prop · FW03115 · 1973-12-31 00:00:00 — Av undersökningen drar kommissionen den slutsatsen allpolisen förefaller att ha den breda allmänhetens stöd men att åtgärder främstav informativ och konlaktskapande art erfordras för alt ytterligare förbättraförhållandet mellan polisen och allmänheten. 8.2 Överväganden och förslag 8,2,1 Informationsfrågor Det underlag som har ställts lill kommissionens förfogandetyder på att det krävs en utökad information till allmänheten. Detta gällersåväl den information som behövs för att skapa ytterligare förståelse förpolisens arbete som den brottsförebyggande informationen. Inte mindre än 77procent av dem som har svarat i attitydundersökningen anser sålunda att de fårotillräcklig information om polisen och polisverksamheten. Informationsbehovetär särskilt framträdande inom ungdomsgruppen. Undersökningen visar också önskar mera information om hur man kan skydda sig mot brott.Kommissionen anser det angeläget att polisväsendet har resurser för alt kunnatUlgodose delta informationsbehov. Härigenom kan man både nå en brottshämmandeeffekt och skapa bättre förutsättningar för polisens verksamhet. Enligt den tidigare berörda opinionsundersökningen anserallmänheten i förhållandevis stor utsträckning att den bild av poUsen som vissamassmedia ger är missvisande. Med hänsyn till massmedias stora genomslagskraftär det enligt kommissionen väsentligt alt deras belysning av skildasamhällsproblem sker på ett allsidigt och rättvisande sätt. Allmänhetensredovisade uppfattning understryker behovet av föbältrad massmediaservice frånpolisens sida och en på alla nivåer förbättrad kontakt mellan polisen och massmedia. Utredningen i har framhåUit att man böreftersträva - långsiktig central planering för denbrottsförebyggande informationen i samråd med andra myndigheter och samhällsorgan, - förbättrad samhällskontakt bl, a, i form av ettsystematiserat samar bete med andra samhällsorgan, - förbättrademöjligheter att både centralt och lokalt bedriva ett nära samarbete medmassmedia och alt därvid genom särskilt utbildade kontaktmän öka utflödet avfrån massmediasynpunkt attraktivt material, - utökadmedverkan av polispersonal i skolundervisningen såväl beträffanderekryteringsinformalion som trafikundervisning och undervisning i lag ochrätt, - fortsattacentrala och lokala kampanjer i brottsförebyggande syfte saml dellagande iutställningar och andra evenemang, - en sådan organisation och inriktning påpolisarbetet alt allmänhetens behov av information och service kan tillgodoses utan dröjsmål. Kommissionen delar utredningens uppfattning ommålsättningen för informationsverksamheten. Kommissionen vill emellertidframhålla att spörsmålet om förhållandet mellan polisen och allmänheten ochdärmed sammanhängande informationsproblem är en fräga om åtgärder på lång sikt.Det bör därför ankomma på det blivande centrala rådet för samordning avsamhällets insatser mot brott att göra en mera övergripande och samladbedömning av behovet av åtgärder på detta område. Kommissionen begränsar sigdärför till all behandla vissa frågor beträffande vilka mera omedelbaraåtgärder kan vidtas. Vad utredningen i övrigt har föreslagit fär tas upp i detcentrala rådet. Kommissionen vill först fästa uppmärksamheten pämöjligheterna till ökad information via massmedia med hänsyn till dessas storaspridning och genomslagskrafl. Svårigheter föreligger f. n. att få spaltutrymmei tidningarna och sändningstid i radio och TV för information om polisensverksamhet och om brottsförebyggande ätgärder. Del beror sannoUkt till stor delpå att polisen inle har kunnat erbjuda ett från journalistisk synpunktintressant material. För att förbättra informationen bör man i ökadutsträckning knyta personer med journalistisk utbildning och erfarenhet lillpolisväsendet. Enligt kommissionens bedömning kan det totala informationsbehovetbäst tillgodoses genom att tillförs ett antal tjänster förerfarna journalister. Därigenom kan rikspolisstyrelsensinformationsmöjligheter förbättras som