prop · FW0369 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Majits proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1970: 498) om skyddför vapen och vissa andra officiella beteckningar; given den 9mars 1973. Kungl.Maj:t viU härraed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver justUieärenden, föreslå alt bifalla det förslag ora vars aviåtandelUI föredraganden heraställl. Konununalavapen fastställs f.n, av Kungl, Maj:l, I propositionen föreslås att komraunaltvapen sora antagits av komraunen skall efter anraälan registreras av patent-och registreringsverket. Registreringen utgör enligt förslaget en förutsättningför att vapnet skall erhålla skydd enligt lagen (1970: 498) ora skydd för vapenoch vissa andra officiella beteckningar. 1 1973.1 saml. Prop.1973: 69 2 Lag om ändring i lagen (1970:498) om skydd för vapen ochvissa andra officiella beteckningar Härigenora förordnas i fråga om lagen (1970: 498) om skyddför vapen och vissa andra officiella betecknuigar, dels att 1 § skall ha nedan angi\na lydelse, dels alt i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, avnedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § I näringsverksamhet får statsva- I näringsverksarahet får statsva pen, statsflagga eller annat stats- pen, slatsflagga eller annat stats- erablera eller statlig kontroll- eller erablera eller statlig kontroll- eller garantibeleckning ej utan veder- garantibeteckning ej utan veder börligt tillstånd användas i varu- börllgt tUlstånd användas i varu märke eller annat kännetecken för raärke eller annat kännetecken för varor eller tjänster, Detsararaa gäl- varor eller tjänster, Detsararaa ler annan beteckning, sora hänsyf- gäller annan beteckning, som ban tar på svenska staten och därige- syftar på svenska staien och däri- nora ger kännetecknet en officiell genora ger kännetecknet en offici- karaklär, särat svenskt korarau- ell karaktär, särat svenskt konunu- nalt vapen, nalt vapen, vilket är registrerat. Statsvapen får ej heller på annat sätt än sora känneteckenanvändas i näringsverksamhet utan vederbörligt tillstånd. Första och andra styckena gäller också beteckning soralätt kan förväxlas raed sålunda skyddad beteckning, Registrering av svenskt kommunalt vapen sker efterskriftlig anmälan i register, som föres för hela riket av patent- ochregistreringsverket. Registrering får ske endast om statens heraldiska nämndhar avgivit yttrande i ärendet om antagande av vapnet. Denna lag träder i kraft , Svenskt koraraunalt vapen, sora fastställts av Konungenföre nya lagens Ikraftträdande, registreras genora registreringsmyndighetensförsorg raed verkan från nya lagens ikraftträdande. Svenskt komraunalt vapen, som icke fastställts av Konungenmen sora antagits , åtnjuter skydd enligt äldre lag till utgångenav , Sådant vapen registreras även ora yttrande som avses i 1 a § ejavgivits, om anmälan om registrering göres före utgången av , Har ifråga om annat icke fastställt vapen, som antagits före nya lagens ikrafttiädande,yttrande som sagts ej avgivits, får registrering av sådant vapen ändå ske,ora anmälan därora göres före utgången av och statens heraldiska närandtillstyrker registrering. Utdrag av protokollet över justitieärenden hållet införHans Majrt Konungen i statsrådet på . Närvarande: Statsrainislern , rainistern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , . Statsrådet anraäler efler gemensara beredning raedstatsrådets övriga ledaraöter fråga ora ändring i lagen (1970: 498) om skyddför vapen och vissa andra officiella beteckningar och anför. Några uttryckliga,bestäraraelser ora fastställelse av koraraunalavapen har inle funnits, Kungl, Maj:t har eraellertid sedan raedellidenefter ansökan prövat ärenden av delta slag. F. n, bereds dessa ärenden inora civildeparieraentet.Ar 1972 avgjordes tre ärenden rörande fastställelse av nya koraraunala vapen, Därjärateavgavs särskild förklaring i tolv fall all äldre koraraunalt vapen framdelesskulle gälla för n; bildad komraun, Fastställelseav