prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Även bland de remissinstanser som tillstyrker eller godtar förslaget allinrätta en särskild styrelse försvarets sjukvårdsstyrelse, försvaretsrationaliseringsinstitut, flygtekniska försöksanstalten, försvarsmedicinskaforskningsdelegationen, , statens bakteriologiska laboratorium,statskontoret, sektionen för teknisk fysik vid Lunds universitet.Statsanställdas förbund och - finns invändningar, bl. a. mot styrelsensuppgifter och storlek. Att behovet av en styrelse för försvarsforskning sätts ifråga hänger i många yttranden samman med att remissinstanserna harinvändningar mot den föreslagna ansvars- och uppgiftsfördelningen i första handinom forskningsorganisationen. I fråga om fördelningen av program- och produktionsansvarpåtalar flera remissinstanser, bland dem överbefälhavaren, försvaretscivilförvaltning, och , altutredningens förslag om all styrelsen för försvarsforskning skall ha s. k.formellt produktionsansvar för den ej objektbundna försvarsforskningen innebärett avsteg från vad som avses med produktionsansvar i försvarets planerings-och programbudgetsystem. svarets rationaliseringsinstitut ger den delning avbegreppet produktionsansvar som utredningen har gjort en klarare bild av vadsom avses. Överbefälhavaren anför att styrelsen för försvarsforskningsaknar den anknytning till produktionen, som är nödvändig för all kunna varaproduklionsansvarig myndighet. Om inte de forskningsutförande enheternatilldelas ekonomiskt ansvar inför Kungl. Maj:l för sin produktion finns detenligt överbefälhavaren stor risk för försämrad motivation och sämre resultat.För alt avnämarna skall ha möjlighet all lämna anvisningar tillforskningsorganen krävs vidare produktionsansvar hos det enskilda forskningsorganet.Överbefälhavaren anser all styrelsen för försvarsforskning inte bör lUldelasproduktionsansvar i någon form. Detta bör ligga på de forskningsutförandeenheterna. Liknande synpunkter framförs av . Verketanser att styrelsen för försvarsforskning varken skall ha program- ellerproduklionsansvar för den ej objektbundna försvarsforskningen, eftersomstyrelsen bl. a. komraer att utgöra ett effektivitetsnedsättande mellanledmellan avnämare och producenter. Ett särskUt problem är enligt materielverket program- ochproduktionsansvaret för den ej objektbunda forskningen och utvecklingen inomområdena skepps- och flygteknik. Denna forskning är särskilt nära förbunden medden objektbundna utvecklingen inom dessa teknikområden. Därför börmaterielverket och inte forskningsorganen vara program-och produktionsmyndighelför ej objektbunden forskning och utveckling inom dessa teknikområden. 1 fräga om försvarsmedicin och beteendevetenskap bedömerförsvarets sjukvårdsstyrelse att del är möjligt att en styrelse förförsvarsforskning kan åläggas programansvar för ej objektbundenförsvarsforskning. Sjukvårdsstyrelsen betonar all det är nödvändigt att detfinns medicinsk representation i ett sådant ledningsorgan som dock enligtstyrelsen inle bör ha produktionsansvar. Produktionsansvaret förförsvarsmedicinsk och beteendevelenskaplig forskning bör i stället ligga päförsvarsmedicinska forskningsdelegationen, vars kompelens bör breddas. Försvarers forskningsanstalt anser att en organisation medangiven ansvarsfördelning inte medför god förmåga till långsiktig inriktningoch dimensionering av försvarsforskningen. Detla beror enligt anstalten dels päalt styrelsen för försvarsforskning i alltför hög grad mäste engagera sig idetaljstyrning av planerings- och genomförandeverksamhet, dels på att effektivaorgan och procedurer för behandling av långsiktigare element iforskningsplaneringen saknas. En klarare ansvarsfördelning mellan styrelsenoch de forskningsutförande enheterna mäste göras. Delta bör innebära allstyrelsen koncentrerar sig på forskningens inriktning på lång sikt och haransvaret för alt leda perspektivplaneringen, medan huvuddelen avprogramplanering, remissverksamhet ra. m. ligger på de forskningsutförandeenheterna. Produktionsansvaret