prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Särskilda frågor för vissa arbetsställen Arbetarskyddsproblem av liknande art som på gemensammaarbetsställen uppkommer när arbetstagare helt eller delvis sysselsätts päarbetsställe över vilket hans arbetsgivare inte råder, något som är vanligt bl,a, i samband med transporlverksamhet. Det gäller här situationer dåarbetsgivaren inte har möjlighet att avhjälpa missförhållanden på ell främmandearbetsställe. Den gällande arbetarskyddslagstiftningen ger i sådant fall inleheller tillräckligt stöd för ingripande frän arbetarskyddsmyndigheterna motden som råder över arbetsstället. De bestämmelser som i det föregående förordats rörandesamråd och samverkan och om samordningsansvar på gemensamma arbetsställen blirav betydelse ocksä för skyddet av arbetstagare som sysselsätts på främmandearbetsplats. är det ju här fråga om arbetsställe där två ellerflera arbetsgivare bedriver verksamhet och därmed aktualiseras deförut diskuterade nya kraven på skyddsåtgärder till förmån för envar somsysselsätts pä arbetsstället. Utredningen har emellertid pekat på att dettainte är tillräckligt som underlag för lösningen av alla skyddsproblembeträffande anställdas arbete på arbetsplats över vilken deras arbetsgivaresaknar rådighet. Utredningen syftar därvid främst på situationer då speciellaskyddsåtgärder eller anordningar behövs för det arbete som dessa anställdautför på främmande arbetsplats. Utredningen har därför föreslagit attmöjligheter skall finnas för arbetarskyddsmyndighelerna att gripa in medföreläggan- de och förbud inte bara som mot arbetsgivarentill dem som utsätts för risker i arbetet ulan ocksä mol den som råder över detarbetsställe där missförhållande finns. Den sålunda avsedda utvidgningen avarbetarskyddsmyndigheternas handlingsmöjligheter kan enligt min niening få storpraktisk betydelse. Den som utför arbete på främmande arbetsställe får enstärkt position när han eller företrädare för honom framför önskemål omskyddsåtgärder till den som råder över arbetsstället. För arbetsgivaren, varsansvar i skyddshänseende mol sina anställda naturiigtvis gäller även när deanställda sysselsätts utanför arbetsgivarens fasta driftställe, bör det ocksåfinnas anledning att i ökad utsträckning bevaka arbetsförhållandena för sinaanställda på främmande arbetsställe när han vet att det finns effektiva medelatt genomdriva de skyddsåtgärder som behövs. Jag anser således i likhet medutredningen all bestämmelser bör införas i arbetarskyddslagen som gerarbetarskyddsmyndighelerna befogenhet all i fall då arbetsgivaren intedisponerar över förhållandena på ell arbetsställe rikta föreläggande ellerförbud också mot den som råder över arbetsstället. För att ingripande skallkunna göras bör i princip krävas att den som råder över arbetsstället bedriververksamhet som faller under arbetarskyddslagen. Liksom utredningen anser jagdock alt det av effektivitetsskäl måsle finnas möjlighet till ingripande ocksånär den som råder över ett arbetsställe är ensamföretagare, En förutsällning för att skyddsombuden på ett effektivtsätt skall kunna fullgöra sina vidgade uppgifter är att de får en för uppdragetväl anpassad och tillräckligt omfattande utbildning. Vid arbetsplatsremissenhar ett slort antal grupper särskilt uttalat att en utbyggd utbildning är avgrundläggande betydelse med hänsyn lill skyddsombudens ökade befogenheter ochansvar. Både LO och TCO har i sina remissyttranden ocksä framhållit att devidgade uppgifter och det ökade ansvar som skyddsombuden kommer alt fä måslemotsvaras av en kraftig satsning då det gäller utbildningsfrågorna. Jag villstarkt understryka den uppfattning om utbildningsfrågornas slora vikt som harkommit lill uttryck säväl hos utredningen som vid remissbehandlingen. Bland deolika åtgärder som mäste vidtas för alt komma till rätta med bristerna iarbetsmiljön är en ökad uppmärksamhet ät utbildningsfrågorna enligt min meningav grundläggande betydelse. Utredningen har föreslagit en lagbestämmelse om att arbetsgivareoch