ett komraunalt vapen har betydelse för beredande av skydd för vapnet mot obehöriganvändning i näringsverksamhet i enlighet raed bestäraraelsema i lagen (1970:498) ora skydd för vapen och vissa andra officiella beteckningar (härefterkallad lag). Vapen som inte fastställts torde enligt rådandeuppfattning inte åtnjuta sådant skydd, om det ej använts av ålder ochotvetydigt vunnit hävd. Från koraraunalt håll har dock hävdats i olika samraanhang,att ett koraraunalt vapen alltid bör anses vara rättsligen skyddat i och raedatt koraraunen antagit vapnet och att statlig fastställelse av vapnetegentligen är onödig och saknar rättslig betydelse. Frågan har flera gångerbehandlats av , senast raed anledning av en vid riksdag väcktraotion (II:690, 1 LU 1966: 26), I en proraeraoriaden (nr 112) angående befogenheten att besluta ora rätt att i näringsverksarahetanvända vapen och vissa andra officiella beteckningar ra, ra, föreslog departeraentsutred-ningenbl, a, att ärenden rörande fastställelse av vissa koraraunala vapen ifortsättningen skulle avgöras av länsstyrelse i stället för, sora , av Kungl,Maj:l, Efter reraisshar yttranden över departementsutredningens promemoria avgetts avlänsstyrelserna i , , Norr- Prop.1973: 69 4 botlenssärat , koraraerskollegiura, sora bifogat yttranden avSveriges industriförbund och , samt från handelskarararnai Stockholra, och Malraö, patent- och registreringsverket, statensheraldiska närand och . Under den fortsattaberedningen av ärendet har frågan ora en översyn av lagaktualiserats, I en inora justitiedeparteraentet upprättadpromemoria (Ju 1972: 16) har föreslagits att det nuvarande systeraet raed fastställelseav komraunala vapen upphör och ersätts av ett systera raed registrering avsådana vapen och att dylik registrering i princip görs till förutsättning förerhållande av skydd enligt lag, Bestäramelser härom skall enligtförslaget tas in lag. Yttrandenöver den inom upprättade proraeraorian har efter reraissavgetts av hovrätten för Nedre , länsstyrelserna i säratGöteborgs och län, koraraerskollegiura, patent- och registreringsverket,statens heraldiska närand. , handelskararaare,handelskararaare samt handelskararaaren i , sora sararåtl raedhandelskamrarna i och . Soratidigare närants saknas uttryckliga bestäraraelser ora fastställelse av koraraunalavapen. Det föreligger således inte någon skyldighet för koraraun att hos Kungl,Maj:t begära sådan fastställelse. Faststäl-lelser har dock ägt rura sedan raedelliden,. Faslställelseärendenbereds inom civUdepartementet, Ansökan sänds i regel in till riksarkivels heraldiskaseklion, vilken förestås av slalsheral-dikern. Enligt 2 § andra stycketinstruktionen (1967: 106) för heraldiska sektion och statensheraldiska närand åligger det sektionen och näranden att i ärende ora fastställelseav koraraunalt vapen på begäran av koraraunen verkställa den heraldiskautredning sora behövs och avge förslag eller utiåtande. Enligt 6 § andrastycket i instruktionen åligger det statsheraldikern att lill näranden hänskjutaheraldiska frågor av invecklad beskaffenhet eller principiell betydelse.Ärenden om fastställelse av komraunalt vapen anses av statsheraldikern alltidböra underställas näranden. Denna öveHäranar därefter raed eget utlåtandeärendet tUl Kungl, Maj:t. Kungl,Maj;t har avgjort följande antal ärenden rörande fastsläUelseav nya koraraunala vapen resp, avgivit förklaring alt äldre koraraunalt vapenframdeles skulle gälla för nybildad koraraun: Beslut om nya kommunala vapen 2.2 Det rättsliga skyddet Enligt 1 § lag får bl, a, svenskt kommunaltvapen eller beteckning sora lätt kan förväxlas därraed ej utan vederbörligttillstånd användas i näringsverksamhet i varumärke eller annat kännetecken förvaror eller tjänster. Med komraunalt vapen avses enligt förarbetena städers,köpingars och landskorarauners vapen särat landskaps-, läns-och häradsvapen, Genoralagändringar, sora trätt i kraft (SFS 1969: 765780), harbeteckningarna stad, och lands-koraraun för de borgerliga