prop · FW0376 · 1973-12-31 00:00:00 — Några remissinstanser vill emellertid ha en meromfattande granskning än den utredningen föreslagit, LO anser att granskningenbör vara aUsidig, VRO och utbildningsnämnden i läns landstinganser att granskningen inte enbart bör omfatta objektiviteten i läromedlet utanbör vara mera omfattande, skoldirektion har invändningar mot altgranskningen skall omfatta enbart centrala läromedel, SSU och anser att central förhandsgranskning behövs. Enligt min mening innefattar objektivilelsgranskningensåväl en bedömning av att läromedlet behandlar innehållet på ett sakligt ochallsidigt sätt som en granskning av alt läromedlet inle strider mot avsnittetmål och riktlinjer i resp, läroplan. Objektivitetsgranskningen bör såledesinnefatta en granskning av att vad som sägs i läromedlen inte strider motintentionerna i målen och riktlinjerna vad gäller t, ex, jämställdhet mellanmän och kvinnor, samhörighet, solidaritet och medansvar. När frågor rörande läromedlens objektivitet aktualiseratsi den allmänna debatten har det i allmänhet varit fråga om läromedel i sam- hällsorienterandeämnen, Objektivilelsgranskningen bör koncentreras tUl områden därobjektivitetsproblemen är särskilt svårbemästrade. Den bör därför obligatorisktavse alla centrala läromedel i samhällsorienterande ämnen, dvs. samhäUskunskap,historia, geografi samt religionskunskap i och motsvarande ämnen iövriga obligatoriska skolformer samt i gymnasieskolan, privatskola som avses i privalskolsladgan,och statUg vuxenutbildning. Centrala läromedel i dessa ämnen, vilkainte objekliviletsgranskas eller vilka inle godkänts vid sådan granskning, börinte få användas i undervisningen. Sådana centrala läromedel bör inte hellerinföras i det centrala register som jag kommer att föreslå i det följande, I defall granskning i enlighet med vad jag förordat skall ske, ingår den som ettled i del registreringsförfarande som jag kommer att föreslå i det följande,dvs, den kommer till stånd efter ansökan av läromedelsproducent. Granskningenbör ankomma på den läromedelsnämnd som enligt förslag i det följande börinrättas. Centrala läromedel för vilka granskningen inte är obligatorisk börändå om nämnden finner en sådan granskning motiverad kunna granskas av nämndenbl. a, efter anmälan av kommun, enskild person eller annan. Det bör såledesfinnas en möjlighet för konsumenterna och för allmänheten att påkallagranskning av även andra läromedel än de, som enligt mina förslag obligatorisktskall objektivitetsgranskas. Jag har, som framgått, valt att föreslå all sådangranskning bör vara obligatorisk enbart för centrala läromedel isamhällsorienterande ämnen. Även i centrala läromedel i andra ämnen som i t,ex, språk kan emellertid objektivitetsfrågan vara kontroversiell. Deställningstaganden till ett läromedels objektivitet och överensstämmelse medläroplanens mål och riktlinjer som läromedelsnämnden gjort vid en viss tidpunktkan efter hand komma att bli inaktuella. En förnyad granskning bör därför kunnaske. bör ett särskilt organ, läromedelsnämnden, inrättas inom SÖ och fåbefogenhet bl, a, att på SÖ:s vägnar besluta i frågor rörande läromedelsobjektivitet. Nämnden skulle, enligt utredningen, dessutom följa utvecklingenpå läromedelsområdet och uppmärksamma brister i läromedelsförsörjningen ochfölja prisutveckUngen på läromedelsområdet. skulle bestå avnio personer som skulle företräda allmänintressen. Flertalet remissinstansertillstyrker eller lämnar ulan erinran den föreslagna organisationen. Ett fåtalremissinstanser RRV, länsskolnämnderna i och samtutbildningsnämnden i anser attläromedelsgranskningen bör handhas av ett från SÖ frislående organ. Jagdelar för egen del utredningens uppfattning att en läromedelsnämnd bör knytastill SÖ och på SÖ:s vägnar besluta i frågor rörande granskning av läromedlensobjektivitet och granskning av att läromed- lensinnehåll inte strider mot mål och riktlinjer i läroplanerna. Milt förslaginnebär således att läromedelsnämnden får mer begränsade