prop · FW0339 · 1973-12-31 00:00:00 — Kungl.Majrts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om anställning av arbetskraft förbyggnadsarbete; given . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver inrikesärenden, föreslå att bifalla det förslag om varsavlåtande till föredragande departementschefen hemställt, Ipropositionen läggs fram förslag till lagstiftning som innebär att arbetsgivaresom yrkesmässigt bedriver byggnadsverksamhet får anställa annan än kvalificeradarbetssökande endast efter anvisning eller godkännande av den offentligaarbetsförmedlingen. Motsvarande skall gälla när staten och kommun bedriverbyggnadsverksamhet. Lagstiftningen avser endast anställning för utförande avbetong-, trä- eller mureriarbete eller annat byggnads- eUer anläggningsarbete.Med kvalificerad arbetssökande avses den som under de senaste 24 månadernahaft anställning i sådant arbete som lagen avser eUersom har genomgått utbildning för sådant arbete. Anställer arbetsgivaren annan änkvalificerad sökande utan medgivande av arbetsförmedlingen kan arbetsmarknadsstyrelsenenligt förslaget förordna att arbetsgivaren för sådant byggnadsarbete inte fåranställa annan än den som arbetsförmedlingen anvisat eller godtagit, dvs, allanställning av byggarbetskraft för sådana arbeten skall ske genom arbetsförmedlingen.Överträdelse mot dessa bestämmelser kan föranleda bijtesstraff. 1 1973.1 saml Nr 39 Lagom anställning av arbetskraft för byggnadsarbete Härigenomförordnas som följer, 1 §Den som yrkesmässigt bedriver byggnads- eller anläggningsverk samhet under sådana förhållanden att han är att anse som arbetsgivare enligt lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring, så ock staten och kommun, när de bedriver byggnads- eller anläggningsverksamhet under samma förhållanden, får anställa endast kvalificerad arbetssökande för utförande av betongarbete, träarbete, mureriarbete eller annat byggnads- dier anläggningsarbete. Finnes icke kvalificerad arbetssökande att tillgå, får arbetsgivaren anställa endast arbetssökande som den offentliga ar betsförmedlingen har anvisat eller godtagit. 1, den som i minst tolv månaderunder haft anställning i byggnadsarbete av samma slagsom det anställningen gäller, 2, den som fullgjort utbildningtill sådant arbete inom lägst gymnasieskola eller motsvarande skola eller inomarbetsmarknadsutbildningen eller 3, den som genomgår utbildning ibyggnadsarbete av samma slag som det anställningen avser och anställningenenligt fastställd utbildningsplan kan anses ingå som ett led i utbUdningen, 2 §Arbetsförmedling har rätt att hos arbetsgivaren taga del av upp gifter om de anställda som behövs för tillämpningen av denna lag. Förtillsyn av efterlevnaden av denna lag har arbetsförmedling tillträde tillarbetsplats och får där företaga undersökning som föranledes av tillsynen. Arbetsmarknadsstyrelsenfår förelägga arbetsgivare vid vite att lämna uppgifter, som avses i förstastycket, eller bereda arbetsförmedling tillträde till arbetsplats förundersökning enligt andra stycket. 3 § Har arbetsgivaren förbyggnadsarbete som avses i 1 § första stycket anställt annan än kvalificeradarbetssökande utan anvisning eller medgivande av den offentligaarbetsförmedlingen, får efter anmälan avlänsarbetsnämnden förordna, att arbetsgivaren i fortsättningen icke får försådant byggnadsarbete anställa någon som ej anvisats eller godtagits av denoffentliga arbetsförmedlingen. 4 § Arbetsgivare som anställerarbetskraft i strid mot bestämmelserna i 1 eller 3 § dömes till böter. Allmäntåtal får väckas endast efter anmälan av . 5 § Den som fått del av uppgiftsom lämnats med stöd av denna lag får icke obehörigen yppa eller nyttja vad handärvid erfarit om enskilt företags eller enskild sammanslutnings affärs- ellerdriftförhållanden eller om enskUds personliga förhållanden. Den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter häremot dömes till böter eller fängelse i högst ettår. 