prop · FW03187 · 1973-12-31 00:00:00 — De sakkunniga har utarbetat förslagtill sådana författningsändringar. Ifråga om flera punktskatter gäller att särskilt avdrag får göras för vara somutförts ur landet eller till svensk frihamn. Sådana transaktioner kan iblandockså leda lill återbetalning av skatt. De sakkunniga har föreslagit att sammarättsverkningar i restitutionshänseende som följer av att en vara utförs urlandet skall inträda också om varan i stället förs till frihamn eller läggs upppå tullupplag för att utföras . Motsvarande bör, enligt de sakkunnigasmening, gälla även i fråga om beskattningen. De nya bestämmelserna omexporlbutik anger inte att intagning i sådan butik skall jämställas medutförsel. Regler härom bör därför tas in i bestämmelserna om mervärdeskatt,tobaksskatt och skatt på maltdrycker (starköl). På gmnd härav föreslåsändringar i ett flertal skatteförfattningar. Författningstexten har samtidigtjämkats för att anpassas till tullagens nomenklatur. EnUgtförordningen (1941: 251) om särskild varuskatt skall slutiigtgranska tullmyndighetens skattebeslut och vidta de åtgärder granskningenföranleder. De sakkunniga ifrågasätter om denna ordning, som saknarmotsvarighet i fråga om annan indirekt skatt, är sakligt motiverad. har inhämtats att eftergransk-ningen endast sällan leder lillnågon åtgärd från verkets sida. Övervägande skäl talar för att tullmyndighetenblir helt ansvarig för beskattningen i samband med import. En sådan ordningbehöver inte hindra alt större möjligheter till kontroll m,m, alltjämt utnyttjas. Om underrättas om tullensskattebeslut, kan även dessa beslut omfattas av verkets revisioner.Iakttagelserna vid sådana revisioner bör delges generaltullstyrelsen, som fårta ställning till eventuella åtgärder. Motbakgrund härav föreslår de sakkunniga att de särskilda bestämmelsema omriksskatteverkets granskning av tullmyndighetens skattebeslut utgår. Tullagenreglerar uttömmande vad tulldeklaration skall innehålla. Generaltullstyrelsenfår för särskilda fall föreskriva att uppgifter som behövs för förtullningenskall lämnas i annan ordning än genom deklaration. Vidare kan styrelsenföreskriva vilka handlingar som skall bifogas tulldeklaration.Skatteförfattningarna bör därför inte innehålla De sakkunniga utgår från att generaltullstyrelsen meddelarsådana bestämmelser efter samråd med . Eftersom reglema omundanlag från uttagande av skatt i samband med införsel ändrats saknasenligt de sakkunnigas mening anledning att nu göra materiella ändringar i dettaregelsystem. De föreslagna ändringama har därför enbart redaktionell ellerformell innebörd. Förslagen om tullfrihet i vissa fall för varor tillvetenskapliga institutioner eller undervisningsanstalter innebär bl. a. attsådana varor blir skattefria om de lånats från utlandet utan vederlag. Desakkunnigas förslag lämnas i stort sett utan erinran av remissinstanserna.Riksskatteverket antar att de sakkunniga vid anpassningen av reglerna ombeskattningen vid import tUl tullagens bestämmelser har utgått från att skatteninbegrips i annan införselavgift som skall betalas av den tullskyldige. För attmissförstånd om vem som är skatlskyldig vid importen skall undvikas bör detenligt uppfattning uttalas att skatter som tas ut vidförtullning anses som införselavgifter. i betonarvikten av att skattefriheten vid import inte blir av vidare omfattning än vidmotsvarande omsättning inom landet. GeneraltuUstyrelsenpåpekar att skatt bör betalas under samma betingelser som enligt desakkunnigas förslag skall gälla för tull, om varan sedan den lagts upp ifrihamn eller på provianteringslager och därmed blivit att anse som utförd irestitutionshänseende åter tas från eller lagret utan samband medutförsel. Styrdsen framhåller att något förslag till föreskrifter med sådaninnebörd inte har lagts fram av de sakkunniga och förordar att de bestämmelsersom de sakkunniga har föreslagit såvitt avser tull, i tillämpliga delar fårgälla även för skatt, dock inte för mervärdeskatt, som utgår efter