prop · FW0373 · 1973-12-31 00:00:00 — Någraremissinstanser anser alt ersättningen bör vara densamraa oavsett orabeställaren är statlig eller koraraunal. För egen del anser jag att de statligamyndighetema har en allraän skyldighet att raedverka till att den ekonoraiskapolitikens raål uppnås. För koraraunernas del bör bidraget även ha ensliraulerande verkan. Erfarenhetema av nuvarande ersättningsregler är ihuvudsak goda. Jag ser därför ingen anledning att föreslå någon ändring. Jag delar vidarekoraraitténs uppfattning att systeraet med senareläggning av beställningar ochleveransuppskov i högkonjunkturlägen kan vara ett lämpligt ekonomisk-politisktmedel. Jag vill i detta sammanhang erinra ora att budgetutredningen övervägerhur den statiiga in-vesteringsverksaraheten skall kunna anpassas efterstabiliseringspolitikens krav. Koraraittén beröröversiktligt frågan huruvida upphandling för biståndsmedel kan anpassas eftersysselsättningsläget i vårt land inom ramen för gällande riktlinjer förSveriges utvecklingsbistånd. Jag vill i detta samraanhang erinra ora vadministern för utrikes ärendena anförde i årets statsverksproposilion vidanmälan av fråga om anslag lill utvecklingssamarbete (prop. 1973: 1 bil. 5).Han framhöll därvid bl. a. att raan i högre grad än bör beakta biståndsverksarahetenssarahällsekonoraiska effekter och att det i första hand är önskvärt altundersöka raöjligheterna att raildra verkningama på betalningsbalansen säratstiraulera sysselsättningen i . Det är därvid naturligt attvarubiståndet särskUt inriktas på sådana oraråden där svenskt näringslivbesitter särskild konkurrensförmåga. Frågan om biståndsleve-ransemas betydelsei detta hänseende berörs även i direktiven för de sakkunniga sora nyligentillkallats raed uppdrag att företa en utredning angående Sverigesutvecklingssamarbete med u-länderaa. De sakkunniga bör enligt direktivenutforraa riktlinjer för biståndsverksaraheten och därvid beakta dennaupphandlings betydelse för sysselsättningen i vårt land. DenstatUga upphandlingen kan även ses sora ett medel inom ramen förregionalpolitiken. Statsraakterna har antagit ett regionalpoli- Prop.1973: 73 55 1, InU 1972:28, rskr 1972: 347).TUl regionalpolitiken hänfördes härvid strävanden sora har tUl syfte att förenaett effektivare resursutnyttjande på kortare och särat ökadekonoraisk tillväxt raed förbättrad järavikt i den näringsgeografiskautvecklingen. Hit hör bl, a. Insatser för att förbättra den industriella railjonexerapelvis genora förbättrad service till raindre och raedelstora företag. Enligt gällandeupphandlingskungörelse får regionalpolitiska hänsyn inte tas vidanbudsprövningen. Enbart affärsraässiga synpunkter skall gälla förrayndighetema vid deras prövning av anbuden. Koraraitténs förslag till nyaupphandllngsregler innebär inte någon ändring härvidlag. Jag ansluter mig tillkoraraitténs förslag på denna punkt raen vUl peka på att upphandlingsärendenraed betydelsefulla regionalpolitiska konsekvenser i vissa fall enligt deriktiinjer jag redovisat i det föregående kan behöva understäUas Kungl. Maj:tför en saralad bedöraning. Korarailtén förordar altraan inora raraen för principen ora affärsraässighet använder den statligaupphandlingen som ett regionalpolitiskt medel och detta tUlstyrks av flertaletremissinstanser. Komraittén uppehåller sig frärast vid de problera sora finnsför företag i de fyra nordligaste länen. Den frarahåller dock att desvårigheter att konkurrera sora föreligger för dessa företag i storutsträckning kan sägas gälla för mindre och medelstora företag i allraänhet.Liknande synpunkter fraraförs av några reraissinstanser. Även jag kaninstäraraa i en sådan bedöraning. De raindre företagen har, oavsett var de ärbelägna, inte alltid tillräcklig kännedora ora statlig upphandling och desaknar ofta raöjlighet att systeraatiskt bevaka denna upphandling. Myndighetemasbeställningar rör sig dessutora ofta ora raycket stora belopp varför fräraststörre företag kan göra sig gällande. Det är därför ett