prop · FW0387 · 1973-12-31 00:00:00 — Om något annat änen marginell förbättring skall kunna åstadkommas lorde det f,ö, vara nödvändigtatt i första hand inrikta sig pä ombudskoslnaden som ju regelmässigt är denbeloppsmässigt största poslen, Allernalivel all statsverket inom ramen församhällets rättshjälp står för ombudskostnaderna kan tydligen inle komma ifräga av slatsfinansiella skäl. Bland demsom förordar jämkningar i huvudregeln anför all del med tankepä all förslaget vilar på den principen all part skall kunna föra sin talan ulanbiträde är rimligt all part i normalfallet inle får ersättning för kostnadhärför. Denna regel har i promemorian emellertid gjorts undantagslös.Tingsrätten anser all detla är felaktigt. Tvister av del slag som kan förväntasbli handlagda enligt del förenklade förfarandet är i regel sädana alt enekonomiskt starkare part slår emot en svagare. Den starkare kan kosta på sigall anlita biträde medan den svagare drar sig för detta. Det vore urpsykologisk synpunkt olyckligt, om den svagare parten aldrig skulle kunna fåersättning för biträde. Man har i promemorian här förbisett, all del ipraktiken dä och då inträffar all part, som inställt sig utan biträde, hellvägrar all agera när han möts av en motpart med biträde; han känner sig heltenkelt utlämnad. Detta psykologiska faktum ändras ej av att domstolen i någonmån kan bispringa parlen processuellt. Del är vidare all märka, all det finnsparter som helt saknar förmåga att föra sin talan själva och uppträda infördomstol, hur förfarandet än är utformat. Som exempel kan nämnas åldringar,sjuka eller nervösa personer och personer med lalfel. Tingsrätten föreslårdärför, att part skall kunna få ersättning för kostnad för biträde om särskildaskäl därtill föreligger. Även i ell förenklat förfarande kan det förekomma fallav onödig rättegång och försumlig processföring, 1 sådana fall börbilrädeskostnad ersättas av den vållande parten, anser att ersättning förbiträde och för parts eget arbete bör kunna utgå om synnerliga skäl därtillföreligger. En sädan regel skulle kunna tillämpas beträffande en svarande somgjort en hell obefogad invändning, vilket medfört all relativt omfattandearbete fäll nedläggas pä målet av käranden, dennes biträde eller beträffande enkärande som framställt ell hell oberättigat anspråk vilket på motsvarande sätlföranlett ett omfattande arbete, förordar även all parter för upprättandeav ansökan om stämning och skriftligt yttrande däröver bör kunna hänvisas lillprivatpraktiserande jurist eller allmän advokatbyrå och all sådan kostnad börvara ersättningsgill i det förenklade rällegångsförfarandet. Kostnaden kanlämpligen maximeras lUl del föreslagna konsullationsarvodel vid allmänadvokatbyrå, , anser att den inledande rådgivningen och frågan omfullföljd bör läggas på organ utanför domstolen. Rättshjälp bör stå tiU buds idessa hänseenden och kostnaden exempelvis rådf rågningsavgiften bör imotsvarande mån bli ersättningsgill kostnad för part, Mol bakgrund av all RB:sregler skall gälla för rättegången i HD anser del vara nödvändigt attåtminstone i de sällsynta undanlagsfall då prövningstillstånd meddelas till HDpart fär möjlighet lill rättshjälp och att kostnaden härför kan krävas återfrän motpart som förlorar rättegången. Även och Industriförbundetberör frågorna om ersättningsskyldighet vid rättshjälp och om rådfrågning. Detillstyrker all förfarandet utformas på sådant sätl all del inte skall varanödvändigt för part all anlita ombud och all därför ej heller rätt tiUersättning för ombud skall ges. Detta förefaller vara en nödvändigförutsättning för all rimliga rättegångskostnader över huvud tagel skall kunnaernås. Emellertid kan ifrågasättas om inle en modifiering härvidlag kan varamotiverad i del i promemorian angivna undanlagsfall dä biträde enligträttshjälpslagen förordnals för ena parlen, 1 en sådan situation kan del avutrednings- och likställighelsskäl vara motiverat all även motparten hartillgång till biträde, Den part som vinner målet bör i