andragrunder än övriga konsumtionsskatter. Det synes styrelsen lämpligt att dessaföreskrifter tas in i en särskUd förordning. Styrelsen hänvisar därvid till desakkunnigas förslag till förordning om frihet från införselavgift. Vad avser förordningen omfrihet från införselavgift anmärker kom-merskollegium att 1 § inte gäller ifråga om avgift på vissa dryckesförpackningar. Detta framgår av förordningenom avgift på vissa dryckesförpackningar. Kollegiet vUl ifrågasätta om intedetta också bör framgå av förordningen om frihet från införselavgift. Införselnav varor till regleras genom ett stort antal författningar.Regleringarna har kommit till av olika anledningar. Ofta är del varornasfysiska egenskaper, farlighet o. d. som lett till att införseln reglerats. Iandra fall kan näringspolitiska skäl vara orsaken. Mera sällan innebär enreglering alt en vara eller varor från ett visst land eller område inte allsfår införas. Mestadels får de reglerade varorna införas på vissa villkor.Ibland gäller flera villkor för samma vara. Införselvillkorenföreskrivs i allmänhet av Kungl. Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts bemyndigande,av den myndighet som skall ha tillsynen över att resp. regleringsförfattningefterlevs (tillsynsmyndigheten). För införsel av olika varor kan krävas t. ex. a) att införseltillstånd företes, b) att intyg lämnas från myndigheti utlandet, c) att varan kommer in till vissperson (t. ex. den som har rätt att tillverka eller handla med sådan vara här ilandet), d) attinförseln sker över viss ort, e) attvaran undersöks innan den lossas eller frigörs från befattning, f) attvaran hålls i karantän viss lid, g) attbevis företes om att varan uppfyller vissa uppställda krav, h) att varan är märkt på visst sätt, i)att varan förs in till landet . Tullmyndigheternaskall kontrollera att införsdvillkoren är uppfyllda. Itullagstiftningen finns f. n. inte någon allmänt tiUämplig definition avuttrycket införsel lill riket. I flertalet imporlregleringsförfattningaranvänds emellertid detta uttryck. Villkorenför införsel av varor finns angivna i skUda imporlregleringsförfattningar.Flera av dessa författningar innehåller dessutom bestämmelser om åtgärder somfår vidtas med vara utan hinder av att införselvillkoren inte iakttagits. Blandsådana åtgärder märks transilering, dvs. transport genom tullområdet ellermellan orter inom tullområdet, och uppläggning på tullager eller i frihamn. Omreglerings-författningen saknar sådana bestämmelser får de varor som författningenrör transiteras m, m, enligt föreskrifterna i förordningen (1924: 119) angåendetransilering av införselförbjudna varor m, m. (tran-siteringsförordningen,ändrad : 252), Denna förordning avser varor som enligt särskildförfattning inte får införas till landet eller får införas endast av vissapersoner eller sammanslutningar eller efter särskilt tUlstånd av myndighet ellerunder vissa villkor. Utan hinder av sådana föreskrifter får varorna enligt 1 §första stycket transiteras eller eljest befordras under kontrolleller läggas upp på lullager eller i frihamn. Har föreskrifterna meddelats med hänsynlill aUmän hälsovård eller säkerhet eller lill förekommande av alkoholmissbmkeller djur- eller växlsjukdom eller har införsdrätten förbehållils vissapersoner eller sammanslutningar, får varan dock endast läggas upp i frihamneller transporteras sjöledes mellan frihamn och utrikes ort eller annanfrihamn. I och med alt tullproceduren ändras på väsentliga punktermåste ett stort antal regleringsförfattningar anpassas efter de nyapröcedurreg-lerna. Vid anpassningen har de sakkunniga förutsatt att rätteritill sådan godshantering, som skall gälla för varor i allmänhet, kaninskränkas för införselreglerade varor även i det nya luUförfarandet och attdetta kan ske genom att förbud meddelas mot vissa hanteringsformer till dessdet visats att införselvillkoren har uppfyllts. Förbuden kan avse t, ex.hemtagning, förvaring på lullager eller i frihamn eller försändning inomlandet. Ipropositionen