prop · FW03181 · 1973-12-31 00:00:00 — .A.tt mottagaren återgått till studier först efter enlängre tids förvärvsarbete och vid en förhållandevis hög ålder medför i och försig inte att avdrag kan medges för understöd som utbetalas . medgetts i sådana fall där mottagaren omskolats från ettyrke till ett annat. Avdrag medges inte för periodiskt understöd till mottagarei givarens hushåll. Huruvida hushållsgemenskap förelegat eller ej har prövatsåtskilliga gånger. Det har då regelmässigt gällt periodiska understöd meUanmakar efter det att sammanlevnaden upphört eller innan sammanlevnadenpåbörjats, eller understöd mellan föräldrar och barn, som mer eller mindretillfälligt vistats utom hemmet på grund av studier, sjukdom eUer förvärvsarbete. Avslutningsvis kan påpekas att avdrag inte medges förutbetalningar till juridiska personer. De allmänna reglerna för periodiskaunderstöd gäller däremot normalt utbetalningar från juridiska personer.Beträffande utbetalningar från vissa stiftelser och ideeUa föreningar finnsspecialregler i punkt 2 av anvisningarna tUl 31 § KL. Dessa innebär att såsomperiodiskt understöd inte räknas vad skatlskyldig uppbär från sådan stiftelseeller förening som avses i 53 § 1 mom. första stycket e), dvs. stiftelse medhuvudsakligt ändamål att främja allmännyttiga ändamål såsom vård och fostran avbarn, undervisning eUer utbildning, vetenskap-Ug forskning ellerhjälpverksamhet bland behövande. Detta avser utbetalningar som sker för attfullfölja stiftelsens allmännyttiga ändamål. Utbetalningar utan sådanallmännyttig karaktär följer vanliga regler. I nämnda anvisningspunkt uttalasvidare att utbetalningar från familjestiftelser skall betraktas såsomperiodiskt understöd. Även engångsbelopp som utbetalas från familjestiftelseräknas som periodiskt understöd. Avdrag medges dock inte för utbetalningar tillannans undervisning eller uppfostran. Fråga om avdrag för periodiskt understöd meUan makaruppkommer i allmänhet först beträffande underhåll som utgått i samband medäktenskapets upplösning och för tid därefter. Några fall har dock avsett underhåUunder före äktenskapet eller under äktenskapet men innan makarna börjatsammanleva. I flertalet sådana fall har avdrag vägrats vilket i regel synes haberott på att understödet utgått ofta understigande etthalvår - att kravet på periodicitet inte uppfyllts. Flertalet mål har dock gällt hur underhåU i samband medäktenskapets upplösning skall behandlas. Huruvida makarna skall sam- eller särtaxerassaknar i och för sig betydelse för avdragsrätten resp. skatteplikten. Detfordras att sammanlevnaden hävts stadigvarande på grund av söndring,hemskillnad eller äktenskapsskillnad; vid annan bestående särlevnad kan avdragmedges endast i speciella fall. Har mannen på grund av söndring flyttat frånmakarnas gemensamma hem redan före hemskillnad eller äktenskapsskillnad, hardet varit tveksamt om avdrag bör medges för de belopp mannen utbetalat innanhemskillnad meddelats eller underhållsfrågan avgjorts vid domstol. Iallmänhet har man i praxis, även om sammanlevnaden upphört, helt eller delvis vägrat avdrag avdet skälet att utbetalningarna inte varit av sådan karaktär att avdrag bordemedges. De belopp som utgått har bedömts såsom avseende tUlskott tillbestridande av utgifter, som trots särlevnaden varit gemensamma och såledesinte haft karaktär av sådant periodiskt understöd till hustrun för vilket hon ärskattskyldig. För avdrag fordras således att även den ekonomiska gemenskapenmellan makarna upphört (RÄ 1965 ref. 45 I och II). Denna praxis har lett tillatt belopp som mannen utbetalat till hustrun utan att avtal träffals om hansunderhållsskyldighet gentemot henne inte ansetts avdragsgilla även om makarnapå grund av söndring levt åtskilda (RÅ 1970 ref. 27). Hardäremot en verklig överenskommelse träffats mellan makarna om att bidrag skallutgå och detta bidrag också i förhand bestämts till sin omfattning kan avdragmedges även för lid före hemskiUnadsdomen. Stundom har det varit tveksamt om det