prop · FW0376 · 1973-12-31 00:00:00 — Konsumenten eller köparen bör även hamöjlighet alt göra en bedömning av relationenmellan effekt och pris. föreslår vad gällerinformationens organisation att ett centralt läromedelsregister, baserat påmodern datateknik, inrättas. Utredningen förordar att förutsättningama attbilda ett fristående företag för läromedelsinformation - gemensamt ägt avstaten, kommunerna och läromedelsproducenterna bör undersökas. Deytterligare utredningar som behövs bör enligt utredningens mening göras av SÖ isamarbete med bl. a. statskontoret, kommunförbunden och Föreningen . Majoritetenav remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot utredningensförslag om alt ett centralt läromedelsregisler bör inrättas. SÖ och länsskolnämndernai , , och m. fl. anser attlättillgänglig information om läromedlen är en förutsättning för lokala beslutom läromedelsval. SÖ har beräknat att en vidareutveckling av nu pågående arbetemed ett läromedelsregister inom SÖ fram till igångsättande av ett centraltregister skulle komma alt kosta 1,52,0 milj. kr. Länsskolnämndeni tillstyrker förslaget om ett centralt läromedelsregister underfömtsättning att detla ges en ersättande och inte en kompletterande funktion.Man bör, enligt nämnden, eftersträva alt kanalisera redan förekommandeinformation och inte främst utvidga informationen. ABF har inget alt erinra motuppbyggnaden av ett centralt läromedelsregister på det sätt utredningenföreslår. Ett sådant register är, enligt ABF, snarare en förutsättning för attde förtroendevalda ledamöterna i skolstyrelserna skall kunna få tillräckligtunderlag för sina beslut. ABF är av den anledningen mycket tveksamt till attlåta förvalet av läromedel försvinna innan läromedelsregistret helt har byggts ul.Statens läroboksnämnd ser med oro på den förmodligen inte obetydliga lidrymdsom kommer alt förflyta innan läromedelsregistret är uppbyggt och fungerareffektivt. nödgas kommunerna m. fl, stå utancentral, vägledande information om ett läromedelsutbud, som fortsätter vällafram. Skolstyrelsen i anser det angeläget alt få fram någon form avgodtagbart provisorium i avvaktan på det centrala läromedelsregistret, somskulle kunna tillförsäkra skolstyrelserna ett bättre underlag förläromedelsval än de har f. n, allmänna skolstyrelse menar att man medrelativt enkla medel kan komma en bra bit på väg mot en förbättrad registreringav läromedel i väntan på den av utredningen föreslagna undersökningen om hurett centralt register skall byggas upp. Skolstyrelsen anser det önskvärt allläromedelsproducenterna kommer överens om en gemensam katalog-utgivning. Pålärobokssidan borde ett sådant samarbete vara lätt att förverkliga.Lärobokskatalogerna innehåller flera av de basdata som utredningenrekommenderar skall ingå i ett centralt register. Dessutom bör förlagensamordna sina artikelnummer samt se till att dessa anges i katalogen.Skolstyrelsen i Reftele poängterar vikten av att ett 4 1973, 1 saml. läromedelsregisler organiseras och ställer ifråga om inleregistret bör byggas ut i snabbare takt än utredningen föreslår, Länsskolnämndeni framhåller att det föreslagna registret bör upprättas såsnart som möjligt men menar att detta register inte tillnärmelsevis torde kunnafylla det behov av information som finns, anför som skäl härförföljande, 1, Eftersomläromedelsproducenterna skall vara delägare i informationsregistret kan manbefara ett visst undanhållande eller i varje fall döljande av ur producenternassynpunkt ofördelaktiga fakta om läromedlet, 2, Registretkommer genom sin stora omfattning och trots databehandling förmodligen alt blitungrott, bl. a, på grund av alt inmatningen av dala kan bli mycket stormed risk för eftersläpning, i varje fall innan läromedelskonsumenlerna kan fådel av den nya informationen. 