med förslag till tullag, m. m. utgick departementschefen frånatt principen skulle vara att möjligheten lill hemtagning ej fick omfatta s. k.allmänfarliga varor, medan andra importreglerade varor väl kunde tas om hand avhemtagaren men i övrigt vara underkastade förfogandeförbud, tills importlicenseller annat tillstånd företetts (prop. 1972: 110 s. 43 och 44). De sakkunnigauttalar i anslutning härtill att de inte ansett sig böra dela in de införselregleradevarorna i allmänfarliga och andra. De har i stället mera direkt undersökt hurde införselvillkor, som gäller när den nya tullproceduren skall börjatillämpas, skall anpassas lill denna. anmärker alt det får ansesligga i sakens natur att varor som inte får tas; om hand av hemtagare inteheller får läggas upp på tullkreditiager hos honom innan införselvillkorenuppfyllts. De sakkunniga som har inhämtat yttranden från berördatillsynsmyndigheter har övervägt olika alternativ för att anpassabestämmelserna i regleringsförfattningarna efter den nya tullagstiftningen. Detsom ligger närmast lill hands är all i resp, regleringsförfattning ange vilkaformer av hantering som kan tillåtas för de varor författningen avser, I regle-ringsförfattningarnabör nämligen i princip finnas samtliga bestämmelser som gäller de reglerade varuslagen.Vid en sådan lösning skulle emdleiiid författningarna komma att tyngas av mångai stort sett likalydande bestämmelser. Del har därför ansetts lämpligare aitsammanföra sådana bestämmelser som är gemensamma för olikareglerings-författningar efter mönster från transUeringsförordningen, Om bestämmelsersom avviker härifrån skall gälla för något varuslag bör de tas in ivederbörande regleringsförfattning. De gemensamma föreskrifterna blir alltså ett komplementtill regie- ringsförfatlningarna.De kan emellertid också sägas röra tillämpningen av tullagens föreskrift om atttullmyndigheten i samband med förtullning av en vara skall kontrollera attdenna får införas, I de sakkunnigas förslag har de gemensamma bestämmelsernautformats som fyra nya paragrafer i tuUstadgan, De gemensamma bestämmelserna äraUtså avsedda alt ersätta bestämmelserna i transiteringsförordningen, som börupphävas. De undantagsbestämmelser i 1 § andra stycket förordningen, vUkameddelats med hänsyn tiU allmän hälsovård eller säkerhet eller tillförekommande av alkoholmissbruk eUer djur- eller växlsjukdom, har dock ingenmotsvarighet i förslaget till ändringar i tuUstadgan. Sådana bestämmelserföreslås i stäUet i regleringsförfallningarna. Härigenom torde tillämpningen avbestämmelserna bli enklare. Förslag läggs också fram till övriga nödvändigaändringar i regleringsförfattningarna. Omannat inte sägs i regleringsförfattningarna bör de föreslagna gemensammabestämmelserna (101104 §§) gälla såväl varor för vUka införsdvUlkoren inteuppfyllts som varor vilka är ovillkorligt införselförbjudna. När tullmyndighetkonstaterat att vara får införas bör importören få förfoga fritt över den ominget annat hinder föreligger. EfterförebUd av 2 § lullagen nämns i den föreslagna 102 § de olika former avhantering som bör vara tillåtna för införselreglerade varor utan attinförselvillkoren uppfyllts. Av 4 § tullagen finner de sakkunniga framgå altvara anses införd i lullhänseende när den kommer tUl den första "anloppsorten"i tullområdet. I 102 § 4 nämns alt vara som avses i 101 § får ålerulföras.Detta gäller emellertid endast i den mån varan inte är underkastadexportreglering. regleras exporten i samma författning som importen (t.ex. i narkotikaförordningen, 1962: 704). I andra fall sker det i en särskUdförfattning. Sålunda regleras utförseln av bl. a. vapen i kungörelsen (1949:614) angående förbud mot utförsel från riket av krigsmateriel. Nären införsdreglerad vara får tas om hand av hemtagare och förvaras hos denneunder förfogandeförbud lill dess införselvillkoren uppfyllts är det enligt desakkunniga av särskUt intresse vilka förfoganden som förbudet skall omfatta.Enligt de sakkunnigas uppfattning behöver förbudet i