uppgifter änutredningen föreslagit. Jag vill särskilt understryka att det är nödvändigt attha tillgång till pedagogisk expertis vid läromedelsgranskningen. En sådanfinns företrädd inom SÖ, bör inrättas den . Jagavser att senare föreslå Kungl. Maj:t att i nämnden skall ingå representanterför i första hand allmänna samhällsintressen. Nämndens arbetsområde bör som jagnyss anfört avse att på SÖ:s vägnar besluta i granskningsfrågor i denomfattning jag angett. Nämnden avses däremot inte handlägga läromedelsfrågor iövrigt inom verket. Vidansökan hos statens läroboksnämnd om att få en lärobok uppförd på läroboksförteckningenskall den sökande f. n, erlägga granskningsavgift. Jag föreslår att sådangranskningsavgift skall erläggas av producenterna vid den obligatoriskagranskning som jag föreslagit. Det bör ankomma på Kungl, Maj:t att fastställa granskningsavgiflensstorlek. Jagvill erinra om att det enligt radiolagen (1966: 755, ändrad : 240)föreligger ett förbud för myndighet eller annat allmänt organ att i förväggranska eller föreskriva förhandsgranskning av radioprogram och att förbjudaradiosändning eller trådsändning på grund av dess innehåll. När det gällerSveriges Radios utbildningsverksamhet föreligger dock en skyldighet förSveriges Radio att samråda med SÖ och UKÄ, Jag anser alt man med hänsyn härtillkan förutsätta att kravet på objektivitet och överensstämmelse medläroplanernas mål och riktlinjer kommer att tillgodoses vid framställning avmaterial som skall användas bl, a, i skolan. 5.4Informationsåtgärder m. m. Somjag nämnt i det föregående avvisar utredningen tanken på centrala förval avläromedel. Centrala organ bör enligt utredningen tiUhandahålla information ochbeslutsunderlag för lokala val. Liksom flertalet av remissinstanserna delar jagutredningens uppfattning. Enligt min mening bör emellertid vissa undantag fråndenna huvudregel göras. Vad gäller centrala läromedel bör endast sådana somfinns medtagna i det centrala register som. jag kommer att föreslå i detföljande som centralt läromedel få användas i undervisningen. Av detla följeratt centrala läromedel i samhällsorienterande ämnen som inte objekti-vitetsgranskalseller som inle godkänts vid objeklivitetsgranskning inte får användas iundervisningen. Inom denna ram bör det, som utredningen föreslagit, ankomma påskolstyrelserna (resp. utbildningsnämnderna) att liksom nu fatta beslut omvilka läromedel som skall antas. StatUgagymnasiala utbildningar bör valen göras av styrelsen för resp. skola. Slopandetav det centrala förvalet kräver, som utredningen påpekar, ett ökat engagemangfrån skolstyrelsernas sida i frågor som rör val av läromedel. Dessaförändringar ställer, som flera remissinstanser påpekat, ökade krav påinformation om läromedlen. Utredningenkonstaterar att det är nödvändigt för kommunerna alt ha tiUgång tillinformation om läromedlen som underlag för sina läro medelsval. Undersökningarsom utredningen företagit visar att nuvarande information är alltför osyslematiskoch producentstyrd och att kvalitativa data säUan finns att tillgå. Fleraremissinstanser, bl. SÖ samt länsskolnämnderna i , ,och , anser att lättillgänglig information är enförutsättning för lokala beslut om läromedelsval. Jag delar denna uppfattning. Utredningenföreslår att ett centralt läromedelsregister inrättas. Detta förslag stöds avmajoriteten av remissinstanserna. Enligt ABF är ett sådant register enförutsättning för att de förtroendevalda ledamöterna i skolstyrelserna skallkunna få tillräckligt underlag för sina beslut. Jag anser i likhet medutredningen att ell centralt register bör byggas upp. Jag delar med vissaundanlag utredningens uppfattning om vilka riktlinjer som bör gälla för ettsådant register. Det bör som utredningen föreslår vara öppet, dvs. varjeproducent bör ha möjlighet att efler anmälan få sina produkter registrerade.Av praktiska skäl måste man dock, i varje fall i ett inledande skede, härvidlagräkna med vissa begränsningar. Som framgått av vad jag anfört i det föregåendebör