3, Konsumenternasfaktiska möjligheter och vilja all ur ett centralt register hämta deninformation, som vid ett givet tillfälle är relevant för dem, betvivlas, Isynnerhet inom mindre och medelstora kommuner saknas ofta de funktionärer, somhar de största möjligheterna att objektivt sammanställa information omläromedel. Man kan befara att ett centralt register inte kommer att användas dådetta skulle kräva vissa extra besvär och därmed förenade kostnader, 4, De föreslagna läromedelskommiltéernai kommunerna kommer med viss rätt all kräva en relativt väl tillrättalagdinformation som underlag för sina beslut i urvalsfrågor och del förefaller ejrimligt att en sådan kommitté belastas med ell så pass omfattande arbete somatt ur ett centralt register inhämta speciell information inför varje beslutoch dessutom ur den slora mängd dala som då kan erhållas försöka få fram vadsom är användbart. synpunktenatt inom vissa handikappområden måste internationellt samarbete av förhållandevisstor omfattning äga rum. Med tanke på detta är det nödvändigt all undersöka hurett centralt register kan samverka med liknande utländska register. Man kan,enligt RRV, fråga sig om målsättningen bör vara att skapa ell mer generelltregister eller att finna formel för någon form av varudeklaration eflerhänvändelse eller genom stickprov. I det förstnämnda fallet borde det enligt RRV:smening diskuteras att ge registret en styrande effekt vid val av läromedel. Idet sistnämnda fallet får undersökas om inte redan befintliga samhällsorgan ärtillräckliga. Mot utredningens organ talar även kostnadsskäl. RRV är inteberett ta ställning till förslaget om centralt register. Ett fåtal remissinstanser är negativt inställda till delföreslagna centrala läromedelsregistret. i länifrågasätter behovet av en verksamhet av så omfattande art som förslagetinnebär. Det borde räcka med en gemensamt producerad kalalog, där väsentligadala om läromedel finns samlade. Skolstyrelsen i är tveksam gentemot förslaget och utbildningsnämnden i länslandsting avstyrker förslaget. Enligt UKÄ gör en rad faktorer inom högskolesektorn dettveksamt om en central läromedelsregislrering av del slag utredningen skisseratkommer att medföra en i förhållande lill insatta resurser påtaglig förbättringav läromedelssitualionen. Flertalet remissinstanser uttalar sig inle om den avutredningen föreslagna organisationen av registret. Länsskolnämnderna iJönköpings och m. fl. uttalar sig emellertid positivt om denföreslagna organisationsmodellen. Några få remissinstanser är negativa eller för framförslag om alternativa organisationsmodeller. Svenska koinmunförbundei finnerinte förslaget om en ny företagsbildning för information välbetänkt. Som skälhärför anför förbundet. Man kan förvänta att läromedelsproducenterna även eftertillkomsten av ett eventuellt särskilt informationsföretag skulle komma altfortsätta med egen marknadsföring och information i samma utsträckning somtidigare. Genom alt det föreslagna nya informationsföretaget skulle varasjälvfinansierande genom registreringsavgifler och abonnemang, kundeläromedelskostnaderna komma att ytterligare stiga ulan tillfredsställandesannolikhet för all denna effekt kompenserades av förbättrade förutsättningarför liiromedelsurval. Risker finns också att en del kommuner icke anser sig haekonomiska möjligheter att »köpa» information, I sådant fall blir de föreslagnaåtgärderna betydelselösa, I princip bör läromedelsinformationen varakostnadsfri. Genom den i annat sammanhang föreslagnaläromedelsorganisationen på komm.unal nivå, med bl. a, en läromedelscentralsom samordnande organ, blir det icke mer än högst 270 kunder till läromedelsregislret.Utredningen har vidare föreslagit en begränsning av registret lill centralaläromedel. Visserligen är utbudet av nya läromedel omfattande men sett förvarje stadium och ämne är utbudet begränsat lill något 10-tal produkter. Allunder dessa förhållanden tillgripa dalateknik torde knappast vara rationellt.Användning av datorer kan möjligen komma ifråga vid en fullständigregistrering av samtliga läromedel. Väsentliga förbättringar bör emellertidkunna nås inom ell manuellt syslem. Förbundet avvisar alltså tanken om en särskildförelagsbildning för läromedelsinformation och förordar att informationen hållskostnadsfri. Enligt SAF, länsskolnämnden i ochutbildningsnämnden i bör registretorganisatoriskt knytas till SÖ, finner alt de av utredningenangivna