polisdistrikten kan ges ökatstöd i sin informationsverksamhet. Kommissionen bedömer att uppgifternasomfattning motiverar inrättande av tre nya tjänster vid . Ipolisdistrikten bör enligt kommissionens mening utses särskilda polismän attsvara för kontakten med massmedia. De bör vara placerade i centralabefallningar inom polisdistrikten. Kontaktmännen bör ges viss utbildning imassmediaservice och hyhetsvär-dering. Kommissionen anser med ledning bl. a. avopinionsundersökningens resultat - att informationsverksamheten i första handbör syfta till att belysa polisen och dess verksamhet i samhällets tjänst.Informationen bör när det är möjligt utformas så all den har nyhetsvärde.Uppmärksamhet bör ägnas polisens brottsförebyggande och socialaarbetsuppgifter, polisens befogenheter, reglerna för användande av våld ochbehovet av allmänhetens stöd vid ingripande av polisen. Dessutom är detangeläget alt alla möjligheter till vidgad information i brotts- ocholycksförebyg-gande syfte tillvaratas. Omfattande information lorde också krävas för att följaupp nyheter och ändringar i lagar och författningar. Som exempel på detta villkommissionen nämna de nya riktlinjerna för handläggning av vissabulikssnalterier. En relativt utbredd uppfattning tycks vara attbutiks-snatteri inte är straffbart så snart det stulnas värde är mindre äntjugo kronor. Del är angeläget att man genom information kan rätta till detlaoch andra liknande missförstånd. På grund av vad sålunda anförts föreslår kommissionen, alltre nya tjänster tillförs polisväsendet för angivna uppgifter och attmedel ställs till förfogande för viss utbildning imassmediaservice och nyhetsvärdering. Enligt opinionsundersökningens resultat ärinformationsbehovet särskilt stort bland ungdomen. Kommissionen anser allresultatet motiverar en satsning på målinriktad information både av allmän ochbrottsförebyggande art till oUka ungdomsgrupper. Del är viktigt all ökadeinsatser görs för att ge barn och ungdom bättre kunskaper om och förståelse förpolisen och dess roll i samhällets tjänst. I första hand bör enhgt kommissionenifrågakomma en utökad medverkan i skolan och i olika ungdomsorganisationer. Polisens medverkan i skolan omfattar enligt gällandeläroplan för . Trafikunder visning 4 tim. , 1 tim. Lag och rätt - 2tim, 2 tim.' Medverkan sker f. n. inte helt i enlighet med dennaförutsättning. Trafikundervisningen, vilken i huvudsak bedrivs i form avpraktisk undervisning, har kunnat genomföras lill ca 75 procent.Undervisning i lag och rätt har /72 ägt rum i sammanlagt 9 800klasser av de ca 11 400, där medverkan enligt anvisningarna skulle ha skett.Härutöver gavs föräldrainformation vid ungefär 500 sammankomster t, ex. i Hem-och Skolaföreningar. Totalt innebär polisens medverkan i skolan f, n. enarbetsinsats motsvarande ungefär 65 årsarbetskrafter. Kommissionen anser att polisens medverkan i skolan börsäkerställas i ' Om resurserna så medger därutöver i årskurs 9. den omfattning som är förutsatt i läroplanen.Trafikundervisningen sätts in redan i de lägsta klasserna och fullföljs sedan imellan- oeh högstadiet. Den bedrivs till övervägande delen i form av praktiskutbildning. Denna undervisning är värdefull frän samhällets synpunkt både genomatt den medverkar till att skapa säkrare trafikbeteenden och genom att den kangrundlägga ett förtroendefullt förhållande mellan ungdomen och poUsen,Kommissionen anser därför att man bör tillföra polisväsendet de resurser somförutsätts för att kunna genomföra läroplanen. Enligt krävsför detla ytterligare ca 25 polismansljänsler. dessutomframhålla att positiva effekter erfarenhetsmässigt har uppnåtts i de fall dåuniformerad polis har gjort korta besök vid förskolor och barndaghem, 1 vissutsträckning bör förskolornas och barndaghemmens önskemål om polismedverkankunna tUlmötesgås inom ramen för den angivna förstärkningen. Kommissionenföreslår på nu anförda skäl att 25 polismanstjänster inrättas förtrafikundervisning i skolorna. Undervisningeni lag och rätt omfattar dels en presentation