prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Motdenna bakgrand har jag kommit till att den nuvarande ordningen med leveransentill bestäUaren som avgörande för giltigheten mot tredje man av detäganderättsförvärv som skeppsbyggnadsavtalet kan innefatta bör överges.Parterna bör inte bara stå fria att sinsemellan komma överens om äganderättsövergångenså som de finner för gott utan dessutom bör de kunna göra avtalet verksamt iförhållande till tredje man på den punkten. Detta kan bäst ske genominskrivning av beställarens äganderätt. Jag återkommer till förslaget om sådantsakrättsskydd för äganderättsförvärv (3.4.8.2). Meddenna ståndpunkt i äganderättsfrågan förordar jag inga bestämmelser vare sigindisposiliva eller dispositiva om vem som skall vara ägare till skeppsbygge.Skeppsbyggnadsavtalet får alltså bedömas efter i princip samma grunder somskeppsköpet. Deunder remissbehandlingen antydda, möjliga svårighetema för en bestäUare atthävda sin inskrivningsrätt gentemot ett eventuellt tredskan-de varv blir meddenna lösning begränsade till de fall då beställarens förvärv är ofullbordat.Om bygget nämligen viUkorslöst överlåtits på beställaren, kommer denne attredan före leveransen ensam disponera över rätten att registrera det och vinnainskrivning för sitt förvärv. Skulle hans förvärv vara ofullbordat, kan han istället såsom kommittén föreslagit söka inskrivning också på varvets vägnar.Eftersom inskrivning av rätt till oregistrerat bygge söks genom att byggetanmäls för registrering, kan han på så sätt tvinga fram registrering. Farhågoratt beställaren skall göra rättsförlust genom dröjsmål med varvets medverkanbehöver inte hysas. Rättsverkan på grund av inskrivning bör nämligen, somredan kommittén föreslagit (2.4.5.2) och som jag skall ange i det följande(3.4.8,2), knytas till tidpunkten för inskrivningsansökningen. Och över dentidpunkten disponerar beställaren under alla förhållanden ensam. Ehurudet är teoretiskt försvarligt att hålla frågan om den skattemässiganedskrivningsrätten skild från den privaträttsliga frågan om äganderätten, ärdet uppenbart att detta inte låter sig göra från företagsekonomiskautgångspunkter. Jag har efter särskilt samråd med cheferna för finans- ochindustridepartementen funnit att en ordning som pä en gång ger parternaavtalsfrihet och bevarar varven vid nuvarande skatterättsliga läge börföredras. Vad varvsborgenärerna angår kommer varvets retentionsrätt demtillgodo. De varvsanställda skyddas genom den statiiga lönegarantin vidkonkurs, som infördes genom lag (1970: 741) i ämnet och som efter senasteändring (1971:1046) går upp tUl fem gånger basbeloppet enligt lagen (1962: 381)om allmän försäkring. Vid överläggningar som jag haft med arbetsmarknadensparter har dessa förklarat sig dela denna uppfattning. Jfr vidare 3.6.4.5. Chefenför torde senare ta upp .fråga om behövliga ändringar iskattelagstiftningen för att varven skall kunna ut- 1973: 42 238 nyttjaskeppsbyggen i resultatutjämnande syfte, även när beställare inskrivits somägare därtill. Enligtnuvarande ordning skall fartyg avregislreras om det förolyckats, upphuggitseller eljest förstörts eller kondemnerats eller gått förloratförsäkringsmässigt eller förlorat svensk nationalitet. Bevis om inteckningshavaressamtycke krävs dock för avregistrering. Sådan får ej heller företas på grund avnationalitetsförlust förrän , varunder nationaliteten kanåterställas enligt regler i 5 § SjöL. Kommitténhar föreslagit, att skepp alltjämt skall avregistreras på nyssnämnda grunder.Avregistreringsgrunderna för skeppsbyggen skall enligt kommittéförslaget varadesamma, frånsett nationaUtetsförlust som ej är aktuell för byggen. Därtill gerkommittéförslaget ägaren rätt att själv i princip förfoga över registreringenså att han efler eget skön kan få bygget avregistrerat. Med utgångspunkt såväl isjöpanträtts- och skeppsbyggnadskonventionerna som i gällande rätt föreskriverkommittéförslaget emellertid viss spärr mot avregistrering genom krav påinteckningsborgenärs skriftliga