prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — För egen del anser jag dock i likhet med promemorian att en sådananordning är praktiskt ogenomförbar. Den skulle vara mycket tyngande påföreningsstyrelsens arbete och ändå inte kunna bli fullständigt effektiv. Somframhålls i promemorian finns däremot givetvis ingenting som hindrar atträttighetshavare underrättas om han är känd för styrelsen. Enligt min meningbör också ett visst ansvar åvUa rättighetshavaren att själv skaffa sig deupplysningar om sam-fäUighetsförvaltningen som han anser sig behöva. Vad slutUgen angårborgenärs och annan tredje mans skydd påpekas i promemorian att vissa av detidigare berörda bestämmelserna har betydelse även i detta avseende. Dettagäller exempelvis möjligheten att förordna syssloman när beslutför styrelsesaknas, bestämmelsema om skadeståndsskyldighet samt kraven på stadgar ochregistrering. Därutöver föreslås, som jag anfört i samband medsamfällighetsförenings organisation, skyldighet för styrelsen att debitera ochta ut medel från medlemmama när det behövs för betalning av klar och förfaUenskuld. Försummar styrelsens ledamöter detta, skall de solidariskt ansvara förskulden. Vid uppenbar försummelse skall på begäran av borgenärkunna förordna syssloman att fullgöra vad styrelsen försummat. Idenna del har promemorieförslaget inte föranlett någon erinran vidremissbehandlingen. Också jag ansluter mig till förslaget. Skyddför allmänna intressen. Som tidigare framhållits är samfällighetsförvaltningeni första hand en angelägenhet för delägama. Ofta berörs dock även aUmänna intressenav förvaltningen. Det är givetvis aUtid ett samhällsintresse att fast egendomförvaltas på ett ändamålsenligt och lämpligt sätt. Emellertid gör sig ocksåmera speciella allmänintressen gällande i detta sammanhang. Jag tänker då påsamhällets ansvar för t. ex. jordbruks- och skogsbruksnäringarna,bebyggelseutvecklingen och mUjövården. Enligt promemorian bör intressen avdenna art i så stor utsträckning som möjligt tUlgodoses genom regler ispeciallagstiftningen med generell räckvidd. Promemorieförslagetinnehåller dock vissa bestämmelser som skall utgöra en garanti för att deallmänna intressen av skilda slag som kan beröras avsamfällighetsförvaltningen blir beaktade. Sådant syfte har den tidigare nämndabestämmelse som ger fastighetsbildningsmyndigheten möjUghet att på egetinitiativ ta upp fråga om bildande av samfällighetsförening när det frånallmän synpunkt är av väsentlig betydelse att så sker. Möjligheten kanutnyttjas inte bara när samfälligheten tUlkommit på initiativ av det allmännautan också i andra situationer när en organiserad samfäUighetsförvaltning ärangelägen från allmän synpunkt. Det anses emellertid i promemorian intetillräckligt att en föreningsbildning kankomma till stånd efter officialinitiativ. Det aUmänna bör dessutom få möjlighettiU insyn i och inflytande på föreningens verksamhet. Därför föreslås attlänsstyrelsen skall få rätt att efter särskild prövning i det enskUda falletförordna att samfällighetsförenings styrelse skaU bestå av flera ledamöter änsom anges i stadgarna samt utse särskild styrelseledamot. En i denna ordningtillsatt styrelseledamot kan både kontrollera och påverka förvaltningen. Hanfår dessutom behörighet att föra talan mot föreningsstämmobeslut. Olika invändningar har vidremissbehandlingen riktats mot förslaget att ge det aUmänna medbestämmanderätti fråga om styrelsens samman-sättauig. Från ett håU hävdas att en sådan rätt ärobehövlig och kan försämra det nuvarande goda samarbetet mellansamfällighetsförvaltningen och . Från ett annat håll görs gällandeatt inte bör kunna ge det allmänna majoritet isamfällighetsförenings styrelse. I andra remissyttranden anförs att detallmännas rätt tUl medinflytande inte bör göras generell utan begränsas tillföreningar vUkas verksamhet i mera påtaglig grad berör allmänna intressen. För egen del anser jagemellertid att en möjlighet till samhälleUg insyn i och kontroU översamfällighetsförenings förvaltning är