prop · FW03139 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1973 Prop.1973:139 Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1955: 183) ombankrörelse m. m.; given . Kungl.Maj:t viU härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla de förslag om vars avlåtande tillriksdagen föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås bestämmelser om tillstånd för utländskt bankföretag attinrätta representationskontor i . 1 1973.1 saml. Lag om ändring i lagen (1955: 183) om bankrörelse Härigenom förordnas, att 1 och 182 §§ lagen (1955: 183) ombankrörelse skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bankrörelse må, föratom av riksbank, drivasendast av bankaktiebolag, som därtill erhåUit Konungens tUlstånd (oktroj). Med bankrörelse förstås i denna lag sådan verksamhet, ivilken ingår inlåning från allmänheten på räkning som av bank allmänneligenbegagnas. Angående postbanken med postsparbanks- och postgirorörelsen,sparbank, centralkassa för jordbrakskredit och järnkontoret är särskiltstadgat. må efter tillstånd av Konungen frånkontor eller annat fast driftställe här i riket driva verksamhet i vilken ejingår inlånings- eller utlåningsrörelse. 182 § Driver någon här i riket bankrörelse utan att varaberättigad därtUl, straffes med dagsböter eller fängelse. Den som för utländskt bankföretags räkning förestårverksamhet som drives från kontor eller annat fast driftställe här i riketutan tillstånd enligt 1 § fjärde stycket straffes med dagsböter eller fängelse. Den som bryter mot bestämmelsen i 2 § straffes meddagsböter. Denna lag träder i kraft efter den dag, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. I fråga omutiändskt bankföretag som för lagens ikraftträdande driververksamhet som avses i 1 § fjärde stycket skall dock gälla att företaget fårfortsätta verksamheten dock längst till utgången av eller, om företagetföre sistnämnda tidpunkt ansöker om tillstånd, till dess Konungen prövat fråganom tillstånd. ' Senaste lydelse 1960: 269. Lagom ändring i lagen (1968: 555) om rätt för utlänning och utländskt företag attidka näring här i riket Härigenomförordnas, att 30 § lagen (1968: 555) om rätt för utlänning och utländsktföretag att idka näring här i riket skall ha nedan angivna lydelse. 30§ Bestämmelserna i denna lag gäl- Bestämmelsema i denna lag gäl- ler ej i fråga om utiändskförsäk- ler ej i fråga om utiändsk försäk ringsanstalts rätt att driva försäk- ringsanstalts rätt att driva försäk ringsrörelse här i riket. ringsrörelse här i riket eller i frå ga om utländskt bankföretags rätt att här driva verksamhet. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt därå meddeladuppgift utkommit från trycket i . It 1973.1 saml. Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:Statsråden , , , , , ,, , , , , , , ,, . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i lagen (1955; 183) ombankrörelse, m. m. och anför. Enligtden svenska banklagstiftningen får bankrörelse drivas här i landet endast avvissa särskilt angivna svenska rättssubjekt. Med bankrörelse avses därvid bankverksamhet,vari ingår inlåning från allmänheten på räkning som allmänt används av bank.Förutom riksbank och järnkontoret är det enbart följandebankinstitut, nämligen bankaktiebolag, sparbanker, centralkassor förjordbrukskredit samt postbanken, som får driva rörelse som är att anse sombankrörelse. Bankinstituten är underkastade den särskUda lagstiftning somgäller för resp. typ av bankinstitut. Bestämmelsernaom rätt att här i landet driva bankrörelse lägger inte hinder i vägen för sådanbankverksamhet som inte är att anse som bankrörelse enligt den givnadefinitionen. Detta innebär att också utländskt bankföretag har formellmöjlighet att driva viss verksamhet på den svenska marknaden. I den månverksamheten är att anse som nä-ringsidkande är den dock underkastad densärskilda lagstiftning som gäller för utländskt företag som här i landet villidka näring, vilket innebär bl. a. att tillstånd av Kungl. Avdet sagda följer bl. a. att det f. n. inte finns hinder för utländsktbankföretag att här öppna s. k. representationskontor med uppgifternabegränsade till att etablera förbindelser