samtycke, ett krav som dock inte skallupprätthållas vid överföring från skeppsbyggnadsregistret till skeppsregistret.I det sistnämnda fallet föreskriver nämligen kommittéförslaget att inteckningenskall föras över till skeppsregistret med oförändrad rätt. En annan spärregel ikommittéförslaget hänger samman med regler i det nya partrederikapitiet, somberättigar delägare att lösa tUl sig andel i fartyg, om den kommit i utländskhand och utlösning behövs för att fartygets svenska nationalitet skall kunnaåterställas. Så länge denna rätt kan utövas får nämligen avregistrering inteverkställas. Kommittéförslagethar under remissbehandlingen endast mött den invändningen att ombyggnad ellerannan förändring varigenom registrerat fartyg upphört att vara fartyg börutgöra självständig avregistreringsgrund i stället för att, som kommitténförordat, tolkningsvis föras in under den avregistreringsgrund som förutsätterbl. a. att fartyget förstörts. Jag kan i stort settansluta mig till kommittéförslaget. Men jag delar uppfattningen att ombyggnadeller annan sådan förändring, som innebär att skepp ej längre uppfyllerförutsättningarna för registrering såsom sådant, bör utgöra självständigavregistreringsgrund. Dit bör då också föras de fall då ändringen visserligenej medför alt karaktären av fartyg har gått förlorad men fartygets störstalängd eller bredd har gått ned under det mätt som förutsätts för att det skallvara skepp, dvs. skeppet har förvandlats tUl båt. Det är nalurldgtvdsangeläget, att egendom som ej längre uppfyller förutsättningarna förregistrering säsom skepp eller skeppsbygge möjUgt blir avförd urregistret. Det fall att förut- Prop.1973: 42 239 sättningarnabrustit redan vid registreringen skall jag behandla särskilt (jfr under3.4.8.1). För utomstående, som helt riktigt bedömer egendomen som båt ellersom lösöre i allmänhet, kan en bestående registrering tänkas leda tillrättsliga komplikationer t. ex. i samband med att egendomen mottas somhandpant eUer antas bli täckt av företagsinteckning. Tillbörlig hänsyn tillägaren och tUl borgenär tUl vilken upplåtits panträtt på grand av intecknmg idet föratvarande skeppet kräver på den andra sidan att avregistrering inteföretas utan vidare. Enligt min mening balanseras de motstående intressena väl,om inteckningsborgenären får på sig att söka betalning ur egendomen.Hans fordran är i allmänhet förfaUen tUl betalning i dessa lägen och kommer ivarje fall att vara det enligt en särskild regel om s. k. acceleration avförfallotid som jag föreslår i ett senare avsnitt (4.7). Denna frist kanlämpligen bestämmas till en månad från det att skeppet anmälts för avregistrering.Inleder borgenären därunder realisation av sin rätt, t. ex. genom lagsökning,så bör hans samtycke tUl avregistrering alltjämt krävas så att han kan låtarealisationen fortgå tiU exekutiv försäljning. Skulle han inte begagna fristenför angivet ändamål, bör hans samtycke tiU avregistreringen inte fordraslängre. Låter han inledda realisationsåtgärder förfalla, bör resiUtatet blidetsamma. Ägarens intresse tiUgodoses tUlräckligt, om rättsverkan avinskrivning blir bestående. Jag återkommer tiU det (jfr 3.4.8.1). Utövervissa regler om anteckning av namn på fartyg, som förts in i fartygsregistret,finns inga bestämmelser om inskrivning av sådana namn. Kommitténhar föreslagit att både enskilda skeppsnamn och serier av sådana namn skallkunna reserveras i förväg genom anteckning i skeppsregistret. Varje ägare avregistrerat eller påbörjat skeppsbygge får enligt kommittéförslaget rätt att pådet sättet förbehålla sig bruket av enstaka skeppsnamn för att han skallkunna förvissa sig om att han kan få sitt skepp registrerat under det namn hanavser alt ge det, exempelvis vid sjösättningen. Serie av skeppsnamn får påsamma sätt reserveras av den som äger ett registrerat eller påbörjatskeppsbygge eller ett registrerat skepp. Förutsättningarna är, dels att serienutåt markerar grupptUlhörighet, dels att den består av inbördes särskUjandenamn. Som exempel