priraärkoramunernasdel ersatts raed den enhetliga beteckningen koraraun, I varumärkes- och mönsterskyddslagsliflningen finns bestäraraelsertill skydd för bl, a, kommunala vapen som ansluter till regleringen i 1970 årslag. Enligt 14 § varuraärkeslagen (1960: 644) får varuraärke inte registreras,om i märket utan tillstånd har tagits in sådant koraraunalt vapen, sora enligtlag eller författning inte får obehörigen brukas sora varuraärke eller något soralätt kan förväxlas raed sådant vapen. Enligt 4 § mönsterskyddslagen (1970: 485)registreras inte raönster, ora i raönslret ulan tillstånd har tagits in svensktkoraraunalt vapen eller något som lätt kan förväxlas därraed, 2.2.2 Omfattningen av det rättsliga skyddet 2,2,2.1 lagstiftning lag tUlkora i samband raed den nya lagstiftningenora raöns-lerskydd och föranleddes närraast av en anpassning av de svenska besläraraelsernalill vissa nya regler på del intemationella planet. Någon saklig ändring ifråga ora skyddet för svenska koraraunala vapen i förhållande till dentidigare gällande lagen (1960: 646) ora skydd för vapen och vissa andraofficiella beteckningar åsyftades inte. Under förarbetena till 1970 års laggjordes ej heller några uttalanden ora skyddet för koraraunala vapen. Sådanauttalanden förekora eraellertid i saraband raed tUlkorasten av såväl 1960 årslag som den gällt 1973. 1973: 69 6 lande lagen (1934: 63) ora skydd för vapen och vissa andraofficiella beteckningar, 2.2.2.2 Förarbetena till lagstiftning Vid remissbehandUngen av det betänkande sora låg tillgrund lagstiftning föreslog riksheraldikerärabetet att det ibetänkandet använda uttrycket "svenskt kommunalt vapen" skulle bytasut mot "av Kungl, Maj:t fastställt svenskt koraraunalt vapen", I prop, 1934: 4 (sid. 40) anförde dåvarande departeraentschefeni delta avseende: Redan den nuvarande besläraraelsen i 4 § 3) varuraärkeslagenomfattar svenska kommunala vapen. Såsom den sakkunnige (sid, 42) erinrar,innehöll propositionen till riksdag ett uttalande, som synes avse enbegränsning tUl sådana hithörande vapen, sora blivit av Kungl, Maj:t stadfästa,I praxis torde dock anses, alt även andra svenska koraraunala vapen, soraotvetydigt vunnit hävd, äro inbegripna under registrermgsförbudet enligtgällande rätt. Vad riksheraldikerärabetet anfört synes raig icke lillräckligtmotivera en ändring härutinnan. Spörsmålet torde i fråga ora länsvapnen saknapraktisk betydelse, då dessa undantagslöst innehålla ett eller fleralandskapsvapen. Vad åter beträffar städernas vapen, äro dessa till större delenav Kungl. Motsatsen gäller dock ora icke så få städer, bl, a,flera av de äldsta, vilkas vapen använts . Detskulle vara obilligt, ora sistnäranda städers vapen skulle få fritt intagas i varuraär-kenav den anledningen att städerna underlåtit alt söka stadfästelse å sina vapen.I så fall skulle dessa vapen rent av förlora det nu bestående skyddet, vilketvore föga följdriktigt, då avsikten raed den ifrågasatta lagstiftningen är enavsevärd ökning av skyddet, förslag ledde ej till någon ändringi lagtexten, varför lag kora att innehålla uttrycket "svenskt koraraunaltvapen", 2.2.2.3 Förarbetena lill lagstiftning Till grund lag låg ett förslag av varumärkes-och firmautredningen (SOU 1958: 10). Enligt detta skulle bl. a. svenskt koraraunaltvapen åtnjuta skydd raot användning i näringsverksarahet. Utredningen anförde(betänkandet s, 379) att det enligt förslaget, i likhet raed då gällande rätt,inte var någon ovillkorlig förutsättning för skydd att vapnet hade blivit faststäUtav Kungl, Maj:t, Även sådana koraraunala vapen, sora använts av ålder ochotvetydigt vunnit hävd, orafattades av lagförslaget, I sitt yttrande överförslaget hävdade statens heraldiska närand att lagtexten i vad den avsågkommunalt vapen borde utformas så, att därav framgick att skyddet endast skulleavse fastställda vapen och sådana vapen, som använts av ålder och sora föreden då gällande lagens ikraftträdande otvetydigt vunnit hävd, Däreraot bordelagen inte ora- Prop.1973: 69 7 fattasådana