emellertid centrala läromedel alltid registreras. Ej registrerade sådanaläromedel bör inte få antas av skolstyrelsen som centralt läromedel och som sådantfå användas i undervisningen. Jag delar således i princip utredningensuppfattning om att informationen skall kunna omfatta alla slags läromedel menanser att registret bör begränsas till att gälla läromedel för grundskola,specialskola, nomadskola, privatskola som avses i privalskolsladgan, gymnasieskolasamt och statlig vuxenutbildning, Ilikhet med utredningen anser jag att registret bör byggas upp successivt. Detär viktigt att man i ett initialskede väljer en lämplig ambitionsnivå för alt,som utredningen föreslår, konsumenterna skall kunna tillhandahållas vissa grundfakla.Förslaget om att registret skall bygga på datateknik bör undersökasytterligare. Utredningen föreslår alt registret skaU vara självsanerande. Dettainnebär alt varje infört läromedelautomatiskt utgår om inte producenten gjort nyanmälan.Jag delar i princip denna uppfattning. Vissakrav bör enligt utredningen släUas på läromedelsinformalionen. Den bör omfattakvalitativa dala, tekniska data och relation mellan effekt och pris. Enligt minuppfattning bör informationen om möjligt omfatta även pedagogiska data ochekonomiska data. Exempel på tekniska data kan vara läromedlets titel,författare/upphovsman, producent, produktionsår, tekniskt utförande ochbeståndsdelar, beställningsnummer, det användningsområde läromedlet är avseltför och uppgift om läromedlet är utprövat. Med pedagogiska data avser jag bl.a. resultat av praktisk prövning, uppgift om hur stor del av kursen som läcksav läromedlet, uppgift om särskilda pedagogiska eller organisatoriska anordningarkrävs för att arbeta med läromedlet, innehållsförteckning och läsbarhetsindex.Ekonomiska data kan vara bl. a. kostnad per elev och normalklass, uppgift omäven andra läromedel krävs som komplement och i så fall i vilken utsträckningsamt uppgift om elevanleckningar skall göras i gmndböcker och studiehäften. Somjag nämnt bör uppbyggnaden av registret ske successivt. Det bör därför noggrantanalyseras vilka uppgifter som är av störst värde för konsumenterna och därmedredan inledningsvis bör ingå i den information som erhålls från registret. Detbör eftersträvas att så långt möjligt låta producenterna lämna underlag för deninformation som skall ingå i registret. Utredningenföreslår att registret i princip bör vara självfinansierat. Enregistreringsavgift bör tas ut av förlagen. Det bör ankomma på Kungl, Maj:t attfastställa registreringsavgiftens storlek. Kommunerna bör få en vissnormalupplaga av informationen från registret ulan kostnad. För exemplar hämtöverbör emellertid betalning erläggas. Även läromedelsförlagen bör erhållainformation gratis i viss omfattning. Utredningenhar diskuterat flera olika organisatoriska former för läromedelsregislret menförordar att förutsättningarna för att bilda ett fristående företag förläromedelsinformation gemensamt ägt av staten, kommunerna ochläromedelsproducenterna bör undersökas. Majoriteten avremissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot att ett centralt läromedelsregislerbör inrättas. Flertalet remissinstanser uttalar sig inte om den av utredningenföreslagna organisationen av registret. Några få instanser är negativa ellerför fram alternativa organisationsmodeller. finnerinte förslaget om en ny företagsbildning för information välbetänkt. Någraremissinstanser förordar att registret knyts till SÖ, Jagdelar den uppfattning som bl, a. fört fram att man börvälja en annan form för organisation av läromedelsregislret än enföretagsbildning. En möjlighet vore att låta SÖ svara för Jag anser det emellertid mindre välbetänkt att lägga nya uppgiftertill SÖ av det slag varom här är fråga, I stället bör ett särskilt statligtorgan med uppgift att handha läromedelsinformationen inrättas. Detta organ börha till uppgift att svara för det centrala läromedelsregistret och föradministrationen av produktionsslödet. Vid organet, som