på namnserier, vilka bör kunna reserveras, har kommitténanfört svenska älvar eller namn med gemensam ändelse som "-holm"eller "-land" eller Uknande eller namn som består av ett gemensamtnamn med särskiljande tillägg för varje enskilt skepp. Konkurrensmellan olika namn eller namnserier löser kommittéförslaget så att i förstahand företräde skall gälla efter ordningen för ansökan och i andra hand, omflera ansökningar görs , före- 1973: 42 240 trädetskall bestämmas av efter skälighetsprövning. Anteckning om namneller namnserie skall avföras, om namnet eller serien inte tagits i bruk förregistrerat skepp eller varit ur brak . Anteckningen skalläven avföras på begäran av den till vars förmån den gäUer. Attenstaka skeppsnamn reserveras genom registeranteckning har inte mött erinranunder remissbehandlingen. Men förslaget om reservation av namnserier har somberörts redan i det föregående rönt viss kritik. Framför allt framhålls, attkravet på originalitet bör ställas högre än kommittén tänkt sig så att intehela block av tänkbara skeppsnamn blir täckta. Allmänt bestämda serier medvanlig förstavelse eller slut som "-land", "-holm" osv.anses inte böra godtas, ej heller sådana serier som namn på svenska älvar,operanamn och namn på delstater i . Det ifrågasätts, om inte serien måstepreciseras genom uppräk-nmg av däri ingående namn. Beträffande metoden att lösakonkurrensproblem har invänts, att skälighetsprövning är för godtycklig ochatt i stället inbördes ordning för diarieföring bör bestämma företrädet. Minaprincipiella överväganden i fråga om skeppsnamn har jag redovisat i avsnittetom fartyg i samband med förslag angående bestämmelse om fartygs identifieruig(3.3.4). I detta sammanhang är det närmast fråga om namnseriers utformning ochmetoden för reservering av namn och namnserier. Jagdelar som förat nämnts (3.3.4) uppfattningen att bruk av skeppsnamn skaU kunnavinna visst skydd i samband med skeppsregistrering. Ett eller flera särskiltangivna sådana namn bör kunna reserveras i förväg genom införing iskeppsregistret. Exempelvis den som skall namnge ett skepp vid sjösättningenbör på det sättet kunna försäkra sig om att namnet ej är blockerat när hanskall registrera sitt färdigbyggda skepp. Med denna metod kan i och för sigockså namnserier reserveras, vare sig de består av namn med ett klart inbördessamband eller ej. Och mot det finns enligt min mening intet att invända. Mensom framhållits under remissbehandlingen är det knappast lämpligt att merobestämda serier av tänkbara skeppsnamn blockeras på grund av reservationgenom införing i skeppsregistret. Namnserier, som ej består av ett begränsatantal särskilt angivna skeppsnamn, bör inte kunna vinna sådant skydd som dethär är fråga om utan att vara etablerade genom att ha tagits i bruk. Omen skeppsägare har flera skepp registrerade under namn, som tillsammanskonstituerar ett särpräglat namnskick, är det enligt min mening motiverat attrespektera detta i samband med registrering av andra skepp. Den typ avnamnserier jag här har för ögonen kan tänkas bestå av en grandkomponent, t. ex"", med tillägg av särskiljande beteckning, exempelvis"hav", "våg", "bris" osv. Det är tydligt att ettnamn som "Sunnanvind" skulle gripa in i ett sådant namnskick och det 1973: 42 241 påett sätt som skulle vara otillbörligt i den mån ett sålunda namngivet skeppgenom namnet skulle ge det oriktiga intrycket att tiUhöra samma ägare som deövriga. I så fall bör alltså registrering under namnet "Sunnanvind"inte tUlåtas utan samtycke av den skeppsägare vars namnskick är berört. Medsådant samtycke kan emellertid ingreppet i namnskicket ej anses otillbörligt.Det är ju nämligen inte samma sak att namnge skepp så att det ger sken av vissgrupptillhörighet som att namnge det på sådant sätt att förväxlingsriskföreligger. Sådan namn-givning får inte godkännas av registermyndigheten, varesig redare som berörs av namngivningen medger det eller ej. Det finnsnaturligtvis flera metoder att bygga upp ett särpräglat namnskick. Jag vUldock