näringspolitisktintresse att stärka de raindre och medelstora företagens ställning i denstatliga upphandlingen. Härutöver bör man självfallet där så kan skeeftersträva regionalpoliliska effekter genom upphandlingen. Jag avser först berörafrågan ora åtgärder för de mindre och raedelstora företagen i allmänhet ochdärefter frågan om vissa insatser av regionalpolitisk natur. En allraän förutsättningför förslagen till åtgärder på detta oraråde är enligt rain raening att det iförsta hand raåste ankoraraa på de raindre och raedelstora företagen själva attaktivera sina insatser för att öka försäljningen till de statligarayndighetema. Dessa företag bör självfallet enligt gängse praxis inoraaffärslivet ha ansvaret för att deras varor och. tjänster erbjuds bestäUarsidangenora en aktiv marknadsföring. Jag vUl i detta samraanhang peka på denmöjlighet som företagen har att genom Tidning för leveranser tUl staten fåinformation om aktuella upp handlingar. Detär dock väl förenligt med den gmndsyn som jag redovisat 1973: 73 56 attäven från statens sida åtgärder vidtas i syfte att ge de mindre och raedelstoraföretagen bättre raöjligheter att konkurrera ora statliga beställningar. Jagförordar efter sararåd raed chefen för inrikesdeparteraentet och i likhet medflera reraissinstanser att företagarföreningama ges vidgade uppgifter på detlaoraråde. Jag anser att dessa föreningar genora sina direkta kontakter medföretagen är väl skickade att ge dessa bistånd och råd på upphandlingsorarådet.För att underlätta företagarföreningarnas arbete bör dessa tillställasbranschvisa förteckningar över större statliga rayndigheters upphandling ochöver större leverantörer sora vanligen anlitas. De större upphandlanderayndigheterna bör vidare tUl företagarföreningarna redovisa sittanskaffnings-prograra, i den del det är av särskilt intresse för de raindre ochraedelstora företagen. Det bör sedan ankoraraa på företagarföreningarna attförraedla denna inforraation till förelagen. Jag vill i detla sararaanhangpeka pä möjligheterna att inforraera mindre och medelstora företag omförestående upphandlingar genora alt infordra anbud genora annonsering. Jagåterkoraraer till denna fråga när jag behandlar saraordningen av den offentligaupphandlingen. Vissareraissinstanser har anfört att det systera, ""(SBA) som tillärapas i , bör uppraärksararaas. Jag vill därvidhänvisa till den redogörelse som lämnats i det föregående (sid. 45). Vissa av SBA:s funktionerfullgörs i i viss utsträckning av företagarföreningarna. Andra delar avdet araerikanska systemet är enligt min mening inte lärapliga att tillärapainom den statliga upphandlingen i vårt land. Jag avser då närmast förfarandetatt reservera viss del av upphandlingen för raindre företag, vilket skullestrida mot våra förpliktelser i EFTA-samarbetet. Vidare är företagsstrukturenannorlunda i vårt land. De större företagen har ofta ett syslera raedunderleveranser från raindre företag. Härigenora koraraer de mindre företagenalt i tämligen stor utsträckning delta i upphandlingen utan att detta kräversärskilda adrainistrativa åtgärder från statens sida. Tillärapningen i vårtland av ett syslera liknande SBA skulle innebära ett stort ingrepp i deupphandlande rayndighetemas arbete. I sararaanhanget bör man även beakta attantalet företag sora tillverkar sarama produkt i vissa fall är begränsat. Avpraktiska skäl går det därför knappast att reservera en del av upphandlingenför mindre företag ulan att det leder tUl fördyrad upphandUng eftersora detinte alllid föreligger en faktisk konkurrenssituation. Jag anser därför attdet inte finns förutsättningar att i införa ett förfarande liknandedet sora tUlärapas i . De av raig i det föregående förordadeåtgärderna bör på ett bättre sätt tiUgodose de nänmda företagens intresse. Jagövergår härefter till att beröra upphandlingen som ett regionalpolitiskt medelinora raraen för upphandlragsreglema. Vad först gäller frå- Prop.1973: 73 57 ganora den geografiska orafattningen för regionalpoliliska åtgärder