av polisen och polisverksamhetenoch dels en brottsförebyggande information om samhällets lagar. Den bedrivshuvudsakligen i lektionsform. För planering och genomförande av dennaundervisning utnyttjas i första hand personal vid spaningsrotlar. a. lill denna undervisnings brotlspre-ventiva effekt vill kommissionenförorda en utökning av antalet undervisningstimmar i vilka polisen medverkar.En sådan utökning bör dock inte belasta enbari personalen vid spaningsrotlarna.Också stadsdelspoliser och lämpliga polismän i lokalvaktområden bör i möjligutsträckning utnyttjas för uppgiften. Härigenom möjliggörs sannolikt ettfortsatt personligt förtroendefullt förhållande mellan ungdomen och den lokalapolisen. Polisväsendet bör tilldelas erforderliga resurser för undervisningen ilag och rätt i form av ytterligare polispersonal. Målsättningen bör enligtkommissionen vara att polisens medverkan i lag och rätt utökas i all denutsträckning som kan bedömas vara meningsfull med hänsyn till läroplanen.Enligt kommissionen bör en fördubbling av polisens medverkan eftersträvas. Fördetta skulle krävas ytterligare högst 25 årsarbetskrafter, Stockholmspolisstyrelse har i skrivelse till chefen för föreslagitall en informationscentral för telefonförfrågningar inrättas i Stockholmspolisdistrikt. Polisstyrelsen har framhållit att servicen till allmänhetendärigenom skulle förbättras och att belastningen på övrig polispersonal skulleminska. Enligt vad kommissionen har erfarit tillämpas systemet iKöpenhamn. Erfarenheterna av denna upplysningsljänsl är mycket goda. För ensådan upplysningscentral med öppethållande under daglid behövs två polismän.Kommissionen tillstyrker polisstyrelsens förslag. Om erfarenheterna blirgynnsamma bör det komma i fråga att inrätta sådana upplysningscentraler även iGöteborgs och polisdistrikt. 8.2,2 Kontaklfrägor Den information som behövs bl. a. för alt skapa ökadförståelse och stöd för polisens arbete i samhället, förutsätter attpolisväsendets kontaktyta mot samhället i övrigt är stor. Man torde avopinionsundersökningens resultat kunna dra slutsatsen att kontakterna förnärvarande inte är tillräckliga. Det är därför önskvärt att polisenssamhällskontakter utvidgas genom att man pä ett systematiskt sätl söker utvecklasamarbetet med samhäUet i övrigt. Detta torde gälla för alla nivåer - även förden enskilde polismannen. Goda relationer med massmedia bedöms vara en avförutsättningarna för att saklig information skall kunna nå ut till den enskUdemedborgaren. Intresseväckande, vardagsnära reportage om olika former av brottslighetoch andra samhällsproblem och om polisens uppgifter och arbetsmetoder är vadsom bör eftersträvas. Kommissionen har överlagt med chefen för radio ifrågan om relationerna mellan polisen och radio. Radiochefen hardärvid förklarat att man på radio är beredd till fortsattaöverläggningar på såväl riksplanet som det lokala planet om informations- ochsamar-betsproblem. Det får bli en uppgift för att tainitiativ till sådana fortsatta överläggningar. Enligt kommissionensuppfattning är ett mera organiserat samarbete önskvärt mellan polisen å ena ochSveriges radio och tidningarna å andra sidan. Del bör vara en uppgift för detcentrala rådet att närmare överväga formerna för ett sådant samarbete. På det lokala planet bör kontakten mellan polis ochmassmedia kunna förbättras genom tillkomsten av särskilda kontaktmän i varjepolisdistrikt. Kommissionen föieslåi vidare i det följande en utökning av antaletfolpatrullerande polismän och kvarterspoliser. I detta sammanhang villkommissionen peka på den ökade kontakt mellan polis och allmänhet sommöjliggörs genom en ökad insats av polismän i yttre tjänst och på den allmäntbrottsförebyggande effekt som denna arbetsform kan bedömas ha. Likaså är denföreslagna utökningen av resurserna för poUsens medverkan i skolan värdefull.Kontakter mellan polismän och elever samt mellan skolledning/lärare och polisenhar stort värde när det gäller det brottsförebyggande arbetet. Slutligen vill kommissionen framhålla denkontaktverksamhet som redan nu bedrivs i stor omfattning i form avutställningar, polisens dag samt genom skolans studiebesöks- ochkontaktverksamhet. Det stora intresse från allmänhetens sida som därvid kommertill uttryck visar att denna verksamhet fyller en viktig funktion. 