prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Villredare klandra redovisning, skaU han väcka talan vid domstol inom sex månaderfrån det han fick del av den. Redare, som försummar det, har förlorat sin rätttill , om icke huvudredaren förfarit svikligt. Till bestridande av de utgifter, som av rederirörelsen påkallas,åligge envar redare att i mån av behov bidraga i förhållande till sin andel ifartyget. Försummarredare att vid anfordran erlägga beslutet bidrag och varder detta av huvudredareneller annan redare förskjutet, vare den försumlige skyldig att å förskjutnabeloppet erlägga ränta efter , tills betalning sker,ävensom ersätta kostnaden för den försäkring, som förskottsgivaren må hava tagittill sin säkerhet. Borgenären njute för sin fordran panträtt i den försumligesandel i fartyget och förmånsrätt till betalning enligt 4 § tredje stycketförmånsrättslagen (1970:979). Han äger dessutom, i avräkning å sin fordran, iden försumliges ställe uppbära den utdelning, som på dennes andel belöper. Den härstadgade panträtt och förmånsrätt upphör, därest icke genom stämning betalningsökes efter det fordringen uppkom. 49 §Till utgifterna för rederiels verksamhet skall varje redare bidraga iförhållande till sin andel i fartyget. Underlåter redare att på anfordranbetala sUt bidrag tdl beslutad utgift och lägger huvudredaren eller annanredare ut beloppet, skall den försumlige betala årlig ränta på detförskol-lerade beloppet efter det av vid liden för utläggettill-lämpade diskontot ökat , dock lägst . 18 § Beslutes ny resa eller reparation av fartyget efterslutad resa, äge redare, som ej deltagit i beslutet, ulan lösen avslå sin lotti fartyget till övriga redare och därmed bliva befriad från gäldande avtillskott för beslutets verkstäl- Den, som vill sålunda avstå sin lott i fartyget,göre därom skriftlig anmälan hos huvudredaren efter detbeslutet fattades eller, om han då icke var tillstädes, efler det han erhölldel av beslutet. Den avträdda skall fördelas mellan övriga redareefter förhållandet mellan deras andelar i fartyget. Är åden avträdda tagen försäkring, gällande för tiden efter dessavträdande, vare övriga redare förbundna alt mol försäkringens överlagande, enför alla och alla för en, gälda motsvarande andel av premien. Vinstoch förlust, som av rederirörelsen uppkommer, skall fördelas å redarne iförhållande tUl envars andel i fartyget. Finnes enligt avgiven redovisning överskott, skall dettatUl redarne utdelas i den mån, sådant kan ske utan hinder för nödiga utgiftersbestridande. Ej mårederi brytas därföre att lott i fartyget genom arv, köp eller annorledesövergår till annan man, eller att redare förklaras omyndig eller försättes ikonkurs. Vinst, som rederiets verksamhet medför och som ickebehöves för rederiels utgifter, skall utdelas till redarna i förhållande tUlderas andelar. Den som enligt 49 § lagt ut bidrag för annan har rätt atti avräkning på sin fordran lyfta utdelning, som belöper på dennes andel. Övergårandel i fartyget till annan, skall förvärvaren eller hans fångesmanofördröjligen underrätta huvudredaren och övriga redare härom. Har redare blivit medborgare i främmande stal, skall hanofördröjligen underrätta huvudredaren och övriga redare härom. Varder fartygslott av ägaren såld till annan än medredare,vare övriga delägare, en eller flera, såframt icke försäljningen skett åoffentlig auktion, berättigade att mol de vid försäljningen betingade villkor,sedan desamma, där medredaren del äskar, blivii av säljaren och köparen infördom- 33 1973.1 saml Nr 42 52 §Redare har rätt att lösa till sig andel i fartyget, som på annat sätt än genomförvärv vid exekutiv försäljning eller offentlig auktion övergått till annan änmedredare. Lösningsrätt gäller dock icke mot medredares make, avkomling elleravkomlings make. stol med ed fästa, av köparen till sig lösa fartygslolten;åliggande del den eller dem, som som lösa vilfa, alt eflererhållen kunskap om försäljningen giva det köparen till känna vidlösningsrättens