arbetstagare skall ha ett gemensamt ansvar för att skyddsombuden får denutbildning som behövs. Utredningen anser alt kostnaderna för denna utbildning iprincip bör falla på arbetsgivarna. Vidare förutsätter utredningen attdeltagare i skyddsombudsutbildningen inte skall vidkännas löneavdrag i sambandmed genomgång av kurs. Utredningens förslag i dessa delar har tillstyrkts ellerlämnats utan erinran vid remissbehandlingen, LO och TCO anser dock att det börkomma till klarare ullryck i lagen att ansvaret för utbildningen skall ligga påarbetsmarknadens parter, LO anser också alt det borde komma till uttryck ilagstiftningen all utbildning av skyddsombud skall ske på betald arbetstideller ersättas som om den fullgjorts på betald arbetstid. Som jagförat nämnt förordar jag all del i arbetarskyddslagen införs en grundläggandebestämmelse om erforderiig utbildning ät skyddsombuden av den innebörd somutredningen föreslagit. Med anledning av vad som anförts vid remissbehandlingenfinns det anledning understryka alt ansvaret för denna utbildning skall liggapå arbetsmarknadens parter. Jag biträder ocksä utredningens förslag att kostnadernaför skyddsombudens UtbUdning bör falla på arbetsgivarna. Insatser för atttillföra skyddsombuden de kunskaper som de behöver för att pä ett effektivtsätt fullgöra sina uppgifter är ett betydelsefuUt led i alla de åtgärder somniåste till för alt förbättra arbetsmiljön, I enlighet med vad jag tidigareanfört bör kostnaderna för sådana ätgärder ses som en del avproduktionskostnaden. Eftersom utbildningen av skyddsombud är en fråga somberör alla arbetsgivare bör utbildningskostnaderna i enlighet med utredningensförslag finansieras genom en ökning av den kollektiva arbetarskyddsavgifl somerläggs av arbetsgivarna. Jag återkommer i ett följande avsnitt närmare lilldenna fråga. Som utredningen förutsatt bör arbetsgivarnas kostnadsansvar förskyddsombudens utbUdning inte bara omfatta de direkta utbildningskostnader somfinansieras kollektivt genoin arbetarskyddsavgiften utan även inbegripa attutbildningen skall ske pä betald arbetstid eller ersättas som om den fullgjortspä betald arbetstid. Jag förutsätter således i likhet med utredningen och iöverensstämmelse med vad som framhållits vid arbetsplatsremissen att deltagandei kurs i arbelsmiljöfrågor skall ske med ersättning i form av lön och andraanställningsförmåner och att kursdeltagare bereds erforderlig ledighet förändamålet, I avvaktan på erfarenheter om utbildningens omfattning, genomförandeni, m, är jag f, n, inle beredd att ta ställning till om dessa frågor börregleras i lag. Som jagredan framhållit är det naturligt all ansvaret för utbildningsverksamheten förskyddsombuden ankommer på arbetsmarknadens parter som redan har stor erfarenheti dessa frågor. Härigenom främjas en praktisk och verklighetsnära inriktning avutbildningen. Jag ställer mig ocksä bakom de synpunkter som framförts vidarbetsplatsremissen om en i stor utsträckning branschvis ordnad utbildning. Utredningenhar föreslagit att till arbetarskyddsslyrelsen skall knytas en centralutbildningsdelegalion med uppgift att verka för samordning avutbildningsverksamheten samt att ange riktlinjer för utbildningens innehåll m,m. Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig i denna fräga, däriblandarbetarskyddsstyrelsen, LO och TCO, har tillstyrkt detla förslag eller lämnatdel utan erinran. Jag förordar att den av utredningen föreslagnautbildningsdelegationen inrättas. När det gäller utbildningsdelegationens uppgifter vill jagpeka pä att den utbildning det här gäller avses rikta sig till flera olikapersonalkategorier med olika utbildningsbakgrund och praktiska erfarenheter,UtbUd- 1 saml Nr 130 ningsbehoven varierar också mellan olika näringsgrenar.Med hänsyn härtill synes det lämpligt att säväl en grundutbUdning av meraallmängiltig karaktär som en med hänsyn till olikartade behov differentieradvidareutbUdning står till förfogande. Utbildningen bör vidare organiseras säatt skyddsombuden kan genomgå den inom en