betona att den särprägel ett sådant namnskick måste ha för att förtjänaskydd i denna ordning enligt min mening utesluter namnserier som bygger påvanligt förekommande förstavelser eller änddser såsom "Berg-","-land" och "-holm". Den som vill ha skydd för sådana namnfår alltså begära inskrivning av dem genom uppräkning. Kommittéförslagetställer formeUa krav för rätt att reservera skeppsnamn. Jag har funnit, atträtten hellre bör knytas tUl det verkliga behovet än till formellakvalifikationskrav. Det bör således krävas, att sökanden gör troligt, att hanhar eller får bruk för namn eUer namnserie, som han vill förbehålla sig. Detär självklart, att en väl etablerad redare lättare kan göra reservationsbehov troligtän en nykomling i näringen, som kanske bör dokumentera sitt behov genom attvisa att han har skepp i beställning. Vadbeträffar metoden för att lösa konkurrens mellan flera gjordaansökningar om reservation av namn eller namnserier finner jag ingen anledningatt frångå kommittéförslagets skälighetsprövning. Jag har nämligen svårt attse hur den ordning vari ansökningar blir diarieförda, måhändaberoende på i vilken ordning posten bryts eller sorteras, skall kunna undgå attåtminstone för denna typ av konkurrens ge väl så godtyckliga utslag som enskälighetsprövning. Reservationav skeppsnamn bör enligt min mening ske genom inskrivning. Sådan inskrivningbör avföras, om det eller de reserverade namnen inte tagits i bruk för registreratskepp . För att passa även då flera namn reserveras på en gäng kanfristen lämpligen bestämmas tUl . 3.4.8Verkan av registrering och inskrivning Svenskrätt vUar bl. a. på grandsatsen, att inskrivning ej konstituerar materiell rätti den meningen att inskrivet rättsförvärv inte skulle kunna angripas. Ehuru viinte för fartyg har någon fullt utbildad privaträttslig 16 1973.1 saml Nr 42 Prop.1973: 42 242 registreringoch inskrivning, gör sig denna grundsats dock gällande på det sättet attgUtigheten av en i fartyg intecknad fordran kan prövas ulan hinder avinteckningen. Rättsverkan av inskrivning i fartygsregistret inskränker sig bortsett från den företrädesrätt som inteckningen grundar väsentligen viss inteckningslegitimation. Förden nya skepps- och skeppsbyggnadsregistreringen, omfattande även inskrivningav äganderättsförvärv delvis efter fastighetsrättslig förebild, har kommitténföreslagit att man bevarar grundsatsen att det underliggande rättsförhållandetkan prövas utan hinder av inskrivning. Den grundsatsen kommer då att gälla båderegistrerings- och inskrivningsåtgärder. Mot denna princip balanserarkommittéförslaget speciella regler, som likväl tillägger inskrivning materiellrättsverkan främst i form av sakrättsskydd för förvärv, skydd förgodtrosförvärv och företräde på grund av inskrivning mellan konkurrerandeförvärv. Under remissbehandlingen har kommittéförslaget i denna del endast föranletterinran om risken för rättsförlust, ifall registrerad egendom befinnes ej havarit registreringsbar. Enligt min mening finnsdet all anledning att i den nya ordningen för registrering av och inskrivningav rätt till skepp och skeppsbyggen gå ut från en allmän grundsals att varkenregistrering eller inskrivning skall konstituera materiell rätt. Detunderliggande rättsförhållandet bör alltjämt kunna prövas särskilt. Huruvidaregistrerad egendom är av den beskaffenhet registreringen föratsätter eller ominskrivet rätlsförvärv är giltigt, bör ej heller anses slutligt avgjort genomregistreringen eller inskrivningen. Detkan tänkas, att egendom som ej faller inom fartygsbegreppets ram likväl blirinförd i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret. Att detta skall visa sig bliett praktiskt problem är visserligen knappast troligt, eftersomregistermyndigheten får antas komma att med ledning av mätbrev eller på annatlämpligt sätt förvissa sig om att vad som söks registrerat, inte minst om detgäller egendom i fartygsbegreppets gränsområde till allmänt lösöre, verkligenskall bedömas vara registrerings-bart såsom skepp