vapen sora hade antagits av köpingar och landskorarauner på senare tidoch för vilka fastställelse antingen inte hade sökts eller också hade vägrats.Man borde enligt närandens raening förebygga den raissuppfattningen att lagenulan vidare beredde skydd åt kommunala vapen, som inte granskats ochregistrerats på sätt som skett i saraband raed Kungl. Detkunde enligt nänmdens uppfattning mycket väl länkas att en koraraun antog ettvapen, sora inte uppfyllde de fordringar som måste ställas exerapelvis på attvapnet i erforderlig grad skilde sig från andra redan existerande statligaeller koraraunala vapen, Iproposition 1960: 167 raed förslag lill bl, a, lag ora skydd för vapen ochvissa andra officiella beteckningar anslöt föredragande departeraentschefensig i huvudsak till vad statens heraldiska närand anfört. Enligt 1 § ilagförslaget skulle skydd enbart tillkoraraa "svenskt koraraunalt vapen, soraär vederbörligen fastställt eller av ålder brakat", Idenna fråga väcktes tre raotioner (1960: I: 706, 1960: II: 867och 1960: II: 866) i vUka heraslälldes att det laggivna skyddet för kommunala vapen ej skuUe inskränkas, I raotionerna 1960:1:706 och 1960: II: 867 yrkades alt uttrycket "svenskt koraraunaltvapen" raåtte bibehållas i lagtexten, TiU stöd härför åberopademotionärerna att ett godtagande av propositionen i denna del bl, a skulleinnebära all ett betydande antal fuUt korrekta köpings- och komraunvapen, soraantagits ulan följande statUg fastställelse, plötsligt skulleförlora det rättsskydd sora de ditintills haft. Delta kunde inle vara följdriktigt,då lagförslaget i övrigt innebar en väsentlig utvidgning av skyddet, Isitt av godkända utlåtande (1960: 39) anförde första lagutskottetföljande: Enligtgällande lag av är det icke någon ovUlkorlig förutsättning för skyddav svenskt kommunalt vapen, att detta blivit fastställt av Kungl, Maj:t, utanäven sådana kommunala vapen, sora använts av ålder och otvetydigt vunnit hävd,är skyddade. Enligt propositionen skall emeUertid enligt den nya lagen skyddtillkomma endast sådant svenskt kommunalt vapen, som är vederbörligenfastställt eller av ålder brakat, I de båda likalydande motionerna har yrkats,att måtte besluta, att någon inskränkning av det nu förekoraraandeskyddet för komraunala vapen ej sker. Utskottet har vid sin prövning ej funnitanledning föreligga att i förevarande sararaanhang vidtaga någon ändring i deträttsskydd, sora gällande lag bereder komraunala vapen och vill därför medbifall till yrkandena i ifrågavarande tre raotioner tillstyrka, att lagtexten givesden utformning, sora angivits i de båda likalydande raotionema. Denav antagna och av Kungl, Maj:t proraulgerade lagtexten innehållersålunda uttrycket "svenskt koraraunalt vapen". 2.2.2.4Frågans behandling vid riksdag vid riksdag väckt raotion (1966: II: 690) heraslälldesatt raåtte besluta all hos Kungl. Maj:t göra fraraställning ora att fastställelseav konununala vapen måtte upphöra. Till stöd för yrkandet anfördes i motionenföljande. Koraraunerna kunde självständigt besluta i frågor ora antagande ochförande av vapen och besluten behövde ej underställas stathg rayndighel. Vidanskaffandet av vapen hade städer, köpingar och komrauner anlitat riksarkivetsheraldiska sektion eller annan heraldisk sakkunskap. Ett betydande antal koraraunalavapen hade korarait till utan det statiiga organetsmedverkan och utan statiig fastställelse. Däreraot hade föranlett koraraunerna att begära Kungl. Maj:ts fastställelse avvapen, vUket koraraunerna gjort i den tron, att detta behövdes. Enligtmotionärerna var dock statiig faststäUelse av koraraunala vapen onödig, efiersomvapnen var lagligen skyddade i och med det kommunala beslutet ora antagande.Någon garanti för att vapnen ur heraldisk eller annan synpunkt skulle blibättre uppnåddes inte genom den statliga fastställelsen. Motionärerna ansåg attdenna procedur enbart innebar onödig byråkrati och kostnad. Fastställelse av koraraunalavapen hos Kungl. Maj:t borde därför ulan vidare kunna upphöra. Härför