller rätt och skyldighet att delta i samverkan, rätt att ta annansutrymme i anspråk för det gemensamma ändamålet, kostnadsfördelning,prövningsförfarande och förvaltningsorganisation. Problemen har dock intesällan fått sakliga lösningar som skiljer sig från varandra, och även i frågaom den lagtekniska utformningen framträder olikheter. Attbestämmelsema företer avvikelser kan i viss utsträckning förklaras av att degäller gemensamhetsbildningar av helt olika karaktär och omfattning. TUl interinga del framstår emeUertid den bristande enhetligheten knappast som sakligtmotiverad utan måste ses som en följd av att bestämmelserna har tillkommit vidskilda tidpunkter och attnågon verklig samordning av dem inte har skett. Det ligger i öppen dag att detfrån principiell synpunkt inte är tillfredsställande att lagstiftningeninnehåUer i materiellt och formeUt hänseende olika lösningar på frågor som igrand och botten rör helt jämförbara förhållanden. Lantmäteristyrelsenhar enligt promemorian i skilda sammanhang framhåUit att också praktiskaolägenheter är förenade med den nuvarande ordningen.