harkoraraittén inte ansett det ligga i sitt uppdrag att föreslå annan orafattningän de fyra nordligaste länen. För försvarets myndigheter finns särskUda föreskrifterför att främja upphandlingen från förelag i dessa län. I och för sig kanarguraenl anföras för annan geografisk orafattning, exerapelvis detlokallserlngspolitiska stödorarådet. Jag anser dock efter sararåd raed chefenför inrikesdeparteraentet alt övervägande skäl talar för att de åtgärder soraredovisas i det följande bör begränsas till de fyra näranda länen. Verkan avåtgärderna blir näraligen starkare om området begränsas på detta sätt. Vidarehar dessa län en relativt överblickbar företagsstruktur sora gör det raöjligtatt bedöraa ora produktion verkligen ägt rura inora orarådet. Jag har förut frarahållitbeträffande de raindre och raedelstora förelagen att dessa i första handsjälva genora olika åtgärder bör öka sina försälj ningsanslrängningargenteraot de statUga rayndigheterna. Detsararaa gäller självfalletnorrlandsföretagen. Jag delar dock koraraitténs uppfattning att åtgärder börvidtas även från statens sida för att underlätta dessa företags försäljningartill staten. Enligtkoraraitténs uppfattning bör rayndigheterna inora raraen för gällandeupphandlingsbestäraraelser aktivt raedverka till att en ökad del avupphandlingen läggs ut hos företag i de fyra nordligaste länen. Myndigheternabör i delta syfte inhärata anbud från sådana företag i dessa län sora kankoraraa i fråga sora leverantörer. Koraraittén föreslår också attnorrlandsföretagen ges företräde vid anbud sora bedöras likvärdigt med annatföretags anbud. Vidare bör förteckningar över norrlandsföretagensproduktionskapacitet m. ra. upprättas av länsarbetsnäranderna i samråd medföretagarföreningarna och tillställas de större upphandlande rayndighetema.Förteckningarna bör innehålla uppgift även ora norrlandsföretagensproduktionsinriktning, antal anställda, aktiekapital, produktionsvärde etc. isyfte att ge en klar bild av i vilken utsträckning det finns företag i de fyralänen som kan koraraa i fråga vid en viss upphandling. Koraraittén föreslårvidare alt varje upphandlande rayndighet åläggs att orabesörja alt beslut 1upphandlingsärende i förra av protokoll eller raotsvarande koraraer berördanorrlandsföretag till hända. För att rainska belastningen på rayndigheterna bördessa enhgt koramittén tUl-stäUas ett gemensarat serviceorgan för de fyranordligaste länen vUket sedan distribuerar dem till resp. företag försedda medkoraraentarer. Koraraitténsförslag har vunnit ett brett gensvar hos remissinstanserna. Åtgärderna börenligt min raening positivt kunna påverka norrlandsföretagens raöjligheter attöka sina försäljningar lill de statliga myndigheterna. Jag finner det därförlämpligt att den statliga upphandlingen på föreslaget sätt utnyttjas i syfteatt uppnå gynnsararaa regionalpolitiska effekter. Några reraissinstanserifrågasätter dock behovet av ett 1973: 73 58 geraensaralserviceorgan och förordar i stället att de av koraraittén föreslagnaserviceuppgifterna bör ankomma på resp. läns företagarförening. Sora jagtidigare nämnt beträffande de mindre och medelstora företagen bör sådanauppgifter enligt min mening ankoraraa på företagarföreningarna. Förslaget attde upphandlande rayndigheterna skall åläggas alt sända protokoll tUl ettgeraensaral serviceorgan kan jag inte biträda raed hänsyn till det betydanderaerarbete sora detta skulle innebära. Jag vill dock peka på de raöjlighetersom finns att efter beslut i upphandlingsärende ta del avhandlingarna efter särskUd framställning ora detta. Konmiitténredovisar erfarenheterna av nu gällande regler för reraiss-förfärande inomförsvarssektorn. Koramittén har övervägt ora sararådsförfarandet börutsträckas också till civUa rayndigheter raen förordar inte detta.Erfarenheterna av förfarandet hittUls tyder på att det haft en förhållandevisliten betydelse. Koraraittén tar inte ställning lill huruvida det börtillärapas i fortsättningen för försvarets rayndigheter. så bedöras varafallet anser