prop · FW03137 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 konossementet skall påavlastarens begäran angivas: 1) godsets art och antingen dess vikt, mått ellerstycketal, enligt avlastarens skriftliga uppgift; 2) de märken som fordras för att identifiera godset,sådana avlastaren skriftligen uppgivit dem före lastningens början, fömtsattatt märkena tydligt anbragts på godset eller dess förpackning på sådant sättatt de under vanliga förhållanden förbliva läsliga till resans slut; 3) godsets synliga tUlstånd; 4) i fråga om mottagningskonossement dagen dä godsetmottagits och i fråga om ombordkonossement dagen då inlastningen avslutats; 5) var och till vem godset skall lämnas ut påbestämmelseorten; 6) fraktens storlek samt övriga villkor för godsetsbefordran och utlämnande. Bortfraktaren är ickeskyldig att i konossementet utan förbehåll intaga sådan uppgift om godsets arteller dess vikt, mått, stycketal eller märken, vars riktighet han har gmndadanledning att betvivla eller som han icke rimligen haft möjlighet attundersöka. (Föreslagenlydelsej 153 § (art. 3:5) För riktigheten av deuppgifter om godset, som jämlikt avlastarens begäran intagits i konossementet,vare han bortfraktaren ansvarig. / förhållande tillbortfraktaren är avlastaren ansvarig för riktigheten av de uppgifter omgodsets märken, vikt, mått eller stycketal som han lämnat till konossementet. Konossement må ställastill viss man, tiU viss man eller order eller till innehavaren. Ändå attkonossementet är ställt tiU viss man, skall det gälla såsom orderkonossement,där ej utfärdaren, genom orden "icke /tUl order" eUer dylikt, gjortförbehåU mot överiåtelse. Konossement ställes tUlviss man, tUl viss man eller order eller tiU innehavaren. Även om konossementär ställt till viss man, ä/Zer det såsom orderkonos:;ement, om utfärdaren ejgjort förbehåll mot överlåtelse genom uttrycket "icke till order"eller liknande. 161 § (art. 3:4) För riktigheten avuppgift, som i konossement intagits rörande godset, vare bortfraktarenansvarig, där ej i konossementet anmärkts, att uppgiften är avlastarens elleratt dess riktighet är bortfraktaren okänd, eller däri gjorts annat sådantförbehåll eller ock mottagaren måst inse, att uppgiftens riktighet ickeundersökts av bortfraktaren. Har bortfraktaren insetteller med användande av vanlig uppmärksamhet kunnat inse, att uppgift /konossement var oriktig, vare han, ändå att förbehåll skett som i 152 § sägs,ej fri från ansvarighet, med mindre i konossementet intagits särskildanmärkning om uppgiftens oriktighet. Konossementet gällersom bevis att bortfraktaren mottagit eller lastat godset sådant det beskrivitsi konossementet, såvitt ej annat styrkes. Motbevisning får dock icke förasgentemot tredje man som förvärvat konossementet i god tro. Harbortfraktaren känt till eller borde han ha insett att uppgift om godset varoriktig, är han icke fri från ansvarighet utan att konossementet försetts meduttrycklig anmärkning om uppgiftens oriktighet. Varder skada å godseteller brist med avseende å dess förpackning ej anmärkt i konossementet, oa/:rarbortfraktaren före utfärdandet utrönt eller med användande av vanliguppmärksamhet kunnat utröna skadan eller bristen, må den ej åberopas till bortfraktarensfritagande frän ansvarighet för godset. Bortfraktaren må ejtill sitt fritagande åberopa att godset lastats å däck, med mindre dettaanmärkts i konossementet. Om skada på godset eUerbrist / dess förpackning ej anmärkts i konossementet, ehum bortfraktaren föreutfärdandet utrönt eller bort hava utrönt skadan eller bristen, skola bestämmelsemai 161 § första stycket hava motsvarande tillämpning. Utställerbortfraktaren före inlastningen skriftligt erkännande att godset mottagits tillbefordran, med förbindelse att i bestämmelseorten utlämna det till mottagaren,skall vad i detta kapitel är stadgat om konossement i tillämpliga delar gällai fråga om sådant mottagningskonossement. Ärmottagningskonossement å godset utfärdat, må icke efter inlastningen utfärdaskonossement