sådant fall, i den månrättegångsbalkens kvitiningsregd inle föranleder annat, vara berällgad tillersätining för sin bilrädeskostnad, Ersällningen för biträde bör, oavsettvilken part som vinner, bestämmas som om ersällningen skolat utgå av allmännamedel enligt rättshjälpslagen. Man bör på olika sätt eftersträva att flertalettvistiga fall handläggs hos reklamationsnämnden. Åtskilliga tvister kan ocksåundvikas genom att part utom rätta rädfrägar advokat, rådfrågning börföljaktligen inte motverkas. Del borde därför övervägas huruvida inle kortarerådfrågning eller liknande före målels anhängiggörande i vart fall borde varaersättningsgill motsvarande rätlshjälpslagens enhetsavgift, KredUköpskommUténanser det uppenbart alt reformen skulle förfela sill mål, om biträdesersätlningskulle utgöra ersättningsgill rättegångskostnad. Det föreslagna förenkladeförfarandet är uppbyggt på ett sådant säll all parterna i regel bör kunna latillvara sin rätt ulan biträde. Den risk för rättsförlust som kan inrymmas iell sådant förfarande där biträden i allmänhet inle medverkar måste vägas molden risk för rättsförlust som ligger däri alt en enskild part med hänsyn tillkostnaderna anser sig böra godta en privat uppgörelse som måhända inleöverensstämmer med den materiella rättens innehåll. Kommittén som finner densenare risken allvarligare än den förra stöder i princip förslaget allbiträdeskoslnaden inle skall vara ersättningsgill. Emellertid kan ifrågasättasom inte viss modifiering härvidlag kan vara motiverad. Kommittén tänker på deli promemorian angivna undantagsfall då biträde enligt del antagnaförslaget lill rällshjälpslag förordnats för ena parlen på grund av all sakenansetts svårutredd och av sådan beskaffenhet all den egentligen inle lämpar sigatt upp inom det förenklade förfarandet, I en sådan situation kan det avutrednings- och jämviklsskäl vara motiverat att även motparten har tillgånglill biträde. Den part som vinner målet bör i sådant fall i den månrättegångsbalkens (eller förslagets) kvitiningsregd inle föranleder annat varaberättigad till ersättning för sin bilrädeskostnad. uttryck åt önskemål om all vanliga ersättningsregler skallgälla vid rättshjälp. , som inte vill motsättasig förslagels huvudregel anser all rätt lill ersättning för arvode åträtlsbildat biträde skall föreligga om mål fuUföljs tUl hovrätt och/eller HD,Handelskammaren i är inne på samma tankegång, I flerayttranden förordas att eventuell ersättning till biträde i det förenkladeförfarandet skall utgå enligt taxa, KO anför i detta hänseende. Anlitar denenskilde juridiskt biträde i det förenklade förfarandet utan attbiträdesförordnande enligt rätishjälpslagen meddelats är del angelägel allersättningen lill biträdet hålls nere, 1 fräga om ersättning lill vittne har iförslaget anvisats utvägen all domstolen alllid fastställer ersättningen.Enligt KO:s mening bör en liknande ordning kunna övervägas för alt hållabiträdesarvodena pä rimlig nivå. Del skulle innebära all ersällningen lillbiträde alllid skall fastställas av domstolen och beräknas som om ersällningenskulle utgå av allmänna medel. Del borde därvid vara möjligt för domstolarnaatt använda någon form av laxesyslem liknande del som skall tillämpas närrättshjälp utgått. KredUköpskommiltén saml ullalar angående del fall all part har rättshjälp altbiirädesersätlningen, oavsett vilken part som vinner målet, bestämmes som omersättningen skolat utgå av allmänna medel enligt rätishjälpslagen. Hedemoratingsrätt anser all någon form av schablonersättning lill biträdena kundeövervägas. Av dem somavstyrker eller allmänt uttalar betänkligheter mot promemorieförslaget såvittgäller biträdeskoslnaden anför några som skäl för sin ståndpunkt bl,a, allpromemorieförslagels ordning med en särskild tjänsteman som skall tillhandagåmed råd och upplysningar inte kan godtas. Till denna grupp hör bl,a, Sveahovrätt och hovrätten över och . Av övriga remissinstanser somställer sig kritiska lill förslaget all bilrädeskostnad inle skall