bör enligt forskningsanstalten ligga hos demyndigheter som utför forskningen. försvar ställer sigtveksam till att ansvaret för långsiktig, kunskapsuppbyggande forskning medanknytning lill psykologiskt försvar skall läggas pä styrelsen förförsvarsforskning. Nämnden har inga principiella invändningar mot detta, menkan inte inse att en sådan ansvarsfördelning medför några positivaeffekter. Riksrevisionsverketanser alt en uppdelning av program- och produktionsansvar pä skildamyndigheter enligt utredningens förslag medför oklara ansvarsgränser och enisolering av planeringen från genomförandet. konstaterarsammanfattningsvis all utredningen inte klart har visat att ett pä olikaforskningsmyndigheter uppdelat program-och produktionsansvar skuUe vara attföredra. Varken avnämarnas behov av inflytande över forskningsprogrammet ellereffektiviteten i samarbetet forskningsorgan-avnämare förbättras jämfört med attsamla program- och produktionsansvar till en myndighet. och statens bakteriologiska laboratoriumansluter sig i fråga om sina resp. verksamhetsområden i stort lill utredningensuppfattning om vilka uppgifter som bör vUa pä styrelsen för försvarsforskningsom ledningsorgan. finner det ändamålsenligt attinordna den tillärapade försvarsmedicinska forskningen under en myndighet medhänsyn tUl att de resurser som satsas pä denna forskning i första hand mästevägas mol satsningar på annan försvarsforskning. Enligt institutet bör detvidare vara medicinska forskningsrådets uppgift att även i fortsättningensamordna avvägningen mellan försvarsändamål och civila ändamål när det gällermedicinsk grundforskning. De flestaremissinstanser som har tagit upp frågan är kritiska mol utredningens förslagatt föra över forskningsorganisationens s. k, rådgivande funktion och därmedförsvarels forskningsanstalts pla-neringsbyrä till styrelsen förförsvarsforskning. Bara stäUer sig heltpositiv till en sådan överföring. Överbefälhavaren framhåUer att styrelsensutredningsavdelning enligt förslaget blir ett forskningsorgan förmetodikforskning, prognoser ra. m. vid sidan av teknisk-vetenskapliga och andraforskningsorgan. Metodik-rådgivning förekommer enligt överbefälhavaren på allanivåer i organisationen. Rådgivningens karaktär varierar medtillämpningsomräde och organisatorisk nivå. Behovet av samordning är motbakgrund av dagens erfarenheter stort mellan den del av försvarelsforskningsanstalt som företräder programelementet Övergripande studier ochutredningar och övriga delar av forskningsanstalten. Den rådgivande funktionenmäste därför ligga kvar pä olika nivåer inom forskningsorganisationen. Detsammanhållande ansvaret för den rådgivande funktionen bör enligtöverbefälhavaren åvUa det forskningsorgan som ansvarar för huvuddelen avrådgivningen. Behovet av en särskUd utredningsenhet vid styrelsen förförsvarsforskning och av all föra över ansvaret för operationsanalysorga-nisationenfaUer därmed bort. Överbefälhavaren anser all utredningen inte fullständigt haranalyserat denna organisations uppgifter och sätt alt verka. Organisationen föroperationsanalys är främst tUl för avnämarna. Dess personal skall vara drivandei avnämarnas studier och utredningar och därvid svara för sludiemetodikfrågor.Överbefälhavaren finner alt den forraella uppgiften all verka som kontaktlänk isamband med forskningsplanering inte bör åläggas organisationen. Liknandesynpunkter framförs av och . 1 saml Nr 88 Prop, 1973:88 82 Enligt kanutredningsavdelningens föreslagna roll som serviceorgan utan egethandläggningsansvar försvåra eller omöjliggöra en effektiv samordning av derådgivande funktionerna i en försvarsforskningsorganisation som består av enstyrelse för försvarsforskning och ett antal fristående institut. Utrednings-och systemstudieverksamheten bör ha nära kontakt med den tekniskt-velenskapligaforskningsverksamheten. För att förbättra utbytet i de rådgivande funktionernabör produktionsorganen enligt forskningsanstalten häUas samman inom enmyndighet, vars chef deltar i militärledningen i frågor som rör försvarsforskningen.Vidare bör utredningsavdelningen ingå i forskningsmyndigheten och gessammanhåUande ansvar för de rådgivande funktionerna inom helaforskningsorganisationen. Utredningsavdelningen bör därför tillföras resurserför alt leda och saraordna tekniska systemutredningar. Utredningsavdelningenbör i övrigt ha samma organisatoriska stäUning som fackavdelningarna. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar anser att detcentrala ansvaret för den rådgivande funktionen bör förläggas tUl detforskningsorgan som ansvarar för huvuddelen av rådgivningen frän de olUcaforskningsniväerna inom vederbörligt fackområde. Överstyrelsen är sålundatveksara tiU att hela den rådgivande funktionen lUldelas ett samordningsorgansom är fristående från forskningsorganen. Överstyrelsen anför i huvudsak sammaskäl för denna uppfattning som överbefälhavaren och . Enligt statskontoret bör ledningsorganet vara neutralt iförhällande till de forskningsutförande enheterna. Det är därför lämpligt attbegränsa styrelsens verksamhetsområde till all omfatta enbariledningsuppgifter. Statskontoret förordar att huvuddelen av dé föreslagnauppgifterna för utredningsavdelningen förs över frän styrelsen förförsvarsforskning rill andra befintliga organ eller tUl ett särskUt utredningsinstitut.Statskontoret diskuterar därvid oUka lösningar, bl. a. överföring tillavnämarmyndigheler eller tUl . avstyrker att ren produktionav forskning och studier förs över till styrelsen för försvarsforskning.Akademien anser att utredningsavdelningens uppgifter bör begränsas till vad somär absolut nödvändigt för styrelsens funktion men att övrig verksamhet skallligga kvar vid de forskningsutförande organen. TCO anser att det finns mycket goda samarbets- ochsamverkansformer som ombesörjer informationsutbytet både mellan de olikaforskningsorganen och mellan dessa och de för inriktnings- ochutveck-Ungsverksamheten ansvariga myndigheterna. överförande av stora delarav ansvaret för denna kontaktverksamhet till styrelsen för försvarsforskningkan enligt TCO inte förbättra ulan snarare försämra de konlaktfunktioner som säkerstäUer forskningsorganens aktiva medverkan på alla nivåer inomtotalförsvarets studie- och utredningsverksamhet. Också när det gäller formerna för programplanering-e nriktas kriiik mot utredningens förslag. Många remissinstanser anser att arbetetmed programplaneringen inom de programnämnder som Prop, 1973:88 83 föresläs vid styrelsens planeringsavdelning kommer att blitungrott och personalkrävande. Vissa instanser, bland dem överbefälhavaren,påpekar all chefsnämnderna blir överflödiga oeh att deras uppgifter kan lösaseffektivare, om de forskningsutförande enheterna hålls samman i en myndighet.Överbefälhavaren framhåller att nämndorganisationen troligen kommer att krävaen väsentligt ökad arbetsinsats från avnämarna somansvarsförhållandena blir oklara. Överbefälhavaren avstyrker därför attsärskilda programnämnder inrättas. Programnämndernakommer enligt all omfatta ett stort antal ledamöter,totalt något hundratal, varav verket har en ledamot i varje nämnd. Denna formförefaller otymplig. Ur verkets synvinkel är del dessutom svårt att med enledamot i de mest omfattande programmen nå den mångsidighet som är nödvändigför att ell godtagbart resultat skaU uppnås i avvägningen mellan varje programsdelar inbördes. Ännu större svårigheter väntas uppslå alt åstadkomma enawägning mellan programmen. har ocksä invändningar mot allprogramnämnderna i samråd med materielverket och andra materielanskaffandemyndigheter skall samordna planläggningen av forskningsorganens beläggning medbåde objektbundna och ej objektbundna forsknings- och utvecklingsuppdrag.Anknytningen mellan objektbunden forskning och malerielanskaff-ningsprocessen iövrigt måste från kostnads-, tids- och prestandasynpunkt vara stark för attresultaten av forskningen skaU tUlgodogöras optimalt. Programnämnderna kanenligt materielverkels mening inte medverka lUI att den objektbundnaforskningens