nödvändig liksom att bestämmelserna häromhar fått en lämplig utformning i promemorieförslaget. Som påpekas ipromemorian har många samfälUgheter stor betydelse för samhällsplaneringen,miljövården och andra väsentliga allmänna intressen. Detta gäUermarksamfälligheter i lika hög grad som gemensamhetsanläggningar. Det synessålunda inte möjligt att särskUja vissa slag av samfäUighetsföreningar inomvUka inflytandet för det allmänna bör vara större än inom andra sådanaföreningar. Den metod som i promemorieförslaget efter förebild av 88 § femtestycket EVL har valts för att tUlgodose det allmännas intressen är samtidigtsmidig och ändamålsenlig. EnUgt min mening saknas grund för farhågorna attrelationerna mellan länsstyrelse och samfällighetsförvaltning skulle bli mindregoda än f. n., om förslaget följs. Jag förutsätter dock givetvis attlänsstyrelsens möjlighet att utöka det stadgeenliga antalet styrelseledamöteroch utse särskild ledamot utnyttjas med återhållsamhet. Den bör kunna tas ianspråk när det finns skäl att befara att väsentliga allmänna intressen kankomma i konflikt med ddägarintressena. Också för tillgodoseende avkreditlivets intressen bör särskild styrelseledamot kunna utses. I allmänhettorde det inte föreligga anledning att bereda plats i samfällighetsföreningsstyrelse för mer än en företrädare för det allmänna. Promemorieförslagetinnebär visserligen att får formell möjlighet att t. o. m. ge detallmänna majoritet i styrelsen. Så långt bör dock inte det allmännas inflytandeöver förvaltaingen sträckas annat än i rena undantagssituationer. En sådansituation föreligger exempelvis när den befintiiga styrelsen underlåter attutföra en gemensamhetsanläggning som har större betydelse från allmänsynpunkt. bemgförtjänar framhåUas att möjligheten till förenuigsbUdning på fastighetsbUdningsmyndighetensinitiativ och befogenheter i fråga om föreningsstyrelsenssammansättning tUlsammans med den i 33 § departementsförslaget tiUanläggningslag upptagna möjligheten för fastighetsbUdningsmyndigheten attförlänga tiden för verkställighet av er-sättaings- och anläggningsbeslut tordeutgöra tUlräckliga garantier för att gemensamhetsanläggning, som är betyddsefuUmed hänsyn tUl aUmänna intressen, kommer tiU utförande. Iett remissyttrande framhålls det angelägna i att en offentligt utsedd ledamot isamfällighetsförenings styrelse genom föreskrifter får direktiv för sitthandlande i styrelsen, vilket f. n. inte är fallet i fräga om länsstyrelsensledamot i vägförenings styrelse. Även jag anser att sådana direktiv ofta är påsin plats. Det synes emellertid knappast böra komma i fråga att meddela sådanadirektiv i författningsform. Det bör i stället ankomma på den myndighet somutsett styrelseledamoten att tillse att denne fullgör sina uppgifter enUgtmyndighetens intentioner. Härvid kan övervägas om individuella direktiv skallges eller om generella instraktioner för styrelseledamöter i vissa slag avsamfäUighetsföreningar bör utfärdas. Övervägandenai promemorian leder till slutsatsen att det i övrigt inte finns behov avbestämmelser till skydd för allmänna intressen. yrkanden om ytterligare bestämmelser framförts. I ett yttrandeföreslås sålunda att samfällighetsförening som har till ändamål att förvalta eni stadsplan förutsatt gemensamhetsanläggning inte skall få upplösas utanbyggnadsnämndens samtycke så länge anläggningen finns kvar. I etl annatyttrande anförs att syssloman bör kunna förordnas även av. hänsyn tUl allmännaintressen, när föreningen saknar beslutför styrelse. Vadförst angår frågan om möjlighet till upplösning av samfäUighetsföreninginnebär promemorieförslaget att upplösning skall ske när den eller desamfälligheter som föreningen förvaltar upphör att bestå eller när medlemmarnaär ense om det. Det skulle otvivelaktigt strida mot syftet med de nyssredovisade bestämmelserna till skydd för det allmännas intressen, om manskulle tUlåta medlemmama att ensidigt besluta om upplösning. En begränsnmg avderas beslutanderätt bör sålunda finnas med hänsyn till att