prop · FW0350 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen framhåller all tillhandahållandet av lokalerför industriell verksamhet i industricentra i och för sig kan utöva vissdragningskraft på företag som inte vill binda kapital i egnafastighetsinvesleringar. utbud av lokaler sker dock i stora delar av vårtland och i många fall till låga hyror på grund av kommunala subventioner. Viden hyresnivå som innebär full kostnadsläckning skulle säkerligen förelag, somkan vara intresserade av att driva verksamhet i del inre stödområdet, föredraall uppföra egna byggnader, eftersom, statligt lokaliseringsbidrag upp lill av bypizniidskostnaderna normalt kan påräknas i delta område. Dessutom har industrihus uppförts som beredskapsarbete iflera kommuner, varvid stathgl bidrag ofta har utgått till byggnadskostnaderna.Delta har medfört att industrilokaler på många håll i landet hyrs ut tUlförmånliga villkor. Synpunkter av delta slag har förts fram lill utredningenfrån såväl kommunalt håll som från länsstyrelserna i de berörda länen. För att staten genom industricenteranläggningar skallkunna räkna med någon stymingseffekt på induslrietableringar bör företagenenligt utredningens bedömning erbjudas minst Uka goda villkor som vidbyggnation i egen regi. Utredningen är övertygad om att en förmånUg hyresnivåär en förutsättning för all industricentra, lokahserade tih det inrestödområdet, skall kunna verka som ett regionalpolitiskt medel. Härav följeratt förutsättningar torde saknas att för induslricenterverksamhelen skapa ettförvaltningsföretag efter rent affärsmässiga principer. Eftersom tillskapandet av industricenteranläggningar äratt betrakta som ett regionalpolitiskt medel anser utredningen detta utgöra etthuvudskäl för att staten bör vara huvudman för verksamheten, Efler att ha tagitdel av norska och skotska utredningar beträffande huvudmannaskapet förmotsvarande verksamhet i dessa länder finner utredningen att ett statligt organbör inrättas för induslricenterverksamhelen i , Organets arbetsuppgiftertorde till mycket stor del komma att omfatta planering och utveckling av nyaindustricentra samt aUmänna kontakter med organisationer och förelag. Defastighetsförvaltande uppgifterna torde enligt utredningens bedömning komma attomfatta endast en mindre del av det stathga organets arbetsområde. Arbetet med all bygga upp fungerandeindustricenteranläggningar samt all anskaffa lämpliga industriföretag somhyresgäster tiU lokalerna förutsätter enhgt utredningen en organisationsform,som gör det möjligt för ledningen alt förhandla och träffa bindande avtal medföretagsledare på ett smidigt och självständigt sätt. Utredningen hänvisar idetta sammanhang lill motsvarande verksamhet i och , där denverkställande ledningen för induslricenterverksamhelen för sina kontakter mednäringslivet har tillförsäkrats en relativt självständig ställning gentemothuvudmannen. Huvudmannen fastställer de orter där industricentra skall anläggassaml ekonomiska ramar för verksamheten. Båda de angivna länderna har funnit ettfristående stathgt bolag vara en lämphg organisatorisk form för en koncentreradindustriell byggnation. Ledningen för del statliga bolaget har befogenhet attinom de ekonomiska ramar som har fastställts av huvudmannen träffa de beslutoch vidta de åtgärder som fordras för verksamheten. Utredningen finner del ändamålsenligt att ett friståendeförvaltningsbolag bildas för all verksamhet med industricentra. För atttiUgodose behovet av självständighet samt en smidig och snabb beslutsprocessbör verksamheten bedrivas i aktiebolagsform. 