koraraittén i syfte att förenkla handläggnmgen att samråd endastbör ske för ärenden överstigande . Ävenora samrådsförfarandet haft en relativt liten betydelse anser jag attde inarbetade rutinema på försvarssektorn bör tillämpas t. v. Jag är dock ilikhet med koraraittén inte beredd att föreslå all ett liknandesararådsförfärande införs för de civila myndighetema. Denoffentliga upphandlingen på tekniskt avancerade områden har stor betydelse förden industriella utvecklingen. Komraittén har enligt sina direktiv övervägt oraen särskild beslutsordning behövs för denna upphandUng. Enligt koraraittén ärdet svårt att avgränsa upphandlings-aspektema på tekniskt intressantabeställningar från en vidare bedöraning av den industriella forsknings- ochutvecklingspolitiken. Koraraittén har därför visserligen skisserat vissariktluijer och förslag för att genora den offentliga upphandlingen främjaindustrins utveckling på tekniskt avancerade områden, men ansett att fråganborde prövas närraare i särskild ordning. Den skisseradebeslutsordningen innebär att en särskild delegation inrättas, tiU vUkenrayndigheterna skaU anraäla upphandlingar på tekniskt avancerade oraråden. Oradelegationen bedöraer en upphandling som industripoUliskt betydelsefull skallden överlärana ärendet tUl Kungl. Maj:t för avgörande. Särskilda medel bordeenligt koraraittén finnas för att bestrida merkostnader som kan uppstå förupphandlande myndigheter. Flertaletreraissinstanser ställer sig negativa tUl en särskUd delegation eller anser ilikhet raed koraraittén alt ytterligare utredning behövs. Styrelsen förteknisk utveckling (STU) tillstyrker visserligen att ett forum skapas, där enmera allsidig och övergripande bedömning Prop.1973: 73 59 avoffentlig upphandling kan ske, men anser att en eventuell delegation förutvecklingsbeställningar bör ges tUlfälle att, med utgångspunkt från en kortareförsöksverksarahet, ge förslag till en närraare precisering av uppgifter ochbefogenheter. i (LO) liksoradatainduslriutredningen uttalar sig för att en delegation tillsätts. LOfrarahåller att upphandlingen raåste betraktas sora ett viktigt näringspolitisktraedel. Delegationens prövning av upphandlingsärenden raåste enligt LO skeraed utgångspunkt i vad sora från sara-hällelig synpunkt är en önskvärdindustriell utveckling. Ett intensifierat utredningsarbete inom teknisktavancerade branscher måste därför ske för alt skapa underlag för sarahälletsnäringspolitiska organ att bedöraa vilken industriell struktur sora börfrärajas. Föregen del anser jag att den offentliga upphandlingen utgör ett viktigtinstruraent att fräraja den industriella utvecklingen i vårt land genora attstimulera till forskning och utveckling på tekniskt avancerade områden. Denoffentliga upphandlingen kan på detta sätt koraplettera bl. a. STU:s insatser.Delta bör kunna ske inora raraen för våra internationella förpliktelser. Jagdelar koraraitténs uppfattning att en särskUd beslutsordning kan behövas föratt bereda upphandlingsärenden sora bedöras ha en gynnsara effekt påindustrins utveckling och att det är önskvärt raed ett saraarbele raellanstaten och koraraunerna på detta område. Jag är eraellertid inte beredd att nutillstyrka att det av komraittén skisserade förslaget genoraförs. Frågan bör,raot bakgrund av såväl koraraitténs sora reraissinstansernas synpunkter,ytterligare utredas. Chefen för industrideparteraentet koraraer därför senareatt föreslå att STU får i uppdrag att göra en sådan utredning. Det ankomraer påKungl, Maj:t att besluta ora erforderliga åtgärder. Jagövergår nu till frågan ora samordning inom den offentliga upphandlingen, F. n,förekoraraer viss saraordning raellan upphandlande statliga rayndigheter bl, a,genora s. k, avropsavtal. Vidare finns en tUl RRV knuten saraarbetsdelegationraed representanter för större upphandlande rayndigheter i vilkenupphandlingsfrågor diskuterats, Koramittén anser för sin del att ökade kravställs på samverkan raellan upphandlande rayndigheter, Tillkorasten avenhetliga