utgivna understödetavsett hustrun eUer barnen. I allmänhet godtas den fördelning som överenskommitsmellan makarna. Understöd till mottagare bosatta utomlands I princip gäller samma regler för periodiska understöd tUlutlandet som för understöd inom landet. Dock har frågan om en utbetalningavsett understöd till mottagaren eUer ej fått en mer avgörande betydelse i målsom avser periodiskt understöd till mottagare i utlandet. Risken förskatteflykt har genom att understödet inte alltid beskattas hos mottagareneller beskattas förhåUandevis lågt medfört att särskUda krav ställts påbevisning om alt beloppen verkligen avsett understöd till mottagaren och intepå ett eller annat sätt helt eller delvis kommit den skattskyldige till godo.Avdrag för understöd till släktingar utomlands har i många mål endast medgettsmed ett i brist på tillförlitlig utredning såsom skäligt ansett belopp (RÅ1959:2044, 1960:2059, 1962:1405 och 1547, 1964:865, 867). Kan del däremot visasatt beloppen förbrukats av mottagaren eller att de eljest kommit denne tillgodo medges avdrag för utgivna belopp även om de är av betydande storlek (RA1964:853859, 863-864. Som jag tidigare nämnt medges avdrag för understöd tillmake endast efter hemskillnad eller äktenskapsskillnad eller, under vissaförutsättningar, om makarna lever åtskilda på grund av söndring. Den somvistas här i landet på grund av sina arbetsförhållanden men har sin familj kvarutomlands kan således inte få avdrag för vad han skickar hem i underhåll åt sinmake. En del av underhållet kan dock vara avdragsgUlt, nämligen högst 1 500 kr.om den skattskyldige har barn och vistas här i landet under sådanaförhållanden att barnet kan anses hemmavarande hos honom.Skattskyldig med familj utomlands beskattas i allmänhet som ensamstående,vilket bl. a. leder till att .förvärvsavdrag m. m. inte medges i dessa fall.Enligt reglerna om skattereduktion får han inte heller s. k. 1 800-kronorsavdrag.Personer med familj i något av våra Prop, 1973:181 24 nordiska grannländer eUer i dock tidigare kunnat få ortsavdrag m, m, som gift. 1 sådana fall har denskattskyldige dock mer eller mindre regelbundet besökt sin famUj i hemlandet.Numera leder denna bedömning tUl att den skattskyldige mister både rätten tillskattereduktion och 1 500-kronorsavdrag. Periodiskt vederlag vid egendomsförvärv m. m. I det föregående har jag redogjort för sådana regelmässigtvederlagsfria periodiska utbetalningar som kan betecknas som periodiskaunderstöd i gängse mening. En annan grupp av periodiska utbetalningar utgörs avsådana faU, där utgående belopp är vederlag vid överlåtelse av egendom(rörelse, fastighet, aktier osv.). Utbetalningarna kan ha sin grund iköpeavtal, föreskrift i gåvobrev eller i testamente. Utbetalningarna kan gå tiUden som överlåtit egendomen eller tUl tredje man. Det sistnämnda förekommerinte sällan i samband med förvärv på grund av t. ex. gåva. Under vissaförutsättningar behandlas utgående belopp enligt de skatteregler som gällerför periodiska understöd. Beloppen blir då avdragsgiUa för utbelalaren ochskattepliktiga för mottagaren allt eftersom de utfaUer. Kapitalvärdet avförpliktelsen att utge beloppen inkomstbeskattas inte i samband medöverlåtelsen och inräknas inte heller i anskaffningsvärdet för de förvärvadetillgångarna (RÄ 1969 ref. 23). Om förpliktelsen grundar sig på överenskommelse vid köpeller därmed jämförligt avtal krävs att utbetalningarna utgår under livstideller förhållandevis , eUer mer, för att de skall godtas såsomen med periodiskt understöd jämförlig periodisk utbetalning. I principlivsvariga livräntor har i etl flertal rättsfall jämställts med periodisktunderstöd (exempelvis RÄ 1958:2638, 1965:927). 