1 saml Nr 50 Prop,1973:50 66 möjligheten att underordna ett sådant bolag . Det dominerande regionalpolitiska syftet med industricenteranläggningarmedför dock att en anknytning av bolaget som ett dotterbolag rill StatsförelagAB knappast ter sig ändamålsenlig. Utredningen föreslår att del nya bolagelskall förvalta samtliga industricenteranläggningar. Verksamheten i de skUdaindustricentra bör lämpUgen bedrivas med separat inläkts- och kostnadsredovisning. Från kostnadssynpunkt finner utredningen det vara viktigtatt förvallningsbolagel så långt möjligt begränsar sin personalstyrka.Utredningen föreslår därför att de lokala funktionerna iindustricenter-anläggningarna i största möjliga utsträckning utövas genomsamarbete med kommunala organ. Det gäller bl, a, vissa löpandefastighelslekniska uppgifter. Sålunda bör fastigheternas drift och tillsynombesörjas av personal på platsen. Utredningen påpekar att de kommunalaförvaltningarna på detla område har tillgång till kompetent personal och i denu aktueUa orterna även ställt i utsikt samarbete i dessa frågor, vilka avpraktiska skäl svårligen kan handläggas centralt av förvallningsbolagel. föreslås av utredningen beslå avlägst tre och högst sju ledamöter vUka utses av Kungl, Maj:t, I styrelsen börfinnas företrädare för bl, a, näringsliv och arbetstagare. Verkställandedirektören för bolaget bör vara ledamot av styrelsen. För bolagets verksamhet bör gälla en av Kungl, Maj:tfastställd bolagsordning. Med hänsyn tiU storleken av de aktueUainvesteringarna i byggnader och önskvärdheten av all ge verksamheten enfinansiell stadga föreslår utredningen att bolaget får ell aktiekapital på 3milj, kr. Eftersom de totala investeringarna för två fuUl utbyggdaindustricenteranläggningar har beräknats lill ca 20 mUj. kr., motsvararbolagets eget kapital av anläggningskostnaderna. Vid varje industricentrum bör enligt utredningen inrättasett lokalt samarbelsråd, där ärenden rörande olika förhållanden inomanläggningen kan las upp tiU behandUng och i förekommande fah vidarerapporteraslUl förvaltningsbolagels styrelse. Antalet ledamöter i det lokalasamarbetsrå-det föreslås vara fem. Ordföranden skall utses avförvaltningsbolagets styrelse. Två av ledamöterna bör representera de iindustricenlret verksamma företagen och två ledamöter företräda de anställda. Utredningen understryker alt det bör ankomma påstatsmakterna att fatta beslut om inrättande och lokalisering av ytterligareindustricentra. Förvaltningsbolagets uppgift skall vara att enligt huvudmannensdirektiv verka för alt skapa goda förutsättningar för industriell verksamhet ide industricenleranläggningarna som bolagel planerar och uppför. Efiersom del stathga förvaltningsbolagets verksamhetsfältkommer att hgga inom stödområdet anser utredningen alt bolagets administrationbör förläggas till denna del av landet. Behovet av regelbundna kontakter medcentrala statliga organ kommer troligen att vara slort, speciellt i Prop, 1973:50 67 uppbyggnadsskedet, och möjlighetema till kommunikationermed huvudstaden bör därför beaktas vid ortsvalet. Också personhga besök hosbranschorganisationer och företag kräver en verksamhetsorl med goda möjligheterför företagets anställda alt begagna såväl flyg- som järnvägstransporter.Eftersom bolaget inte kommer att direkt kunna utnyttja expertis inom dencentrala statsförvaltningen, anser utredningen all valet av verksamhetsorl börfaUa på någon av de större orter inom stödområdet där samarbete kan etablerasmed såväl regionala statliga organ som kvalificerad expertis inom olika områdenav företagssektorn. Utredningen framhåller att erfarenheterna från det norskainduslricenler-bolaget, vilket är föriagt till , bestyrker behovet avatt i bolagets omedelbara närhet ha tUlgång till expertis och fackfolk av skUdaslag, 3,3.3 Investeringskostnader och finansieringsformer För ett industricentrum med ca 300 arbetsplatser behövsenUgt utredningens beräkningar i runt tal 50 000-60 000 m industrimark.Storleken kan variera något beroende på lokala betingelser. Ett önskemål harvarit att induslricenterverksamhelen skall förläggas till industriområden somkommunerna har planerat, vilket anses medföra fördelar för den lokalaindustrieUa verksamheten. Utredningen har med hänsyn tUl att kommunen skall fåtillfälle att på lämpligaste sätl disponera den stadsplanelagda induslrimarkenfunnit det önskvärt, att kommunen behåller äganderätten lill den mark sombehöver