allmänhet avse endast denfysiska hanteringen av varan. Ett förfogandeförbud kommer då normalt inte atthindra att varan säljs, förutsatt att den blir kvar i hemtagarens lokaler lUldess införselvillkoren uppfyllts. Förbudet bör inte heller hindra att varantransiteras, återutförs, förs lill frihamn eller förvaras på lullager. Huravidamöjligheten att lägga varan pä tullager i vissa fall bör inskränkasytterligare så länge förfogandeförbud gäller är en fråga som de sakkunniga återkommertill. Denföreslagna 103 § avser bl. a. varor som kommer in till landet men som inte färinföras. Anledningen kan vara exempelvis att totalt införselförbudgäller för varuslaget eller att importören inte är behörig eller saknarinförseltillstånd. I flera regleringsförfaltningar finns f. n. bestämmelser omhur man skall förfara med dessa varor. Sålunda gäller för varor av vissa slagatt de får överlåtas lill någon som är behörig alt införa dem eller att de fåråterutföras inom viss lid. För dessa fall gäUer vidare att varoma hemfaller tUlkronan om överlåtelse eller utförsel inte sker. Ej sällan föreskrivs alt tUlsynsmyndighetenbestämmer hur det skall förfaras med vara som hemfallit åt kronan. bör enUgt de sakkunnigas mening utgå urreglerings-författningarna. En vara som importöreninte får föra in bör enligt de sakkunnigas mening få ålerulföras utan särskildföreskrift därom, såvida inte också utförseln av varan är reglerad. Likaledesbör den utan särskild föreskrift kunna överlåtas liU någon som är behörig attföra in varor av samma slag. Föreskriften om återatförsd i 103 § tjänar främstsyftet att ange den tid inom vUken återutförsd skall ske. Om ingen åtgärdvidtas med varan bör tiUsynsmyndigheten få bestämma vad som skaUske med varan. Myndigheten bör kunna medge alt vara återutförs även efter denbestämda tiden. Beträffandevissa varor, såsom vapen (35 § 2 mom, vapenförordningen) och rusdrycker (86 §1 mom, rusdrycksförsäljningsförordning-en), har de sakkunniga inte funnit skälföreslå ändring av gällande bestämmelser utom i fråga om tidsfristen för återutförsd, 1 104 § har bestämmelserom försäljning genom tullmyndighets försorg tagits in. De motsvarar i huvudsakbestämmelserna i 2 § transiteringsförordningen. Enligt förslaget skall docktillsynsmyndigheten ha rätt att bestämma vad som skaU göras med vara som intekan säljas. De sakkunniga har bedömtalt bestämmelser som innebär att varan inte fär lossas ur transportmedel innanvissa åtgärder vidtagits eller att varan får lossas bara på viss ort intebehöver ändras i materiellt hänseende på grand av det nya förfarandet. Förvissa varor gäller som enda införsdvUlkor alt importören är behörig (t, ex.alt handla med eller tUlverka explosiva varor, gifter eller läkemedel). Om ensådan importör är hemtagare bör hemtagningstillstånd kunna meddelas för varorav det slag behörigheten avser, när importören företett bevis om behörighetenhos tullmyndigheten. Omhemtagningsförbud gäller för införsdreglerad vara eller om sådan vara införs avnågon som inte är hemtagare kommer ibland problemet upp om hur varan skallhanteras till dess att införselvillkoren uppfyllts. som införs skallläggas på tullupplag om den inte tuUklareras . För många varor ärdet dessutom föreskrivet eller av annan anledning nödvändigt eller lämpligtatt de här i landet förvaras i lokaler av viss beskaffenhet (brandsäkrautrymmen, kylutrymmen etc). De sakkunniga erinrar om regeln att den som hartullupplag i princip är skyl- digatt la emot oförlullade varor för förvaring (se 30 § tullstadgan) och finnerdet vara uppenbart att inte varje upplagshållare kan åläggas att skaffa lokalersom uppfyller fordringarna i alla dessa hänseenden. Vissa upplagshållare tordedock kunna åläggas att inrätta lokaler som lämpar sig för lagring av varuslagför vilket särskilda förvaringsregler gäller. Det torde också bli möjligt attgodkänna vissa speciallokaler som tullupplag, I första hand bör dock övervägasom det för särskilda varaslag är möjligt att dispensera från förvaringsreglernaunder