bör ledas av enstyrelse med företrädare för bl, a, kommunerna och ulbildningsmyndigheten, börfinnas ett särskilt kansli. Jag biträder utredningens förslag att organet vadgäller verksamhet i anslutning till läromedelsregistret bör varasjälvfinansierat och således inte medföra några kostnader för statsverket. Detstatliga organet bör inrättas statensläroboksnämnd bör upphöra, SÖföreslog i sin anslagsframställning för /74 under anslaget Länsskolnämndernai det s, k, nollallernalivet att länscentralerna för pedagogiska hjälpmedel (LPH)avvecklas, SÖ framhöll härvid bl. a. att, om besparingar är nödvändiga, LPH medhänsyn till utvecklingen på läromedelsområdet borde undvaras före varje annanresursminskning för nämnderna av motsvarande storlek. Kungl, Maj:t gavhärefter i uppdrag åt länsskolnämndsutredningen att senast den 10 januari 1973redovisa sina förslag rörande behovet av en regional organisation , Länsskolnämndsutredningenhar nu föreslagit att LPH avvecklas i anslutning lill genomförandet av sådanaåtgärder för förbättrad läromedelsinformatiön som förutsätts bU resultatet avbehandlingen av läromedelsutredningens förslag, LPH har enligt utredningeninte kommit att fylla den uppgift de en gång inrättades för. harutvecklingen gett kommunerna möjligheter alt själva få ett bättre grepp överläromedelshanteringen. Kommunsammanläggningarna har enligt utredningenbidragit till detta. Fleraremissinstanser tillstyrker utredningens förslag. Andra anser att tjänsternasom föreståndare för LPH kan upphöra men anser att den resurs som föreståndarnavid LPH motsvarar bör finnas kvar vid länsskolnämnderna. En tredje gruppremissinstanser anser att LPH inte bör avskaffas med mindre än att den lokalaläromedelsorganisatio nen och/eUer det centrala läromedelsregister somläromedelsutredningen föreslagit byggts upp. framhålleri sitt remissvar att läromedelsinformationen till skolan är en viktigpedagogisk och ekonomisk fråga. Förbundet konstaterar att det av skäl som utredningenredogjort för inte varit möjUgt för LPH alt ge konsumenterna erforderligservice i detla avseende. Man kan, enligt förbundet, vidare utgå från att dennainformation blir mera komplicerad och betydelsefull . Förbundetmenar att en effektiv läromedelsinformatiön på central nivå bör kunnaorganiseras i nära samverkan med företrädare för skolans huvudmän. Detcentrala läromedelsregister som jag förordat bör byggas upp kommersuccessivt att ge en förbättrad läromedelsinformatiön. Jag delar länsskolnämndsutredningensuppfattning att LPH bör avvecklas. Verksamheten vid LPH bör upphöra den 30juni 1973, Utredningenhar presenterat förslag om hur läromedelslrågorna bör handhas lokall. I varjeprimärkommun bör enligt utredningen finnas en läromedelskommitté. Kommittén börvara planerande och beredande organ medan beslut om inköp av läromedel fattasav skolstyrelsen. Bestämmelser bör införas i skolstadgan om alt läromedelskommitléerskall finnas. Utredningen lämnar vidare förslag om hur kommittéerna bör varasammansatta. Hälftenav remissinstanserna som uttalar sig i frågan är positiva eller har inget altinvända mot utredningens förslag om läromedelskommittéer. Mångaremissinstanser vänder sig emellertid mot att kommittéerna skall varaobligatoriska. Utredningenföreslår vidare all det bör finnas en läromedelscentral i varje primärkommunmed uppgift att samordna läromedelsfrågorna i kommunen. Flertalet av deremissinstanser som uttalar sig i denna fråga har inget alt erinra motutredningens förslag. Skolstyrelsen i anser att en organisation medläromedelskommittéer och läromedelscentraler innebär en överorganisation förmindre kommuner. SÖ och RRV pekar på möjligheten alt samverka interkommunall. Detbör ankomma på kommunerna att själva fatta beslut om den närmare organisationenav läromedelshanleringen. Jag är därför inle beredd att föreslå att läromedelskommitléerskall vara obligatoriska organ vid sidan av skolstyrelserna. Vad utredningenföreslagit om kommittéema och deras arbete, liksom om läromedelscentralerna,bör