disponeras för industricentret, Enhgt uttalanden av de kommunalaorganen i och torde det statliga förvaltningsbolaget genomtomrällsavtal få disponera färdigberedd industrimark, I anslutning lill deplanerade induslricenteranläggningarna reserveras i dessa orter för bolagetsräkning ytterligare markområden för eventuell vidareutbyggnad, Utredningen har översiktligt studerat den lämpligautformningen av ett industricentrum med 300 anställda för att få ett underlagför beräkning av investeringskostnader och erforderliga hyresultag. Vid sinaberäkningar har utredningen utgått från ett industricentrum som inrymmertotalt ca 13 900 m våningsyla. Byggnadsvolymen är ca 83 000 m. Uthyr-ningsbarlokalyta är ca 12 800 m. Som dimensioneringsnorm har använts 40 m lokalytainkl. kontor och personalutrymmen per anställd. Utredningen konstaterar attdetta värde i jämförelse med tidigare undersökningar om företags ylbehov peranställd ligger någol över vad som vanhglvis har använts för överslagsmässigaberäkningar av detta slag. Byggnaderna har utformats så all ändamålsenligalokaler kan erbjudas förelag med lägst tio anstäUda. Den disponibla lokalytanär uppdelad på Prop,1973:50 68 fristående byggnader som var och en omfattar ca 2 500 m, byggnad torde i regel företag med högst 60 anstäUda kunna inrymmas. Utöver uthyrningslokalerna ingår i industricentret vissagemensamma anläggningar såsom panncentral, lastgator och parkeringsplatser, särskUd byggnad har planerats lokaler för läkarmottagning, matservering ochfastighetsskötare. Utredningen har beräknat de preliminärabyggnadskostnaderna för de två aktueUa anläggningarna tih 20 milj, kr.Beräkningen avser prisläget i resp. . Enförutsättning för beräkningarna har varit att båda anläggningarna projekterasoch upphandlas tillsammans och byggs ut i en etapp. Grovplanering av tomtmarkenhar antagits ingå i kommunens åtagande i samband med utbyggnaden av vägar ochledningar. Vid en utbyggnad i två etapper har den totala byggnadskostnadenbedömts öka . Upphandlingen har förutsatts ske genom totalenlreprenad.För all anläggningarna till en del skall kunna färdigställas ärdet nödvändigt att projektering och byggande i viss utsträckning skersamtidigt. De i industricentra ingående byggnaderna kommer enhgtutredningen att bli påförda mervärdeskatt. Generellt kan beräknas en skattesatsav på byggnadskostnadema, vilket för de planerade anläggningarna skuUemedföra en mervärdeskatt av 1,71,8 milj. kr. Utredningen påpekar att, eftersomförvaltningsbolagels uthyrningsverksamhet inte är belagd med mervärdeskall, denpå fastighetsuppförandet fallande mervärdeskatten inte kan avräknas motutgående mervärdeskatt. De beräknade investeringarna för ett industricentrum medca 300 arbetsplatser uppgår enligt kalkyler som utredningen har lagt fram till10 milj. kr,, om man utnyttjar mark med tomträtt för anläggningen. Om det skall bli möjligt att erbjuda ändamålsenligalokaler tUl fördelaktiga hyresvillkor krävs enligt utredningen en långfristigupplåning för att därifenom hålla kapitalkoslnadsdelen av hyran inom rimligagränser. Enligt vad utredningen inhämtat från kreditinrättningar som beviljarlångfristiga lån med bästa säkerhet i industribyggnad är den längsta lånetiden20 år för dylika krediter. Räntesatsen för sådana lån utgjorde i maj1972. Annuitelslånesyslemel, som i stor omfattning används förfinansiering av bosläder och i begränsad omfattning av affärs- ochkontorslokaler, tillämpas inte vid kreditgivning för industrifastigheter enhgtvad utredningen har inhämtat. Enligt utredningens mening harannuiletslånesyste-met från hyressältnings- och likviditetssynpunkt klara fördelari jämförelse med sedvanliga amorteringslån. Den tidsbegränsade hyresnedsältning som utredningenföreslår kräver alt staten för induslricenterverksamhelen beviljar ettamorteringsfritt treårigt lån som förräntas efler en räntesats av . Detlalån avlöses på för- Prop, 1973:50 69 fallodagen av ett annuitetslån. Denåterbetalningslid varierande som tillämpas vidbostadsfinansiering