den () som förvaring på tullupplag bliraktuell. Går inte del kan det behöva föreskrivas all varan skall transporteras lillluUupplag med godkänt förvaringsutrymme, eventuellt på annan ort. Ansvaret föratt lämpliga lagerlokaler finns tillgängliga bör i första hand ligga påvederbörande importör. Varorför vilka särskUda regler gäller för hanteringen inom landet torde i regelimporteras av någon som normall använder eller säljer sädana varor, I annatfall skall importören ha tillsynsmyndighetens särskilda tillstånd att föra invaran, I tillståndet anges de villkor som skall uppfyllas innan varan får förasin. Även denna kategori importörer bör fä la hem den införda varan lill egnalokaler sä snart införseltillståndet visals upp. Om varan skall undersökaseller kontrolleras pä annat sätt bör detta i allmänhet kunna ske i importörenslokaler, I så fall bör förfogandeförbud gälla liU dess kontrollen skett. Tillsynsmyndighetenkan, framhåller de sakkunniga, behöva föreskriva vad som skall ske med importregleradvara när den inte tas om hand av behörig importör efter införseln.Detta kan bli aktuellt bl, a, i de fall dä en vara, som fär införas bara eftersärskilt tillstånd, kommer in till landet utan att tUlstånd har meddelats. Försådana fall kan det övervägas om skall vara skyldigt att anmälaförhållandet för tillsynsmyndigheten. För särskilt farliga varor får, uttalarde sakkunniga, kanske övervägas om lossning skall förbjudas närinförseltillstånd inte finns. Desakkunniga framhåller alt det i förarbetena lUl tullagen har förutsatts att hemtagaresom för in varor som är importreglerade enbart av handelspolitiska skäl skallfå ta hem varorna men inte förfoga vidare över dem förrän införselvillkoren hariakttagits. Det har vidare uttalats att omfattningen av ett sådantförfogandeförbud skall bestämmas av Kungl, Maj:t eller, efter bemyndigande, avberörda myndigheter (prop. 1972: 110 s. 44). Den ordningen skulle göra detmöjligt att anpassa bestämmelserna till erfarenheter som vunnits vid tUlämpningen.Kommerskollegium har i sitt remissvar till de sakkunniga anfört att övervägandeskäl talar för att förvaring på tullkreditiager av sådana varor inte bör tUlåtasförrän kontroll skett av alt varan får införas eller att särskilt medgivandelämnats av kollegiet. De sakkunniga har förståelse för att ett förfogandeförbudi vissa fall behöver göras särskilt kvalificerat.Vederbörande tillsynsmyndighet bör få bemyndigande att om det behövs inskränkaimportörens rätt alt hantera varan. Förslagen lill ändringar iregleringsförfattningarna har utformats i överensstämmelse härmed. Den nya tullprocedureninnebär inte några ändringar av betydelse vid utförsel. I de författningar somreglerar utförseln föreslår de sakkunniga därför i stort sett endastredaktionella ändringar, bl. a. ändringar då det gäller hänvisningar lill nyaförfattningar. Remissinstansernagodtar i allmänhet de sakkunnigas förslag att sådana bestämmelser som ärgemensamma för olika regleringsförfaltningar sammanförs och attspeciella.bestämmelser tas in i vederbörande reg-leringsförfatlning. Även iövrigt har de sakkunnigas förslag till anpassning av regleringsförfattningarnai huvudsak lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. GeneraltuUstyrelsenhar i och för sig ingen erinran mot att de gemensamma föreskrifterna omhanteringen av vara som är underkastad särskild reglering vid införselnsammanförs till en och samma författning. Styrelsen anser emellertid att dessaföreskrifter är att betrakta som materiella bestämmelser. Bestämmelserna bördärför inte tas in i tullstadgan utan i stället i en särskild förordning omhantering av införselreglerade varor. Denna förordning kan enligt styrelsensmening i huvudsak utformas i överensstämmelse med de sakkunnigas förslag tilländring av tullstadgan. Beträffande den föreslagna102 § tullstadgan anför produktkontrollnämnden att förvaring av införselregleradehälso- och miljöfarliga varor på tullupplag eller tullager bör föregås avanmälan till och