1973: 39 3 Allmäntåtal får väckas endast om målsägande anger brottet till åtal eller åtal ärpåkallat från allmän synpunkt. 6 § Talan motarbetsmarknadsstyrelsens beslut enligt denna lag föres hos Konungen genombesvär. 7 § Närmare föreskrifter förtillämpningen av denna lag meddelas av Konungen eller, efter Konungensbemyndigande, av . Dennalag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligt därå meddelad uppgiftutkommit från trycket i , och gäller till utgången avjuni 1974. Utanhinder av 1 § får arbetsgivare för byggnadsarbete som avses i 1 § återanställaden som vid lagens ikraftträdande har anställning i sådant byggnadsarbete hosarbetsgivaren, om anställningen påbörjats före , 1 saml Nr 39 Utdrag av protokollet över inrikesärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande: Statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , ,, , Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omanställning av arbetskraft för byggnadsarbete och anför. I årets statsverksproposition (prop, 1973: 1 bil, 13 s,4548) anmälde jag förslag till åtgärder för att förbättra planeringen ochsäsongutjämningen och därmed sysselsättningen inom byggnadsverksamheten m, m.Förslagen grundades på byggnadskraftsutredningensi huvudbetänkande (Ds In 1972:18) Arbetskraften inom byggnadsverksamheten. Jag angav också min avsikt attinom kort anmäla den återstående av utredningen upptagna frågan om reglering avarbetskraftsrekryteringen till byggnadsarbete genom den offentiigaarbetsförmedlingen. Jag anhåller nu att få ta upp denna fråga. Yttranden över byggarbetskraftsutredningens betänkande haravgetts av fortifikationsförvaltningen, postverket, , statensvattenfallsverk, , statens vägverk, statskontoret,, , ,och () efter hörande avlänsarbetsnämnderna och byggarbetsnämnderna, , länsstyrelsernai , , och , , , ,och . Hyresgästernas riksförbund.Landsorganisationen i (LO), , (), , , Svenska . ' Direktören , ordförande,planeringsdirektören , andre förbundsordföranden i , direktören i och ekonomidirektören (t. o. m. ). 1973: 39 5 stadsföretag (), ,hantverks- och industriorganisation (SHIO), ,, akademikers centralorganisation (), (), samt Sverigesarbetares centralorganisation (SAC). Enligt Kungl, Maj:ts bemyndigande den 17 november 1972tillkallade jag sakkunniga med uppdrag att planera åtgärder i fråga omsysselsättningen på kort sikt inom byggnadsverksamheten. De sakkunniga, somför sitt arbete har antagit benämningen byggarbetsgruppen, har avlämnatpromemorian (Ds In 1973: 2) Sjfssdsättningen på byggarbetsmarknaden 19731974.Byggarbetsgruppen föreslår en rad sysselsättnings-stimulerande åtgärder underde närmaste åren på gmnd av den akuta sysselsättningssituationen inombyggnadsbranschen. För att dessa åtgärder skall bli meningsfulla och effektivaförordar gruppen att rekryteringen till byggsektorn regleras. Sysselsättningsproblemen för byggnadsarbetarna har enligtutredningen gjort sig starkt gällande . Även medhög efterfrågan på byggarbetskraft har arbetslösheten varit betydande i vissadelar av landet. Den säsongmässiga uppgången i arbetslösheten har varitavsevärd. Utredningen räknar med att tillväxttakten inom dennainvesteringssektor kommer att dämpas och att sysselsättningsproblemen kommeratt förvärras . Det är framför allt en nedgång ibostadsbyggandet som bedöms medföra ökade svårigheter för byggnadsarbetarna attfinna sysselsättning, I en sådan situation anser utredningen att det finnssärskilda skäl att värna om den arbetskraft som redan finns i branschen. Detkan ske genom att bl, a. rörligheten inom branschen ökas och attutbildningsmöjligheterna förbättras. Rörligheten inom byggnadsarbetarkårenbegränsas emellertid enligt utredningens uppfattning av det förhållandet attöverblicken över arbetstillfällen och tillgänglig arbetskraft är bristfällig.Rekryteringen sker av hävd i stor omfattning systematiskt vid sidan avarbetsförmedlingen. Därvid får ofta det långsiktiga branschintresset av att såeffektivt som möjligt sysselsätta arbetskraften i kåren stå tillbaka för ettmera