utan att mottagningskonossementet återlämnas. Omgenomgångskonossement (Jfr. ovan vid 95 §) Utfärdarbortfraktaren, när godsets befordran skall delvis utföras genom annanfraktförare, skriftligt erkännande att godset inlastats eller mottagits tillsådan befordran, med förbindelse att i bestämmelseorten utlämna godset tillmottagaren, skall vad i detta kapitel är stadgat om konossement i tillämpligadelar gäUa / fråga om sådant genomgångskonossement. Dågenomgångskonossement utställts, må icke för del av befordringen utfärdassärskUt konossement, utan att däri angives att godset befordras enligtgenomgångskonossement. Om ikonossement angives att godsets befordran delvis skall utföras av annan änbortfraktaren, gälla för sådant genomgångskonossement bestämmelserna omkonossement i tiUämpliga delar. Hargenomgångskonossement utfärdats, får särskilt konossement ej utfärdas för delav befordringen utan att däri angives att godset befordras enligtgenomgångskonossement. V.Bestämmelsernas tiUämpning (Jft. 71§) 168§(jfr. Bestämmelserna i 95 och 97 §§, 98 § andra stycket, 101 § förstastycket, 118-122a §§, 123 § första stycket, 152, 161 och 1Ö2 §§ samt 347 §första stycket ö och andra stycket första punkten kunna vid befordran enligtkonossement ej åsidosättas genom avtal till avlastarens eller befraktarens nackdeli vidare mån än som följer av 122 § och 123 § andra stycket. Skall främmande rätt tillämpas på beford- (Nuvarandelydelsej (Föreslagen lydelsej ran enligt konossement mellan hamnar belägna i skilda stater, skolabestämmelserna internationella, genom 19ö8 års tilläggsprotokolländrade konvention rörande konossement eller bestämmelser i främmande lag,vilka gmndas härpå och motsvara bestämmelserna i första stycket, lända tillefterrättelse, om 1) konossementet är utfärdat i eller i annanstat som tillträtt konventionen jämte tilläggsprotokollet; 2) befordringen sker frän hamn i eller i annanstat som avses under I; 3) befordringen sker till hamn i eller iDanmark, eller ; 4) konossementet föreskriver, att bestämmelserna inämnda konvention jämte tilläggsprotokoll eller lagstiftning, som gör demtillämpliga, skola gälla för avtalet. Oavsettom konossement är utfärdat skall vad som föreskrives i första och andrastyckena gälla i fräga om inrikes fart i , , och Norgesamt fart mellan dessa stater. Om för befordran i annan fart konossementutfärdats pä gmnd av certeparti skall likadeles gälla vad som föreskrives iförsta och andra styckena, under fömtsättning att konossementet bestämmerrättsförhållandet mellan bortfraktaren och innehavaren. Angåendetillämpning för viss utrikes godsbefordran av andra bestämmelser än vadsjölagen innehåller föreskrives / lagen (1936:277j i anledning av Sverigestillträde till internationella konvention rörande konossement. (Nuvarandelydelsej (Föreslagen lydelsej Redarenär ansvarig för skada som genom fel eUer försummelse i tjänsten orsakas avbefälhavare eller medlem av besättningen eller av lots. Detsamma gäUer, omskada åstadkommes av någon som, utan att tUlhöra besättningen, på grund avredares eller 'Lydelse enligt SOU 1970:74. Paragrafen motsvarar 8 §sjölagen i gällande lydelse (1936.276). Prop.1973: 137 236 (Nuvarandelydelse) (Föreslagen lydelse) befälhavaresuppdrag utför arbete i fartygets tjänst. Vadredare sålunda nödgas utgiva äger han söka åter av den som vållat skadan. Bestämmelserom redares frihet frän och Bestämmelser om redares frihet från och begränsning av ansvarighet i vissa fall medde- begränsning avansvarighet i vissa faU medde las i 122 och 171-173 §§ samt i lag i las i 118, 120, 190, 191 och 194 §§ samt i anledning av tUlträde tUl lag i anledning avSveriges tillträde till 1924 internationella konvention rörande konosse- års intemationeUakonvention rörande ko- ment. Om den begränsning av ansvarigheten nossement. Om den begränsning av ansvarig- vartUl redaren därutöver är berättigad finnas heten vartiU redarendärutöver är berättigad bestämmelser i detta kapitel. finnas bestämmelser i detta kapitel. (Nuvarandelydelse) (Föreslagen