rimlig tidsrymd. Delegationen börocksä utarbeta förslag till de normer som skall gälla för bidragsgivningen lillutbUdningsverksamheten, Till denna fråga återkommer jag i ett följande avsnittom arbetarskyddsfonden. De här nämndauppgifterna för utbildningsdelegationen kräver stor tillgång till sakkunskap ifråga om arbetslivels behov av utbUdning i arbetarskyddsfrågor. Det är därförbetydelsefuUt att de erfarenheter arbetsmarknadens parter har i dessa frågorlas till vara och att parterna ges ett betydande inflytande över utbUdningensuppläggning, 1 delegationen, som det bör ankomma på Kungl, Maj:t att utse, börsåledes ingå bl, a, representanter för arbetsmarknadspartema. Jag anser delvidare naturligt att även arbetarskyddsfonden blir representerad iutbildningsdelegalionen. Delegationen bör samarbeta med organisationer ochandra som har en verksamhet med anknytning lill delegationens. Inte minstgäller delta SAF:s och LO:s gemensamma organ, , som har enomfattande erfarenhet av den arbetarskyddsulbildning som ligger inom parternasgemensamma ansvarsområde. Utredningen har med instämmande av ell slort antalremissinstanser framhållit att det är av stor vikt att föratom skyddsombudenäven vissa andra personalkategorier har goda kunskaper i arbetarskydd.Betydelsen härav har också underslrukits vid arbetsplatsremissen. Jag förordardärför att utbildningsdelegationens uppgifter får omfatta även arbetarskyddsutbildningför personal i arbetsledande stäUning, Finansieringen av dennautbildningsverksamhet bör ske pä motsvarande sätt som jag tidigare föreslagitför skyddsombudens utbUdning, Från arbetarskyddsfonden bör även kunna utgåbidrag rill utbildning i arbelsmiljöfrågor för tekniska planerare och andra somär med om att forma arbetsmiljön. I remissyttrandena från bl, a, LO och TCO har också tagitsupp den vidare frågan om undervisningen i arbetsmiljöfrägorna inom det allmännautbildningsväsendet och frågan beträffande forskningen på arbelsmiljöområdel. Inom och gymnasieskolan förekommer redan nuviss utbildning i frågor med anknytning till arbetsmiljön. Vid remissbehandlingenhar särskUt LO och TCO kraftigt understrukit behovet av en mera omfattande ochsystematisk orientering om grandläggande förhållanden på arbelsmiljöområdelinom ramen för den undervisning som ges i skolväsendet, 1 dessa remissyttrandenframhålls också alt frågan om arbetsmiljön måsle vara en integrerad del avundervisningen i de mera yrkesinriktade studievägarna och i den avarbetsmarknadsstyrelsen bedrivna arbetsmarknadsutbUdningen, Efter samråd med chefen för villjag beträffande dessa frågor framhåUa följande. I läroplanerna för de utpräglat yrkesinriktade studievägarnai gymnasieskolan ingär som ett av målen för undervisningen all utvecklaförmågan all iaktta och analysera sociala förhållanden pä arbetsplatsen samtatt förvärva insikt om yrkes- oeh arbetsförhållandenas föränderiig-hel. Som ellhuvudmoment upptas arbetsplatsens skyddsfrågor, I prop, 1972:1 (bil, 10 s, 232)har underslrukits angelägenheten av att dessa skrivningar i läroplanerna följsupp i fortsatta arbete. Medanledning av de nu aktuella satsningarna på arbetsmiljöns område är delangeläget med ytterligare insatser på utbildningssidan. Chefen förutbildningsdepartementet kommer senare att föreslå Kungl, Maj:t en sådanändring av läroplanen för främst de yrkesinriktade linjerna i gymnasieskolanatt huvudmomentet arbetsplatsens skyddsfrågor ändras till arbetsplatsensmiljöfrågor. fortsatta arbete bör leda fram till anvisningarlill kursplanerna för dessa studievägar, Detla kursplanearbete bör bedrivas ikontakt med arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadsorganisationerna. Även inomuniversitets- och högskoleulbUdningen har frågor rörande arbetsmiljön ägnatsallt större uppmärksamhet , LO lämnar i sittremissyttrande en rad exempel på den stora aktivitet som pågår på universitelshållinom arbetsmiljöområdet och framhåller behovet av integrering av den verksanknulnautbUdningen och forskningen på detta område med motsvarande verksamhet