prop · FW0376 · 1973-12-31 00:00:00 — b) rådgivningi utrustningsfrågor Insamling och vidareutveckling av pedagogiska erfarenheter Egen fortbildning Administration Enligtdenna uppskattning, som utredningen betecknar som mycket grov, skulle knappthälften av LPH-föreståndarnas arbetstid, dvs, drygt en kvarts tjänst, kunnaägnas åt spridande av information samt rådgivning, 1 början avhjälpmedelscentralernas verksamhet lades stor vikt vidutställningsverksamheten. Erfarenheterna av denna var dock inte helt positiva.Besöksfrekvensen blev ofta mindre tillfredsställande. Utställningsverksamhetenhar därför minskat i omfattning . Inomulställningsverksamheten har en förskjutning skett från de storautställningarna, vilka som regel bara visades på själva läromedelscentralen,till mindre utställningar som kan lånas ut till de enskilda skolorna, ställasut i samband med studiedagar, lärarkonferenser o, d. Vid läromedelscenlralernafinns också en permanent utställning av läromedel. Dessa utställningar ärfullständigast när det gäller de egentliga läroböckerna. Hårdvarusidanrepresenteras som regel endast av enstaka exempel på olika apparattyper. Verksamheten i övrigt harefter hand fått en uppläggning, som i rätt hög grad varierar från länscentraltill länscentral, I vissa fall ligger tyngdpunkten i LPH-föreståndarens arbetepå rådgivning åt skolledare och skolstyrelser när det gäller utrustning av nyaskolor med läromedel eller anpassning av läromedlen i befintliga skolor till denya läroplanerna. Andra länscentraler har lagt tonvikten på samverkan medfortbildningsledaren och fortbildningskonsulenterna vid länsskolnämnden. På någothåll är länscentralen i hög grad engagerad i den pedagogiska försöksverksamhetensom bedrivs inom det pedagogiska utvecklingsblock som förlagts till länet. Utredningentar fortsättningsvis upp läromedelshanteringen på nivå och någraaktuella tendenser och förslag. Motdenna bakgrund redovisar utredningen sina överväganden och förslag. LPH tillkom i samband medgrundskolereformen huvudsakligen för alt förmedla information om produktionenav pedagogiska hjälpmedel. Centralerna ansågs också ge råd beträffandeutrustning av undervisningslokaler med hjälpmedel och medverka vid utbildningoch fortbildning av lärare. Bakom tillkomsten av LPH låg bl, a, skolberedningenskonstaterande att den enskilde lärarens möjligheter att skaffa sig kännedom omhjälpmedlen och deras metodik var begränsade. Utredningar och uttalanden somgjorts visar, att de informationsproblem, somlänscentralerna skulle lösa, alltjämt består. Utredningen anger följandebidragande faktorer till att centralerna inte förmått lösa problemen, 1, Målgruppen har varit för stor. Den huvudsakligamålgruppen för LPH har varit och är alltjämt ytterst de enskilda lärarna. Attnå alla dessa har varit en alltför svår uppgift, i all synnerhet som man på detlokala planet inte haft någon organisation för att ta emot och kanalisera allinformation. Att nå de enskilda lärarna personligen har varit omöjligt;skriftlig information från LPH drunknar lätt i floden av annan information.Utställningsverksamheten har inte gett önskat utbyte, bl, a. på grund avavstånden till LPH, brist på tid och anslag för resor för lärare m. m, 2, Målgruppen har växt, LPH inriktades från börjanfrämst på . Andra skolformer, främst de gymnasiala, har emellertid ställtökade krav på läromedelsservice. Tillkomsten av den kommunala vuxenutbildningenkan också nämnas i detta sammanhang, 3, Läroplansreformerna, LPH-organisationenexisterat har flera läroplansreformer genomförts (tillkomsten av ,gymnasiereform, läroplan för , läroplanför gymnasieskolan). Reformerna har självfallet haft konsekvenser förläromedelssidan och medfört ökade behov av information, 4, Läromedelsutvecklingen, Utvecklingen har gått motmer komplicerade läromedelssystem, vilket också ökat informationsbehovet, 5, Brist på systematisk, central bevakning avläromedelsmarknaden. Då ingen central bevakning av marknaden ägt rum medregistrering av