förlust. Äro de, som lösa vilfa, flera, äge därtill rätt iförhållande lill den andel, vardera i fartyget äger. vill utöva lösningsrätt skall bjuda förvärvaren lösen inomen månad från det han underrättats om förvärvet eller inskrivning sökts fördetla. Försummas det, är lösningsrätten förfallen. Göraflera redare lösningsrätt gällande, skall den utövas i förhåUande till derasandelar. Lösen skall givas för den övergångna andelens fullavärde. Tvist om löseskillingens storlek avgöres enligt lagen (1929:145) omskUjemän. Överlåterredare sin lott i fartyget till annan man, inträder nye ägaren strax i enredares alla rättigheter och förpliktelser mot medredarne. Vad rederiet,förrän öveilåtelsen skedde, lagligen gjort och beslutit vare jämväl mol nyeägaren gällande; häftar överiålaren för oguldet tillskott till rederirörelsen,äge medredare jämväl mot nye ägaren rätt att avräkna sådan fordran å denutdelning, som belöper å den överlåtna i fartyget. I förhåUande tilltredje man svare nye ägaren såsom redare för de förbindelser, rederiet ingårefter det överlåtelsen skett. DetåUgger överlåtaren att hos huvudredaren eller hos samtliga medredarne göraanmälan om överlåtelsen och tiUika styrka, att denna blivit av nye ägaren godkänd;innan sådan anmälan skett, äge överlåtaren icke mol medredarne åberopa denskedda överlåtelsen till sitt fredande från ansvarighet. Mot Iredje man måöverlåtelsen icke åberopas i annat fall, än då denne icke varit i god tro. Är fartyget infört i fartygsrégistret, skall, efter detanmälan om överlåtelsen skett hos den myndighet, vilken förer registret. Redare, vars andel i fartyget övergått lill annan, bliricke fri från ansvarighet gentemot övriga redare för de förpliktelser han hadevid övergången. Ej heller blir han fri från ansvarighet för därefteruppkommande rederiförpliktelser förrän de övriga under-rätlats om förvärveteller inskrivning sökts för detla. Andelensförvärvare inträder i förhållande till övriga redare genast i en redares allarättigheter och skyldigheter. Han är på samma sätl som sin fångesman bundenav de beslut och åtgärder som träffats före övergången. De övriga redarna kunnafrån hans utdelning avräkna sådan fordran på bidrag till rederiels verksamhetsom gäller mot fångesmannen. Den nye redaren svarar i för hållande till tredje manendast för de förbindelser redarna ingå efter andelsövergången. Innan inskrivningsökts för förvärvet svarar även hans fångesman för sådana förbindelser iförhållande till tredje man, som varken känt till eller bort känna till andelsövergången. samma myndighet ofördröjligen låta i allmänna tidningarnakungöra överlåtelsen. Sedan sådant kungörande skett, skall överlåtelsen anseshava kommit till Iredje mans kännedom, där ej av omständigheterna framgår, althan varken haft eller bort hava kunskap därom. 22 § De redare, vilka tillsammans äga mer än hälfteni fartyget, må besluta, att fartyget skall försälfas och rederiet förtyupplösas. Där någon redare det yrkar, skall rederiet upplösas: 1. omfartyget till följd av förändring i de förhållanden, 1 § omförmäler, utanredarens åtgärd eller samtycke upphört att vara svenskt och på grund däravblivit avfört ur fartygsrégistret; 2. omhuvudredaren blivit genom domstols beslut skild från befattningen, såsom i 14§ sägs; eller 3. om redaren kan visa, att rederiet förvaltas på sådantsätt, att hans rätt därigenom kränkes. Om ej annat avtalats eller följer av 55 § skall rederietupplösas efler det redare hos medredarna påkallat rederielsupplösning. På begäran av redare skall rederiet upplösas, om 1. fartyget utan redarens åtgärd eller samtycke upphörtatt vara svenskt och lösningsrätt icke kan utövas enligt 52 §; 2. huvudredarenskilts från sitt uppdrag genom domstols förordnande; 3. medredareär ur stånd att fullgöra sina förpliktelser; eller 4. rederietförvaltas på sådant sätt att redarens rätt kränkes. Redare har alltid rätt att lösa ut medredare, som enligt54 § första stycket begärt att rederiet skall upplösas eller som medverkat tillall upplösningsgrund inträtt enligt 54 § andra stycket. Den som vill utövautlösningsrätt skall bjuda medredaren lösen inom en månad från det han fick ddav dennes begäran om upplösning eller kännedom om att upplösningsgrundinträtt. Försummas det, är utlösningsrätten förfallen. Bestämmelserna i 52 § andra och tredje styckena ha motsvarandetillämpning. 