1 fråga om periodiska utbetalningar, som skaU utgå ettvisst antal år, är beskallningsfrågan svårare att bedöma. Någon bestämdtidsgräns kan inte urskiljas, eftersom frågan bedöms olika med hänsyn tillomständigheterna i det enskilda faUel. När det gäller utbetalningar som grundarsig på köpeavtal e. d. torde en tidrymd av i vart fall erfordras (entioårsperiod godtogs i RÄ 1962 ref. 14). Även om utbetalningarna skall utgå enlängre tid är bedömningen osäker. I ett fall godtogs utbetalningar under lidsom bestämts att utgå intUl dess förflutit från säljarens död, dock högstunder (RÄ 1965:1348). En tioårsperiod godtogs inte i RA 1970:1072 och i RÄ1970:1750 underkändes en utbetalningstid . I ett annat fall (RÄ 1963ref. 34) ansågs enbart det förhållandet att köpeskilling för aktier vilkenfördelats till betalning med lika delar under inte kunde föranleda attutbetalningarna skuUe hänföras tiU periodiskt understöd eller därmed jämförligperiodisk utbetalning. Periodiska utbetalningar enligt föreskrift i gåvobrev,testamente e. d. har karaktär av understöd i egentlig mening tillnågon anhörig och skall i allmänhet utgå under dennes livstid. Det förekommeremellertid också här att betalningstiden begränsas tiU ett visst antal år. Prop, 1973:181 25 sådana fall krävs inte lika lång varaktighet som i frågaom utbetalningar enligt köpeavtal e. d. utan här har tider på tre resp. sju årgodtagits (RA 1964:1688 och 1965:931). 1 vissa faU är det tveksamt om ett avtal innebär att enlivränta e. d. skall utgä eller om överlåtaren kan sägas ha förbehållit sigavkastningen. Livränta anses i regel föreligga om avtalet visserligen innebäratt överlåtaren skall äga uppbära avkastningen men denna bestämts tiUvisst minsta belopp (RA 1958:1044). Skall avkastning av viss egendom enligt avtal eller annanbindande förpliktelse helt eller delvis tillfalla annan än ägaren, uppkommerfrågan om ägaren ändock skall beskattas för avkastningen och om förutsättningarhärför föreligger få avdrag med motsvarande belopp enligt reglerna förperiodiskt understöd, eller om den som uppburit avkastningen skall beskattasdirekt. Förpliktelser av denna typ har förekommit främst i samband med köp,gåva eller testamente av jordbruksfastighet, annan fastighet och aktier menockså utan samband med sådant förvärv, t. ex. genom att aktieägare överlåtiträtten till utdelning tUl annan person. Mottagarens rättighet kan vara mereller mindre långtgående. I vissa fall kan han ha rätt att själv förvalta egendomeneller uppbära avkastningen. 1 andra fall kan det anses att avkastningenutbetalats till honom först sedan den tillfallit ägaren. Utbetalningarna blirdå ofta att jämställa med sådana periodiska utbetalningar som behandlats i detföregående. Som exempel kan nämnas ett fall där den skattskyldige och hanssyskon fått vissa fastigheter med förbehåll att avkastningen under sju års tidskulle tiUfalla gåvotagarnas barn och bilda underlag för deras framtida utbUdning.Det ansågs att gåvotagarna själva ägt bestämma storleken av den avkastning avfastigheterna som de velat avstå till förmån för sina barn och attskattskyldighet för avkastningen därför åvilade fastigheternas ägare. Bidragentill barnen ansågs utgöra icke avdragsgiU kostnad (RÄ 1970:1374). Vidare kan nämnas att periodiskt understöd ansettsföreligga i ett fall där säljaren av aktier förbehållit sig såväl utdelning påaktierna som värdet av på dessa utfallande fondaktier och teckningsrätter.Ägaren medgavs avdrag för både utdelning och värdet av delbevis enligt enfondemission (RÄ 1968 ref. 13). Beskattningsfrågorna har dock inte fått någon mer utförligreglering i KL. Vissa regler finns dock beträffande avkastning av aktier (38 §och p. 3 av anvisn. till 38 §) samt rörande undantagsförmåner (p. I av anvisn.till 22 §, 31 § 2 st., 32 § 1 mom. 1 st.). I övrigt har frågorna fått lösas ipraxis. Skattskyldig som taxerats för inkomst av ej skattepliktignatur är enligt 100 § första stycket 1) TF berättigad att anföra besvär häröveri särskild ordning efter taxeringsårets utgång. 