läromedelsproducenter och -produkter har oproportionerligt stordel av LPH-föreståndarnas arbete åtgått för att insamla och systematiserainformation om de existerande läromedlen, SÖ:s försöksverksamhet i syfte altkomma till rätta med dessa brister byggde också helt på LPH-föreståndarnasarbete, 6, Bristande resurser. De personella resurser somlänscentralerna fick torde redan från början ha varit för små i förhållandetill arbetsuppgifternas art och omfattning och målgruppens storlek. Resursernahar heller inte anpassats till de ändrade fömtsättningar som följt av utvecklingen. Detökade behovet av information har tillsammans med de inle minst av ekonomiskaskäl växande kraven på samordning och långsiktig planering avläromedelsinköpen lett fram till en rad åtgärder och förslag, vilka medförteller kan komma alt medföra ändrade förutsättningar för ,Genom den av kommunförbundet rekommenderade och av läromedelsulredningenbiträdda modellen för den lokala läromedelshanleringen skapas instrument föratt ta emot information om läromedel och kanalisera den ut till skolans befattningshavare.Samtidigt kommer kommunsammanläggningarna att ytterligare minska antalet förstahandsmottagareav läromedelsinformation. De av läromedelsutredningen föreslagna åtgärderna påcentral nivå bl, a, inrättandet av ett centralt läromedelsregister ochen särskild läromedelsnämnd bör i väsentlig grad underlätta för läromedelskonsumenternaatt bilda sig en uppfattning om vilka läromedel som finns att välja emellan. Sedansystemet byggts upp kan alltså från centralt håll en mycket fylligläromedelsinformation erbjudas. Fråganuppstår då om LPH behövs som ett mellanled för att förmedla den centraltsammanställda informationen ut till konsumenterna. Informationen bör, enligtutredningen, självklart gå den kortaste vägen, dvs, från läromedelsregistret lillkommunerna (läromedelscentraler eller motsvarande). Skolanspersonal, i första hand lärarna, behöver emellertid också ha information ochråd beträffande läromedlens pedagogiska användning. Denna form av information bör dock ges av pedagogiskexpertis med erfarenhet av undervisning i aktuellt ämne och på aktuellt stadiumoch synes därför i första hand höra hemma i lärarutbildningen (bådegrundutbildningen och fortbildningen). Förmedling av läromedelsinformation till skolorna kräverenligt länsskolnämndsutredningens uppfattning inte att LPH behålls, LPH har emellertid f, n, också andra uppgifter. Dessauppgifter kan, enligt utredningen, avlastas LPH enligt följande. Behovet avspeciell rådgivning i utrustningsfrågor i samband med utrustning av skola tordeminska kraftigt . Sådan information kommer att kunna tillhandahållasbl. a. genom läromedelscentraler och läns-AV-centraler, Frågan om behovet avoch de lämpligaste formerna för service i läromedelsfrågor åt länsskolnämndernaspedagogiska personal bör övervägas i annat sammanhang, främst då forlbildningsorganisalionenoch inspektionsverksamheten behandlas. Uppenbart är dock, att även denna personalkan få en stor del av sitt informationsbehov täckt genom den centralttillhandahållna informationen. Behovet av åtgärder för utbildning ochfortbildning av skolans läromedelsfunklionärer bör också övervägas i sambandmed att forlbildningsorganisalionen diskuteras. Om det inom den statliga fortbUdningsverksamheten behövsnågon särskild företrädare för läromedelssidan (exempelvis för fortbildning avskolans läromedelsfunktionärer) måste bil beroende av den framtida fördelningenmellan stat och kommun av forlbildningsansvaret. Till denna tar länsskolnämndsutredningenställning i annat sammanhang, LPH har på grund av de av utredningen nämnda skälen intekommit att fylla den uppgift de en gång inrättades för. Deras resurser harvarit klart otillräckliga i förhållande både till skolväsendets allt störreomfattning och det ökade läromedelsutbudel. har utvecklingen gettkommunerna möjligheter att själva få ett bättre grepp överläromedelshanteringen. Kommunsammanläggningarna har bidragit till