dock kunna ge vägledning åt kommunerna. Utredningenför även fram vissa förslag om läromedelsanskaffningen förhögskoleutbildningen. Dessa rör dels att endast sådan litteratur som destuderande har reella möjligheter att anskaffa bör få fastställas somkurslitteratur, dels att ett sista datum före vilket kurslitteratur förkommande termin skall vara fastställd bör tas in i resp. utbildningskungörelse,UKÄ framhåller i sitt remissvar att det bör ligga i utbildningsnämndernas intresseall bevaka att den litteratur som skall användas finns tillgänglig och attlitteraturlistor faststäUs . Jag delar UKÄ:s uppfattning. Deförändringar jag föreslagit i det föregående bör med undanlag av förslagetrörande LPH träda i kraft , Avvecklingen av LPH bör ske den 30juni 1973, Vissafrågor behöver beredas ytterligare innan de föreslagna föränd- Jag har föreslagit att ett särskilt statligt organ för alt handhafrågor om läromedelsinformation skall inrättas. Detta organs organisation ocharbetsformer behöver klargöras ytterligare. Frågor som rör uppbyggnaden av ettcentralt läromedelsregister återstår alt lösa. Jag avser att senare föreslå Kungl,Maj: t alt en särskild organisationskommitté tillkallas för att förbereda ihuvudsak dessa frågor. Denna kommitté bör även få till uppgift att i samarbetemed statens läroboksnämnd förbereda de olika åtgärder som behövs för dennanämnds avveckling. Jag avser att senare föreslå Kungl, Maj:t att uppdra åt SÖatt överväga frågor som rör den föreslagna läromedelsnämndens arbetsformer, 5.6Former för tillhandahållande av fria läromedel Enligtnu gällande bestämmelser skall eleverna i få behålla i princip egentUgaläroböcker, arbetsböcker och förbrukningsmaterial. Skyldighetför kommunerna att tillhandahålla fria läroböcker för eleverna i folkskolaninfördes . Detta var ett viktigt steg isträvandena alt ge alla barn och ungdomar samma möjlighet till utbildningoberoende av ekonomisk bakgmnd. De skäl som dåvarande departementschefenanförde för denna åtgärd kan fortfarande sägas vara giltiga för denobligatoriska skolan. Det är således en viktig princip ur såväl sociala sompedagogiska aspekter alt eleverna i tillhandahålls läromedel utanatt behöva betala någon del av kostnaderna för dem. Denna princip har inte heUerifrågasatts. De förslag fört fram rör sammanfattningsvisdels att läromedel i princip bör betraktas som en gemensam resurs i skolan,dels att det bör vara en bedömningsfråga för kommunerna alt avgöra vilkaläromedel elevema bör få som gåva. vill därför att nuvarandebestämmelser i skolstadgan som anger vilka läromedel eleverna skall få behållaoch vilka som skall tillhandahållas eleverna som lån skall upphöra all gälla. SÖframhåller i sitt yttrande över Svenska kommunförbundets förslag bl. a. att grundmaterieli den betydese som används läroplan för bör jämställasmed egentliga läroböcker i skolstadgans mening och att eleverna har behov avalt få behålla ett grundmateriel i flertalet ämnen, SÖ finner därför inga skälför att ändra nuvarande bestämmelser i detta avseende i skolstadgan, SÖ anserdet däremot vara nödvändigt att i olika ämnen precisera behovet av läromedeluppdelat i grundmateriel och supplerande materiel. Synpunkterhar framkommit om att det kan vara svårt alt avgöra vilka läromedel som skall anses som egentliga läroböcker i skol- 1973: 76 102 stadgansmening och därmed lämnas åt eleverna som gåva. Det har framhållits altutvecklingen på läromedelsområdet gjort alt det är självklart hur skolstadgansbestämmelser skall tiUämpas. Antalet medier som används i undervisningen harökat och olika medier används ofta i kombination. Denna fråga tas upp ianledning av års riksdag väckta motioner i ett betänkande frånutbildningsutskottet (UbU 1972: 26), Utskottet anser härutöver bl, a. att denandel läromedel som eleverna erhåller som gåva fortsättningsvis bör vara oförändradjämfört med tidigare praxis. Utskottet anser det vidare angeläget att nugällande bestämmelser om vilka läroböcker eleverna skall erhålla som gåva