är enligt utredningens bedömning en aUtför lång tidsperiodmed hänsyn till den ekonomiska livslängden för industribyggnader. Enavskrivningslid pä torde bättre motsvara den beräknade brukstiden försådana byggnader. Utredningen förordar därför alt del långfristigafinansieringsbehovet löses genom att förvallningsbolagel får ett statligt annuitetslånmed en ålerbelalningstid av . Ränta på lånet föreslås utgå efter perår och räntesatsen bör vara lioårsbunden. Som framgår av den lämnade redogörelsen betraktarutredningen industricenlerverksamhelen som ett medel alt vidga deregionalpolitiska insatserna. Utredningen framhåller därför angelägenheten avatt företagen i ett statligt industricentrum i del inre stödområdet kan påräknaett minst hka omfattande lokaliseringsstöd som förelagen skulle ha fåll om de hadevall alt bedriva industriell verksamhet i egna lokaler. Vid uppförande avindustribyggnader inom det inre stödområdet lämnas ofta statligtlokaliseringsbidrag av byggnadskostnaderna, Induslricenterverksamhelenförutsätter all äganderätten till fastigheterna via förvallningsbolagelförblir hos staten. Från resultatsreglerande synpunkt kan avsaknaden avavskrivningsunderlag pä egen byggnad och de försämrade möjligheterna att heltefter eget val bygga om eller omdisponera lokalerna i viss mån utgöra negativafaktorer för det enskUda företaget. För att underlätta industrieU verksamhet ide utvalda orterna, som utgör viktiga regionala stödjepunkter i del inrestödområdet, och för all motverka eventuella negativa effekter för förelagen iinduslricenlret finner utredningen del angeläget, att staten medger en störrebidragsdel till byggnadskostnaderna i industricenleranläggningarna än somregelmässigt ulgår i form av lokaliseringsstöd. För verksamheten iindustricentra föreslår utredningen ett statligt bidrag på lillinvesteringskostnaderna för byggnader. Utredningenanser del vara en klar fördel all bidragen ulgår lUl förvaltningsbolaget ochframöver kan användas som ett generellt verkande slöd åt industrieU verksamheti dessa centra utan att vara knutet till ett enskilt förelags verksamhet. Delföreslagna systemet kommer också alt motverka förmögenhetsöverföringar tillenskUda fysiska eUer juridiska personer. Förelagen iinduslricenteranläggningarna får genom en förmånUg hyressätlning på lokalernai industricentret del av det statliga investeringsbidraget. Härigenom begränsasdet ekonomiska stödet genom bidragsgivningen tidsmässigt till förelagens aktivaverksamhetsperiod och upphör automatiskt om verksamheten läggs ned. För detenskUda företaget torde en förmånUg hyresnivå vara minst lika värdefull som ettdirekt investeringsbidrag. Som förut har nämnts har utredningen beräknatinvesteringskostnaderna för de två induslricenteranläggningarna i ochStrömsund till 20 milj, kr. Finansieringen föreslås ske på följande sätt. Statligt lokaliseringsbidrag 14,0 milj. kr. annuitetslån 3,5 milj. kr. Egenkapitalinsats av förvaltningsbolaget 2,5 milj, kr. Summa 20,0 milj. ki. Vid en etappvis utbyggnad har utredningen beräknatinvesteringskostnaderna för den första etappen 11,5 milj. kr, med följandefinansiering. Statligt lokaliseringsbidrag 8,0 milj. kr Statligt amorterings- resp. annuitetslån 1,0 milj. kr. Egen kapitalinsats av förvaltningsbolaget 2,5 milj. kr. Summa 11,5 milj. kr. Hyresutlagel i industricentra bör enligt utredningen liggapå en nivå som gör att alternativet med hyrda lokaler ställer sig attraktivtjämfört med verksamhet bedriven i egna lokaler vilka uppförs med statligtlokaUseringsstöd. Vidare finner utredningen det önskvärt att en lägrehyreskostnad tillämpas under industricentrets tre första verksamhetsår.Erfarenheten har visat att det ofta lar upp tUl för en industri att hellövervinna vissa startsvårigheter vid nyetablering, 1 regionalpolitiken har manockså i allt högre grad inriktat det direkta företagsstödet påätgärder för att mildra verkningarna av sådana temporära produktionsstörningar.I fråga om industricenlerverksamhelen anser