9 Förstärkning av polisverksamheten 9,1 Organisationen i stort förstatligades det svenskapolisväsendet. Polisverksamheten hade varit en kommunalangelägenhet. Det förstatligade polisväsendet fick en hell ny organisation (seBilaga D). 1samband med förstatligandet av polisväsendet inrättades ett centraltpolisorgan, , som närmast under haröverinseendet över polisväsendet. leds av en särskildstyrelse. Den beslår av rikspolischefen, som är ordförande, överdirektören,som är vice ordförande, samt sex andra av Kungl, Maj:t utsedda ledamöter. Genomatt dessa regelmässigt även är ledamöter i är arbetet inom styrelsenparlamentariskt förankrat. Styrelsens organisation framgår av Bilaga E. skall genom inspektioner hälla sigunderrättad om polisväsendets tillslånd och behov samt genom allmänna råd ochanvisningar verka för planmässighet, samordning, enhetlighet och rationaliseringinom polisväsendet. Vidare åligger det styrelsen all i vissa hänseendenmeddela föreskrifier för lägre polismyndigheter och att inom särskilt angivnaområden utöva den direkta ledningen av polisverksamheten. Styrelsen har attsvara för den omfattande förvaltningen av hela organisationen. Styrelsenbedriver vidare teoretisk och praktisk polisutbildning vid polisskolorna. Styrelsens operativa ledningsuppgifter avser bl. a, densärskilda polisverksamheten för hindrande och uppdagande av brott mot riketssäkerhet m, m,, trafikövervakning som berör två eller flera län och som kräversamordning och samverkan över länsgränserna, övervakningsverksamhet lill sjössoch i luften samt efterspaning angående brott, som kräver riksomfattandespaning, såsom mord och andra grova våldsbrott, illegal narkotika- ochsprithantering, valutabrotl, varusmuggling, kassaskäpsin-brott samtförmögenhetsbrott i samband med post- och godsbefordran. är dessutom chefsmyndighet för statenskriminaltekniska laboratorium samt ansvarar vidare för olika centrala registerfunktioner,t. ex. polisregislren, som sköts med automatisk databehandling. är högsta polismyndighet i länet, I varjelän utom i finns en länspolischef.' Länspolischefen utövar inomlänsstyrelsen ensam beslutanderätten rörande polisens verksamhetsformer och haransvaret för och ledningen av polisverksamheten i länet. Denna funktionfullgörs främst genom utfärdande av föreskrifter och anvisningar tillpolisdistrikten saml genom samordning av polisverksamheten mellanpolisdistrikten i länet. ' I årets statsverksproposition föreslås att länoch skall bilda ett gemensamt verksamhetsområde. När särskilda förhållanden föranleder det eller då kravetpå enhetlig ledning inom länet är särskilt framträdande äger helteller delvis överta ledningen av polisdistriktens polisstyrkor. Som exempelhärpå kan nämnas trafikövervakningsverksamhel, ordningshållning vid störretillställningar och sammankomster, katastrofer eller andra omfattande olyckorsamt spanings- och efterforskningsverksamhel som berör flera av länetspolisdistrikt. För att lösa sådana arbetsuppgifter kan begäratillfällig polisförstärkning från annat län och beordra förstärkning till annatlän. Den regionala trafikövervakande verksamheten bedrivs avsärskilda länstrafikgrupper. Anvisningar om de uppgifter som företrädesvis börombesörjas av länstrafikgrupp meddelas av . Antalet länslrafikgrupper är 35 och storleken varierarmellan länen. Länstrafikgrupp ombesörjer trafikövervakning överpoUsdislriktsgrän-serna. Om mer än en länstrafikgrupp finns inom samma län,bestämmer de områden inom vilka de oUka grupperna främst skalltjänstgöra. På den lokala nivån är landet uppdelat i 119polisdistrikt. Indelningsgrunden är kommun- eller kommunblocksgränsema, varviden eller flera kommuner eller kommunblock ulgör ett polisdistrikt. Förledningen av verksamheten i ett polisdistrikt finns en polisstyrelse beståendeav polischefen och sex till åtta av eller i vissa fall avkommunfullmäktige valda ledamöter. Polischefen utövar ensam polisledningen ipolisdistriktet och avgör dessutom det övervägande antalet av de ärenden somförekommer. Polisstyrelsen i plenum avgör ärende som angår viktigareorganisationsfrågor, petitafrågor, vissa tjänstetillsättningsfrågor, viktigareinformationsfrågor samt andra frågor, som polischefen hänskjuter till plenum.