1 några mål, därtaxeringsintendenten yrkat att givaren inte skulle få avdrag för periodiskt Prop,1973:181 26 understöd, har regeringsrätten avgjort målen först efterfemårsperiodens utgång. Har mottagaren, som kanske inte ens känt tillprocessen, inte anfört besvär över att han beskattats för understödet, har hanförsuttit denna besvärstid. Regeringsrätten har då kunnat bevilja resning imålet (RÄ 1966:1274 och 1970:797). Vid det omvända förhållandet att en givare först efterutgången av taxeringsintendentens ordinarie besvärstid yrkat och erhållitavdrag för periodiskt understöd, har taxeringsintendenten trots att hansaknat möjlighet att uppmärksamma frågan om mottagarens beskattning inte möjlighet att föra talan i särskild ordning angående mottagarens taxering(RA 1961:1614). För att givaren skall kunna yrka avdrag för periodisktunderstöd i särskild ordning fordras enligt 100 § första stycket 7 och andrastycket TF att det framstår som ursäktligt att han inte åberopat sin rätt tUlavdrag före den ordinarie besvärstidens utgång. 1 RA 1960:1529 ansågsskattskyldig ha rätt att anföra besvär i särskild ordning. Har en skattskyldig, utan att lämna fullständiga uppgifterom understödets karaktär, felaktigt yrkat och erhållit avdrag för periodisktunderstöd till annans undervisning eller uppfostran, kan han eftertaxeras (RA1960:1619, 1964:346, 1968:1467). CivilrättsUga bestämmelser om underhållsplikt Underhållsskyldighet kan ha olika grunder. En person kanfrivilligt åtaga sig i juridiskt bindande form att utge understöd. 1 gåvobreveller testamente kan likaså föreskrifter ha lämnats om underhållsskyldighet. Enskadevållande kan förpliktas utge skadestånd i periodisk form. Härutöver finnsdirekta lagregler om underhållsplikt. I det följande lämnas en kortfattadredogörelse för bestämmelser i och FB om underhållsskyldighet gentemot bl.a. make och barn. Makes underhållsskyldighet regleras i GB. Enligt deallmänna reglerna i 5 kap. GB är båda makarna skyldiga att efter sin förmågabidra till att famUjen får tillbörligt underhåll. Bestämmelserna bygger påtanken att alla familjemedlemmar i stort sett skall ha samma standard. Även om makarnalever åtskilda på grund av söndring är de fortfarande ömsesidigtunderhållsskyldiga enligt samma grunder som . De familjerätlsligareglerna för upplösning av äktenskap ändras delvis fr. o. m. (SFS 1973:645). slopas och ersätts med en betänketid. Äräktenskapet barnlöst skall dock makarna om de är ense genast fåäktenskapsskillnad. Finns däremot barn skall äktenskapsskillnadföregås av betänketid. Efter sex månaders betänketid kan dom påäktenskapsskillnad meddelas. Till skillnad från vad som gäller vid hemskillnadskall makarna inte behöva leva isär . Under betänketidenskall, hksom , reglerna om makars ömsesidigaunderhållsplikt gälla. Efter äktenskapsskillnad blir underhåUsskyldighelenmindre omfattande och kvarstår endast i mån av Prop, 1973:181 27 behov hos mottagaren och i den utsträckning som kan ansesskälig med hänsyn till den andres förmåga och övriga omständigheter (GB 11:14).Vid denna prövning skall dock beaktas att make kan ha särskilt behov av bidragför tiden närmast efter äktenskapsskillnaden. Det sistnämnda är en nyhet ochbestämmelsen härom skall ses mot bakgrund av hemskillnadsinstitutets slopande. Det är inte möjligt att närmare ange hur storaunderhållsbidrag som kan komma i fråga. Beloppen varierar i de enskilda fallenberoende på makarnas sociala och ekonomiska stäUning, bostads- ocharbetsförhållanden, deras utgifter i olika hänseenden, äktenskapets längd osv.Fasta schabloner tillämpas inte heller i det enskilda fallet. Ofta kan parternaförlikas, och domstolen har då endast att fastställa de överenskomna bidragen. Föräldrarsunderhållsskyldighet regleras i FB. Föräldrar är skyldiga att bekosta barnetsuppehälle och utbildning, om barnet inte har egna tillgångar.Underhållsskyldigheten upphör inte förrän barnet fått den utbildning som medhänsyn tUl föräldrarnas viUkor och barnets anlag kan anses tillbörlig och intei något fall förrän barnet fyllt (FB 7:1). Någon övre åldersgräns finnsinte. Båda föräldrarna skall bidra till kostnaderna för barnets underhåll eftersin förmåga (FB 7:2). I fråga om barn utom äktenskap eUer efter hemskillnadeller äktenskapsskillnad är den som inte