utredningen det vara naturligt attstatsmakterna medverkar till att reducera industriföretagens slarlkostnader ochatt i någon mån kompensera företagen för att den planerade företagsservicen iindustricenlret inte helt kommer all finnas disponibel under den förstauppbyggnadsetappen. Utredningen har räknat med att hyresnedsällningen under detre första verksamhetsåren skall vara en engångsföreteelse i uppbyggnadsskedetför varje enskUt industricentrum. Med den föreslagna finansieringen blir ihuvudsak villkoren för den långfristiga upplåningen avgörande för hyresnivån.Utredningen framhåller vikten av all långfristiga lån beviljas och attförräntning sker efter förmånUg räntesats. Med hänsyn till den kraftiga engångsnedskrivningav byggnadskostnaderna, som möjliggörs genom det statliga bidrag som förordas,finner utredningen det redovisningsmässigt försvarbart all avskrivningen påresterande del av byggnadskostnaderna anpassas efter amorteringsplanen för delångfristiga krediterna. Med de angivna förutsättningarna förfastighetsförvaltningen har utredningen beräknat den prehminära hyresnivån lillföljande belopp. Alt. I FuUt utbyggt industricentrum med 300arbetsplatser Första 3 åren Följande år Hyreskostnad per m exkl, värmekostnad , . Alt. II Utbyggnadav en första etapp med 150 arbetsplatser i industricenlret Första 3 åren Följande år Hyreskostnad per m exkl, värmekostnad , , Av den lämnade redogörelsen framgår alt det statligaförvaltningsbolaget föreslås få två huvuduppgifter, nämligen dels alt planeraoch utveckla ytterUgare industricentra, dels att utöva en fastighetsförvaltandefunktion. Utredningen framhåller att den fastighetsförvaltande funktionen,sedan byggnaderna har färdigställts och hyresgäster har anskaffats, torde krävabegränsade personella resurser. Det är motiverat att i försöksstadiet begränsapersonalstyrkan i bolagel och att genom konsulter köpa de specialtjänster somerfordras för uppförandet av lokalerna. Erfarenheterna från motsvarandeverksamhet i visar enligt utredningen att det är nödvändigt att ha enviss personalstyrka redan på ett tidigt stadium av planeringsarbetet. Specielltkontakt- och förhandlingsarbetet med enskilda företag torde kräva betydandepersonalinsatser under uppbyggnadsskedet. Utredningen föreslår att personalstyrkan för den planeradeförsöksverksamheten i ett inledande skede skall beslå av en chef, en byggnadstekniker,en företagsekonom och en kontorist. De administrativa kostnaderna i förvaltningsbolaget harberäknats lUl , . Kostnaderna för denregionalpohtiskt inriktade delen av förvaltningsbolagets verksamhet bör täckasgenom århga anslag via statsbudgeten, sedan viss del av kostnaderna för dencentrala administrationen har påförts industricenterenheterna. Endastbegränsade intäkter torde kunna påräknas under det första verksamhetsåret. Sammanfattning av finansierings- och kostnadsfrågorna Utredningen har lämnat följande sammanfattande redogörelseför finansierings- och kostnadsfrågorna. A, De föreslagna investeringarna uppgår till 20 milj, kr.För finansieringen föreslås staten bevilja Lokaliseringsbidrag 140milj, kr. Statligt amorterings- resp, annuitetslån 3,5 milj, kr. Summa 17,5 milj. kr. Resterande belopp 2,5 milj. kr. täcks av bolagets egnamedel Prop, 1973:50 72 B, Staten föreslås teckna aktier för 3 milj, kr, iförvallningsbolagel för industricenlerverksamhelen. C, Administralionsbidrag liU förvallningsbolagelföreslås utgå med , för det första verksamhetsåret. Vissa möjhgheter torde enhgt utredningen finnas att successivt minska beloppet av försöksverksamheten. Etapp I i ulbyggnadsprogrammet förutsätts i slort settkunna slutföras , Utredningen har även sökt bedöma de ekonomiskakonsekvenserna för staten, om vissa temporära svårigheter skulle uppkomma viduthyrning av de uppförda industrilokalerna. Det är realistiskt alt räkna med atten viss del av den första etappens lokaler kan bli oulhyrda i början avverksamheten. Utredningen räknar med ett maximalt hyresbortfaU på , totalt efler