taladeockså den starka arbetsbelastningen inora inrikesdeparteraentet, sora viddenna tid beredde ärendena ora fastställelse av kommunala vapen. Isitt av godkända utiåtande (1966: 26) över motionen framhöll förstalagutskottet att endast sådana kommunala vapen sora blivit fastställda av Kungl.Maj:t eller använts av ålder och otvetydigt vunnit hävd skyddades enligt 1960års lag. Enligt utskottets raening fyllde fastställelsema en viktig uppgift genoraatt bereda koraraunema förraånen av skydd för deras vapen. Dessutora hade fastställelsemastor betydelse genora att de bidrog till ordmng och reda inora heraldiken.Utskottet ansåg sig därför inle kunna biträda raotionäremas uppfattning att Kungl,Maj:ts fastställelse av koraraunala vapen borde upphöra, tidigare nämnda proraeraorian nr 112 behandlade deparleraenls-utredningendels frågan ora beviljande av tillstånd att i näringsverksarahet användaskyddat vapen, dels frågan ora fastställelse av vissa vapen genom beslut av statiigrayndighet. Vad gäUer proceduren vid beviljande av tillstånd att i näringsverksarahetanvända skyddat vapen genorafördes i saraband med . lagstiftning enviss decentralisering i överenssläraraelse raed utredningens förslag. Vadangår den i detta sararaanhang aktuella frågan ora fastställelse av vapen frarahållerutredningen alt prövningen i sådana ärenden ora- 1973: 69 9 fattartvå moment, näraligen dels att vapnet konstnärligt överensstämmer medheraldiska prmciper, dels alt vapnet inte lätt kan förväxlas raed annat skyddatvapen, I båda dessa hänseenden följer Kungl. Maj:t i praxis alltid desynpunkter, sora fraraförts av heraldiska sektion eller statensheraldiska nämnd. Maj:ts nuvarande befattning med fastställelseärendenaär således av forraell natur. Ärendena bör därför i princip kunna delegeras. Ärenden ora fastställelseav landskaps-, läns- eller därraed järaförligt vapen bör eraellertid enligtutredningen även i fortsättningen avgöras av Kungl. Orsaken härtill är frärastsvårigheten alt finna läraplig rayndighet sora kan ta över dessa ärenden. Denbetydelsefulla roll som heraldiska sektion spelar vid ärendenasberedning talar visserligen för en delegering dit. Varken sektionen eller denheraldiska nämnden får emellertid enligt sin instruktion utöva självständig beslutanderätt.Enligt utredningen kan raan i och för sig tänka sig att får iuppdrag att besluta ora landskaps- och länsvapen. En sådan oraläggning skulle eraellertidde facto innebära ett slopande av själva fastställelseförfarandet. , skulle i så fall både anta och fastställa ettoch saimna landskaps- eller länsvapen. Därför bör faslställelseärenden av dettaslag ligga kvar hos Kungl. Utredningen framhåller att ansökningar ora fastställelseav nu avsedda vapen förekoraraer relativt sällan. Under treårsperioden19661968 fastställdes blott ett sådant vapen. Däreraotföreslår utredningen alt beslutanderätten i ärenden ora fastställelse avstäders, köpingars och landskorarauners (nuraera koramuners) vapen samthäradsvapen delegeras. Utredningen konstaterar att dessa ärenden är relativtvanliga och troligen koraraer att öka i antal i sambandmed förestående koraraunsararaan-slagningar. Först på lång sikt kan väntas en rainskninggenora att det totala antalet korarauner blir färre. Beslutanderätten i dessaärenden bör enligt utredningen ankoraraa på vederbörande länsstyrelse. Utredningenföratsätter därvid att före beslut inhäralar yttrande frånriksarkivels heraldiska sektion. och sektionen (i förekoraraandefall den heraldiska näranden) har olika uppfattning, bör överläranaärendet till Kungl. 