har vårdnaden om barnet skyldig attutge underhållsbidrag. Enligt FB 7:3 kan föräldrars underhållsskyldighet mot barnbestå även efter det att barnets uppfostran eUer undervisning avslutats. Ombarnet på grund av sjukdom eller annan sådan orsak är ur stånd att försörja sigsjälv, är föräldrarna skyldiga att i mån av förmåga lämna barnet skäligtunderhåll. Enligt lagrummet har barn motsvarande skyldighet mot föräldrar isamma situation. Den nu nämnda underhåUsplikten har liten praktisk betydelse. Dom eUeravtal om underhåll till make eller barn kan jämkas om detta är påkaUat avväsentligt ändrade förhållanden (GB 11:28, FB 7:8). De familjerätlsligaunderhällsbidragen är vidare enligt lagen (1966:680) om ändring av vissaunderhållsbidrag värdebeständiga genom en anknytning till den allmännaförsäkringens basbelopp. De periodiska understöden har tidigare behandlats av flerautredningar. Del gäller skattekommitté (SOU 1939:47), utredningenangående allmänna riktlinjer för åstadkommande av tidigare inbetalningar av utskylder(SOU 1941:5), skattekommUté (SOU 1950:21), skattelagssakkunniga(stencil ) och dubbelbeskatl-ningssakkunniga (SOU 1962:59). 1betänkandet lämnas en redogörelse för de tidigare förslagen. Jag viU här endastnämna att utredningarna har genomgående föreslagit begränsningar avavdragsrätten för främst s. k. frivilliga understöd. Förslagen har dock inteföranlett lagstiftning. Prop, 1973:181 28 Utredningens förslag Allmänna synpunkter Utredningen har inledningsvis erinrat om att gällanderegler för beskattningen av periodiska understöd redan tidigt kritiserades ochatt man i flera utredningssammanhang föreslagit begränsningar av avdragsrätten.Tidigare förslag har Uksom utredningsuppdraget framförallt avsettbeskattningskonsekvenserna av frivilliga periodiska utbetalningar tillnärstående personer med eller utan påtagligt understödsbehov. Kritiken har iallmänhet gått ut på att reglerna inbjudit tiU utbetalningar enbart i syfte attuppnå opåkallade skattelättnader. Man har även anmärkt på att underhåll genomavdragsgillt understöd är förmånligare ur skattesynpunkt än underhåll igivarens hem. En annan invändning har varit att reglerna kommit att stå i stridmed grundsatsen, att den som föiTärvat en inkomst också skall beskattas härför,och att det i regel inte bör inverka på beskattningen hur en inkomst använts.Även avdragsrätten för understöd tiU mottagare utomlands har kritiserats avskatteflyktsskäl. A andra sidan har sociala skäl anförts för att inte beskäraavdragsrätten alltför starkt. ändringsförslag har i huvudsak syftat lillatt begränsa avdragsrätten till belopp, som kan anses motsvara ett behov hosmottagaren. 1 utredningsdirektiven har departementschefen också uttalat att manborde spärra möjligheterna tiU uppenbara missbruk av avdragsrätten utan attonödigtvis ställa hinder i vägen för utgivande av periodiska understöd. För attsöka hindra skatteflykt var också enligt direktiven allmänt sett enrestriktivare inställning tUl avdragsrätten än f. n. motiverad. Utredningen har diskuterat de periodiska understödensmarginalskatteeffekter. Effekterna varierar med utgivarens och mottagarensinkomst- och förmögenhetsförhållanden. Eftersom marginalskatten för givarenregelmässigt är högre än för mottagaren leder ett periodiskt understöd iallmänhet till att den sammanlagda skatten blir lägre. I de fall 8085 %spärren är tillämplig kan inte bara inkomstskatten utan ävenförmögenhetsskatten påverkas. I mer extrema fall kan skattelättnaden förgivaren överstiga de utgivna beloppen. Arten och omfattningen av förekommande periodiskaunderstöd har undersökts på grundval av ett urval på ca 15 000 deklarationervid taxering. Bortsett från underhåll till ej hemmavarande minderårigtbarn har omkring 76 000 givare fått avdrag med 225 milj. kr. för periodisktunderstöd tiU 89 000 mottagare. Därav har 170 milj. kr. gått till 47 000 mottagarebosatta här i riket och 55 milj. kr. tUl 42 000 mottagare utomlands. Antaletmottagare, som deklarerat inkomst av