mellan den utländska banken och densvenska marknaden men utan behörighet för kontorets personal att själv avslutatransaktioner med svenska bankkunder. Bortsett från att ett utiändsktbankföretag, i vilket en svensk affärsbank är delägare, hade ett representations- 1973: 139 5 kontori , har det inte förekommit att utländsk bank här inrättatsådant kontor. Genom att en utländsk bank, den amerikanska banken , inrättat ett representationskontor förSkandinavien med säte i har anledning uppkommit att pröva frågan ombehovet av regler beträffande utländska bankers etablering här i landet. Genom1 § lagen (1955: 183) om bankrörelse (BL) bestäms den krets av subjekt som häri riket får driva bankrörelse. Begreppet bankrörelse definieras i paragrafensom sådan verksamhet, i vilken ingår inlåning från allmänheten på räkning somav bank allmänneligen begagnas. Bankrörelse får utövas endast av Sverigesriksbank, bankaktiebolag som fått Kungl. Maj:ts tillstånd (oktroj), postbanken,sparbank, centralkassa för jordbrukskredit och järnkontoret. Enligt18 § BL får aktie i bankaktiebolag genom teckning eller överlåtelse förvärvasendast av svenska medborgare, av svenska bolag och föreningar, som utan hinderav bestämmelserna i lagen (1916: 156) om vissa inskränkningar i rätten attförvärva fast egendom m. m. äger förvärva sådan egendom, samt av andra samfälligheteroch stiftelser. Begränsningen att förvärva bankaktier gäUer dock intefamiljerättsliga fång. Syftet med regeln i BL är att skydda svenskaaffärsbanker mot utiändskt inflytande. Densom bryter mot 1 § BL och således här i riket driver bankrörelse utan att varaberättigad till det kan straffas med dagsböter eller fängdse (182 § BL). Avdet sagda framgår att bankrörelse i den i BL angivna betydelsen här i landetfår drivas av enbart svenska rättssubjekt. får såledesinte här utöva bankverksamhet vari ingår inlåning från allmänheten på räkningsom allmänt begagnas av bank. Vill utländskt bankföretag driva annanverksamhet än bankrörelse kan lagen (1968: 555) om rätt för utlänning och utiändsktföretag att idka näring här i riket bli tUlämplig. Enligt denna lag får utiändsktföretag idka näring här i riket endast efter tillstånd av Kungl. Maj:t ellermyndighet som Kungl. Tillstånd får i princip beviljas endastföretag vilket enligt sitt hemlands lag är registrerat som bolag ellerekonomisk förening och driver näringsverksamhet i hemlandet (13 §). I lagenges vissa regler i fråga om verksamheten. a. gäller att verksamheten härskall drivas genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning, s. k.filial (16 §). Denna skall stå under ledning av en verkställande direktör somär ansvarig för verksamheten i (17 och 19 §§). Enligt8 § kungörelsen (1968: 556) om näringstillstånd m. m. prövar Kungl. Maj:t frågaom tillstånd för utiändskt företag att idka näring här i riket. Bankinstitutenspelar en central roll på kreditmarknaden. Karakteristiskt för bankinstitutenär att de till skillnad från andra kreditinstitut, t. ex. hypoteksinrättningaroch kreditaktiebolag, finansierar sin utlå-nmgsverksamhet genom inlåning frånallmänheten. Med hänsyn till de viktiga funktioner som bankinstituten fyller idet ekonomiska livet är bankinstitutens verksamhet underkastad en ingåendereglering från det allmännas sida. För varje slag av bankinstitut gäller ensärskild lagstiftning, vars huvudsyfte är att skydda insättarna mot förlustergenom att trygga instimtens solvens och likviditet. Bankinspektionenkontrollerar fortiöpande att banklagstiftningen efterlevs och attbankinstituten över huvud taget förvaltas på ett för allmänheten betryggandesätt. I sammanhanget bör också nämnas den penningpoUtiska kontroll över bankinstitutensom utövas av . Ettviktigt inslag i banklagstiftningen är den i 1 § BL intagna begränsningen avden krets rättssubjekt som här i landet får driva bankrörelse. Med uttrycketbankrörelse avses, som tidigare nämnts, sådan verksamhet i vilken ingårinlåning från allmänheten på räkning som av bank allmänneligen begagnas.Uttrycket har givits denna inneböra med hänsyn tUl att det är den bankmässigainlåningen som främst karakteriserar bankrörelse och till