Ärende som innebär utövande av polisledning får inte tas upp till avgörande iplenum. Polischefen får inte heller hänskjuta andra ärenden till plenum änsådana som rör polisväsendets administrativa eller allmänna riktlinjer förpolisens verksamhet. normaldislrikl är organiserat med ett kansli, enordningsavdelning och en kriminalavdelning. Ordningsavdelningen är i de störredistrikten uppdelad på en övervakningssektion och en trafiksektion.Kriminalavdelningen består i de större distrikten av sex rotlar. Dessa utgörsav spaningsrotel, allmän utrednings-rotel, teknisk rotel, slöldrotel,bedrägerirotel saml våldsrotel, I övriga distrikt har rotlar i viss utsträckningförts samman. Huvuddelen av polisstyrkan är placerad i polisdistriktetscentralort med ett särskilt ansvarsområde, cenlralvaktområde. Därutöver finns ivissa tätorter arbetsgrupper vars ansvarsområde utgörs av ett lokalvakl-område.Vissa mindre orter har även s. k. polisposleringar med ensamsta-tioneradepolismän. Organisationen i ett fullt utbyggt polisdistrikt framgårav Bilaga F. Enligt personaltablåerna för polisväsendet finns f.n. 13562 tjänster för polispersonal utom chefskarriären. Av dessa är 6 341 avseddaför allmän övervakning, 1 358 för trafikövervakning, 897 för spaning och 3 086 för utredningsverksamhet. 1 768 tjänster avservikariatpersonal. var 1 014 tjänster vakanta (Bilaga G).Antalet extra polismän som tjänstgör i organisationen men som av skildaanledningar ännu inte sökt eller erhållit någon på personaltablä upptagen extraordinarie tjänst uppgick till 1 005, 9.2 vidtagna åtgärder och framlagda förslag Som ett led i en allmän strävan efter ökad effektivitetoch rationell användning av tillgängliga resurser har man inom polisväsendetsedan flera år systematiskt arbetat på att föra över arbetsuppgifter som inlekräver polisiära kunskaper lill annan personal. har vidare ien skrivelse lill Kungl. Maj:t den 20 febraari 1969 fäst uppmärksamheten på enrad arbetsuppgifter, vilka inle bedömdes ha något samband med den egentligapolisverksamheten och som därför ansågs böra föras över till andra samhällsorgan.Rikspolisstyrelsens Önskemål har tillgodosetts i betydande utsträckning genomförfattningsändringar och genom anvisningar till länsstyrelserna. Denöverföring av arbetsuppgifter som sålunda kontinuerligt fortgår inompolisväsendet har medverkat till all fler polismän har kunnat utnyttjas förrent polisiära uppgifter. Bland de arbetsuppgifter som i allt större omfaltningutförs av annan personal än polismän kan nämnas ambassadbevakning, som fullgörsav ABAB, polismyndighetsärenden och enklare utredningar, som handläggs avkvalificerad biträdespersonal. Överföringstakten begränsas emellertid bl. a. avtillgången på kvalificerande biträden. 1 en del fall har man dock kunnat föraöver ytterligare arbetsuppgifter genom att utnyttja vakansmedel för inrättandeav tillfäl liga tjänster för lämplig nyrekrylerad biträdespersonal. Kraven på den enskilde polismannens utbildning, erfarenhetoch allmänna lämphghet för sina skiftande uppgifter har bUvil allt större.Dessa krav gäller inte minst den yttre tjänsten i vilken den nye polismannenregelmässigt är engagerad av sin yrkesverksamhet. Medhänsyn härtill och för att förbättra organisationens effektivitet ochstabilitet infördes s.k, alternerings-tjänstgöring. Denna innebär attpolismannen efler genomförd grundutbildning inle längre får en omedelbarplacering i yttre tjänst. En sädan placering kommer i fortsättningen inte attbli aktuell förrän den nye