viduniversitet och högskolor, UKÄ framhåller också i sitt remissyttrande att ökadeinsatser inom utbildningen och forskningen är av stor betydelse för allutredningens intentioner skall kunna förverkligas, UKÄ har tillsatt ensamrådsgrupp med uppgift alt inom universitetsväsendet stödja och samordna dellokala planeringsarbetet rörande arbetsvetenskaplig utbildning och forskninginom främst de samhällsvetenskapliga, medicinska och tekniska områdena.Dessutom har UKÄ uppdragit ål de tekniska fakulteternas utbildningsnämnder attkomma in med förslag lill studieplaner för kurser i arbetsvetenskap vidsamtliga utbildningslinjer i civilingenjörsutbildningen, att om möjligttillämpas som försöksverksam-hel /74. Efter samråd medstatsrådet vill jag stryka under angelägenheten av att sådanaförändringar genomförs i utbildningen vid berörda fakulteter att blivandeyrkesutövare bättre än är förberedda för konstruktiva insatser i syftealt förbättra arbetsmiljön, UKÄ har föreslagit alt en arbetsvetenskapligutbildning och forskning anordnas vid högskolan i , Beredning av denna frägapågår inom utbUdningsdepartementet med sikte pä prövning i budgetarbetetkommande höst. Avbetydelse i detta sammanhang är också den samverkan som måste finnas mellanverksamheten vid arbelarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning och denhögre utbildningen och forskningen inom universitet och högskolor, I likhet medvad UKÄ framhåller i sitt yttrande finner jag del angelägel alt organisatoriskaåtgärder vidtas för all stärka en sådan samverkan. Sålunda bör innehavare avtjänst som professor och som laborator vid styrelsens arbetsmedicinskaavdelning i liksom vid filialen i åläggas skyldighet all i tjänstenundervisa, handleda och examinera inom universitetsorganisationen,företrädesvis inom forskarutbildningen. Vidare bör innehavare av sådan tjänsterhålla ledamotskap i vederbörande fakultet. Det ankommer på Kungl, Maj:t attefter förslag från arbetarskyddsstyrelsen och UKÄ besluta i dessa frågor.Utredningen föreslär ocksä att ett vetenskapligt råd knyts till arbelarskyddsstyrelsen,I detta avses ingå företrädare för bl, a, de grunddiscipUner från vilka de arbelsvetenskapligadisciplinerna utgått. Jag förordar att detta förslag genomförs. Det ankommer påKungl, Maj:t att förordna ledamöter i rådet, 9.6 Vidgade uppgifter för arbetarskyddsfonden Genom beslul vid riksdag (prop, 1971:22, SfU 1971:17, rskr 1971:108) har införts en särskild arbetarskyddsavgifl som skall bidratill vidgade insatser för en förbättrad arbetsmiljö. Avgiften utgör avsamma löneunderiag som gäller för avgiften till yrkesskadeförsäkringen. Avdenna avgifi ulgör bidrag lill statens kostnader för arbetarskyddsverkelsverksamhet, medan tillförs en arbetarskyddsfond för att användas förbidrag till forskning, utbildning och information inom arbelsmiljöområdel.Under år 1973 beräknas fonden tillföras ca 24 milj, kr, har i anslutnmg till sina förslagomutbildning av skyddsombud konstaterat att denna fråga berör alla arbetsgivarevarför de kostnader som uppkommer bör kunna täckas genom kollektiva avgifter.Utredningen föreslår att arbetarskyddsavgiften höjs ,varigenom fonden skulle tillföras ytterligare ca 16 milj, kr, för attanvändas för utbildningsändamål. Dessa medel är enligt utredningen avsedda förbidrag till organisation eller företag som anordnar utbildning av skyddsombud. Bidragsgivningenföresläs i princip avse alla direkt med utbildningen förenade kostnader mendäremot inte kostnader för förlorad arbetsförtjänst . Del avsesankomma på den utbildningsdelegation som föreslås knuten till arbelarskyddsstyrelsenatt i enlighet med dessa principer och inom ramen för tillgängliga medelutarbeta regler för bidragsgivningen. Vid min anmälan av frågan om uttaget av avgifter till denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen (prop, 1973:48) berördes även arbelarskyddsavgiften.Jag meddelade därvid min avsikt att vid behandlingen av arbetsmiljöutredningensförslag förorda en höjning av arbelarskyddsavgiften från 