24 § Redare, som har större del i fartyget än hälfien, äger övertaga fartygets förande, om han är behörig därtill. Kan överenskommelse ej träffas om lönevillkoren, fastställas dessa av tre skiljemän enligt bestämmelserna i lagen om skiljemän. Om den som har större del i fartyget än hälften är befälhavare, skall rätten på annan delägares talan skilja honom från befattningen, om giltiga skäl föreligga. 23 § Vid upplösning av rederi skall fartygets försäljningske på offentlig auktion. Kunna redarna ej enas om orten där auktionen skalläga rum eller om villkoren för försäljningen, avgöres tvisten av tre skiljemänenligt bestämmelserna i lagen om skiljemän. Vid upplösning av partrederi skall fartyget säljas. Enas ejredarna om försäljningsorten, bestämmes den av god man, som utses enligt lagen(1904: 48 s. 1) om samäganderätl. Enas de ej om sättet för försäljningen, skallden ske på offentlig auktion. Därvid har lagen om samäganderätt motsvarandetillämpning, om försäljningen skall äga rum i . Närlagen om samäganderätt tillämpas enligt andra stycket, skall tingsrätten påfartygets hemort vara laga domstol i stäUet för den domstol som föreskrives iangivna lag. 57 § Den som har större andel i far tyget än hälften har rätt att föra fartyget, ora han är behörig där till. Tvist om lönevUlkoren skall avgöras enligt lagen (1929:145) om skiljemän. Om fartyg, som enligt vad skeppshandlingarna utvisa är intecknatför fordran, på utländsk ort tages i mät eller belägges med kvarstad förfordran, skall befälhavaren ofördröjligen underrätta kända inteckningshavareom utmätningen eller kvarstaden. Bevis om inteckningsåtgärd bör fogas vidskeppshandlingarna. Närmare bestämmelser härom meddelas av Konungen. Om fartyg av utländsk myndighet belägges med kvarstadeller utmätes, skall befälhavaren ofördröjligen underrätta närmaste svenskekonsul i den främmande staten och, i fråga om skepp, registermyndigheten. Vidunderrättelse till registermyndigheten skall såvitt möjligt ingivas denutländska myndigheten bevis om åtgärden. Första stycket har motsvarande tillämpning, när kvarstadeneller utmätningen häves. Bortfraktarenvare ej pliktig att utlämna godset, innan laslemottagaren de d 112 §omförmälda fordringar ävensom ersätlndng för överliggetid och annat uppehållvid lossningen, så ock haveribidrag samt annan fordran, för vUken godset mähäfta, eller ock i allmänt förvar eller hos enskUd man, som av bortfraktarengodkännes, nedsatt fordringsbeloppet att av bortfraktaren lyftas efter godsetsavlämnande. För ännu icke fastställda haveribidrag må gods ejkvarhållas, om laslemottagaren för dem ställer säkerhet. inlastat gods i mät, må inlastat gods i mät, raå det ej lossas under andra villkor det ej lossas underandra villkor än befraktaren detsamraa. änbefraktaren ägt utbekomma detsamma; varder godset utmätningsvis sålt, gällevad i 277 § stadgas. För skada,som av befälhavare, någon av besättningen eller lots genora fel ellerförsuramdse i tjänsten åstadkommes, vare redaren ansvarig. Samma lag vare, omeljest skada åstadkommes av någon, som, utan att tillhöra besättningen, pågrund av redares eller befälhavares uppdrag utför arbete i fartygels tjänst. Vad redaresålunda nödgas utgiva äge han söka åter av den, som vållat skadan. Om redaresfrihet frän ansvarighet i vissa fall stadgas nedan i 122 och 171173 §§, såock i lag i anledning av tillträde till internationellakonvention rörande konossement. 