polismannen har hunnit tjänstgöra åtminstone ett årvid kriminalavdelning och ell år vid ordningsavdelning. Under båda dessa årsker tjänstgöringen under erfaren polismans handledning. Den unge polismannenges på detta sätt en möjlighet all växa in i de mycket svårauppgifterna i den yttre tiänsten. Först efler tvä års allsidig tjänstgöringfullgör han eller hon sålunda självständigt polisarbete. Systemet medför altordningsavdelningarna under liden inle har kunnattiUföras någon ny polispersonal. Fördelarna med att den nytillkomna personaleni yttre tjänst är och mera allsidigt utbildad har dock bedömtsöverväga de tillfälliga svårigheter som över- gången lill denna ordning har medfört. Den polisiäragrundutbildningens innehåll och längd ändrades . En anpassning skeddedärvid lill behovet av utökad utbildning i skilda ämnen och till den nyaIjänstgö-ringsgången i syfte alt säkerställa största möjliga utbyte avalternerings-tjänstgö ringen. För att öka effektiviteten i polisarbetet pågår anskaffningav en förbättrad radioutrustning - det s. k. Detla nya system gerförbättrade sambandsmöjligheter. Lednings- och rapporteringsmöjligheternaförbättras. Därigenom förbättras också den personliga säkerheten för depolismän som är verksamma i yttre tjänst. Systemet medger sålunda bl. a. från varje polisbil kan nå en polisstation var man än befinner sig ilandet. Systemet är vidare enhetligt och kan därför användas var som helst ilandet. Som ettled i ralionaliseringsarbetet har en del arbetsgrupper och polisposteringardragits in eller slagils samman. 1 flertalet fall har dessa förändringar endastberört små enheter belägna relativt nära någon centralort. Ändringarna harskett i samråd med regionala och kommunala myndigheter samt berördapersonalorganisationer. Dessa organisations-ändringar har förbättratförutsättningarna för ett effektivt personalutnyttjande inom distrikten.Antalet stalioneringsorter för polispersonal är f.n, ca 410, En avsevärd förändring i distriktens organisation skeddeden , Nya normer började då att tillämpas för indelning i rotlar ochkommissioner vid kriminalavdelningarna. Indelningen grundades på personalstyrkan.1 ca 100 distrikt upprättades spaningsrotlar, vilka ersatte de tidigareskyddssektionerna vid ordningsavdelningarna. För ledningen av den yttretjänsten tillkom nya tjänster för yttre befäl. I vidtogs I 972 engenomgripande organisationsförändring. Den innebar i huvudsak att antaletvaktdistrikt minskade från I 3 till 6, alt de centrala styrkorna radiobilavdelningen, piketen och hundstyrkan - fördelades på vaktdistrikten ochatt till-slåndsverksamheten centraliserades till kansliavdelningen ipolishuset. Dessutom sammanfördes utredningstjänsten hell lillkriminalavdelningen. Personalen fördelades därvid på en centralstyrka förspaning och utredning samt sex kriminalrotlar och sex spaningsrotlar, vilkastationerades i vart och ett av vaktdistrikten. Omorganisationen syftade tillatt skapa möjligheter dels för en ökad yttre verksamhet, dels för enrationalisering av utredningsverksamheten. Vidare har riksdag beslutat en begränsadsammanslagning av polisdistrikt. Några distriklsindelningsändringar har ännuinte genomförts med stöd av detta beslut. Förstatligandet av polisväsendet har möjliggjort en störrerörlighet vid polisinsatserna inom landet. Tillfälliga behov av förstärkningarhar kunnat tillgodoses genom centralt beordrade förstärkningar. På detla sätttillförs vissa polisdistrikt med stor turistlillströmning t, ex, iDalarna i samband med midsommar och på -enmomentan ökning av personalresurserna. En tillfällig förstärkning av har med hänsyn till personallägetbedömts vara nödvändig /73. På grund härav har 200polismän kommenderats att tjänstgöra i den 1 oktober1972-den 31 mars 1973. 1 åretsstatsverksproposition föreslås för polisväsendets del bl, a, 215 nya tjänster(varav 165 polismansljänsler), nyinköp av 400 bärbara radioapparater, en internTV-anläggning för , medel för utprovning av ellpersonradiosystem samt medel för ytterligare 39 bilar.