upphandlingsbestäraraelser för såväl den statliga sora denkoraraunala sektom, vilka jag återkoraraer till i det följande, anses vidareraedföra att ett systematiskt och utvidgat saraarbete mellan stat och komraunraåste koraraa till stånd, Koraraittén föreslår därför att den lill RRV knutnasaraar-betsdelegationen för upphandlingsfrågor ges vidgade uppgifter och enfastare organisatorisk förra. Delegationen föreslås även i fortsättningen varaknuten till RRV sora ett rådgivande organ. Enligt den överenskoraraelse sora träffals raellan koraraittén och 1973: 73 60 RRVå ena sidan och och åandra sidan, till vilken jag återkommer i det följande, skall RRV och förbundenverka för att statliga och koraraunala bestäraraelser utforraas på ett sålikarlat sätt som möjUgt, För behandlmg av frågor som berör såväl staten som koraraunernahar koraraunförbunden förklarat sig beredda att ingå i den föreslagnadelegationen. Flertaletreraissinstanser ställer sig positiva till koraraitténs förslag. tarupp frågan om den föreslagna delegationens anknytning till RRV och förordar altden i stället bör svara för sin verksarahet direkt inför Kungl, Maj:t, Ävenstatskontoret anser att ett sådant alternativ bör övervägas. Jagdelar i allt väsentligt koramitténs synpunkter och anser att en saraordningunder medverkan av en särskUd delegation kan leda liU betydande fördelar i denoffentliga upphandlingen. Ett samarbete raellan staten och koraraunerna ärenligt min mening angeläget och det är därför raed tillfredsställelse som jagkonstaterar att och Svenska landstingsförbundetförklarat sig beredda att ingå i den föreslagna delegationen. Delegationen böräven fortsättningsvis vara knuten till RRV som rådgivande organ med uppgiftatt bistå RRV vid behandlingen av upphandlingsfrågor och till verket inkoraraaraed förslag tUl ökad saraordning och rationalisering av den offentiigaupphandlingen på de oraråden sora kommittén angivit. Jag har för avsikt attföreslå Kungl. Maj:t erforderliga ändringar i den nuvarandesamarbetsdelegalionens uppgifter och organisatoriska förra. Kostnader försekretariatsgöromål särat ersättning till ledaraöter bör belasta anslaget tillRRV. Koramittén understrykeratt en viktig uppgift för den föreslagna delegationen bör vara att främjapraktisk inköpssamordning, Koraraitténs förslag i detta avseende tas upp avnågra reraissinstanser. pekar på att en för långtdriven inköpssaraordning kan få negativa konsekvenser för raindre ochraedelstora företag på grund av att dessa inte kan konkurrera ora alltför storabeställningar. Föregen del vill jag framhåUa behovet av inköpssamordning med hänsyn tUl deuppenbara fördelar detla kan medföra. Av särskilt intresse är att delegationenöverväger lärapliga forraer för praktisk inköpssaraordning mellan staten ochkomraunerna. Vad gäller de raindre och medelstora företagen vill jag hänvisatill vad jag tidigare anfört beträffande denna grupp av företag. Den föreslagnadelegationen bör vidare ägna uppmärksamhet ål raöjligheterna att frärajaupphandling från dessa förelag. Den bör därvid överväga frågan ora att ge denäranda företagen bättre inforraation ora föreslående upphandlingar, bl, a,genom att i ökad utsträckning annonsera sådana upphandlingar, vilket enligtgällande regler skall ske i Tidning för leveranser till staten. 1973: 73 61 Koraraitténhar utarbetat ett förslag lill nya upphandlingsregler. Delta förslag kan jag ihuvudsak biträda. Det ankoraraer på Kungl. Maj:t att besluta ora sådana regler.För inforraation redovisar och koraraenterar jag i det följandehuvuddragen i kommitténs förslag. Jagvill inledningsvis liksom reraissinstanserna ansluta raig lill koramitténsuppfattning att behov föreligger av en modernisering av upphandlingsreglerna,som ger vidare raraar för ett affärsmässigt handlande. Som jag redan berörtföreslår kommittén en konstruktion med en kungörelse sora endast innehållergrundläggande regler koraplelterad med tillämpningsanvisningar utfärdade pårayndighetsnivå. Remissinstanserna ställer sig överlag positiva