233 §Redaren är ansvarig för skada som befälhavaren, medlem av besättningen ellerlots vållar genom fel eller försummelse i tjänsten. Redaren är också ansvarig,om skada orsakas av annan, som på hans eUer befälhavarens uppdrag utför arbetei fartygets tjänst. Vad redaren sålunda utgivit har han rätt alt söka åter avden som vållat skadan. Bestämmelserom redares frihet från eller begränsning av ansvarighet i vissa fall finnas i122 och 171--775 §§ denna lag samt i lagen (1936:277) i anledning av Sverigestillträde till internationella konvention rörande konossement Om denbegränsning av ansvarigheten vartill redaren därutöver är berättigad finnas bestämmelseri delta kapitel. 7 mom. Äransvarigheten begränsad, svarar redaren intUl ett belopp beräknat för lon av fartygets dräklighet, dock minst etthundrafemtiotusenfrancs. Inträffar skada å person, höjes ansvarighetsgränsen i vad avser 235 § Äransvarigheten begränsad, svarar redaren intill ett bdopp beräknat för ton av fartygets dräktighet, dock minst etthundrafemtiotusenfrancs. Inträffar skada å person, höjes ansvarighetsgränsen i vad avser sådanskada med tvåtusenetthundra sådan skada med tvätusenetthundra francs för ton, dockminst med . 2 mom. Med franc förstås en enhet innehållande sextiofemoch guld av niohundra tusendelars finhet. Omräkning lillsvenskt mynt skall ske efler kursen den dag då redaren ställer säkerhet för sinansvarighet eller, om säkerhet icke ställes, då betalning sker. Meddräktighet avses nettodräktigheten, för maskindrivet fartyg ökad med detmaskinrura som vid bestämmandet av nettodräktigheten dragils frånbrutlodräktighe-ten. francs för ton, dock minst med sexhundratrettiotusenfrancs. Ansvarighetsgränsen gäller beträffande fordringar, vilkauppkommit på grund av en och samma händelse. Med dräktighet avses nettodräktigheten, för maskindrivetfartyg ökad med det maskinrum som vid beräknande av nettodräktigheten dragitsfrån brattodräktighe-ten. Vad som förslås med franc bestämmes i 348 §. 256§ Den ansvarighetsgräns, varom stadgats i 255 §, gäller beträffandefordringar, vilka uppkommit på grund av en och samma händelse. Fordringar på grund av skada å person skola i första handtillgodoses med det ansvarighetsbelonr" som avses i 255 § 7 mom. am.trastycket. Förslår ej detla, skall återstoden av fordringarna tillsammans medövriga fordringar tillgodoses ur det belopp som avses i nämnda mom. förstastycket. 236 §Fordringar på grund av skada å person skola i första hand tUlgodoses med delansvarighetsbelopp som avses i 235 § första stycket andra punkten. Förslår ejdetla, skall återstoden av fordringarna tillsammans med övriga fordringartillgodoses ur det belopp som avses i samma stycke första punkten. Fördelningen av ansvarighetsbelopp skall ske i förhållandetill fordringarnas storlek. Har redaren betalat fordran som avses i denna paragraf,skall han anses träda i fordringsägarens ställe med samma rätt som denne ochford-ringsbdoppet medtagas vid fördelningen av ansvarighetsbeloppet, såvittfordringen kunnat här i riket göras gällande mot redaren. Visar redaren atthan, oaktat krav ännu ej skett, har alt betala fordran som avses idenna paragraf, skall jämväl den fordringen medtagas vid fördelningen. 237 § Kvarstad eller annan handräckning för fordran, beträffande vilken ansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärd skall hävas, om redaren inom riket hos rätten eller överexekutor ställer säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt 235 § jämte ett av myndigheten bestämt tUlägg för ränta och kostnader i saken. Säkerheten må åberopas gentemot alla borgenärer, för vilkas fordringar gäller begränsning till samma ansvarighetbelopp och skall anses vara ställd till förmån för alla sådana borgenärer. 