effektivitet höjs. Nämnderna är personalkrävande och ger inte denanknytning mellan forskning och materielframtagning som är nödvändig.Programnämnder bör därför enligt verket inle inrättas. förordaratt avvägningen raellan olika tUlämpningsområden liksom f. n, sker vid enprioriteringskonferens i närvaro av representanter för avnämare ochforskningsenheter. finner det olämpligt att enmyndighets totalbehov av forskning uttrycks samlat i ett dokument i samband medperspeklivplaneringen och all detta dokument används som det vägande underlageti en sluten awägningsprocess i programnämnderna. Perspektivplaneringen skererfarenhetsmässigt i sådana former och termer att forskningsbehovet iallmänhet inte framgår direkt. Forskningsanstalten anser all de godaegenskaperna i anstaltens nuvarande planeringssystem inte kan bevaras iprogramnämndskonstruklionen. Genom programnämndernas begränsade storlek kommerderas sammansättning att bli ofullständig eUer att sakna balans. Viktigaavnäraargrupper kommer att sakna företrädare eller representeras av ombud förannan avnämargrupp. Planernas förankring i forskningsorganen kommer ocksä attbli svag med de incitament till konflikter som detla kan medföra.Programnämnderna är enligt forskningsanstalten inte heUer bra instrument förinsyn i något avseende. Vetenskaplig insyn i proceduren för forskningensinriktning kan säkerställas bl, a, genom att vetenskapliga ledamöter iforskningsorganisationens styrelse aktivt deltar i t, ex,prioriteringskonferenserna samt genom vetenskapliga råd som är knutna tillproduktionsorganen. anstalten bör programnämnder inte inrättas. Programplaneringenbör i stället bedrivas under former som innebär en vidareutveckling av anstaltensnuvarande systera. Detta bör bl, a, vidgas till att omfatta all ej objektbundenförsvarsforskning. För all säkerstäUa samordningen med den objektbundna forskningenbör rullning av prograraplanerna ske i sararåd med . , en behovsnämnd och en enhet för s, k, strategiskforskningsplanering bör dock tUlkoraraa och tillföras styrelsen förförsvarsforskning, om en sädan inrättas. Sådana organ ingår också i anstaltenseget förslag till en sammanhållen försvarsforskningsorganisation. Enligt militärpsykologiska institutet är det knappastmöjligt att ge programnämnderna den för deras viktiga funktioner nödvändigarepresentativiteten och göra dem arbetsdugliga. De blir lättotympliga konstruktioner som kommer all fä ägna stor del av sin tid och energiät att finna former för sin egen verksamhet, vUket raedför att kontakterna medforskningsverksamhet och avnämare blir Udande, Institutet anser också attdeltagandet i programnämndernas arbete skulle kräva en oproportionerligt storarbetsinsats frän säväl avnämarna som forskningsorganen. Institutet är inteberett att tUlstyrka inrättandet av programnämnder, har svårt att se alt programnämnderskulle förbättra raöjlighelerna till samverkan mellan styrelsen ochforskningsorganen jämfört med dagsläget. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar biträder de former för samordning avforskningsverksamhetens aUmänna inriktning och forskningen inom olika programsom kommer till uttryck i programnämnderna. Överstyrelsen är beredd attmedverka i de föreslagna nämnderna med beaktande av de olika programmensbetydelse för det ekonomiska försvarets planeringfunktioner. Enligt försvaretsralionaUseringsinslitut förefaller den föreslagna programnämndsorganisationenmed ett mindre, fast sekretariat all vara ett smidigt alternativ tUlplaneringsarbete i större grupper. Statskontoretförordar att program nämndernas antal begränsas till en nämnd per block avtUlämpningsområden. Statskontoret anser ocksä att programnämndernas karaktär avreferensgrupper bör markeras genom att de som stabsorgan knyts tUlgeneraldirektören. Även anser att en minskning avantalet nämnder bör möjliggöra en naturligare och mer direkt koppling lill detUlämpningsområden eller de block som anges i det tredje delbetänkandet.Akaderaien stöder helt förslaget om alt inrätta en