byggnadernasfärdigställande. Det finns emellertid enhgt utredningens mening inle skäl att ide preliminära beräkningarna göra någon reservation för delta belopp. Utredningens förslag att industricenleranläggningarnagenerellt skall planeras för ca 300 arbetsplatser med möjlighet till senareutbyggnad godtas av nästan aUa remissinstanser som har yttrat sig i frågan. Enavvikande mening förs dock fram av , som med hänvisningtill den norska statliga kommitténs Utvalget for industrivekstcenlra uppfattning om en nedre gräns av 1 000 arbetsplatser inom varjeindustricentrum för att man skaU uppnå påtagliga regionalpolitiska effekterfinner det svenska förslaget om industricentrum med 300 arbetsplatser varaalltför blygsamt. En utbyggnad av lokalerna i etapper med en första etappomfattande ca 150 arbetsplatser i vardera och tillstyrks iflertalet remissyttranden, AMS anser sålunda en verksamhet i begränsad skalavara riktig. Om tillräckligt intresse från företagens sida skulle föreligga är dockstyrelsen beredd att tillstyrka en utbyggnad upp till 300 arbetsplatser i detenskilda centret. Norrlandsfonden delar utredningens uppfattning att en fuUutbyggnad i en etapp medför stordriflsfördelar från byggnadsekonomiskasynpunkter. påpekas dock att en anpassning till företagens behov ärnödvändig och fonden rekommenderar därför en successiv utbyggnad, ställer sig positiv tUl en första etappbyggnad av begränsadomfattning, även om aktueUa hyresgäster mte har knutits till de planeradelokalerna i byggnadsskedet. Denna uppfattning delar , som framhåller alt en viss lokalreserv erfarenhetsmässigtkan medverka tiU snabba etableringsbeslut i förelag med akut lokalbehov. Även SAF och finner en första utbyggnadsetapp omfattande lokaler för sammanlagt 300sysselsatta på de båda orterna vara rimhg med hänsyn till svårigheterna attbedöma en kommande efterfrågan på lokaler i de aktuella orterna. En konjunkturuppgångkan dock sannoUkt ganska snabbi medföra ett ökat intresse förinflyttningsfärdiga lokaler i ohka delar av stödområdet, SHIO anser, med hänsyntill statens risklagande i projekten, att del är riktigt med en begränsadförsöksverksamhet, FuU utbyggnad av industricentra redan från början förordasav länsstyrelsema i och . iVästernorrlands län framhåller att erfarenheterna av hkartade projekt i Norgetalar för en försiktig utbyggnad i etapper. Ä andra sidan skuUe entotalutbyggnad i ett steg ge betydligt större tyngd åt projekten såvälpsykologiskt som reellt. De beräknade investeringskostnaderna anserlänsstyrelsen vara så blygsamma att de inte bör utgöra hinder för ettfullständigt industricentrum. Enligt i finns detrisk för alt den grundläggande tanken med ett industricentrum förfelas, omutbyggnaden skulle begränsas lill enbart en första etapp med arbetsplatser för150175 personer. Del vore mycket olyckhgt om en tvehågsen satsning skulle ledatill ett misslyckande i försöksverksamheten. Tomma lokaler, färdiga att tas ibruk , är för övrigt en viktig lokaliseringsfaklor. Länsstyrelsenanser sålunda all lokaler för 300 anstäUda bör uppföras i ett sammanhang,åtminstone i för vilken ort företagen har visat det störstaintresset. Utredningens ståndpunkt all lokalerna i industricentraskall få en generell utformning för att tillgodose behovet av varierandeindustriell verksamhet samt alt lokalerna skall bjudas ut lill industrin genomuthyrning möter med något undantag ingen invändning hos remissinstanserna.Länsstyrelsen i anser dock att den generella utformning avlokalerna som utredningen har föreslagit kan ifrågasättas. En individuellutformning av lokalerna enligt varje företags önskemål bör i stället övervägas,även om viss kostnadsfördyring skulle bU följden. Någraremissinstanser anlägger synpunkter på vilka kategorier av företag som skall fåbedriva industriell verksamhet i industricenteranläggningar. Enligt bör samhällsägda företag inte få hyra lokaler i de planeradeanläggningarna, eftersom samhället ändå förfogar över andra styrmedel förlokalisering av sådana verksamheter.