kortsiktigt intresse att få ett akut arbetskraftsbehov tillgodosett. När det gäller omfattningen inom byggnadssektorn av s, k,bakvägsrekrytering, dvs, rekrytering av arbetskraft utan yrkesutbildning ellerbranschvana, går åsikterna inom utredningen isär. ' Statssekreteraren , , ordförande,överdirektören , byråchefen ,departementssekreteraren , andre förbundsordföranden i och direktören i . representant gör gällande att endast ett mindre antalanställningar av helt oerfaren byggarbetskraft sker. Byggnadsarbetareförbundethävdar å andra sidan att kåren tillförs ett stort antal arbetare ulanerfarenhet. Båda parter stöder sig därvid på egna undersökningar, Byggarbetskraftsutredningenpekar på vissa särdrag som utmärker byggsektorn. Till dessa särdrag höranställningsformen för större delen av dem som sysselsätts inombyggnadsverksamheten. Den inom byggnadsverksamheten vanligen förekommandeobjektanställningen innebär tätare anställningsbyten än s, k,företagsanställning, vilken är vanligast för andra grupper på arbetsmarknaden.Objektanställning innebär vidare alt det vid varje anslällningsbyte sker enprövning av den arbetssökandes arbetsförmåga och förutsättningar för det nya arbetetäven om detta i princip är av samma art som det han hade tidigare.Anställningsformen medför därför särskilda problem för de arbetstagare som avolika skäl, t, ex. ålder, har svårigheter att nå upp lill de högaproduktivitetskrav som ställs inom byggnadsbranschen. Utredningenanser att man inte kan acceptera en ökad arbetslöshet i branschen i den mån ensådan är betingad av överrekrytering vid sidan av ungdoms- ocharbetsmarknadsutbildningen. För att reducera sådan överrekrytering bör det skeen samordning av arbelskraftsrekryte-ringen. Det förhållandet attanställningsformen objektanställning dominerar inom branschen förstärkerenligt utredningens mening behovet av sådan samordning. Utredningen har ansettatt en lämplig rekryteringsordning borde kunna komma till stånd genom enöverenskommelse mellan parterna på byggarbetsmarknaden. Överläggningar i dennafråga har ägt rum mellan parterna. Ett förslag till överenskommelse om enrekryteringsordning som har lagts fram har emellertid förkastats avarbetsgivarsidan. Utredningen finner det angeläget att frågan om rekrytering avarbetskraft får en lösning som innefattar de väsentliga delarna av denföreslagna överenskommelsen och förordar därför att fortsatta förhandlingarkommer till stånd. Om emellertid överläggningar mellan berörda parter inteleder till resultat, föreslår utredningen att frågan görs tili föremål försärskild lagstiftning. För statens eget byggande föreslår utredningen att enordning med obligatorisk arbetsförmedling genomförs omgående. Den av utredningen föreslagna ordningen går ut på att allrekrytering av arbetare för utförande av sådant byggnadsarbete, till vilketpersonal bmkar rekryteras genom s, k, objektanställning, skall ske genom arbetsförmedlingen.Prioritet skah därvid ges åt kvalificerade sökande i branschen. Med sådansökande avser utredningen den som genomgår eller har genomgått utbildning ibyggnadsarbete eller den som har arbetat inombyggnadsindustrin och som är lämpad att utföraarbetet. Vägrar arbetsgivare att anstäUa sökande som har anvisats avarbetsförmedlingen och kan Prop.1973: 39 7 annankvalificerad sökande inte anvisas, skall enligt förslaget arbetsförmedlingen överläggai saken med arbetsgivaren och arbetstagarorganisation. Kan samförstånd inteuppnås, skall anställningsfrågan hänskjutas till byggarbetsnämnds avgörande. LedamotenSjöbeck reserverar sig mot utredningens förslag i denna del. Sjöbeck anför bl,a. att personella resurser av stor omfattning skulle behöva tillförasarbetsförmedlingen om varje anställning inom byggnadsverksamheten måste skegenom arbetsförmedlingen. Det ökade personalbehovet för dessa uppgifterberäknar Sjöbeck till minst 140 heltidsanställda arbetsförmedlare. Utredningensallmänna bedömning av situationen på byggarbets marknaden vitsordas ellerlämnas