självaförvaltningsformen kan vara betyddsefuU i de fall då samfällighetsförvaltningenberör allmänna intressen. fortbestånd kan vara påkallatfrån allmän synpunkt oavsett förvaltaingsobjektets beskaffenhet ochomständigheterna vid föreningens tUlkomst. Jag föreslår därför en generellbestämmelse om att medgivande krävs för giltigheten avmedlemmarnas beslut om upplösning av samfällighetsförening. Medgivande börgivetvis inte vägras annat än i sådana förmodUgen sällan förekommande fall dåsamhällsintressen av betydande styrka talar för att föreningsförvaltningen börbestå. Jaganser vidare att fog finns även för kravet att syssloman skall kunna förordnasav hänsyn inte bara till enskUda utan också tUl allmänna intressen. Oftasttorde väl det allmäimas behov av att en beslutför styrelse församfällighetsförening finns vara mer eller mindre permanent. hardå den behandlade möjligheten att besluta angående styrelsenssammansättning. Det kan dock tänkas att behovet bara är tUlfälligtoch möjlighet bör i så fall finnas att förordna syssloman. Enremissinstans anför att det ligger närmare till hands att vid drift av engemensamhetsanläggning anförtro samhäUskontroUen över verksamheten åt ettprimärkommunalt organ än åt . För egen del anser jag det dockolämpligt att splittra de kontrollerande fuiiktio-nerna på skUda myndigheter.Länsstyrelsen är uppenbarligen den myndighet som är mest lämpad att utöva densamlade tUlsynen över all samfällighetsförvaltning. Detta hindrar givetvisinte att härvid samarbetar med andra, statliga och kommunalamyndigheter. Ett sådant samarbete måste tvärtom betraktas som angeläget. av flera samfälligheter. Gällande lagstiftning omsamfällighetsförvaltning innehåller inga möjligheter att låta sammaförvaltningsorganisation handha skötseln av mer än ett förvaltningsobjekt.Varje anläggning eller samfällighet kräver alltså sin särskilda förvaltningsorganisationäven om delaktighetsförhållandena är enhetliga inom fleragemensamhetsbildningar. I promemorian framhålls att detta förhållandeuppenbarligen inte är rationellt. En del olägenheter kan visserligen undvikasgenom att samma personer utses till styrelseledamöter i de olikaassociationerna och förvaltningsåtgärderna samordnas på lämpligt sätt. Ettavsevärt bättre utnyttjande av personella och ekonomiska resurser kan dockkomma till stånd, om möjlighet öppnas i den nya lagen att låtasamfällighetsförening förvalta mer än en anläggning eller samfällighet. Somnämnts i annat sammaiihang fordras särskilda bestämmelser rörandesamfällighetsförening som förvaltar gemensamhetsanläggning där olika andelstalgäller för anläggningens utförande och för dess drift. måste hasin förvaltning uppdelad på flera verksamhetsgrenar, vilka var och en har sinaekonomiska förhållanden skUda från de övrigas. Särbestämmelser fordras dessutomi fräga om utövande av rösträtt på föreningsstämma. I promemorian anförs attden situation som uppstår när en förening förvaltar flera samfäUigheter medoenhetliga ddaktighetsförhällanden i allt väsentligt blir densamma som närförvaltningen av en enda samfällighet är uppdelad på flera verksamhetsgrenar.De nyssnämnda särbestämmdsema skall därför enligt promemorieförslaget ägamotsvarande tillämpning vid sådan gemensam förvalt- ning.Föreligger ingen skUjaktighet i fråga om delaktigheten i de olika samfällighetema,behöver någon uppdelning av verksamheten inte ske. Frågan om gemensamförvaltning av flera samfälligheter kan aktuaU-seras i olika situationer. Vidbildande av ny samfällighetsförening kan det ofta finnas anledning att övervägaom inte även annan samfällighet som står under delägarförvaltning bör ingå iföreningen. Är ddaktighetsförhåUandena i de båda samfäUigheterna enhetliga,skall det enligt promemorieförslaget vara tillräckligt att en delägare begäratt gemensam förening bildas. I motsatt fall krävs däremot att en majoritet avdelägama i varje samfäUighet önskar en sådan förening. För beslut i dennafråga föratsätts enkel majoritet. Omröstning skall ske efter huvudtalet.Stadgar skall antas