eller skeppsbygge. Mentveksamma fall kan dock uppstå och båt kan naturligtvis av misstag registrerassåsom skepp liksom f. ö. utländskt skepp felaktigt kan registreras såsomsvenskt. Som framhållits under remissbehandlingen finns det i sådana faU riskför rättsförluster genom att parter och andra grandat förfoganden på egendomensregistrering och inskrivning av rätt därtiU. PrincipieUt måste ju egendomenuppenbarligen avregistreras, när det ådagaläggs att den registrerats utan lagagrund likaväl som den skall avregislreras, när den efter en i och för sigriktig registrering förändrats så att den ej längre är registreringsbar. Närskepp eller skeppsbygge skaU avregistreras efter lagenlig registre- 1973: 42 243 ringskall det, som jag utvecklat i det föregående (3.4.6), ske med iakttagande avrättsägarnas intresse så att deras samtycke i regel krävs till åtgärden. Haregendom felaktigt registrerats som skepp eller skeppsbygge, skall den givetvisavregistreras. I sådana fall kan läget delvis se annorlunda ut. Mot dem varsanspråk grandas på inskrivning kan stå andra, t. ex. en innehavare avinteckning i den näringsverksamhet till vUken egendomen rätteligen hör. Sjöpanträtts-och skeppsbyggnadskonventionerna kan inte antas kräva, att deras spärreglertUl rättsägares skydd mot avregistrering skall gäUa i hithörande fall, eftersomkonventionerna avser bara egendom som utgör skepp och skeppsbygge. Men såvittjag förstår är det med den föreslagna lagstiftningens grundläggande syfte nämligen att stärka sjöfarts- och varvsnäringarnas möjligheter att utnyttjaskepp och skeppsbyggen för kreditsäkerhetsändamål bäst förenligt att omgeavregistrering av felaktigt registrerad egendom rned sådana skyddsregler att deförfoganden över den registrerade egendomen som förutsatt och grandats påregistrering och inskrivning, väsentligen säkerställs. Rättsverkan som vunnitspå grund av inskrivning m. m. bör bevaras utan hinder av att egendomenavregdstrerats. Det måste f. ö. vara en allmän grundsats som skall gällaoavsett på vdlken grund avregistrering sker. Och inteckningsborgenärerna bör hasamma rätt att inom en frist av en månad söka betalning ur egendomen som om dethade varit fråga om att ett registrerat skepp byggts om lill något annat (jfr3.4.6). Föratt ett sådant skydd för förfoganden på grund av registrering som jag härförordat skall aktualiseras fordras givetvis att registreringen vunnit lagakraft. Så länge besvär kan anföras mot registreringsbeslutet eller mot beslutom inskrivning på grand av registreringen, måste nämligen åtgärden i frågakunna undanröjas utan hinder av de förfoganden som grandats på densamma. 3.4.8,2Sakrättsskydd på grund av inskrivning Somjag redan framhåUit vid flera tUlfällen, följer fartyg i princip allmännalösöreregler, vilket bl. a. innebär att besillningsförhållandena spelar enbetydelsefull roll i sakrättsliga hänseenden, såsom när det gälleräganderättsövergång vid köp m. m. I fråga om fartygsandel stårtraditionsprincipen emellertid möjligen tUlbaka för den s. k. avtalsprincipen.Inteckningsbarhet ger upphov tUl vissa avvikelser, låt vara att det äromtvistat vUka och hur vittgående de är. Fartyg under byggnad är underkastademotsvarande regler med det undantaget att inteckningsbarhet och därav följandespeciella problem ej inträder förrän i ett förhållandevis sent byggnadsskede,nämligen då mätdäcket lagts och registrering följaktligen kan företas pågrandval av mätbar dräktighet. Kommitténhar funnit, att traditionsprincipen inte passar särskilt väl Prop.1973: 42 244 Som redan nämnts (2.4.2.2) har kommittén vidare funnit det intevara lämpligt att formalisera fartygsköpet efter fastighetsrättslig förebild.Och avtalsprincipen har ej ansetts böra sättas i stället förtraditionsprincipen. Men enligt kommittén kan den nya skepps- ochskeppsbyggnadsregistreringen utnyttjas för att ersätta tradilionsprincipen meden ny: publicitets- eller inskrivningsprincipen. Sålunda ger kommittéförslagetöverlåtelse av skepp och skeppsbyggen sakrättsskydd på grund