utan erinran av flertalet remissinstanser, LOframhåller att en bättre överblick över arbetstillfällena allmänt framstår somsynnerligen önskvärd för att arbetsförmedlingen skall kunna spela en centralroll på arbetsmarknaden. När det krävs särskUda arbetsmarknadspolitiskainsatser i en bransch, måste dessa kanaliseras genom arbetsmarknadsorganen.Arbetsförmedlingen får därmed en central roll. Därigenom kan också avvägningenmellan hela arbetsmarknadens intressen och ätgärder inom en viss sektor görasi ett sammanhang, LO anser vidare alt utredningens förslag om förtur åtkvalificerade byggnadsarbetare har principiella likheter med ett åter-anställningsskydd. Ensynpunkt som ofta kommer till uttryck är att det inom byggnadsbranschen råderalldeles speciella förhållanden med stor rörlighet och betydande otrygghetförorsakad framför allt av den s. k, objektanställningen, AMS påpekar att denbetydande nedgång i arbetskraftsbehovet som kan förutses under de närmaste årenkommer att framhäva de redan nu stora sysselsättningsproblemen i branschen, Iett skede av arbetslöshet och när risk för ytterligare försvagning avsysselsättningen föreligger bör enligt AMS efterfrågan bättre inriktas på denarbetskraft som redan finns i branschen. Med anledning av utredningens bedömningatt den s. k, bakvägsrekryteringen bör reduceras framhåller SAF att sådanrekrytering förekommer i endast obetydlig omfattning. Som grund för dennabedömning åberopas undersökningar som hargjort. Liknande synpunkter som SAF:s framförs av byggnadsindustrinsarbetsgivarorganisationer och av övriga remissinstanser på arbetsgivarsidan.Byggnadsarbetareförbundet hävdar däremot att rekryteringen till branschen avicke yrkesutbildad arbetskraft är omfattande. Som exempel anförs att iGöteborgsregionen 400 branschovana arbetare tillfördes kåren under Prop.1973: 39 8 , Denna rekrytering har enligt förbundet fortsattunder som arbetslösheten i branschen har varit iregionen. För åldersgruppen har arbetslösheten uppgått till omkring25 %. I flera remissyttranden efterlyses mera preciseradeuppgifter om bakvägsrekryteringens omfattning. Av några länsarbetsnämndersyttranden framgår att rekryteringen till kåren vid sidan om den som sker genomungdoms- och arbetsmarknadsutbUdningen varierar från län till län men attproblemen är koncentrerade till yrkesgrupperna betongarbetare och övrigabyggnadsarbetare. En sådan bedömning gör även . Majoriteten inom kommunförbundels styrelse, LO,länsstyrelserna i , och , och Norrbottenslän liksom länsarbetsnämnderna i , , , Göteborgsoch , , och samt Svenska riksbyggenoch tillstyrker förslaget att en reglering av rekryteringen kommer tillstånd genom avtal eller, om sådant inle kan träffas, genom lagstiftning, LO anför att det förslag till lagstiftning rörandeanställningsskydd som väntas torde ge underlag för en bedömning om en särskUdlagstiftning om reglering av anställning av arbetskraft inom byggnadsbranschenbör realiseras. Om lagstiftning av sistnämnt slag införs bör den utformas såatt den ger AMS möjlighet att komma överens med parterna om hur rekryteringenskall ske. Lagstiftningen bör enligt LO:s mening innefatta möjlighet tillkontroll av rekryteringen genom arbetsförmedlingen. En sådan kontrollmöjlighetbör utformas i enlighet med utredningens förslag, Inle minst för att hävda deäldre byggnadsarbetarnas intressen samt för att ge ökadesysselsättningsmöjligheter åt personer med arbetshinder är ett samlat greppöver rekryteringen till branschen genom arbetsförmedlingen nödvändig, LOstryker vidare under att lagstiftningen bör göra del möjligt att tillämpa ettliknande förfarande även inom andra branscher där förhållandena motiverar attrekryteringen av arbetskraft regleras. i tillstyrker utredningensförslag som ett provisorium men förordar modifieringar i utformningen och generösdispensgivning för glesbygdsområdena. Liknande synpunkter frain-förs avlänsstyrelsen i . Inom många länsarbetsnämnder har oenighet förelegat ifrågan om huruvida en lagfäst förmedling av byggarbetskraft bör införas. Attbranschen har speciella förhållanden som motiverar särskilda åtgärder framhållsallmänt. De ökade problem som uppkommer genom nedgången i bl, a,bostadsinvesteringarna påpekas av flera länsarbetsnämnder. Många nämnder tarfasta på att utredningens huvudförslag är att fortsatta överläggningar mellanparterna bör prövas. 