härtill. Någraremissinstanser framför dock betänkligheter mot förslaget att anvisningarna börutfärdas av RRV. De förordar i stället att också anvisningarna utfärdas avKungl, Maj:t. Föregen del anser jag, som jag tidigare frarahållit, kommitténs förslag till uppläggningav de nya föreskrifterna lärapligt. Uppgiften att utarbeta anvisningarna böråvUa RRV. Enligtkoramitténs förslag skall de nya upphandlingsreglerna gälla för samtligastatliga rayndigheter. F. n. är AMS och överstyrelsen för ekonoraiskt försvar(ÖEF) undantagna från bestäraraelsema i nu gällande upphandlingskungörelse.AMS har i slort ingen erinran raot att tillärapa de nya bestäraraelsema. ÖEFunderstryker däreraot att verket även i fortsättningen bör bli undantaget frånde statliga upphandlingsbestäraraelserna, ÖEF frarahåller att behov föreUggeratt kunna göra avsteg från affärsmässigheten för att beaktaberedskapssynpunkter utan att frågan först hänskjuts till Kungl, Maj:t. Ävenförenade fabriksverken (FFV) ifrågasätter, med hänvisning tUl sin ställningsom affärsverk, om verket bör underkastas upphandlingsreglerna. Jaganser att samtliga myndigheter i princip bör tillärapa de nya föreskrifterna.För AMS kan dock i särskilda fall med hänsyn till upphandlingens syfte behövasen något större handlingsfrihet än föreskrifterna medger, ÖEF bör vidare raedhänsyn tUl verkets speciella uppgifter raedges undantag i samraa utsträckningsora , I raotsats tiU nu gällandeupphandlingskungörelse orafattar förslaget till nya regler även inköp avtjänster. Flertalet reraissinstanser, sora yttrat sig i denna fråga,tillstyrker detta, Soraliga ifrågasätter dock ora reglerna utforraals så attde lämpar sig för upphandling av alla slags tjänster och nämner därvidsärskilt konsulttjänster. Svårigheter anses raånga gånger föreligga vidkonsultupphandling att utforraa ett entydigt anbudsunderlag. För egen delanser jag att tillämpningsområdet för de nya reglerna bör orafatta ävenupphandling av tjänster. Denna upphandling är av betydande orafattning. Denbör därför regleras genora fasta regler på affärsraässiga grunder. Jag anseratt de särskilda problera 1973: 73 62 sorakan vara förenade med upphandling av konsulttjänster bör uppmärksammas ianvisningama till kungörelsen. Koraraitténsförslag tUl nya regler innehåller tre upphandluigsforraer, sluten upphandling,förhandUngsupphandling och direktupphandling. Sluten upphandUng motsvarar detupphandlingssätt sora traditionellt använts inora statlig upphandling sedanlång tid tillbaka. De båda andra upphandlingsformerna har däremot ingen direktmotsvarighet i nu gällande upphandlingskungörelse. Förhandllngsupphandlinginnebär att avslut får föregås av förhandlingar raed anbudsgivarna. Anbudskall dock på sedvanligt sätt infordras i konkurrens. Direktupphandling får skeutan att anbud infordras i särskild ordning. Denna förra är avsedd endast förupphandling till sraärre belopp. Reraissinstansernatillstyrker över lag kommitténs förslag till upphandlingsformer. Från någrahåll framhålls dock vikten av att den nya upphandlingsformenförhandlingsupphandling används restriktivt. Jagfinner koraraitténs förslag väl grundat. Den upphandlingsforra bör väljas soramed häns)'n tUl affärsmässigheten bedöras läraplig i varje särskUt fall. Detankoraraer på RRV att vid sin fortiöpande förvaltningsrevision följa upprayndigheternas val av upphandlingsforra. Koraraitténföreslår inte någon ändring i nu gällande bestäraraelse att myndighet får medgeleverantör räntefritt förskott på betalning raen frarahåller alt starka skältalar för generell räntebeläggning. Bland remissinstanserna förekommer deladeraeningar. Frågan prövas f. n. av budgetutredningen. I avvaktan härpå börnuvarande regler ora räntefritt förskott enligt rain raening tUlärapas t. v. Idetta saramanhang vill jag något beröra forraema för upphandling av statligabyggnads- och anläggningsarbeten. skall sådan upphandling sketill fast pris utan indexreglering ora tiden från anbud till arbetenasfärdigställande är kortare än .