periodiskt understöd tillhopa 108 milj.kr. uppgår till ca 24 000, Något understöd från givare, som är bosattutomlands finns inte i materialet. Antalet skattskyldiga med avdrag för periodiskt understödvid taxering har varit i stort sett oförändrat jämfört 1966och 1968, omkring 150 000 inräknat underhåll till barn . Summanavdragna belopp har ökat, delvis beroende på att reglerna för avdrag för underhåll av ej hemmavarande minderårigt barnblivit gynnsammare. Bortsett från detta avdrag ökade avdragssumman från 126milj. till 225 mUj. Totala summan avdrag var vid 1969,1970 och taxeringar 315,298 resp. 345 milj. kr. De avdragna beloppen är i regel . Bortsettfrån underhåll till barn har av totalt 76 000 givare 65 000 yrkatavdrag med högst . En väsentlig förskjutning har emellertid skett motallt högre avdrag. Antalet avdrag över 5 000 eller . har mer änfördubblats och uppgick lill 11 600 resp. 3 700. Antaletmottagare inom grupperna föräldrar och andra släktingar än barn uppgick till 62000. 47 000 av dessa har erhållit , och i endast drygt 1 000av dessa fall har understöden överstigit . Mottagarens inkomst har häri regel varit låg och understöden har i allmänhet inte överstigit vad som kananses utgöra ett rimligt behov hos mottagaren. Understödtill vuxna barn skiljer sig emellertid väsentligt från övriga understöd. Dennagrupp är förhållandevis liten och består av 4 000 mottagare. En femtedel harfått . Av dem som varit bosatta här i landet har en fjärdedelerhållit , och en sjundedel av dessa understöd har i sin turöverstigit . Understöden till barn intar en särställning också därföratt givarna har högre inkomst och förmögenhet än som är vanligt inom andragrupper. Att understöden genomsnittligt är större än för övriga grupper lederockså till slutsatsen att inte endast givare utan också mottagare i denna gruppi förhållandevis stor utsträckning haft goda inkomster och förmögenhet. Mottagareav understöd på . eller mera har ofta haft förmögenhet och i många falläven goda inkomster. Äv 7 300 mottagare har 1 500 haft en förmögenhet , och - här bortses från understöd från make eller förutvarande make - ide flesta fall inkomster . 1 fråga om understöd över 20 000 kr.har såväl givare som mottagare i regel också haft förmögenhet över 100 000 kr.Även då understödet understigit . är andelen mottagare med förmögenhetstor. Enligt utredningenvisar del statistiska materialet att understöden i allmänhet utgår med sådanabelopp och under sådana förhållanden att mottagarna kan ha haft ettunderstödsbehov. Ett icke obetydligt antal fall måste emellertid bedömas haavsett utbetalningar av annat skäl än att mottagaren varit i behov avunderstödet. Sådana fall kan konstateras i samtliga mottagargrupper och ävennär fråga är om små understöd. När det gäller utbetalningar från föräldrar tillbarn förekommer särskilt ofta utbetalningar, som måste karaktäriseras mera somperiodiska gåvor än som understöd i egentlig mening. Undersökningarna bekräftarsåledes att möjligheterna till skatteflykt genom avdrag för periodisktunderstöd utnyttjas i ej obetydlig omfattning, även om antalet klara skatteflyktsfalli statistiken sägs vara något mindre än väntat. 1 sammanhanget framhållerutredningen att statistiken endast ger ett begränsat underlag för att bedöma ivad mån mottagaren haft behov av understöd. Vad sedan gäller de periodiska understödens ställning idagens samhälle framhåller utredningen att förhållandena väsentligt ändratssedan avdragsrätten infördes. Skattetrycket var då förhållandevis obetyd-Ugtoch de understöd som utgick torde inte heller ha varit av sådan art ochomfattning att avdragsrätten ingav farhågor. De sociala skälen för enavdragsrätt har enligt utredningen också försvagats väsentligt. varnödställda personer i stor utsträckning hänvisade till den hjälp de kunde fåfrån anhöriga. har samhället allt mer engagerat sig i olika Irygghetsfrågor.Angelägna ändamål bör vidare enligt en allmän uppfattning främjas på annatsätt än genom förmåner vid beskattningen.