257 § Kvarstad eller annan handräckning för fordran,beträffande vilken ansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådanåtgärd skall hävas, om redaren inom riket hos rätten eller överexekutorställer säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt 255 § jämte ett avmyndigheten bestämt tUlägg för ränta och kostnader i saken. Säkerheten mååberopas gentemot alla borgenärer, för vUkas fordringar gäller begränsning tiUsamma ansvarighetsbelopp, och skall anses vara ställd till förmån för allasådana borgenärer. Har redaren ställt säkerhet för ett mindre belopp än iförsta stycket avses och ställer han därefter hos samma myndighet säkerhet föråterstoden, skall ock vad i första stycket stadgas äga tUlämpning. Om redarenställt full säkerhet efter vad i första eller andra stycket sägs, skall på hansyrkande tidigare ställd säkerhet för fordran som avses med den fullasäkerheten frigivas. Vad i denna paragraf är stadgat skaU äga motsvarandetillämpning, om säkerheten ställts hos vederbörlig myndighet i , Finlandeller . 258 §Kvarstad eller annan handräckning för fordran, beträffande vilkenansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärd hävas, omredaren visar, att han, innan åtgärden genomförts, utom riket ställt betryggandeoch för borgenären tillgänglig säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt255 § i någon av följande hamnar: 238 §Kvarstad eller annan handräckning för fordran, beträffande vilkenansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärd hävas, omredaren visar att han, innan åtgärden genomförts, utom riket ställt betryggandeoch för borgenären tillgänglig säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt235 § i någon av följande hamnar: 1, den hamn därden händelse inträffat vara fordringen grandas eller, um händelsen ej ägt rum ihamn, den första hamn som fartyget anlöpt efler händelsen; 2, landsättningshamnen,om fordringen avser skada å person; 3, lossningshamnen,om fordringen avser skada å last. Har ifall som avses i första stycket säkerheten ställts i annan ort än där angives,prövar rätten eller överexekutor med hänsyn till omsläri-dighetema, huruvidahandräckningsåtgärd, som sagts, skall vägras eller hävas. Vad iförsta och andra styckena är stadgat gäller även, om den Vad iförsta och andra styckena är stadgat gäller även, om den utom riket ställda säkerheten icke motsvarar det fulla ansvarighetsbeloppet enligt 235 § men redaren inom riket hos rätten eller överexekutor StäUer betryggande säkerhet för återstoden jämte ett av rätten eller överexekutor bestämt tillägg för ränta och kostnader i saken. Utom riket ställda säkerheten icke motsvarar det fullaansvarighels-beloppet enligt 255 § men redaren inom riket hos rätten eller överexekutorställer betryggande sii-kerhet för återstoden jämte ett av rätlen elleröverexekutor bestämt tillägg för ränta och kostnader i saken. Vad i dennaparagraf är stadgat om hävande av handräckningsåtgärd skall äga motsvarandetillämpning i fråga om frigivande av säkerhet, som ställts inom riket tillbefrielse från handräckningsåtgärd. Tvistom beräkning av belopp, vartill redares ansvarighet är begränsad enligt 255 §,eller om fördelningen av ansvarighetsbelopp meUan borgenärer raå hänskjutastill utredning och avgörande av dispaschör i fartygets hemort eller därdispasch för den orten vanligen upprättas. Har fartyget ej hemort här i riket,uppgöres dispaschen av dispaschören i . Om ärende angående gemensamthaveri med anledning av den händelse, vara ansvarigheten grundas, är anhängigteller väntas bliva anhängiggjort hos viss dispaschör i riket, skall dock ankommapå denne att uppgöra jämväl dispasch som här avses. Redaren skall hos dispaschören uppgiva namn och adress påkända sakägare. Dispaschörenskäll, om del ej är uppenbart att okända sakägare ej finnas, genom kungörelse,som införes i allmänna tidningarna och i tidning inom orten, anmana sakägarnaatt inom viss förelagd tid skriftligen bevaka sin rätt även som ingiva dehandlingar, vilka de vilja åberopa. Särskilt meddelande skall genom brevtillställas kända, sakägare. I övrigt skall i tillämpliga delar gälla vad somär stadgat om dispasch vid gemensamt haveri. Kostnaden för dispasch, som av- Tvist om beräkning av belopp, vartill redares ansvarighetär begränsad enligt 235 §, eller om fördelningen av ansvarighetsbelopp mellanborgenärer må hänskjutas lill utredning och avgörande genom dispasch. I frågaom dispasch enligt första stycket gälla i tiUämpliga delar