attbanklagstiftningen har som huvudsyfte att skydda insättarna. Om man bortserfrån den bankrörelse som får utövas av och från den speciella bankverksamhetsom får drivas av jämkontoret, får bankrörelse utövas endast av bankaktiebolagsom fått Kungl. Maj:ts oktroj och av postbanken, sparbanker och centralkassorför jordbrukskredit enligt den särskilda lagstiftning som finns för dessabankinstitut. Bankrörelseverksamhetär exklusivt förbehållen svenska rättssubjekt. I fråga om bankaktiebolageninnehåller BL sålunda regler som innebär att äganderätten till aktier i sådantbolag i princip skall ligga på svenska händer. Motivet härför är att skydda desvenska bankerna mot utiändskt inflytande och att förbehålla viss egendom åtlandets egna medborgare. Bankrörelseprivilegiet är också från andrautgångspunkter skyddat genom valutaregleringen. Utiändsktbankföretag får alltså inte här i landet driva verksamhet som är attkarakterisera som bankrörelse enligt den i 1 § BL givna definitionen. Gällandebanklagstiftning lägger däremot inte hinder i vägen för en utiändsk bank atthär i landet utöva andra former av bankverksamhet. Utländsk bank har såledesformellt sett möjlighet att från kontor häri riket driva inlånings- och/eller utlåningsrörelse under förutsättning att iverksamheten inte ingår inlåning från allmänheten på räkning som allmäntanvänds av bank. Bortsett från de hinder som valutaregleringen kan resa motmöjligheten att här driva verksamhet av nämnd art krävs emellertid särskilt tUlståndenligt lagen (1968: 555) om rätt för utiänning och utiändskt företag att idkanäring här i riket. Yrkesmässig verksamhet som avser inlåning eller utlåning avpenningar är nämligen att betrakta som sådant näringsidkande som faller underdenna lag. Tillståndsprövningen omhänderhas av Kungl. Det torde få anses somuteslutet att utiändskt bankföretag skulle ges tillstånd att här i riket öppnaverksamhet som innefattar inlåning eller utlåning. Bakom banklagstiftningenligger syftet att bankverksamhet i skall vara förbehåUen svenskarättssubjekt och att banks inlånings- och utlånmgsverksamhet skall varaunderkastade de regler härom som gäller enligt samma lagstiftning. Det har inteförekommit att utländskt bankföretag sökt etablera sig här för att drivainlånings-dier utiåningsrörelse. Enligt min mening finns anledning att i sambandmed den reglering som jag föreslår i det följande utforma reglerna så att detframgår att utländskt bankföretag inte får från fast driftställe i Sverigedriva rörelse av sådant slag. Det utländska bankföretagsom etablerat sig i avser inte att här driva inlånings- ellerutlåningsrörelse. Verksamheten har enligt vad jag erfarit begränsats tillinrättande av ett representationskontor med uppgift att få till ståndaffärsförbindelser mellan den utländska moder-banken eller någon filial tilldenna, som finns i ett tredje land, och den svenska marknaden. Verksamhetenskall i huvudsak avse förmedling av intemationeUa lån, dvs. lån från utländskakällor tUl valutainlänningar eller vissa typer av valutautlänningar, t. ex.svenska dotterbolag utomlands. Personalen vid representationskontoret skallinte ha rätt att företräda banken utan alla transaktioner skall avslutasdirekt mellan banken och kundema. Den verksamhet som skall utövas från kontoretkan sålunda karakteriseras som en form av agenturverksamhet. Somframgår av vad jag anfört faller bankverksamhet av sålunda åsyftat slag inteunder begreppet bankrörelse i BL:s mening. Det är vidare tveksamt omverksamheten är att anse som sådant näringsidkande som faller inomtillämpningsområdet för lagen om rätt för utiänning och utländskt företag attidka näring här i riket. IntemationeUt sett gårutvecklingen mot en friare etableringsrätt. Svenska banker har kunnat etablerasåväl representationskontor som dotterbanker på flera håll i utlandet. Motdenna bakgrund bör det inte komma i fråga att införa ett förbud för utländskabanker att här i landet öppna representationskontor. Emellertid måste hänsyntas tUl att förhållandena på kreditmarknaden och konkurrenssituationen för desvenska bankinstituten kan förändras väsentligt om utländska banker fritt har möjlighetatt etablera kontor i