1973: 39 9 den i vill ha en tidsbegränsadförsöksverksamhet med obligatorisk arbetsförmedling att grunda ett slutligtställningstagande på. i förordar enförsöksverksamhet anpassad till de lokala förhållandena. iVästernorrlands län föreslår en fullmaktslag som ger Kungl, Maj:t möjlighet attförordna om arbetsförmedlingsobligatorium för vissa grupper och inom vissaområden. Tillförmån för omedelbar lagstiftning uttalar sig länsarbetsnämnderna iStockholms, och samt i menar att en lagstiftning enligt förslagetbör betraktas som ett provisorium . Länsarbetsnämndeni betonar att lagstiftningen endast skall gälla nyrekryteringav arbetskraft. uttalar att utvecklingen inombyggnadsbranschen påkallar snara åtgärder. Förbundet betraktar inteförhandlingsvägen som framkomlig i nuvarande situation. Majoriteten inom AMS' styrelse, en minoritet inomkommunförbundets styrelse, länsstyrelserna i , ,och samt länsarbetsnämnderna i , ,, , , , , , ,och tillstyrker förhandlingar om en reglerad rekryteringsordningmen avstyrker ett lagfäst arbetsförmedlingstvång. Grunden till avstyrkandet äri flera fall den allmänna och mer principiella ståndpunkten att man i svensk arbetsmarknadspolitikvarit angelägen att ge parterna på arbetsmarknaden utrymme för egna initiativ.En sådan argumentering utvecklas i bl, a. yttranden från länsstyrelserna iVästernorrlands och . Enreglering genom lagstiftning avstyrks vidare av TCO och samt av SAF,, och i ettgemensamt yttrande. Samma ståndpunkt intar . och Svenskaväg- och vattenbyggarnas arbetsgivareförbund i gemensamt yttrande. , och statens vägverkuttalar sig också mot lagstiftning. TCO anför att både praktiska skäl ochrättvisehänsyn motiverar en utbyggnad av arbetsförmedlingen för arbetstagareinom alla branscher och yrken, menar att det finns mer angelägna uppgifterför arbetsförmedlingen än obligatorisk förmedling av en viss grupp. Fleraremissinstanser som avstyrker lagstiftning anför som skäl att kraven på särlagstift-ningkan komma att resas av flera grupper på arbetsmarknaden. iVästmanlands län samt anför sådana synpunkter och pekarpå de speciella branschproblem som måste anses föreligga även för anställda inom t. ex. jord- och skogsbruk. Förslaget motverkar en önskvärd rörlighet på arbetsmarknadenmenar bl. a. SAF. SACmotsätter sig att rekryteringen till byggnadsarbete regleras. Både partsöverenskommelsenenligt utredningsförslaget och lagstiftningsalternativet avvisas underhänvisning till att de skulle innebära en sträng facklig monopolism. Fleralänsarbetsnämnder uttrycker oro inför möjligheterna att klara kontrollfunktionenom obligatorisk arbetsförmedling för all byggaibetskraft genomförs. Särskilt småarbetssektombedöms bli svårkontrollerad. En sådan uppfattning ger ävenarbetsgivarorganisationerna uttryck åt. SAF hyser farhågor för attarbetsförmedlingen kan komma att uppfattas mer som ett byråkratiskt kontrollorganän som ett serviceorgan med reella möjligheter att förmedla arbeten åtarbetssökande och arbetskraft åt företagen. Nästansamtliga länsarbetsnämnder och länsstyrelser liksom AMS anser att betydande personellaresurser behöver tillföras arbetsförmedlingsorganisationen om en obligatoriskarbetsförmedling av all byggarbetskraft införs. Några av de länsarbetsnämndersom avstyrker lagstiftning anser att en förstärkning av arbetsförmedlingensresurser kan ge lika god effekt på byggsektorn som lagstiftning om obligatoriskarbetsförmedling. Flera remissinstanser är kritiska mot att utredningen harunderlåtit att göra några bedömningar av personalåtgången på arbetsförmedlingarna.Kritik av det slaget framförs av bl. a. arbetsgivarorganisationerna