varaersättningsgill anför hovrätten för bl.a. följande. Ingen tordekunna bestrida riktigheten av promemorians påstående, att kostnaden för biträdei regel är den största rättegångskostnaden. Vet en part i ell förenklatförfarande, all han inle riskerar att fä betala motpartens bilrädeskostnad,behöver han alltså inle dra sig lika mycket för all låta en tvist prövas avdomstol. Medaljens fränsida är emellertid att den som av exempelvis; illviljaeller tredska inle vill göra rätt för sig inle riskerar lika myckel i altframhärda, om han inle behöver befara all få betala motpartens biträde. Detförtjänar ocksä alt med kraft betonas, all omöjligheten eller svårigheten attfå ersättning för bilrädeskostnad drabbar den som har svag ekonomisk ställninghårdare än den ekonomiskt starke, som har lättare att om del kniper betala ettbiträde ur egen ficka. Promemorians inställning i denna fräga skulle därför ledatill mycket beklagliga resullal. Promemorian hävdar genomgående, att ersättningför kostnad för rättegängsbiträde inle kan få förekomma, efiersom risk för ersättningsskyldighet härvidlag hindrar folk att gå lilldomstol och få sin rätt. Hovrätten måste däremot göra gällande, atträttsskyddet är illusoriskt om inle folk kan få ersättning förrättegångsbilräde som är nödvändigt för dem med hänsyn lill sakensbeskaffenhet. Del är här fråga om tvä svårförenliga påståenden, som båda innehålleren betydande kärna av sanning. Avvägningen härvidlag är utomordentligt svår.Den enda skäligen framkomliga vägen synes vara att göra del möjligt attöverföra mål till del ordinära förfarandet och alt även i del förenkladeförfarandet överlämna åt rätlen all i någon mån laga efter laglighelen och, närförhållandena i målet gör det särskilt påkallat, utdöma ävenbiträdeskostnadsersätlning ål vinnande part. En sådan regel ger emellertid fögaledning, och den underlättar knappast for en part att i förväg beräkna vad hanriskerar genom all inlåta sig i en process. Det synes emellertid svårt att förnärvarande komma längre. Hovrätten måste uttala sin förvåning över denunderskattning av advokaters arbete, som flerstädes kommer till ullryck ipromemorian. En någorlunda erfaren domare vet myckel väl skillnaden mellan althandlägga ett mål, där vardera parten biträds av advokat eller annatkvalificerat rättegångsbilräde, och alt handlägga ett mål, där endera ellerbåda parter saknar sådant biträde, I del senare fallet måste domstolen ävenmed stark processledning och vänliga tillrättalägganden befara att slort ochsmått blandas, alt del väsentliga för parten kan skymmas av del irrelevanta,alt påståenden och synpunkter kommer i fullständig oordning och althandläggningstiden blir mer än fördubblad i förhållande till vad som hadebehövt vara fallet, om parten haft ett sakkunnigt biträde, som i förväg sovratoch ordnat materialet. Det allmännas kostnader för domstolens arbete minskarväsentligt till följd av all parterna har goda biträden en synpunkt som bordeha beaktats mer av promemorians författare, m.fl. anförbl,a. Trots all den aktivitet som ankommer på domstolen ligger i sakens naturall domstolen likväl ej på samma sätt som ell rättegångsbiträde kan varaverksam för all vad en part kan andraga till slöd för sin talan också blirframlagt. Förslagels syfte all motverka anlitande av rättegängsbiträde ledertill en väsentligförsvagningav rätlssäkerheisgaranlierna, 1 strid härmed stårej att det säkerligen finns ett ej obetydligt antal tvister där förhållandenaär så enkla och klara att de låter sig ulan olägenhet handläggas utan attparterna har biträde av jurist. Att vissa rättshjälpsuppgifier läggs pådomslolspersonalen torde ej innebära någon större ekonomisk vinsl för detallmänna eftersom domstolspersonalens medverkan också måste föranledakostnader. Det kan även ifrågasättas om icke den för den tilltänkta ordningengrundläggande regeln att biträdeskostnad ej är ersättningsgill mången gångmissgynnar den svagare parlen; i s, k, konsumentmäl vilka vid förslagelsutarbetande synes ha stått främst i