av inskrivning.Sedan inskrivning sökts för förvärv på grund av överlåtelse inbegripetbeställning får enligt kommitténs förslag skeppet eller bygget inte tas i anspråkför annan fordran mot överlåtaren än sådan som är förenad med pant- ellerretentionsrätt i egendomen. Anmälan om avregistrering skall ha samma verkansom inskrivningsansökan. Sakrättsskydd skall inträda vare sig förvärvet ärfullbordat eller ofuUbordat. Ej heller skiljer kommittéförslaget på onerösaoch benefika förvärv. Förslaget innefattar därför också ändring i lagen angåendevissa utfästelser om gåva av innebörd att krav på gåvans fullbordan genomtradition ej skall gälla fartyg och skeppsbyggen som kan föras in i skepps-eller skeppsbyggnadsregistret. Sakrättsskydd på grund av inskrivning skallockså gälla vid andelsförvärv och t. ex. förvärv varigenom enavbetalningsköpares rätt enligt köpekontraktet övertas av annan. Inskrivningsprincipenhar i allmänhet godtagits under remissbehandlingen. En remissmyndighetframhåller emeUertid det problematiska i att skepp och båtar kommer att följaolika regier. Att övergetraditionsprincipen i fråga om skepp och skeppsbyggen innebär naturligtvis atten i och för sig ej eftersträvansvärd rättslig skiljelinje dras mellan skeppoch båtar. Detla bör dock vägas mot de både teoretiska och praktiska fördelarsom enligt min mening slår att vinna för skepps och skeppsbyggens del.Traditionsprincipen passar, som kommittén framhållit, ganska iUa för dem imånga fall. Om den förkastas, står man inför valet mdlan fastighetsrättensavlalsprincip och den inskrivningsprincip kommittén föreslagit. Det kundevisserligen i detta inskrivningsrättsliga sammanhang vara naturligt alt ävenpå denna punkt anknyta tiU den ordning som gäUer inom fastighetsrätten ochsålunda utgå från avtalsprincipen. Med hänsyn till att det här dock är fråga omlösöre ett slag av egendom för vilket i övrigt generellt gäller sakrättsligttraditionskrav finner jag liksom kommittén det vara att föredra att ersättatraditionsprincipen med krav på inskrivning för att förvärv av skepp ellerskeppsbygge skall gälla mol överlåtarens borgenärer. Det är också ett naturligtsätt att utnyttja register av den typ det här är fråga om. Med den för envarurskiljbara gränsen mellan skepp och båtar vid tolv meters minsta längd ochfyra meters minsta bredd behöver de rättsliga skUlnaderna mellan dessa olikaslag av fartyg knappast medföra beaktansvärda praktiska nackdelar. 1973: 42 245 Jagbiträder i enlighet med det sagda vad kommittén föreslagit. Detställningstagandet leder till att grundsatsen att registrering och inskrivninginte ger upphov till materieill rätt kommer att balanseras av alt en rättssystematisktoch delvis även praktiskt högst betydelsefull rätts-följd likväl knyts tillinskrivning. Sakrättsskyddpå grand av inskrivning bör i princip knytas till alla förmögenhetsrättsligasingularfäng. För att det skall bli möjligt mäste avregistrering efteröverlåtelse av skepp under sädana omständigheter att det förlorar svensknationalitet eller av bygge, som skall införas i utländskt register, jämställasmed inskrivning i detta hänseende. Annars skulle förvärvet i fråga ej kunnavinna sakrättsskydd under den svenska rättsordningen. Sakrättsskydd får isådana fall inträda vid anmälan om avregistrering i stället för vidinskrivningsansökan. Jagvill också betona vikten av att sakrättsskydd på grund av inskrivning gällerbåde ofullbordade och fullbordade förvärv. Därigenom grundläggs bl. a. ettstarkt motiv för dem vars förvärv ej är inskrivningspliktiga utan endastinskrivningsberättigade att söka inskrivning. Och det främjar syftet attinskrivningsförhållandena skall återspegla verkligheten så troget som möjligt. Att den som förvärvatskepp eller skeppsbygge i exekutiv ordning eller från konkursbo utan vidareskall vara skyddad mot gäldenärens borgenärer torde vara klart utan vidare.Utmätning och konkurs är ju de lagstadgade offentiiga förfaranden som står tillbuds just för att borgenärerna skall komma tUl sin rätt.