lydelse) 347§' (jfr art 3:6 näst sista st. och 3:6 bis) Nedanstående fordringar upphöra, vare sig ansvarigheten för dem är begränsadeller obegränsad, om talan ej väckes i laga ordning i fräga om 1. fordran på bärgarlön, från detbärgningsföretaget slutförts; 2. fordran på andel i bärgarlön enligt 229 § 1 mom.andra stycket, inom ett är från det vederbörande av redaren erhållitunderrättelse om bärgariönens och andelens storlek; 3. fordran på ersättning för sammanstötning, inom tvåår från den dag skadan inträffade; 4. fordran på belopp som någon erlagt utöver vad somrätteligen belöper på honom enligt 220 §, från det beloppetutgivits av honom; 5. fordran pä ersättning på grund av passageraresdödsfaU eUer kroppsskada eller dröjsmål med passagerarbefordran, inom två årfrån det ilandstigningen ägt rum eller skulle hava ägt rum samt, om dödsfalletinträffat efter Uandstigningen, efter dödsfallet men icke senare från ilandstigningen; 6. fordran på ersättning på grund av att last 6. fordranpå ersättning på grund av att last gått förlorad eUer skadats eller att i ko- gått förlorad eller skadats eller för annannossement lämnats oriktiga eller ofull- förlust rörande lasten eller till följdav a.i\. ständiga uppgifter, från det i konossement lämnatsoriktiga eller avlämnande ägt eUer bort äga rum; ofullständigauppgifter, från detavlämnande ägt eUer bort äga rum; 7. fordran på ersättning på grund av att resgods gåttförlorat eller skadats eller på grund av dröjsmål med befordran av resgods,från det godset förts Uand eller, om godset gått förlorat underresan, från det Uandföring skulle hava ägt rum. 8. fordran pä bidrag tiU gemensamt haveri eUer annankostnad, som skall fördelas enligt samma grund (136 och 216 §§),inom ett årfrån dispaschens dag. /fråga om fordran på ersättning som avses i första stycket ö kunna parterna,efter den händelse som föranlett talan, träffa överenskommelse om förlängningav den där Lydelse enligt SOU 1970:74 och 1971:90. Paragrafenmotsvarar 284 § sjölagen (senaste lydelse 1967:48). Prop.1973: 137 237 (Nuvarandelydelsej (Föreslagen lydelsej Ersättningstalan mot tredje man kan väckas efter utgången av samma tiddock ej senare än från den dag bortfraktaren infriat anspråket ellertalan väckts mot honom. Svarargäldenären i andra faU än som avses i första stycket för ersättning eller förannan fordran med begränsning av redareansvaret eUer endast med inlastat gods,upphör fordringen, om talan ej väckes i laga ordning, i fråga om fordran påersättning från den dag skadan inträffade och i fråga om annanfordran efter det att fordringen förföll tUl betalning. Ägerborgenären för fordringen hålla sig även tUl redare, lastägare eller annan,utan att begränsning av ansvarigheten äger rum, gäller sådan rätt under sammatid som för fordran i allmänhet. Harfordran som avses i denna paragraf kommit under dispaschörs behandling, ansestalan om fordringen väckt. I fråga om föriängning aveUer avbrott i preskriptionstid som angives i denna paragraf gäUer vaddomstolslandets lag föreskriver. Dock får de i första stycket 5 och 7 angivnafristerna i intet fall utsträckas från det ilandstigning ellerUandföring ägt rum eller skuUe hava ägt rum. Dennalag träder i kraft den dag Konungen förordnar. Förekommer i lag eUerförfattning hänvisning tiU bestämmelse som ersatts genom bestämmelse i nyalagen skaU den bestämmelsen i stället gälla. Lagom ändring i lagen (1936:277) i anledning av tillträde till internationella konvention Härigenomförordnas i fråga om lagen (1936:277) i anledning av tiUträde tiU 1924års internationella konvention rörande konossement dels att lagens ingressskaU upphöra att gälla och i stället upptagas en ny paragraf, 8 §, av nedanangivna lydelse, dels att 4 § 5 mom.