inombyggnadsbranschen. Det behov av ytterligare 140 arbetsförmedlare som enobligatorisk arbetsförmedling skulle medföra enUgt reservanterna iutredningen, anser organisationema vara tUl-taget i underkant. anser attdet betydande merarbete som ett förmedlingsobligatorium inom byggnadsbranschenskulle föra med sig, måste stå tillbaka för andra, mer angelägna uppgifter för arbetsförmed-Hngen. Konsekvensernaför annan arbetskraft av den föreslagna rekryteringsordningen tas upp av någraremissinstanser, t. ex. , som anser att detrekryteringssystem som utredningen föreslår har vissa fördelar. Institutetmenar dock att dessa kan tas tUl vara på annat sätt och förordar bl. a. attyrkeskunskaperna breddas genom den yrkesutbildning som har föreslagits i annatsammanhang av utredningen. Institutet varnar för att införa någon slags auktorisationför byggnadsarbetare. Auktorisation kan leda till stelhet i branschen som kännetecknasav snabb utveckling på den produktionstekniska sidan. Ett sådant system kanenligt bidra till minskad sysselsättning för annanarbetskraft. i är inne på samma tankegång ochmenar att särskild hänsyn måste tas till berättigade krav på sysselsättningför ortsbunden arbetskraft i exempelvis . konstaterar att man i betydandeutsträckning har rekryterat personer utan egentlig branschtillhörighet förverkets byggnadsverksamhet i bl. Många personer har rekryteratsfrån jord- och skogsbruk. Rekryteringen har ofta skett genomarbetsförmedlingen. Även i nu rådande arbetsmarknadssituation har verketsvårigheter att rekrytera yrkesutbildade byggnadsarbetare i vissa delar avlandet. Flera remissinstanser somi övrigt har avvisat förslaget om arbetsförmedlingstvång instämmer iutredningens förslag att obligatorisk arbetsförmedling omgående och utanvidare förhandlingar genomförs i fråga om statens eget byggande. Från statiigthåll framförs däremot invändningar. Så anför t. ex. att etteventuellt arbetsförmedlingsobligatorium bör sammanfalla i tiden med en allmän överenskommelseeller lagstiftning. Om statlig byggnadsverksamhet skulle komma att regleras avsärbestämmelser finns risk för ökade kostnader och högre anbud till staten.Även kontrollen av efterlevnaden anser blir betungande.Statens vägverk anser inte förslaget vara tillämpligt för verkets del bl. a.med hänvisning till de problem som skulle uppstå i relationerna tillentreprenörer. avstyrker helt utredningens förslag ornobligatorisk arbetsförmedling och menar att redan nu tillgängligasamarbetsformer ger möjlighet att nå praktiskt taget samma resultat. Underförsta ökade byggandet i landet snabbt med en kraftigtillströmning av arbetskraft till byggnadsbranschen som följd. Efter år 1965har en dämpning av tillväxttakten inträtt som produktivitetsökningenfortsatt i ungefär samma takt som . räknade i sittbetänkande (SOU 1970: 71) Svensk ekonomi 19711975 med utblick mot 1990 med envolymmässig ökning av byggandet på , vilketinnebar drygt hälften jämfört med ökningen . För perioden 19701975 räknade utredningen med en volymmässigtillväxt på . Nyproduktionen av bostäder antogs komma att minska ochden offentiiga sektorns byggande förutsattes öka i betydligt mindre grad äntidigare. Trots en dämpad tillväxttakt i sektorns investeringar och sammakraftiga produktivitetsutveckling som räknadelångtidsutredningen med ungefär oförändrat antal sysselsatta inom branschenfram , Bl. a. menade utredningen att arbetstidsförkortningen skullekomma att delvis kompensera volymminskningens sysselsättnmgsbegränsande effekter. Byggarbetskraftsutredningengör i sitt betänkande delvis andra bedömningar. Enligt dessa är det sannoliktatt tillväxten blir något svagare 1973: 39 12 änvad långtidsutredningen antog. Vidare förutses en snabbare produktivitetsutvecklingbl. a. på gmnd av den goda tillgången på tekniker. Sysselsättningsminskningenskulle enligt byggarbetskraftsutredningen, om hänsyn tas tUlarbetstidsförkortningen, uppgå till totalt med väsentligavariationer mellan olika grupper av arbetare inom branschen.