yrkesinspektionen. Begreppet införsel (import)är f. n. enligt vad som framgår av belänkandet något oskarpt i konturerna. Inteheller i förslaget lill ny text synes man kunna avgöra exakt när införsel fåranses äga rum. Från säkerhetssynpunkt är det därför väsentligt att olikahanteringsmoment ses frikopplade från införselbegreppet och att det vidtillämpningen inte råder minsta tvekan om alt varor som hanleras innanförlandets gränser skall följa de speciella hanteringsföreskrifter som kan finnasbeträffande t. ex. transport, förvaring och förstöring oberoende av om varornaanses införda eller ej. Om exempelvis förbud mot landsvägstransport föreliggerför viss farlig vara till följd av specialförfattning skulle härav enligt denföreslagna 102 § tullstadgan följa att transport över huvud taget inte bliraktuell. Under sådana förutsättningar vUl produktkontrollnämnden inte motsättasig att 102 § med undantag av medgivandel för hemtagare alt taga hand om varagörs tilllämplig på gift och analogt på PCB. godtar förslaget i 102 §. leremellertid att tiUsynsmyndighetens rätt att göra ytterligare inskränkningarkan tolkas så att det ger kollegiet möjlighet tUl även andra inskränkningar änundantag för förvaring på tullkreditiager, när särskUda kontroUsvårighetereller andra särskUda omständigheter gör det påkallat. Som exempel angeshemtagningsförbud och utsträckning av förfogandeförbudet efter hemtagning tUlett vidare varuområde än det som är im-portregleral. Vad beträffar rätten till återatförsdoch transilering genom landet bör enligt kollegiets mening särskilt anges i 102§ tullstadgan att särskUt tiUstånd enligt exportregleringsförfattning kanerfordras för en sådan hantering. Även generaltullstyrelsen anser att ettsådant förtydligande behövs. GeneraltuUstyrelsenfinner det angeläget alt flertalet varuslag kan bli föremål för hemtagning. Närförbud häremot föreskrivs bör tillsynsmyndigheten som regel ha möjlighet attmedge undantag. kan därvid föreskriva särskilda villkorför förvaringen hos hemtagaren, t. ex. att varan skall förvaras undertullmyndighetens lås eller i särskilt utrymme. Styrelsen föreslår att sådanrätt införs bl. a. i förordningen (1949:341) om explosiva varor,strålskyddslagen (1958: 110) samt i förordningen (1956: 328) om kontroll å äddmetaUarbeten.Beträffande varor som avses i förordningen (1961: 181) om försäljning avteknisk sprit och alkoholhaltiga preparat bör enligt generaltuUstyrelsensmening hemtagning generellt kunna medges. De inskränkningar som följer av denföreslagna förordningen om hantering av införselreglerade varor måste dockiakttas. bör kunna föreskriva inskränkning i denna rättbeträffande särskilda varaslag. Närdet gäller förbud för hemtagare att förfoga över varor som är underkastadeimportförbud av handelspolitisk natur återkommer m.fl. tUl vad tidigare anförts vid förarbetena till tullagen (jfr prop. 1972: 110s. Förfogandeförbud och förhandskontroll av licensinnehav anses intenödvändigt med hänsyn lill de synnerligen starka reaktioner, som hemtagaren kanförvänta om han överträder gällande licensbestämmelser. Förutom straff enligtsärskilda bestämmelser löper han också risk att få sitt hemtagningstUlstånd indragetoch fortsättningsvis bli vägrad importlicenser. Förbundet anser därför att deföreslagna bestämmelsema om förfogandeförbud i tUl-lämpliga delar bör utgå. Ifråga om hanteringen av hälso- och miljöfarliga varor framhåller naturvårdsverketatt de nya förfarandereglerna kan medföra ökade risker vid hanteringen. Medvissa ytterligare föreskrifter såvitt gäller anordnande av tullager ochtullupplag bör riskerna dock kunna minska. Av betydelse är härvid särskilt altsvensk miljöskyddslagstiftning, inbegripet lagstiftningen om hälso- och mUjöfarligavaror, gäller överallt inomlandets gränser och således även där tullmyndighet meddelar föreskrifter avolika slag. De föreslagna nya reglerna i tullstadgan skulle, såvitt gällerbestämmelserna om hälso- och miljöfarliga varor, medföra en ändring i sak somuppenbarligen ej åsyftats.