detta. Genomutvecklingen av kommunala läromedelscentraler och läns-AV-centraler får alltfler kommuner egna organ varigenom läro-medelsinformalionen kan kanaliseras. Utredningen föreslår därför, att LPH avvecklas ianslutning till genomförandet av sådana åtgärder för förbättradläromedelsinformation som förutsätts bh resultat av behandlingen av läromedelsulredningensförslag. En expert i utredningen, , anser att enomprövning av läromedelscentralernas ställning måste baseras på att beslut föreliggerom inrättande av ett centralt läromedelsregister, läromedelscentraler i varjekommun och lagfästa läromedelskommittéer i varje kommun, LPH:s avveckling kanske först sedan nyordning i dessa avseenden hunnit föras ut i praktisktillämpning. har föreslagit att LPH avvecklasi anslutning till genomförandet av sådana åtgärder för förbättrad läromedelsinformationsorn förutsätts bli resultat av behandlingen av läromedelsutredningensförslag. Statskontoret,RRV, statens läroboksnämnd. , , , skoldirektionen i samt skolstyrelserna i Smedjebackenoch tillstyrker utredningens förslag. Statskontoretframhåller att LPH kan avvecklas och ersättas med andra former för informationoch dokumentation rörande läromedel. betraktarläromedelsinformationen till skolan som en viktig pedagogisk och ekonomiskfråga. Det har av skäl som utredningen redogjort för inle varit möjligt för LPHatt ge konsumenterna erforderlig service i detta avseende. Man kan, enligt förbundet,vidare utgå från att denna information blir mera komplicerad och betydelsefulli framtiden. Enligt förbundets uppfattning bör en effektivläromedelsinformation kunna organiseras på central nivå i nära samverkan medföreträdare för skolans huvudmän, SÖ och länsskolnämnden i anser att LPH börkunna upphöra som institution men att tjänsterna som föreståndare t, v, alltjämtbör utnyttjas för uppgifter inom läromedelsområdet, förslagsvis med den ändradebeteckningen läromedelskonsulent. Även länsskolnämnden i seren omvandling av föreståndarna till läromedelskonsulenter som en lösning menkan för sin del inte tillstyrka förslaget om avveckling, SÖ anför vidare attcentralernas nuvarande uppgift att förmedla information om läromedel kanreduceras endast under förutsättning av att en tillfredsställande organisationav kommunala läromedelscentraler existerar, SÖ anser dessutom bl, a, att denredan nu för nämnderna så betydelsefulla uppgiften att i anslutning tillpedagogiskt utvecklingsarbete medverka till resultatspridning ytterligare böraccentueras och att det därvid är nödvändigt att ha tillgång lill enkvalificerad läromedelsexpert vid länsskolnämnderna. Synpunkter likartade SÖ:sförs fram även av fierlalet av de länsskolnämnder som SÖ bifogat yttrandenfrån. Några remissinstanser , , länsskolnämnderna iVästernorrlands och samt skolstyrelsen i anser att LPHinte bör avskaffas med mindre än att den lokala läromedelsorganisationoch/eller det centrala register som läromedelsutredningen föreslagit byggtsupp, anser att ett avvecklande av LPH inte bör ske förränden kommunala läromedelsorganisationen är utbyggd, TCO delar länsskolnämndsutredningensuppfattning att ändrade förutsättningar för LPH- organisationenkan komma att föreligga om läromedelsutredningens förslag om centraltläromedelsregister, särskild läromedelsnämnd, principerna för den lokalaläromedelshanteringen och stadgebunden läro-medelskommitlé realiseras. EnligtTCO bör en omorganisation av LPH tidsmässigt anpassas så att LPH blir intaktatill dess att åtgärderna i enlighet med läromedelsutredningens förslag hunnitföras ut i praktisk tillämpning, Länsskolnämndeni instämmer i utredningens konstaterande att LPH hittillsej på ett tillfredsställande sätt lyckats fullgöra sina uppgifter enligtinstruktionen. Nämnden anser att länsskolnämnderna behöver en resurs för läromedelsinformatiöni anslutning lill nämndens övriga pedagogiska verksamhet och anser därför att LPH:sverksamhet helt bör integreras i nämndens övriga pedagogiska verksamhet.Nämnden anser vidare att ett centralt