blfckpunkten torde näringsidkaren oftakomma att låta sig företrädas av juridiskt biträde och låta kostnaden härföringå bland övriga rördsekostna- Promemorian synes utgå fränanlagandel alt alla de tvister som handläggs av advokater och andra rådgivare ihandläggningshänseende enbart är rådgivning och rättegång. Så förhåller det sigemellertid inte. 1 del avgjort största antalet fall krävs utredning (varsomfaltning inte i första hand bestäms av Ivislebdoppels storlek) innanrådgivning kan ske. Synnerligen ofta är situationen sädan att försök tillförlikning är det mest ändamålsenliga för klienten. Del kommer all finnas ettslort antal tvister där utredning, bedömning och rådgivning inte kommer altkunna tillhandahällas den rältssökande i erforderlig utsträckning pågrund avhans bristande betalningsförmåga. Detta innebär en inle godtagbar situation, ivilken bl,a, de konsumenter vilkas möjligheter lill rättshjälp skulle stärkaskommer all befinna sig. Den borttagna rällen till biträde medför all i delföreslagna förfarandet den ekonomiskt svage nödgas processa ulan eget ombud,medan däremot motsidan, t,ex, en näringsidkare, kan låta en anställd jurist, enerfaren anställd tjänsteman eller en anlitad advokat förbereda och öratalan, I en sådan situation måste den part som är utan biträde känna ettpsykologiskt tryck som skulle kunna undvikas. Dessutom finns alltid personersom inte själva kan ulföra sin talan oberoende av vilket förfarande som gäller,stads rättshjälpsanstalt uttalar bl,a. En konsekvens avbestämmelserna att part i princip ej skall ha rätt lill biträde och endasterhålla rättegångskostnader med myckel begränsade belopp i mål där värdet avtvisleföremålel ej uppgår lill halva basbeloppet, kommer med all sannolikhetall leda lill att part, som skadas och som har krav på skadestånd molförsäkringsbolag, ej får samma rättsskydd som , I de fall där försäkringsbolagenåtager sig betalningsskyldighet och utbetalar skadestånd på grund av försäkringsvarar bolagen jämväl för den skadades utrednings- och advokatkostnader. Dettasker mol bakgrund av bestämmelserna i angåenderättegångskostnader. Del är uppenbart att den skadade, därestförsäkringsbolagen icke längre kommer all svara för dessa kostnader, kommer iett väsentligt sämre läge än tidigare, Föreliggerdel icke skyldighet förförsäkringsbolag att svara för sädan kostnad måste man räkna med alt bolagenicke längre är beredda härtill, Utredningskoslnaderna kan för den skadade varamycket betungande även om värdegränsen endast uppgår lill halva basbeloppet. Promemorians förslag beträffande rällegångsavgifler, allkostnad för ansökan om stämning skall vara ersättningsgill och all parternaskall kunna få dom utan avgift, tillstyrks eller lämnas utan erinran av allaremissinstanserna. Föreningen ullalar emellertid alldel enligt föreningens mening är frågan om inle liden nu är inne all ge allaparter oberoende av om det rör sig om tvistemål eller brottmål rätt att få ettexemplar av domen gratis. Domstolarna har sådana kopieringsmöjligheter altdetta inte bör vara alltför besvärligt. Visst administrativt besvär bortfallerockså i och med alt domstolarna slipper kräva in expeditionsav- gifter, 1 vart fall bör enligt föreningens mening integöras någon skillnad på mindre och större tvistemål. Det kan finnas lika starkaskäl för exempelvis båda parter i ett hemskillnadsmål att få la del av rätlensavgörande som för båda parter i ett mindre tvistemål. Förslaget att part skall vara berättigad till ersättningför kostnad för personlig inställelse i målet har genomgående godtagits, HD:sledamöter framhåller emellertid all del inte lär bli någol ovanligt fall allena parlen kan vara bosall långl ifrån domkretsen (bl,a, i sädana typfall somposlorder-avtal, hotelltjänster eller motorfordonsreparationer). Del börövervägas om ej avlägset boende part skaU i stäUet för att inställa sig för attsjälv föra sin talan kunna till lägre kostnad anlita ombud pä sammanträdesortenutan alt därför i ersältningshänseende komma i sämre