och styrelse utses vid gemensam omröstning med samtligadelägare i samfällighetema. Den som anser beslut om bildande av gemensamförening hans berättigade intressen kan föra talan mot beslutet påsamma sätt som mot andra beslut vid sammanträde för bildande avsamfällighetsförening. En samfällighet som är ibehov av en permanent förvaltningsorganisation kan ofta med fördel anslutastill en befmtiig samfällighetsförening. Därför skaU enligt promemorieförslagetden som förordnats att hålla sammanträde för bildande av samfällighetsföreningundersöka om det redan finns nägon förening att ansluta den aktuellasamfälligheten till. Han skall i så fall ta kontakt med föreningens styrelseoch underhandla om exempelvis erforderliga stadgeändringar och ekonomisk regleringmellan delägarna i de olika samfällighetema. Om enighet nås, skaU omröstning ifrågan ske vid sammanträde med delägarna i den samfälUghet som skall anslutas.Utfaller omröstningen positivt, blir anslutningsfrågan beroende av omföreningens medlemmar på föreningsstämma beslutar genomföra de nödvändigastadgeändringarna eller ej. Om ändringarna inte godtas, är anslutningsfråganförfallen och frågan om bildande av särskild förening får behandlas på vanligtsätt. Detkan också tänkas att två befintliga samfällighetsföreningar lämpligen bör slåssamman till en. Promemorieförslaget innehåller därför bestämmelser om fusionav samfällighetsföreningar. Fusion skall tillgå så, att de båda föreningarnagenom sina styrelser efter behövliga förhandlingar träffar avtal med varandraom att den ena föreningen - den överlåtande - skall uppgå i den andra - denövertagande. blir inte bindande förrän det godkänts avföreningsstämma i den överlåtande föreningen och nödvändiga stadgeändringarbeslutats på föreningsstämma i den övertagande föreningen. Fusionen ärgenomförd först när fusionsavtalet och stadgeändringarna registrerats. Ipromemorieförslaget tas slutligen upp särbestämmelser om att upplösning avsamfällighetsförening i vissa fall skall ersättas med avveckling av denverksamhetsgren som viss samfällighet utgör. Vidremissbehandlingen har ingen kritik framförts mot promemorie- förslageti denna del. Enligt min uppfattning kommer möjligheterna tUl gemensamförvaltning av flera samfälligheter att bli av stort värde. De föreslagnabestämmelsema har också fått en lämplig utformning. Beträffande frågan huromröstningsreglerna i vissa situationer skall tillämpas på föreningsstämma iförening som förvaltar flera samfälligheter kan hänvisas till vad jag anfört angåendesamfällighetsförenings organisation. Jag återkommer i specialmotiveringen tillspörsmålen hur omröstaing skall ske vid beslut om bildande av förening förförvaltning av flera samfälligheter. Lagenhar delats in i fem huvudavdelningar med särskilda rubriker. 1-5 §§ innehållerinledande bestämmelser om lagens tillämpningsområde m. m. Därefter följer enavdelning om delägarförvaltning. I den tredje avdelningen behandlasföreningsförvaltning. Denna avdelning är den omfångsrikaste och har delats in iunderavdelningar. Lagens båda sista huvudavdelningar omfattar vardera bara enparagraf, där regler ges om forum i mål och ärenden enligt lagen och om talanmot länsstyrelses beslut. 1§ Paragrafen innehåller vissa begreppsbestämningar. Promemorieförslaget.I första stycket anges vad som enligt lagen förstås med samfäUighet. TiU enbörjan nämns härvid samfällighet enligt FBL. I 1 kap. 3 § FBL föreskrivs attsom sådan samfällighet skall anses mark som hör tiU flera fastighetergemensamt. Delta innebär, framhåUs det i promemorian, att inte barasamfällighet som tillkommit med stöd av bestämmelsema i 6 kap. FBL inryms undernämnda lags och därmed också förvaltningslagens samfällighetsbegrepp. Ocksåmarksamfälligheter som bUdats enligt äldre fastighetsbildningslagstiftning hördit, vare sig marken undantagits för gemensamt behov eller uteslutits från delning.Gemensam ägovidd för två eller flera fastigheter är likaledes att betrakta somsamfällighet. Detsamma gäller sådana samfällda soldattorp, som