och därmed får möjlighet att i en helt annanomfattning än tidigare förmedla banktjänster på den svenska marknaden. Det börpåpekas att utiändska bankföretag ofta arbetar under andra, liberalarekonkurrensförutsättningar än de och att de inte blirbundna av de kreditgivningsregler och andra bestämmelser som enligt den svenskabanklagstiftningen gäUer för de . I sammanhanget böräven nämnas att i Kungl. Maj:ts prövning av oktroj för ett bankaktiebolag ingåren behovsprövning som innefattar bl. a. en marknadsbedömning, dvs. en bedömningav om bolaget behövs och om den tillför marknaden nyttig konkurrens. Det svenskabankväsendet är så väl utbyggt att det från allmän synpunkt är påkallat med enviss restriktivitet när det gäller etablering av nya bankinstitut vare sigdessa är verksamma direkt på den svenska marknaden eller indirekt via fastarepresentationskontor för utländska banker. Av viss betydelse i sammanhanget ärockså den omständigheten att kredit-politiska restriktioner som beslutas av desvenska statsmakterna inte kan avse utländska bankers verksamhet.Kreditpolitiska åtgärder kan . minska i effektivitet vid en starkt ökadverksamhet från utländska banker här i landet. Enligt min mening finns detunder alla förhållanden anledning att reglera möjligheten för utländska bankeratt från representationskontor här i landet förmedla banktjänster på densvenska marknaden. Jaghar inte funnit anledning att ta upp frågan om reglering av den verksamhet somutländska banker i vissa fall utövar i via agenter som opererar utan tUlgångtill något för verksamheten särskilt inrättat kontor. Motbakgrand av det sagda föreslår jag att i BL införs en regel som innebär attutländskt bankföretag från kontor eller annat fast driftställe här i riketskall kunna driva endast verksamhet vari inte ingår inlåning eller utlåningsamt att för rätt att driva verksamheten i huvudsak representations- ochförmedlingsverksamhet skall krävas tUlstånd av Kungl. Maj:t. Riktpunkten förtiUståndsgivningen bör vara att bank i land med vilket det svenska näringsHvethar mera omfattande förbindelser skall kunna få rätt att här öppnarepresentationskontor. Utländsk bank som redan har etablerat kontakt medsvenska företag bör ges företräde framför annan bank. Självfallet bör tillståndges endast åt välrenommerade bankföretag. Beslutom tillstånd bör gälla t. v. och bör kunna förenas med vUlkor, t. ex. i frågaom den benämning som skall få användas på representationskontoret och omskyldighet att lämna bankinspektionen de uppgifter som behövs för attrepresentationsverksamheten skall kunna följas. Iakttas inte meddelat villkorbör detta kunna föranleda att tUlståndet återkallas. Denav mig förordade regeln bör lämpligen tas upp i ett särskilt styckei 1 § BL. Jag föreslår vidare att ansvarsbestämmelsen i 182 § BL kompletterasmed en regel varigenom den som för utländskt bankföretags räkning förestårverksamhet som utan tillstånd drivs från kontor eller annat fast driftställehär i riket drabbas av straffansvar. Den nya straffbestämmelsen avser bådeverksamhet som över huvud taget inte får drivas här av utiändsk bank ochrepresentationsverksamhet som drivs utan tiUstånd. Som en följd av förslagetatt i BL införa regler som avser alla former av utländska bankföretags etableringhär i riket via fast driftställe föreslår jag efter samråd med chefen förhandelsdepartementet att utländskt bankföretags rätt att här driva verksamhetundantas från tillämpningsområdet för lagen om rätt för utlänning och utländsktföretag att idka näring här i riket. Detta bör ske genom en ändring i 30 §nämnda lag. Deav mig föreslagna bestämmelserna bör träda i kraft möjligt. som vid ikraftträdandet driver representationsverksamhetbör gälla särskilda övergångsbestämmelser. Jaghemställer att Kungl. Maj:t föreslår att antaga inomfinansdepartementet upprättade förslag tiU 1. lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse, 2. lag om ändring i lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utiändskt företag att idka näring här i riket. Medbifall tUl vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att tUl skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.