läge, tingsrättgör uttalanden av likartad innebörd, anser att del föreliggerrisk alt fordringar Överlåts på advokat för att denne skall kunna uppträda sompart och därigenom erhålla möjlighet lill ersättning för personlig inställelsei målet. Förslaget att part inle skall vara berättigad tillersättning för tidsspillan berörs i allmänhet inte i yttrandena. Hovrätten förÖvre och några tingsrätter godtar emellertid förslaget, I någrayttranden anser man all ersättning bör utgå. Enligt det inte rimligt all part inle skall kunna fä ersättning förförlorad arbetsförtjänst. Föreningen anser att oberoende av om part är fysiskeller juridisk person ersätining bör kunna tillerkännas honom antingen för egenförlorad arbetsförtjänst eller för kostnaden för en representants inställelsemed i vart fall motsvarande belopp som kan utgå lill vittne. anför all likslällighelsprincipen förutsätter att vissförlorad arbetsförtjänst är ersättningsgill. En näringsidkare som låteranställd inställa sig vid domstol måste alllid utbetala lön i vanlig ordning.För all tillgodose kravet på förulsebarhet kan därvid övervägas att maximeraersättning för tidsspUlan till visst belopp. Det bör i detta sammanhang ocksåbeaktas att tjänstgöring för företag generellt sett är dyrare på kvällstid(överlid) än under del all de direkta kostnaderna för enprivatperson förhäller sig omvänt, Däresl tidsspillan ej ersattes kan sålundasammanträden efter ordinarie arbetstid medföra en väsentlig avvikelse frånlikställighetsprincipen i mål mellan näringsidkare och privatpersoner. Till demsom förordar rätt lill ersättning hör också ett par tingsrätter. Förslaget alt vittneskostnad skaU vara ersättningsgiU godtasallmänt under remissbehandlingen. Detsamma gäUer den föreslagna bestämmelsenatt vittnesersätlningen skall bestämmas som om ersällningen skolat utgå avallmänna medel, 1 några yttranden kritiseras emellertid denna bestämmelse.Föreningen ullalar sålunda att den föreslagnabestämmelsen är en försämring i förhållande till vad som gäller i fråga om vittnen i tvistemål. Vittnen har knappast någon förståelseför att de ej kan få full ersätining för förlorad arbetsförtjänst. Visserligenhöjs maximibeloppet lill . Del kommer dock säkert altvisa sig att delta belopp ofta inle täcker den verkliga förlusten för vittnet.Grossistförbundet och framhåller all denna regel inleinnebär någon reell minskning av rättegångskostnaderna ulan endast allparternas kostnader lill viss dd övervältras pä 'oskyldig' tredje man.Hovrätten för är tveksam men uttalar alt den omständighetenkanske bör fälla utslaget lill förmän för förslaget alt de talrika vittnen, somåberopas av part med fri rättegång, får ätnöjas med begränsad ersättning. Förslaget att ersättning för rättegångens förberedandeinle skall utgå har allmänt godtagits eller lämnats ulan erinran vidremissbehandlingen, kommuns rättshjälpsanstaU förordar dock attersältningsrätt skall föreligga. Den föreslagna regeln kan enligt anstalten iviss mån kringgås genom utnyttjande av möjligheten att inleda förfarandet medlagsökning eller betalningsföreläggande, anser att ersättning bör kunnautgå om synnerliga skäl föreligger, 1 ett yttrande framförs tanken pä en särskildjämkningsregel i anslutning lill 18 kap, 8 §RB, /iovrat 11 Rättegången i tingsrätt Enligtnuvarande ordning är tingsrätt i tvistemål domför med tre lagfarna domare.Denna regel är emellertid försedd med betydelsefulla undanlag. Förfamiljerätlsmålen gäller sålunda alt de avgörs under medverkan av nämnd. Vidaregäller för alla kategorier tvistemål att del föreligger en mycket vidsträcktensamdomarbehörighet. Under förberedelsen kan sålunda ensamdomare bl,a, meddelatredskodom och dom beträffande medgivna eller eftergivna anspråk och vidhuvudförhandling som hålls i förenklad form kan mål avgöras av en lagfarendomare ensam. På grund av dessa regler förekommer flerdomarmedverkan itvistemål i tämligen begränsad utsträckning. Enligtpromemorieförslagel skall mål enligt den nya ordningen i regel avgöras efterett