3.1Remissyttrandena över departementsutredningens förslag Utredningensförslag alt fastställelse av städers, köpingars och landskorarauners (nuraera korarauners)vapen särat häradsvapen skall ankoraraa på länsstyrelse tUlstyrks ellerläranas utan erinran av saratliga reraissinstanser utora iGöteborgs och län, statens heraldiska nämnd och . Länsstyrelseni ställer sig tveksam till för- 1973: 69 10 slagetom delegering av beslutanderätten i vissa faslställelseärenden och anför somskäl härför, att antalet sådana ärenden vid de olika länsstyrelsernaskulle bil obetydligt och att vederbörande tjänsteraän därför ej skulle fåönskvärd erfarenhet av handläggning av dylika ärenden. i sitt yttrande den föreslagna delegeringen av beslutanderätten iärenden ora fastställelse av vissa koraraunala vapen. Näranden påpekar attkungliga fastställelser av koraraunala vapen har ägt rara sedan raedellidenoch att sådana fastställelser är av grundläggande betydelse för den heraldiskaordningen. Enligt närandens uppfattning skulle en delegering av dessa ärendenrubba en hävdvunnen och sakligt betydelsefull ordning. Nämnden gör vidare gällandealt antalet sådana ärenden torde bli ringa och alt dennaärendegrupp därför inle komraer att medföra någon avsevärd belastning för Kungl,Maj:t, Svenska kommunförbundetunderstryker i sitt yttrande alt det genom riksdagsbeslut ånyo blivitfastslaget att ett koraraunalt vapen är rättsligen skyddat i och raed att koraraunenantagit vapnet särat alt en statlig fastställelse av ett koraraunalt vapendärför får anses sakna rättsverkan. Vid sådant förhållande bör enligtförbundets mening den nuvarande möjligheten alt erhålla sådan fastställelseslopas. Den eventuella betydelse sora ett statligt fastställelseförfarandeskulle äga ur heraldisk synpunkt genora att befordra tillkomsten av en enhetligpraxis och förhindra förväxlingar med andra skyddade vapen bör enligt förbundetsraening kunna tillgodoses genora att statens heraldiska närand läranastillfälle att avge utlåtande i ärendet före fullraäktiges beslut ora antagandeav vapnet. Förbundet avstyrker därför förslaget ora överflyttning tUllänsstyrelse av beslutanderätten i vissa ärenden ora fastställelse av kommunalavapen och hemställer att statlig fastställelse av sådana vapen raåtte upphöra.Förbundet herasläller vidare alt kommun genom uttryckliga lagbestäraraelser tillerkännsrätt att själv anta sitt vapen raed full rättslig verkan. Förbundet föreslårockså att rättsskyddet utvidgas till att avse även annan användning av koraraunalavapen än i näringsverksarahet. 4 departementspromemoria 4.1 Allmänna synpunkter och förslag Iproraeraorian frarahålls att frågan vilka kommunala vapen sora skyddas genora1970 års lag får anses vara 1 viss raån oklar. Förarbetena till lagen gerklart vid handen alt av Kungl, Maj :t fastställda koraraunala vapen åtnjuterskydd enligt lagen liksom också sådana vapen som använts sedan lång tidtillbaka. Vad som däreraot är något oklart är om skyddet också orafattar vapen sora antagitsunder senare tid och sora inte har fastställts. Den oklarhet rörande skyddets orafattning som råder utgörenligt proraeraorian redan i och för sig anledning att företa en översyn avlagstiftningen. Också andra skäl talar för en sådan översyn. Vid utforraningen av en ny lagstiftning på orarådet är detenligt proraeraorian tänkbart alt ge skydd åt alla koraraunala vapen oavsettom de faslställls eller inte, Sora enda förutsättning borde i sådant falluppställas alt vapnet antagits av koraraunen. Ett sådant systera skulle eraellertidinnebära alt raan går raiste ora de fördelar sora fastställelseförfarandetinnebär, näraligen alt viss kontroll sker av att koraraunala vapen uppfyllerde krav som bör uppställas från heraldiska synpunkter och att ett koraraunaltvapen inte är lätt förväxlingsbart raed annat sådant vapen, Fastställelseförfarandethar också raedfört att raan kunnat centralt sarala uppgifter ora vilkakommunala vapen sora finns i , Detta får antas ha inneburit en hjälp förkomrauner sora varit i färd raed alt anta nya vapen. På grund av det anförda synes del enligt proraeraorian inlevara lärapligt att göra lag tilläraplig på alla komraunala vapen. Ävenom man genora särskUda övergångsbesläraraelser bereder skydd åt redanexisterande vapen är det å andra sidan av flera skäl inte heller lärapligt altinföra en ordning sora innebär att bara av Kungl, Maj:t eller annan rayndighetfastställda vapen skall åtnjuta skydd.