f. n. ärunderkastade samäganderättslagen. Vidare bör som samfällighet enUgt FBL ansesbåde äkta sockenallmänning och sådan sockensamfälld mark som f. n. förvaltasantingen av jordbraksstämma eller enligt bysamfällighetslagen. Såsom anförts ipromemorians allmänna motivering (avsnitt 3.4.2.2) följer härav att lagenskall tillämpas också på de tUl sockenallmänningarna knutna allmänningskassoma,som därför inte omnämnts särskUt. Enligt1 kap. 4 § FBL skall vad som sägs om mark i tillämpliga delar gällaockså beträffande fiske som inte ingår i äganderätten till vattenområdet ochinte utgör servitut. Oskiftat fiske är alltså att hänföra tUl samfällighetenligt FBL. HäradsaUmänningarsamt sådan mark som avsatts tiU besparingsskog vid storskifte i KopparbergseUer eller till allmänning vid awittring i ellerNorrbottens län utgör, sägs det i promemorian, särskilda fastigheter och ärsåledes inte att hänföra tUl samfälligheter enligt FBL. Detta gäUer ocksåsådan oäkta sockenallmänning, som tidigare utgjort dd av häradsallmänning ochenligt 45 § häradsallmänningslagen skall förvaltas enligt denna lag. Somnärmare utvecklats i promemorians allmänna motivering bör annan av jordbruksstämmaförvaltad egendom än sockensamfälld mark, dvs. sockenmagasin och vissa kassor,avvecklas eller övertas av ekonomisk förening eller stiftelse.Förvaltningslagen skall alltså inte tillämpas på sådan egendom. Enligtpunkt 2 i första stycket skall lagen äga tillämpning på mark som gemensamttillhör ägarna av mantalssatta fastigheter i en socken utan att utgörasamfällighet enligt FBL. Härmed avses sådan mark som förvärvats avmantalskommun men inte formellt införlivats med samfällighet. I promemorians aUmännamotivering (avsnitt 3.4.2.2) har lämnats en närmare redogörelse för vilkafastigheter som faller under denna punkt. Enligt ordalydelsen omfattar punktenockså de nyssnämnda oäkta sockenallmänningarna och de sockenvis avsattaallmänningsskogarna. Av 2 § första punkten följer dock att förvaltningslageninte skall tillämpas på dessa. En sådan tillämpning skulle nämligen varaoförenlig med häradsallmänningslagen resp. allmänningsskogslagen. Punkt3 avser servitut eller annan särskUd rättighet som hör tUl flera fastighetergemensamt. Begreppet servitut har här, understryks det i promemorian, sammavidsträckta innebörd som i 7 kap. FBL och omfattar alltså även vad somtidigare brakat kallas servitutsUknande rättighet. Av de andra särskildarättigheter som här kommer i fråga kan nämnas sådan rätt till andel i samfälltströmfall som avses i 35 § JP, om rättigheten hör till flera fastigheter.Vilka rättigheter som i övrigt avses under denna punkt framgår av promemoriansaUmänna motivering (avsnitt 3.4.2.4). Av 3 § följer att även rättighet som påden härskande sidan är anknuten till annan egendom än fastighet kan inrymmasunder förevarande punkt. Slutligenskall förvaltningslagen enligt punkt 4 i första stycket tillämpas också påsamfällighet enligt anläggningslagen. Vad en sådan samfällighet är framgår av15 § andra stycket promemorieförslaget till nämnda lag, där det sägs att defastigheter, som deltar i en gemensamhetsanläggning, utgör en samfällighet föranläggningens utförande, underhåU och drift. Det är enligt promemorian strängttaget oegentligt att säga att samfälUghet enligt anläggningslagen skallförvaltas i enlighet med be- Vad som i själva verket skall förvaltas ärgemensamhetsanläggningen. Användningen av uttryckssättet är betingad avpraktiska hänsyn och torde knappast innebära någon risk för missförstånd. I promemorian påpekas attföreskriften i 15 § andra stycket promemorieförslaget tUl anläggningslag måsteses mot bakgrund av begreppsbestämningen i 1 § samma lag. Där anges attgemensamhetsanläggning är en sådan anläggning som inrättats enligt lagen.Utanför förvaltningslagens tiUämpningsområde faller tUl följd härav sådanasamfälligheter som tillkommit enUgt lagstiftning som ersatts avanläggningslagen eller alltså LGA och 2 kap. EVL. Hur förvaltningen av dessasamfälligheter skall vara anordnad