* skaU ha följande ändrade lydelse. (Nuvarandelydelsej (Föreslagen lydelsej Konungenäger förordna, att vid befordran av gods sjöledes från till främmandestat samt till från sådan främmande stat, som är ansluten till den iBryssel avslutade internationella konventionen rörandefastställande av vissa gemensamma bestämmelser i fråga om konossement,följande i nämnda konvention upptagna bestämmelser skola lända till efterrättelsei stället för vad sjölagen i motsvarande delar innehåller: Bortfraktarenoch fartyget svare icke i Bortfraktaren och fartyget svara icke i någotfaU för förlust eller minskning av eUer något fall för förlust av eller skada på gods skadaä gods eller för skada, som därmed eUer eljest till godset hänförlig förlust eller sammanhänger,tiU högre belopp än ettusen- skada tiU högre belopp än ettusenåttahundra åttahundrakronor i guld för varje koUi eUer kronor i guld för varje koUi eller annan enhet annanenhet av godset. Har högre värde å av godset. Har högre värde på godset, jämte godset,jämte uppgift om dettas art, utan uppgift om dettas art, utan förbehåll uppta- förbehållupptagits i konossementet, skaU gits i konossementet, skall detta värde gäUa dettavärde gäUa såsom gräns för bortfrakta- såsom gräns för bortfraktarens ansvarighet rensansvarighet och, tiU dess annat visas, och, tUl dess annat visas, anses motsvara ansesmotsvara godsets verkliga värde. godsets verkliga värde. Genomavtal meUan bortfraktaren, befälhavaren eUer agenten och avlastaren må gränsenför bortfraktarens ansvarighet bestämmas tUl högre belopp än förut sagts. 1 Senaste lydelse 1953:58 Iförhållande tUl fordringsägare som tillhör främmande stat skall vad i förstastycket första punkten stadgas om att där angivet belopp skaU beräknas efterguldvärde ej gälla, med mindre detta följer av fördrag med den främmande statenoch denna genomfört motsvarande beräkning tUl förmån för svenskafordringsägare. Har avlastaren svikligenlämnat oriktig uppgift om godsets art eller värde och har uppgiften intagits ikonossementet, vare bortfraktaren och fartyget ej ansvariga jämlikt denna lag. Bestämmelserna i denna lag skola, i stället för vad sjökgen imotsvarande delar innehåller, tillämpas ifråga om sådan godsbefordran som skerenligt konossement utfärdat i stat som tillträtt konvention men ej19Ö8 års tilläggsprotokoll till konventionen. Dennalag träder i kraft den dag Konungen förordnar. Närlagen den om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) trätt ikraft, äger Konungenförordna att lagen 1936:277 skall upphöra att gälla. Bilaga 5 Kommitténslagförslag om passagerarbefordran Förslagtill Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenomförordnas i fråga om sjölagen (1891 ;35 s. 1), delsatt rubriken före 169 § samt 169-182 §§' skall upphöra att gälla, delsatt ett nytt sjätte kapitel skall införas med nedan angiven lydelse, delsatt 220, 222 och 337 §§ skaU ha nedan angivna lydelse, dels att två nyaparagrafer skaU införas, betecknade 347 och 348 §§.'' (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) SJÄTTEKAPITLET Om befordran av passagerare och resgods Medbortfraktare förstås i detta kapitel den som, mot vederlag, yrkesmässigt ellereljest i förvärvssyfte, genom avtal åtager sig befordran med fartyg avpassagerare eller passagerare och resgods. Bortfraktaren kan vara redare,befraktare (underbortfraktare} eller annan. Medpassagerare avses den som befordras eller skall befordras med fartyg enligt befordringsavtal. Medresgods avses varje föremål, inbegripet fordon, som befordras i anslutningtill avtal om passagerarbefordran men ej enligt ' Sonaslc lydelse 1936:276 - Senaste lydelse av 220 och 222 §§ 1967:48, av 337 §1970:919 JIVSOU 1970:74 Resgods som passageraren bär med sig eller har i sin hytteller eljest i sin vård under befordringen, inbegripet vad han har i eller påmedfört fordon, utgör handresgods. (Jfr 7 I §) Medundantag för 179 § och för vad som föranledes av 197 § skola bestämmelserna idetta kapitel lända till efterrättelse såvitt ej annat är avtalat eller följerav sedvänja. Dock kunna bestämmelsema i 183 §, 184 § andra stycket, 185. 