läromedelsregister kan bli ett värdefulltkomplement till den läromedelsinformation som berörda centrala, regionala ochkommunala organ ger men att ett centralt läromedelsregister inte kan ge ensådan regionalt och lokalt anpassad information att den regionalaläromedelsfunktionen helt kan er-sättas- Länsskolnämndeni framhåller vikten av att om en avveckling av LPH beslutas,vilket skulle innebära ett borttagande av en befintlig om än blygsam resurs,denna avveckling ej genomförs innan beslut föreligger om inrättandet av ettcentralt läromedelsregisler, läromedelscentraler samt lagfästa kommunalaläromedelskommittéer i varje kommun och tillräckliga erfarenheter vunnits avdessas verksamhet. Utvecklingoch produktion av goda läromedel är en viktig förutsättning för ettframgångsrikt arbete i skolorna. har i betänkandet (SOU1971:91) Samhällsinsatser på läromedelsområdet föreslagit åtgärder som syftartill alt ge förutsättningar härför. Utredningens förslag rör forsknings- ochutvecklingsarbete, produktion, läromedelsval, information, granskning, praktiskprövning och testning, prisövervakning samt inköp och distribution. De förslagsom jag lägger fram i det följande avser grundskola, specialskola, nomadskola,privatskola som avses i privalskolsladgan, gymnasieskola samt ochstatlig vuxenutbildning. De förslag rörande högskoleutbildningen somutredningen för fram påkallar med ett undantag, nämligen avseende inköp av kurslitteraturm. m., inga åtgärder, vilket jag återkommer till. 1 saml Nr 76 Läromedlenär givetvis endast en av de faktorer som påverkar resultaten av arbetet iskolan. Den är emellertid en betydelsefull sådan. Läromedlen är ett viktigthjälpmedel för lärarna att förmedla den undervisning som föreskrivs iläroplanerna. Det är därför väsentligt att alla områden i skolan har tillgångtill goda läromedel i tillräcklig omfattning. Utredningen har påpekat att intealla områden är lika välförsedda i detta avseende, Ätgärder föreslås därför föratt man skall få en jämnare läromedelstillgång. Initiativ för att få fram godaläromedel även inom bristområden har redan tagits. Dessa insatser böremellertid förstärkas. Jag återkommer till detta i det följande. Läromedlensvarar för en inte obetydlig del av kommunernas skol-kostnader. Det är därförnaturligt att kommunerna försöker hålla nere dessa kostnader. En faktor somförmodligen påverkat kommunerna i dessa strävanden är att utgifterna förläromedel ökat betydligt . För att underlätta för kommunerna attanskaffa läromedel är det således väsentligt att dessa kan erhållas tillrimliga priser, I det följande kommer jag att ta upp de möjligheter som kanfinnas att minska läromedelskostnaderna. Omläromedlen skall kunna fylla sin funktion som hjälpmedel för lärarna attförmedla den undervisning som föreskrivs i läroplanerna är det nödvändigt attde i väsentliga avseenden överensstämmer med de mål och riktlinjer som anges iläroplanerna. Ett viktigt krav är vidare att de är objektiva, dvs. Denna överensstämmelse kontrolleras f. n. av statensläroboksnämnd. Enligt nu gällande bestämmelser får lärobok som inte godkänts avstatens läroboksnämnd inte antas för användning i undervisningen i vissaskolformer. Jag kommer i det följande att föreslå att en del av nämndensfunktioner övertas av andra organ. Detta innebär inte att jag är beredd attavstå från statligt inflytande på läromedlens innehåll och utformning. Dettainflytande bör emellertid ske i delvis andra former och i en annan omfattningän f, n. Enligt min mening är det mest angeläget att ha uppmärksamheten riktadpå läromedel för sådana ämnen där objektivitetsproblemen visat sig vara svårastatt bemästra. De statliga granskningsinsatserna bör därför ha sin tonvikt pådessa ämnen. Det finns emellertid också ett allmänt intresse av att kunnakräva att även läromedel, som inte granskas obligatoriskt, blir föremål för ensärskild bedömning. Jag har beaktat även detta intresse i mina förslag. Förundervisningen i t, ex. gmndskolan och vissa delar av gymnasieskolan