0,05 till 0,frånden för att göra det möjligt all genomföra en intensifieradutbildning av skyddsombuden samt att föreslå en utvidgning avarbetarskyddsfondens verksamhet även i andra avseenden. Jag uttalade ocksä minavsikt att i det sammanhanget ta upp en av LO och SAF aktualiserad fråga omkollektiv finansiering av vissa kostnader i samband med utbildning av personalför företagshälsovården. Jag vill nu ta upp dessa och vissa andra frågor omarbetarskyddsfondens verksamhet till närmare behandling. Jag har i det föregående understrukit viklen av altskyddsombuden tillförsäkras en utbildning som ger dem förutsättning att göra enaktiv insats i skyddsarbetet. Jag har i det sammanhanget också behandlat fråganom utbildning i arbetsmiljöfrågor för vissa andra personalkategorier, främstarbetsledare, tekniska planerare och andra som är med om att formaarbetsmiljön. Utbildningen av såväl skyddsombuden som dessa andrapersonalkategorier skall bekostas av arbetsgivarna. Eftersom denna utbildningär en fräga som berör alla arbetsgivare bör finansieringen ske genom kollektivarbetsgivaravgift, I enlighet med vad jag tidigare anfört bör dessautbildningskostnader täckas genom bidrag från arbetarskyddsfonden. Hur slorakostnader del här blir fråga om är svårt all beräkna innan utbildningsbehovenkartlagts närmare och utbildningsprogrammen utformats. Med utgångspunkt i vissauppskattningar beräknar jag all ca 20 milj, kr, av arbetarskyddsfondens medelför är 1974 behöver disponeras för bidrag till dessa ändamål. Det bör ankomma på den föreslagna utbildningsdelegationenatt utarbeta förslag till normer för bidrag till här avsedd utbildning.Bidragsnormerna bör fastställas av arbetarskyddsfondens styrelse som även haratt besluta om bidrag, SAF och LO har i gemensam skrivelse den 15 maj 1972föreslagit att vissa kostnader i samband med den utbildning i företagshälsovårdsom bedrivs av arbetarskyddsslyrelsen skall finansieras kollektivt. Däividavses ersättning till blivande företagsläkare, företagssköterskoroch skyddsingenjörer, I samband med att riktlinjer för denna utbildning drogsupp i prop, 1971:23 föratsattes att erforderliga praktikmöjligheter skulleställas till förfogande av näringslivet och att lön därvid skulle utgå frånresp, företag. har denna fråga inte inneburit några större problemeftersom kursdeltagarna i allmänhet redan haft anställning och uppburit lönunder utbildningstiden, 1 skrivelsen framhålls emellertid att det på längresikt kommer att bli stora svårigheter att fä fram erforderliga praktikplatserom den som tar emot praktikanten också skall svara för dennes lön underutbildningstiden. Jag har förståelse för de synpunkter som redovisas iskrivelsen från SAF och LO, Med hänsyn till de praktiska problem som kanförutses finner jag det lämpligt att även i detta fall utnyttjamöjligheten till kollektiv finansiering av utbildningskostnaderna. Jag förordarsåledes alt bidrag skall kunna utgå frän arbetarskyddsfonden till den somdeltar i arbetarskyddsstyrelsens utbildning för personal inomföretagshälsovården. Bidraget bör utgå under såväl teoretisk som praktisk delav kursen. Den som redan har anställning inom företagshälsovård förutsättsuppbära lön och bör inte vara berättigad till utbildningsbidragfrån fonden. Det bör ankomma på arbetarskyddsslyrelsen alt fastställabestämmelser beträffande bidragsbelopp m, m. Jag uppskattar kostnaderna för denhär förordade bidragsgivningen till högst 5 milj. kr. under de närmasteåren. Jag har i tidigare avsnitt anslutit mig till utredningensförslag om en betydande utvidgning av möjligheterna att utse regionalaskyddsombud för att stärka arbetarskyddet på de mindrearbetsplatserna. Behovet härav har ocksä underslrukits vid arbetsplatsremissen.Utredningen har utgått från alt ersättningsfrågan för de regionalaskyddsombuden skall kunna lösas genom överenskommelser mellan parterna. Vidremissbehandlingen av utredningens förslag har bl, a, LO framhållitsvårigheterna att nä en sädan lösning och förordat all finansieringen i ställetsker genom