regleras i övergångsbestämmelserna. Detanses i promemorian lämpligt att i lagen ha en samlingsbeteckning påfastigheter som har del i eller ingår i samfällighet. Enligt andra stycket avförevarande paragraf skall sådan fastighet kaUas ddägarfastighet. Remissyttrandena.I lagtexten bör enligt lantbruksstyrelsen och uttryckligenanges att lagen är tiUämplig på samfällt fiske, eftersom lagen bör kunnaförstås utan stadier av förarbeten eUer anlitande av expertis. Föredraganden.I första stycket anges lagens tillämpningsområde på ett uttömmande sätt ienlighet med övervägandena i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.5.2). Endetaljerad uppräkning av de olika typer av marksamfälligheter osv. på vUkalagen skall tillämpas skulle svårligen kunna göras fullständig, medan enexemplifiering skuUe kunna förorsaka tveksamhet om tolkningen. Utöver vad som anförs ipromemorian angående punkt 2 i första stycket bör framhållas att medmantalssatta fastigheter helt bör likställas sådana fastigheter som åsättsskattetal av andra slag. I t. ex. Dalama finns sålunda ingen mantalssatt jord. Sedan promemorianupprättats har genom kungörelsen (1971: 1009) om ändring i förordningen (1908:74) angående jordregister förordnats att allmänningsskogar i ochDalarna samt häradsallmänningar och sådana sockenallmänningar som avses ihäradsallmänningslagen skall redovisas i jordregistret som samfälligheter (49 §nämnda förordning). Gemensamhetsbildnmg av detta slag är att anse somsamfällighet enligt FBL och faller således i och för sig under punkt 1 i förstastycket. Av 2 § följer emeUertid att förvaltaingslagen inte skall till-lämpaspå dem. Iandra stycket har för enkelhetens skull orden "eller ingår i" fåttutgå i departementsförslaget. Som påpekas i promemorian och i avsnitt 3.5.1torde den omständigheten att en betydelseskillnad mellan olika la- garföreligger i fråga om termen samfälUghet knappast orsaka någon risk förmissförstånd vid tillämpningen av förvaltningslagen. Jag anser det därförtUlräckligt att som ddägarfastighet definiera fastighet som har del isamfällighet. Härmed avses aUtså även fastighet som ingår ianläggningssamfällighet enligt 14 § anläggningslagen. Idenna paragraf regleras frågan om kompetensfördelningen mellanförvaltningslagen och särskilda författningar som innehåUer bestämmelser omdispositionen av samfälligheter. Promemorieförslaget.Förvaltningslagen bör enligt promemorian i prmcip vara generellt tillämplig påsådana objekt som anges i 1 §. I fort-sättamgen bör det emellertid liksomhittills vara möjligt att meddela särskilda föreskrifter om förvaltningen avvissa speciella slags samfälligheter. Efter förebUd från bestämmelsen i 16 §första stycket första punkten bysamfäUighetslagen har därför i förevarandeparagraf tagits upp en bestämmelse om att förvaltningslagen äger tillämpningendast i den mån det är förenligt med annan lag eUer författaing. Exempel påsådan speciallagstiftning har angetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.1och 3.2). Byggningabalken samt nugällande delar av förordningen om skogama i riketinnehåller bestämmelser om bl. a. samfälligheters nyttjande för husbehov. byggningabalken och 8-10 §§ förordning är tillämpliga på äktasockenallmänningar, medan 1012 kap. byggningabalken och de övrigabestämmelserna i nämnda förordning gäller vissa andra samfälligheter. Dessaföga tidsenliga bestämmelser har inte ansetts böra hindra att delägarna isamfällighet beslutar om förvaltning av samfälligheten enligt den nya lagen.En undantagsbestämmelse av denna innebörd finns i paragrafens andra punkt. Avbestämmelsen följer att delägares rätt enligt de angivna bestämmelsernasuspenderas, om samfälligheten sätts under förvaltaing av samfälUghetsförening. Föredraganden.Paragrafen stämmer helt överens med promemorieförslaget. Som jag framhålUt vid1 § följer av paragrafen att lagen om förvaltning av samfälligheter inte ärtillämplig på allmänningsskogar, häradsaUmänningar och sådanasockenallmänningar som avses i 45 § häradsallmänningslagen.