186och 188 §§ ej åsidosättas till passagerarens nackdel. Kapitietsbestämmelser hava icke tillämpning i den mån befordringen är underkastadgällande internationellt fördrag om befordran på järnväg. Utföresbefordringen helt eller delvis av annan än bortfraktaren, hava bestämmelserna i170, 177, 179-183, 185, 189-198, 200-203, 347 och 348 §§ motsvarande tillämpningför den som utför befordringen. I förhällande till passageraren skallansvarigheten för den som utför befordringen och bortfraktaren vara solidariskoch gemensamt begränsad enligt 194 §. Kapitletsbestämmelser gälla i tillämpliga delar även i förhållandet mellan bortfraktarenoch den som utför befordringen. I övrigt gälla i tillämpliga delarbestämmelserna om befraktning i 5 kap. Medföljernägon ett fartyg, vilken varken är ombordanstäUd eller passagerare, och tillskyndashan därvid förlust eller skada, hava bestämmelserna i detta kapitel ombefrielse från och begränsning av ansvarighet pä bort- fraktarenssida motsvarande tillämpning i den mån ansvar kan göras gällande mot redaren. (Jfr72 § och 171 § första stycket) Bortfraktarenskall med tillbörlig omsorg sörja för att fartyget är sjövärdigt, behörigenbemannat, provianterat och utmstat såväl vid början av som vid varje tillfälleunder resan samt att passagerarens och resgodsets säkra befordran tryggas ialla andra avseenden. Bortfraktaren skall även eljest i tillbörlig måntillgodose passagerarens bästa. Utanstöd i avtal eller sedvänja fär resgods ej föras på däck. Bortfraktarenskall sörja för att passageraren och hans resgods med tillbörlig skyndsamhetbefordras till bestämmelseorten. Deviation får endast göras för räddning avmänniskoliv eller bärgning eller av annan skälig anledning. (Jfr73 §) bestämt fartyg, får bortfraktaren icke fullgöra sittåtagande med annat fartyg. Är iavtal om passagerarebefordran viss person angiven såsom passagerare äge denneicke till annan överlåta sin rätt enligt avtalet. Sedanresan anträtts, må ej i något fall överlåtelse äga rum. bestämd person såsom passagerare, fär denne icke till annanöverlåta sin rätt enligt avtalet. Sedan resan påbörjats fär överlåtelse ej ägarum, även om avtalet ej avser bestämd person. Passagerarevare skyldig att ställa sig till noggrann efterrättelse allt vad med avseende äordning och skick ombord föreskrives. Vad i 54 och 61 §§sjömanslagen är stadgat med avseende å gälle ock för passagerare. Passagerarenär skyldig att iakttaga föreskrifter om ordning och säkerhet under befordringen. Bestämmelserna i 60 ochöl §§ sjömanslagen (1952:530j om tvångsmedel mot och förhör medbesättningsmedlem i vissa fall hava motsvarande tillämpning för passagerare. Passagerarenfår medföra resgods i skälig omfattning. Kännerpassageraren till, att resgods är så beskaffat att dess befordran kan medförafara eller väsentlig olägenhet för fartyg, liv eller gods, skall han upplysabortfraktaren därom före resans början. Detsamma gäller, om annat resgods änhandresgods kräver särskild vård. Beskaffenheten av gods som har avses skall ommöjligt utmärkas pä godset innan befordringen börjar. Bortfraktarenäger vägra passageraren att medföra resgods, som kan välla fara eller väsentligolägenhet för fartyg, liv eller gods. Har.sådant resgods tagits ombord utan att bortfraktaren haft kännedom om dess beskaffenhet,får han efter otnständigheterna föra det iland eller oskadliggöra ellerförstöra det utan skyldighet att ersätta skadan. Detsammagäller, om resgodset, efter att ha tagits ombord med bortfraktarens kännedomom dess beskaffenhet, visar sig medföra sådan fara eller väsentlig olägenhetför fartyg, liv eller gods att det ej är försvarligt att behålla det ombord. 