enda sammanträde. Endast i undanlagsfall skall förekomma alt två ellerflera sammanträden hälls. Någon uppdelning av förfarandet i förberedelse ochhuvudförhandling skall inle göras. Vidvalet av sammansältningsform för del nya förfarandet bör enligt promemorianbeaktas alt flertalet tvister som gär lill domstol enligt gällande ordningprövas av ensamdomare. Detta talar givetvis för en vidsträckt ensamdomarbehörigheti del förenklade förfarandet. Som utgångspunkt för övervägandena bör därförgälla all den ensamdomarbehörighet som föreligger bör överges endast ommyckel starka skäl talar för det. Desammansätlningsformer som det enligt promemorian finns anledning att närmareöverväga är dels tre lagfarna domare dels en lagfaren domare med två eller trenämndemän och dels en lagfaren domare ensam. En annan lösning är att haensamdomare i normalfallet om endast ett sammanträde hålls i målet och fleradomare om mer än ett sammanträde visar sig påkallat. Vadförst beträffar ett jurislkoUegium med tre lagfarna domare är visserligen dennasammansättning föreskriven för tvistemål i allmänhet.Denna ordning har emellertid tillkommit främst med tanke pä mål av krävandebeskaffenhet (jfr prop, 1969:44 s, 182), De tvister som är avsedda allhandläggas i del förenklade förfarandet lorde i allmänhet inte vara av denbeskaffenheten all en sammansättning med jurislkoUegium bör komma i fråga varesig som huvudregel eller som alternativ sammansättningsform. Somen viktig fördel med sammansättningen lagfaren ordförande med nämnd brukaranföras all den möjliggör ell samspel mellan yrkesdomarens fackmässigabetraktelsesätt och nämndemännens synpunkter som grundas på praktiskerfarenhet. Vidare brukar anföras bl,a, den synpunkten all deltagande av nämnd i rättsskipningen är ägnad all stärkaallmänhetens förtroende för domstolarna. Dessa synpunkter har givetvis bärkraftäven i delta sammanhang. Emellertid bör det nya förfarandet starkt inriktas päförsök all förlika parterna. Förlikningsförhandlingarna bör i regel ske införrällen. Del är tydligt all dessa förhandlingar i regel knappast skulle främjasav all rätlen vore sammansatt av flera domare. All ha särskild sammansättningvid förlikningsförhandlingarna skulle vara mindre lämpligt redan av det skäletatt del i ell informellt förfarande knappast är möjligt att dra en skarp gränsmellan förlikningsförhandling och annan förhandling. Allmänt gäller vidare allhandläggningen skulle fördröjas om nämnd-sammansättning föreskrevs. Målenskulle sålunda som regel få handläggas endast . Om ell målförst handlagts vid sammanträde med nämnd och därefter skriftligt skulleavgörandet kunna fördröjas på grund av all nämnden måste kallas lill särskildöverläggning. Många av de nu anförda invändningarna mol nämndsammansätlningskulle otvivelaktigt kunna motverkas genom lämpliga organisatoriska åtgärder.Övervägande skäl talar dock för all man f.n, inle bör välja en sammansättningmed nämnd vare sig som huvudregel eller endast för vissa mål. Skulle frägauppkomma om all tillskapa särskilda handläggningsformer för konsumenttvisteröver huvud laget kommer saken i ett annat läge. Det kan i sådant fall finnasanledning att i domstolen inrymma personer med särskild sakkunskap ocherfarenhet av konsumentfrågor. Sammanfattningsvis uttalas i promemorian att denlämpligaste lösningen f.n, synes vara all ensamdomarkompetensen vidgas till altomfatta all handläggning i del nya förfarandet. Därigenom förbättrasförutsättningarna för en snabb handläggning och goda förutsättningar skapas förrätlens förlikningsverksamhel. För en sådan lösning talar också kostnadsskäl,Pä grund av del anförda förordas att tingsrätt vid handläggning enligt den nyaordningen alllid skall vara domför med en lagfaren domare. Givetvis mäste högakrav i fräga om erfarenhet och lämplighet ställas pä de domare som skallhandlägga mål enligt den nya ordningen. Om målen iregel skall kunna avgöras efler ett enda sammanträde torde kraven på ansökan omtvistens upptagande inte kunna sättas alltför lågt.