en generell arbetsgivaravgift. Jag har blivit övertygad om de praktiskasvårigheter som följer med en lösning som skulle innebära att kostnaderna förde regionala skyddsombudens verksamhet betalades individuellt av arbetsgivarnavid berörda arbetsställen. Jag förordar i överensstämmelse med syftet med vadLO anfört att medel frän arbetarskyddsfonden ställs till förfogande för bidrag lillkostnaderna för de regionala skyddsombudens verksamhet. Ersättningen bör iprincip utformas som ett belopp per arbetsställe. Förslag lill bestämmelser fördessa ersättningar bör utarbetas av arbetarskyddsstyrelsen och fastställas av Kungl,Maj:t, Omfattningen av dessa ersättningar blir givetvis beroende av i vilkenutsträckning regionala skyddsombud kommer all utses. Kostnaderna för fondenunder torde kunna uppskattas till 5 milj, kr, . Jag vill idelta sammanhang också något beröra arbelarskyddsfondens insatser när detgäller forskning och utveckling. Fonden skall enligt sin instruktion stödjaforskning som syftar till att förbättra arbetsmiljön och dä främst sådanaforskningsprojekt som kan väntas få praktisk användning inom arbetslivet.Hittills har insatserna främst inriktats på projekt som gäller undersökningar,kartläggningar och analyser av olika problemområden för alt därigenom bl, a, fåökade kunskaper om de faktorer som har betydelse för människor i arbetslivet.Det räcker emellertid inle med att fä fram dessa kunskaper, de mäste också tastill vara genom praktiska ätgärder. Erfarenheterna frän detta och andra områdenvisar att det kan uppstå svårigheter när det gäller att föra ut resultaten avforskningen i praktisk tillämpning. Jag vill därför understryka angelägenhetenav att de forskningsresultat som kommer fram genom de olika undersökningar ochanalyser som bedrivs med stöd av fonden kan följas upp genom praktisktutvecklingsarbete. Fonden bör därför ha möjlighet att stödja projekt sä långt iproduktutvecklingen som behövs för att garantera att den nya tekniska lösningenkan komma i praktisk tillämpning. Stöd till sådant målinriktat forsknings- ochutvecklingsarbete, som jag nu berört, lämnas f, n, av styrelsen för tekniskutveckling. Genom att arbetarskyddsfonden enligt mitt förslag får vidgadeuppgifter bör en viss arbetsfördelning mellan styrelsen och fonden komma tillstånd. Vid planeringen av verksamheten bör därför samråd förutsättas mellanfonden och styrelsen. En ökadsatsning från arbelarskyddsfondens sida pä sädan uppföljning och utvecklingkommer all kräva betydande ekonomiska insatser. Jag finner det därför angelägetatt ytterligare medel ställs till fondstyrelsens förfogande för bidrag tillforsknings- och utvecklingsarbete. Enligt nu gällande regler är staten som arbetsgivareundantagen från skyldigheten att erlägga arbetarskyddsavgifl. Vidremissbehandlingen har TCO samt statens personalnämnd och statenspersonalutbildningsnämnd ansett att även staten bör bidra lillarbetarskyddsfonden genom den särskilda arbetarskyddsavgiften. Av olika skäl,främst angelägenheten av att underlätta en önskvärd samordning av insatsernaför forskning, utbildning och information i arbetsmiljöfrågor över gränsernaför skilda sektorer av arbetsmarknaden, bör staten inte längre inta någonsärställning när det gäller all bidra till arbelarskyddsfonden. Helalagstiftningen om arbetarskyddet avser även staten som arbetsgivare. Jagförordar därför att staten betalar avgift till arbetarskyddsfonden enligtmotsvarande regler som gäller för övriga arbetsgivare. När del gäller den arbetarskyddsavgifl som faller påstaten bör del ankomma på att beräkna den del av avgiftensom skall tillföras arbelarskyddsfonden och tillgodoföra fonden det framräknadebeloppet med debitering av , m. på motsvarande sätl somnu sker beträffande statens sjukförsäkringsavgift m, m, I samband härmed bör dearbetarskyddsprojekt m, m. som arbetarskyddsslyrelsen f. n. bekostar frän ettsärskilt anslag fr. o, m, /75 finansieras överarbetarskyddsfonden. Därvid bör reserveras medel som ställs tillarbetarskyddsstyrelsens förfogande,