resp,lån ändras så att kommunerna ges större frihet att avgöra vilka läromedel somskall lämnas som gåva resp, lån till eleverna i . Vad utskottetanförde har av getts till känna för Kungl, Maj:t (rskr 1972: 186), Enligtmin mening är nämnda bestämmelser i skolstadgan ett bland flera medel att nåmålet att ge möjlighet till utbildning oberoende av ekonomisk bakgmnd. Omeleverna får som gåva läromedel som ger en överblick över stoff som behandlatsi undervisningen bör delta underlätta för dem alt få en översikt över ochuppleva en kontinuitet i studiema. Orättvisor skuUe lätt kunna uppslå elevernaemellan om man helt frångår nuvarande princip om att vissa läromedel skall geseleverna som gåva. En del föräldrar skulle förmodligen köpa läromedel tillsina barn för att underlätta för dem att följa undervisningen. Elever, vilkasföräldrar av ekonomiska eller andra skäl inte köper läromedel åt dem, skullebli missgynnade. Ävenpedagogiska skäl talar för att eleverna i bör få egna exemplar avvissa läromedel. Jaghar likväl kommit till slutsatsen alt man bör kunna mjuka upp de nuvarandetämligen svårtolkade bestämmelserna i syfte att ge kommunerna större frihet attsjälva avgöra vilka läromedel elevema bör få behålla egna exemplar av. Jaganser mig böra kunna förorda en ändring av nuvarande bestämmelser mot bakgrundav kommunernas aUmänna vilja att sörja för skolan och dess utveckling. Liksomhittills bör dock gälla att eleverna vid bör kostnadsfritt och iskälig omfattning tillhandahåUas läromedel som erfordras för en tidsenligundervisning. Detbör ankomma på den kommunala skolstyrelsen alt inom de i det följande angivnaramarna ta stäUning till vilka läromedel eleverna vid i en kommunskall erhålla som gåva. Härvid bör av rättviseskäl eftersträvas att samtligaelever vid i en kommun får läromedel som gåva i samma omfattning.Delta innebär bl. a. att det inle bör få förekomma att elever som är syskoninte får var sitt exemplar av läromedel som skaU ges eleverna som gåva. 1973: 76 103 börsjälvfallet inle heller få förekomma alt elever erbjuds köpa läromedel vilkade enligt det följande bör få som gåva. Syftetmed att ge eleverna egna exemplar av läromedel bör vara att de ges möjlighetalt få en allmän överblick av det huvudsakliga kursinnehållet i ett ämne.Eleverna bör därför få som gåva minst ett läromedel som ger en sådan överblicki varje ämne. Undantag bör dock kunna göras för i första hand musik, teckning,slöjd och gymnastik. Kravetpå att eleverna bör få ett eget exemplar av läromedel som ger en aUmän överblickav det huvudsakliga kursinnehållet i ämnet bör kunna anses vara uppfyllt omeleven får som gåva minst ett centralt läromedel i varje ämne med angivnaundantag. Vilkaläromedel som ar att betrakta som centrala läromedel kommer att framgåav det centrala läromedelsregistret som enligt mina förslag i det föregåendebör byggas upp. Vadjag här föreslagit rörande former för tillhandahållande av fria läromedel föreleverna i bör gälla fr, o, m, , Underåberopande av det anförda hemstäUer jag att Kungl, Maj:t föreslår alt 1) godkänna vad jag i det föregående förordatbeträffande riktlinjer för samhällsinsatser på läromedelsområdet, 2) godkänna de riktlinjer för central granskning avoch information om läromedel som jag angett i det föregående, 3) godkänna att en central myndighet förläromedelsinformation med de uppgifter som jag angett inrättas , 4) besluta att statens läroboksnämnd skall upphöra vidutgången av , 5) besluta att länscentralerna för pedagogiskahjälpmedel vid länsskolnämnderna skall avvecklas vid utgången av , 6) godkänna de riktlinjer för tillhandahållande avfria läromedel åt elever i som jag angett i det föregående, 7) medge alt förslagsanslaget Bidrag till driften avgrundskolan m, m, under åttonde huvudtiteln får tas i anspråk under budgetåret1973/74 för produktionsstöd avseende läromedel. Medbifall lill vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen alt till skaUavlåtas proposition av den lydelse bilaga tUl delta protokoll ulvisar.