97 § stadgas angående skada, som orsakas av gods, skall äga motsvarandetillämpning beträffande resgods. Harresgods orsakat förlust eller skada för bortfraktaren, är passagerarenersättnings-skyldig, om han eller någon för vilken han svarar vållat förlusteneller skadan genom fel eller försummelse. Resgods,som lämnats i bortfraktarens vård, vare lian ej pliktig alt utlämna, innanpassageraren erlagt betalning för befordringen och för kost under resan. Där betalningen ickegäldas, äge bortfraktaren för passagerarens rakning upplägga godset under säker vård och låta genom Bortfraktarenär icke skyldig att lämna ut annat resgods än handresgods förrän passagerarenbetalt för befordringen och för kost eller annan tjänst under resan. Uteblirbetalning, äger bortfraktaren lägga upp godset i säkert forvar och genomoffentlig auktion eller pä annat betryggande sätt sälja så offentligauktion eller, om det ej lämpligen kan ske, på annat betryggande sätt sälja sämycket av godset att, utom kostnader, fordringen täckes. mycketatt hans krav jämte förvarings- och försäljningskostnaderna täckas. Varderfartygets avgång från den ort, där resan börjar, väsentligen fördröjd, ägepassageraren häva avtalet. Där fartyget föreresans början går förlorat eller förklaras icke vara iståndsättligt. upphöreavtalet att gälla. bestämt fartyg och detta före resans början går förlorateller förklaras icke vara iståndsättligt efter skada, är bortfraktaren ickeskyldig att utföra befordringen. Blir fartygets avgång frånden ort där befordringen skall börja väsentligt fördröjd, äger passagerarenhäva avtalet. Därunder resan fartyget så uppehälles, att passageraren med hänsyn tillomständigheterna finnes icke kunna avvakta resans fortsättande, ellerfartyget går förlorat eUer förklaras icke vara iståndsättligt, vare bortfraktarenpliktig att sörja för befordran av passageraren och hans resgods tiU bestämmelseortenrncd annan, lämplig lägenhet, såvitt det kan ske utan oskälig kostnad. Varderfartyget uppehället eller resan av-bmten efter vad i första stycket sägs ochsörjer ej bortfraktaren för befordringen till bestäniinelseorten med annan,lämplig lägen-hel, äge passageraren häva avtalet. Omfartyget under resan uppehälles så att det icke skäligen kan fordras attpassageraren avvaktar dess fortgång eller fartyget går förlorat eUer förklarasicke vara iståndsättligt efter skada, skall bortfraktaren sörja för attpassageraren och dennes resgods befordras till bestämmelseorten pä annatlämpligt sätt och bära kostnaden därför. Underlåter bortfraktaren detta, ägerpassageraren häva avtalet. Måste,på grund av haveri eUer annan omständighet som rör fartyget, passagerarenuppehålla sig i land, skaU bortfraktaren vidkännas skälig kostnad föruppehället. Måstepassageraren uppehålla sig iland på grund av haveri eller annan omständighetsom rör fartyget, skall bortfraktaren på lämpligt sätt sörja för hans uppehälleoch bära kostnaden däiför Anträderpassageraren icke resan eller av- Anträder passageraren icke resan eller .av- bryterhan den, äge bortfraktaren rätt till bryXer han den utan att det beror avatt han ersätiniiig för skada, som därav kommer, där avlidit eller insjuknateller av annan skälig (Nuvarande lydelse) ejpassageraren dött, insjuknat eller fått annat laga förfall och meddelandedärom givits utan oskäligt uppehåll. Vid ersättningens bestämmande skallhänsyn tagas därtill, att bortfraktaren utan skälig anledning undedå-tit attmedtaga annan passagerare. anledningoch bortfraktaren underrättats härom inom rimlig tid, skall passageraren utgivaavtalad befordringsavgift. Om bortfraktaren utan skälig anledning underlåtitatt medföra annan passagerare eller att eljest begränsa sin skada, skall dockbeloppet jämkas därefter. .Vadi 135 § första stycket stadgas om ömsesidig hävningsrätt skall äga motsvarandetillämpning med avseende å passagerarebefordran. Finnes,sedan befordringsavtal träffats, att resan skulle vara förenad med fara förpassageraren eller för fartyg eller gods till följd av krig, blockad, uppror,oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld eller att sådan fara väsentligtökat, har vardera parten rätt att häva befordringsavtalet även om resan börjat.Häves avtalet, skall vardera parten bära sin kostnad och skada. ... 182 §, Är i fall som avses i 177 § andra stycket, 180 eller 181 § en del av resanutförd, äge bortfraktaren uppbära avgift efter vad i 129 § är om avståndsfraktstadgat. Har bortfraktaren uppburit betalning utöver vad honom sålundatiUkommer, skaU överskottet återbäras.