resursnämnd. Enligt TCO bör programnämndernas uppgifter somkontaktorgan mellan avnämare och forskningsorgan kunna skötas bättre genomnuvarande kanaler. Remissinstansernas syn pä de former som föresläs förförsvarsforskningens finansiering hänger nära samman med deras tidigareredovisade synpunkter på fördelningen av program- ochproduktionsansvar. Överbefälhavarenanser att forskningsenheterna som svarar för den egentliga produktionen ocksåbör ha det fulla ansvaret för de ekonomiska frågorna. Överbefälhavarenkonstaterar vidare att det finns vissa oklarheter i utredningens förslag tUlforskningens finansiering och i samband därmed tillämpningen avprogrambudgetsystemet. Enligt överbefälhavaren bör en översyn ske, varvidfrämst de ekonomiska frågorna bör analyseras ytterligare och konsekvenserna avolika beslut klarläggas. Civilförsvarsstyrelsenbiträder utredningens förslag om att de perspektivplaneansvariga myndigheternaskaU anvisa försvarsforskningsorganisationens ledningsorgan raraar i stort förprogrammet Gemensam försvarsforskning. Enligt styrelsen är utredningensredovisning av de ekonomiska frågorna inte fullt klarläggande och entydig. Bl,a, framgår inte närraare hur kostnaderna för det gemensammaförsvarsforskningsprogrammel skall fördelas mellan överbefälhavarens ochcivUförsvarsstyrelsens m, fl, myndigheters planeringsramar. Styrelsen påpekarvidare att ett system med sekundäruppdragsfinansierad forskning medför riskerför att tyngdpunkten förskjuts mol kortsiktiga forskningsuppgifter. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar förutsätter all deperspektivplaneansvariga myndigheternas inflytande över de ekonomiska ramarnablir föremål för särskUda överväganden i samband med att den nya ordningen förförsvarsforskningen införs. instämmer i utredningens förslag, att utredningsavdelningen vidstyrelsen för försvarsforskning liksom flygtekniska försöksanstalten,militärpsykologiska institutet och fortifikationsförvaltningens forskningsbyrågörs självfinansierande, dock endast i fråga om tUlämpad forskning, oeh attverksamheten bedrivs genom sekundäruppdrag. Den kunskapsuppbyggandeforskningen, utom skepps- och flygteknisk forskning, bör dock som hittillsfinansieras genom primäruppdrag. Försvarets civilförvaltning är tveksam tUl utredningenssammankoppling av självfinansiering genom I 000-kronorsanslag och sekundäruppdrag.Sekundäruppdrag kan enligt civUförvaltningen mycket väl ges utan alt denmottagande myndigheten har något eget anslag att redovisa mol. Det är ocksåmöjligt att redovisa intäkter utan I 000-kronorsanslag, Civilförvaltningenföreslär att de berörda forskningsorganen var för sig fär produktionsansvaretför sin del av den ej objeklbundna försvarsforskning som styrelsen förförsvarsforskning har programansvar för. För finansiering och redovisning avforskningsproduklion ät uppdragsgivare utanför försvaret föresläs särskUdaprogramelemenl (1 000-kronorsanslag) för varje produktionsmyndighet. De föreslagna finansieringsformerna för deforskningsutförande enheterna och utredningsavdelningen inom styrelsen förförsvarsforskning anses av innebära attprinciper för s, k, självbärande drift skaU tUlämpas i större utsträckning änf, n. Detta bedöms innebära bl, a, en övergång frän förvaltningsekonomisk effektivitetsbedömningtill mera förelagsekonomisk effektivitetsbedömning. Institutet finner attutredningen har behandlat begreppet sekundäruppdrag och dess roU i försvarsforskningens marknadsprocess någotför ytligt, I fråga om försvarsforskningens redovisning i försvarelsplanerings- och programbudgelsystem anser rationaUseringsinslilulel alt man pägrund av forskningens betydelse bör inrätta ell särskUt organisatoriskthuvudprogram med samma innehåll som ett avvägningsprogram för den ejobjeklbundna forskningen. Härigenom avvägs insatserna förforsknings-programrael mot andra försvarsinsatser pä högsta nivå. De fem tUlämpningsomrädenabör utgöra delprogram inom det föreslagna huvudprogrammet. Ett sjättedelprogram, förslagsvis benärant Gemensam planering, skulle