fårskolstyrelserna anta endast sådana läromedel som finns uppförda'på denläroboksförteckning som utarbetats av statens läroboksnämnd. Kommunerna kanalltså gå ut ifrån att de läromedel som finns medtagna i denna förteckning hargranskats och godkänts av nämnden. Den information om läromedlen som kommunernafår i övrigt kommer, enligt vad läromedelsulredningen redovisat, till stor delfrån producen- terna.Eftersom antalet läromedelsproducenter är stort blir enligt utredningen deninformation som tillhandahålls inte av det slag att den ger underlag förjämförelser mellan olika läromedel. Den blir också i viss mån osystematisk. Detär angeläget att huvudmännen, som har ansvaret för det praktiska genomförandetav undervisningen i skolorna, får tillgång till en systematisk information omläromedlen. En sådan information bör underlätta för skolstyrelserna att väljade läromedel som kan förväntas vara ägnade att vara effektiva hjälpmedel iundervisningen. Enligt min mening bör därför information ställas till huvudmännensförfogande genom ett statligt organ, I det följande föreslås att ett centraltläromedelsregister byggs upp. Detta register bör utformas med sikte på att såsmåningom kunna ge huvudmännen en fullgod information av pedagogisk, tekniskoch ekonomisk art om läromedlen. Enligtmin mening är det angeläget att den statliga styrningen på läromedelsområdetbegränsas till vissa viktiga frågor. De bör avse åtgärder som dels främjar engod tillgång på läromedel, dels påverkar läromedelskostnaderna. Jag inbegriperhäri även produktion av läromedel under statligt företagarskap. Det är vidarenödvändigt att tillse att de läromedel som huvudmännen har alt välja mellankvalitativt är så tillfredsställande som möjligt. De centrala insatser påinformationssidan som jag kommer att föreslå i det följande bör ses som enservice åt huvudmännen för att underlätta ställningstaganden till vilka läromedelsom skall väljas. Jag kommer även att presentera förslag som rör i vilkenutsträckning eleverna i bör tillhandahållas läromedel som egnaexemplar. Utvecklingenpå läromedelsområdet har medfört svårigheter att ange vad som avses medläromedel. Utvecklingen har gått från i slort sett en lärobok i varje ämne tillett flertal parallella läromedel som består inte av en lärobok utan avstudiesatser och sludiepaket m. m. Utredningen redovisarläromedelsdefinitioner, vilka kommit till användning eller föreslagits i olikasammanhang. Utredningen anger även, vilket jag redovisat i det föregående, endefinition för egen del. Utredningen avser med läromedel de informationsförmedlandekomponenterna i undervisningen vilka innehåller både informationen meddelandet och medel för dess presentation. Till medel för presentation avinformationen hänför utredningen i sammanhanget även den tekniska apparatur somär nödvändig för användande av vissa läromedel t, ex, TV-apparater, projektoreroch bandspelare. De förslag utredningen presenterar rör vad utredningen kallarcentrala läromedel. Med centrala läromedel avser utredningen läromedel somdirekt framställts för att täcka kvalitativt och/eller kvantitativt väsentligadelar av läroplanernas kursmoment. Det kan exempelvis gälla ett »heltäckande»studiepaket, en årskurslärobok, en studiesals för ett centralt arbetsområdeeller en audivisuell språkkurs, I intet fall avses med centralt läromedel s,k, tekniska hjälpmedel. Jag finner utredningens definition i huvudsakanvändbar, 6* 1973. Idepartementspromemorian (DsU 1972: 9) Smalfilmsdistribution har en sakkunniginom lagt fram vissa förslag som rörundervisningsfilm. Former för tillhandahållande m, m, av sådan film är enviktig fråga. Jag kommer emellertid inte att behandla denna fråga i dettasammanhang. Läromedelsutredningenhar gjort en analys av läromedelsmarknaden. Mot bakgrund av derma analys gerutredningen följande karakteristik av marknaden i stort. Det finns många läromedelsproducerandeföretag och de representerar en rad olika branscher. Endast ett fåtal av dessaproducenter är