bestämmelserna i 7kap. Besiämmelse som avser haveridelägare gäller därvid istället sakägare. Kostnaden för dispaschen er- ses i denna paragraf, är redaren skyldig alt ersätta,såframt ej borgenär utan skälig orsak hänskjutit saken till dispaschör ellereljest särskilda skäl föranleda annat, Vad idetta kapitel är stadgat ora begränsning av redares ansvarighet ägertillämpning jämväl i fråga om ansvarighet som åvUar fartygets ägare, som ej ärredare, eller befraktare eller den som i redares ställe handhar fartygetsdrift. Delsammagäller ansvarighet vilken åvilar befälhavare eller medlem av besättningen ellerlots eller någon, som är i tjänst hos redaren, ägaren, befraktaren eller densom i redares ställe handhar fartygets drift, såframt ansvarigheten uppkommiti tjänsten. Sådan ansvarighet må begränsas, oaktat den uppkomrait på grund avfel eller försuramdse. Del sammanlagda belopp till vilket redare och övriga idenna paragraf omförmälda personer äga begränsa sin ansvarighet för fordringar,som uppkommit på grund av en och samma händelse, skall ej överstiga det fullaansvarighetsbeloppet enligt 255 §. sättes av redaren, om icke borgenär ulan skälig orsakhänskjutit saken lill dispasch eller eljest särskilda skäl föranleda annat. Vad idetta kapitel är stadgat om begränsning av redares ansvarighet ägertillämpning jämväl i fråga om ansvarighet som åvilar fartygets ägare, som ej ärredare, eller någon soni i egenskap av befraktare eller eljest handhar fartygetsdrift i redarens ställe. Detsammagäller ansvarighet vilken åvilar befälhavare eller medlera av besättningeneller lots eller någon, sora är i tjänst hos redaren, ägaren eller den som iegenskap av befraktare eller eljesl handhar fartygets drift i redarensställe, såfrarat ansvarigheten uppkoramit i tjänsten. Sådan ansvarighet måbegränsas, oaktat den uppkommit på grund av fel eller försummelse. Detsammanlagda belopp, tUl vilket redare och övriga i denna paragraf omförraäldapersoner äga begränsa sin ansvarighet för fordringar, som uppkommit på grandav en och samma händelse, skall ej översliga det fulla ansvarighetsbeloppetenligt 235 §. 262 § 242 § Vad idetla kapitel är stadgat äger tUlämpning, när begränsning av ansvarighetåberopas inför svensk myndighet. Beträffandeansvarighet som avses i 254 § 1 mom. andra stycket första punkten skall dockfrågan, huruvida och lill vUket belopp ansvarigheten är begränsad, avgörasefler den lag, sora gäller för tjänsteavtalet, om tjänsteavtalet regleras avlagen i annan stat, som är ansluten till internationella konventionangående begränsningen av ansvarigheten för ägare av fartyg som användas tillfart i öppen sjö. Beträffandeansvarighet som avses i 234 § 7 mom. andra stycket första punkten skall dockfrågan, huruvida och lill vilket belopp ansvarigheten är begränsad, avgörasefler den lag som gäller för tjänsteavtalet, ora tjänsteavtalet regleras avlagen i annan stat, som är ansluten till inlerna-liondla konventionangående begränsningen av ansvarigheten för ägare av fartyg som användas tillfart i öppen sjö. 267 § Sjöpanlrätt i fartyg och frakt tillkommer nedanstående fordringar: 1, Rältsvårdsavgifter,som tillkomma staten, och kostnader i fordringsägarnas gemensamma intresseför att få fartyget sålt, för dess bevarande intill försäljningen och förköpeskillingens fördelning; tonavgifter, fyr- och båkavgifter, hamnavgifter ochandra offentliga avgifter och pålagor av samma slag; kostnader för lotsningoch för bevakning och bevarande av fartyget, sedan det inkommit i sista hamn; 2, fordranå hyra och annan gottgörelse, som tillkommer å fartyget anställd person pågrund av tjänsteavtal med redaren eller befälhavaren; 3, bärgarlönoch fordran å bidrag till gäldande av gemensamt haveri; 4, ersättningför sammanstötning eller annan sjöolycka; ersättning för skada å hamn-,dock-och vattenvägsanläggningar; ersättning för skada å passagerare,befälhavare eller till besättning hörande person; ersättning på grund av attlast eller resgods bortkommit eller skadats;