avse styrelsenssamordnande verksamhet. Styrelsen för försvarsforskning skulle sålunda enligtrationaliseringsinstitutet få programansvar och formeUt produktionsansvar förett huvudprogram som kaUas Allmän försvarsforsknmg. På riksstaten skullehuvudprogrammet fä en egen huvudrubrik. Forskningsinstituten bör enligtrationaliseringsinstitutet betraktas som redovisningsmässigt avgränsaderesultatenheter med egen ekonomisk redovisning. De bör på riksstaten redovisasraot ett gemensamt förslagsanslag om . Ett sådant gemensamt anslagunderstryker sammanhåUningen i en försvarsforskningskoncern, anser det missvisande att betecknafinansieringen genom sekundämppdrag som självfinansiering. Vad som åsyftas ärsnarare alt den interna budgeteringen och redovisningen inom forskningsorganisationenskaU vara sä upplagd att de enskUda forskningsorganen får karaktären avresultatenheter, som internt arbetar efter en koslnads-intäktsbudget.Riksrevisionsverket framhåller att det viktigaste styrinstrumentet, internkostnads-intäklsbudgetering och -redovisning, inte är beroende av vare siginterndebitering inom försvarskoncernen eller 1 000-kronorsanslag ulan krävertillgäng lill ett kostnadsredovisningssyslem som är anpassat till verksamheten.Påbörjat arbete med alt införa system S vid försvarels forskningsanstalt börinriktas pä alt möta dessa krav i en framtida organisation. Riksrevisionsverketkan i övrigt biträda systemet med att forskningsproduktionen baseras på attavnämarna ställer uppgifter och betalningsmedel för dessa tUlforskningsorganens förfogande. Del bör enligt mening skapaett kundleverantörsför-hållande med kostnadssänkande effekt. Verket äremellertid inte berett alt tillstyrka all den föreslagna redovisningen raot 1000-kronorsanslag införs i hela forskningsorganisationen. Förslagetom att finansiera forskningsutruslning över en kapitalfond biträds i principav , flygtekniska försöksanstalten, försvaretsrationaliseringsinstitut och , men raan erinrar om attbudgetutredningen diskuterar andra former för förmögenhetsredovisning vidmyndigheter. Förslagets genomförande bör därför anstå t. v. De forskningsutförande enhetemas organisation Merparten av remissinstansema synes dela utredningensuppfattning att det finns behov av förändringar i de forskningsutförandeenhetemas Behovet av ändring gäller främst denuvarande avdelningarna 1 -4 vid samt denmedicinska och beteendevelenskapliga forskningen. Meningama är dock starktdelade om hur omfattande dessa förändringar bör vara, främst vad gäUerforskningsanstaltens organisation. Fortifikatorisk och flygteknisk forskning 1 likhet med utredningen anser fortifikationsförvaltningenatt den fortifikatoriska forskningen även fortsättningsvis bör bedrivas inomförvaltningen. Om styrelsen för försvarsforskning inrättas, bör deorganisatoriska formema för fortifikationsförvaltningens samverkan medstyrelsen närmare klarläggas. Också anser allfortifikationsförvallningens forskningsbyrä kan stå kvar i nuvarandeorganisation. Överbefälhavaren anser att flygtekniska försöksanstaltenpå sikt bör inordnas i en sammanhäUen forskningsorganisation. finner däremot att försöksanstalten alltjämt bör utgöra ettsjälvständigt forskningsinstitut med myndighetsstäUning. Ocksä flygtekniskaförsöksanstalten anser att den bör stä kvar som självständig myndighet.Försöksanstalten pekar i delta sammanhang bl. a. på att den är landets centralaflygtekniska forskningsinstitution med uppgifter även utanför försvaret.Försöksanstalten ställer sig i princip positiv tiU förslaget att tillföraanstalten viss ytterligare forskningsverksamhet men anser alt frågan kräverytterUgare utredning. Enligt lyder utveckUngen päatt andelen civila uppdrag vid flygtekniska försöksanstalten kommer att öka iframtiden. Ur samhällets synpunkt är det ett betydande intresse att anstaltenstöder den civila flygforskningen. är ett av de fåtal mindreindustriländer som har en inhemsk flygplanstillverkning. anser attförsöksanstalten inte bör ingå i försvarsforskningsorganisationen.