specialiserade på läromedel. De företag som har en dominerandeställning inom vissa områden är specialiserade läromedelsföretag. Enligt SPK:sundersökningar är en av anledningarna till detla att köpare av läromedel hellrevänder sig till etablerade producenter än till nya. De större speclalföretagenhar vidare en väl utbyggd marknadsföring. Utredningen konstaterar att ettannat utmärkande drag för delar av läromedelsmarknaden är utvecklingen motstörre enheter. Denna utveckling mot koncentration kan enligt utredningen havissa fördelar men kan leda till en ofullständig konkurrens. Utredningenhar mot denna bakgmnd funnit att ett samhällsöver-tagande avläromedelsproduktionen inte är möjlig. Sedan utredningen avlämnat sittbetänkande har en utveckling mot större företagsenheter inom marknadenfortsatt. Jag delar utredningens uppfattning att samhället inte bör ta överproduktionen av läromedel men jag vill mot bakgmnd av den relateradeutvecklingen understryka betydelsen av ett fortsatt statligt engagemang iläromedelsproduktion liksom andra åtgärder för att bl. a, främja lägre priserpå de aktuella produkterna. Detstatliga ekonomiska stödet för att främja utveckling av läromedel är relativtomfattande. Utredningen redovisar detta stöds storlek inom olika områden /72. Den största satsningen rör undervisning med hjälp av radiooch TV. Inom detta område uppgick statens utgifter till ca 43 milj, kr. Fråganom de fortsatta insatserna inom detta område är, vad gäller förskola ochvuxenutbildning, en uppgift för kommittén för den fortsatta verksamheten medradio och television inom utbildningsväsendet. Av de medel som ställdes till SÖ:sresp. UKÄ:s förfogande för pedagogiskt utvecklingsarbete användes ca 5 milj. Till dessa satsningar bör även räknas de statligakostnaderna för produktionsstöd och den verksamhet statens läroboksnämndbedriver. Det statliga ekonomiska stödet på läromedelsområdet uppgår såledestill ca 50 milj. kr. Härtill kommer det statliga engagemanget i företag förläromedelsproduktion. Trotsett generellt sett rikligt utbud på läromedel finns områden inom skolväsendetsom kännetecknas av en' bristsituation. Utredningen föreslår att staten går inmed produktionsstöd för att komma till rätta med bristen på läromedel inomvissa områden. Majoriteten av remissinstanserna instämmer i behovet avproduktionsstöd. Samhälleligtstöd för alt främja produktion inom brislområden är en redan accepterad lösning.Under /73 disponerar SÖ 1 milj. kr. för produktionsstöd (jfr. prop.1972: 1 bil. 10 s, 189) och ett lika stort belopp har för /74beräknats för ändamålet under anslaget Pedagogiskt utveckUngsarbete inomskolväsendet (prop, 1973: 1 bil, 10 s, 203), Även UKÄ ger stöd till utveckUngav läromedel i olika former. Jag anser liksom utredningen att produktionsstödär en riktig väg att initiera produktion inom områden där läromedelsutbudet ärotillfredsställande. Specialundervisningen, vuxenutbildningen, invandrarundervisningenoch vissa av grenarna och varianterna i de yrkesinriktade linjerna igymnasieskolan samt gymnasieskolans specialkurser är områden medläromedelsbrist. Produktionsstödet bör användas för att förbättraläromedelstillgången inom bl, a, dessa områden. Det kan även bli aktuellt attöverväga särskilda insatser för skolväsendet i glesbygder. Utöver angivnamedel bör vad gäller SÖ:s verksamhetsområde enligt min mening ytterligare , beräknas för /74, Dessa ytterligare medel /74 ställas till förfogande genom att åttonde huvudtitelnsförslagsanslag Bidrag till driften av grundskolor m. m. får tas i anspråk. Utredningenhar föreslagit att stödet bör ges i produktionsledet. Utredningen anser vidareatt valet av producent bör anpassas till typen av projekt.Utbildningsmyndigheterna, dvs, SÖ och UKÄ, bör enligt utredningen sluta avtalmed lämpliga producenter, remissinstanser har inga invändningar motatt produktionsstödet administreras på detta sätt. Några anser dock attpartiell tjänstebefrielse för lärare för läromedelsförfattande är en lämpligstödform.