alternativa lösningarna med en anknytning till någol lämpligtbefintligt organ SÖ, eller Bibliotekstjänst verkar mera lätladministrerade. Statskontoret, RRV, SÖ och ärinte beredda alt nu ta ställning till den organisatoriska formen för delcentrala läromedelsregistret. RRV anser att uppdragsverksamhet i myndighelsregi börövervägas före bolagsform. Den organisatoriska formen behöver enligt ytterligare utredas. Under liden bör förbättrade insatserprövas i redan befintliga organ. Någraremissinstanser har synpunkter på vad det centrala läromedelsregistret böromfatta. Enligt SÖ bör man sträva efter, att som mål i en första etappregistrera alla informationsbärande läromedel, alltså även AV-medier och annansupplerande materiel, som inle direkt kan anses vara centrala läromedel enligtläromedelsutredningens definition. i länslandsting understryker att ett centralt register med information om läromedelför gymnasieskolans vårdlinje också bör omfatta läromedel för grund- ochvidareutbildning av sjuksköterskor, eftersom i många fall samma läromedelanvänds inom dessa utbildningar. framhåller att, om en utrednmgom ett gemensamt ägt förelag för information om läromedel kommer till ståndgenom uppdrag till SÖ, bör vara företrätt i denna.Information om förskolans läromedel är en väsentlig del av verksamheten inomdetta organ. Även TCO anser att det är angeläget att förskolans läromedelbeaktas i detta sammanhang. framhåller att ettcentralt läromedelsregister bör uppta såväl utgivna böcker som böcker underarbete. Det vore, enligt förbundet, olyckligt om författare på grund avbristfällig information och ovetande om varandra skrev samma bok, vilketoavsiktligt kan leda lill onödig dubbelproduktion. Utredningen anser attrubriken »användbarhet i undervisningen» bör återfinnas i varufakta för AV-apparatur,VDN anser inte att denna uppgift bör finnas i varufakta för produkter avseddaför hembruk, VDN föreslår att någon institution bearbetar VDN:s material, såatt det enkelt kan tillämpas av skolorna. Riktvärden för skolbruk böråtminstone utarbetas. SÖsamt några länsskolnämnder anser att läromedelsutredningen vid sinaöverväganden om lämpliga informationsvägar inte beaktat den information somges åt skolans lärare och därvid i första hand lill huvudlärarna genominsatser från länsskolnämndernas fortbildningsavdelnlngar i samverkan medlänscentralerna för pedagogiska hjälpmedel. SÖ understryker att även denverksamhet :>om dessa instanser bedriver beträffande information omläromedel har stor betydelse. i hemställer vid de fortsatta övervägandena om bl. a. praktisk prövning, fömtsättningarför ett fristående företag för läromedelsinformation, informationskällor ochinformationens organisation tar hänsyn till befintliga regionala, statliga resurser.Länsskolnämndsutredningen framhåller att läromedelsutredningens beskrivning avinformationsvägarna inom läromedelsområdet visar, att informationen i stort settsker på samma sätt och uppvisar samma brister som påtalades skolberedningshjälpmedelsbetänkande och konstaterar att de av skolberedningen initieradeåtgärderna bl. a. inrättandet av riks- och länscentraler för pedagogiska hjälpmedel har sålundainte varit tillräckliga. Utredningen anför följande om orsakerna till detta. Orsakerna lill detta är enligt länsskolnämndsutredningensuppfattning dels att cenlralema inte erhållit tillräckliga resurser för sinauppgifter, dels att man inte gjort tillräckliga insatser för att centraltinsamla och systematisera informationen om läromedel. Också avsaknaden av enorganisation på lokal nivå för att ta emot och kanalisera informationen vidaretill skolledare och lärare har bidragit till alt läromedel ofta väljs utan har tillräcklig överblick över marknaden. Liknande synpunkter framförs av länsskolnämnden i Uppsalalän. föreslår att den granskning avläromedel och prisgranskning som ankommer på statens läroboksnämnd upphör den1 . Utredningen föreslår att en läromedelsnämnd i stället inrättasinom SÖ med huvudsaklig uppgift att granska objektiviteten i läromedlen.Nämnden skall även, enligt utredningen, följa utvecklingen på läromedelsområdetoch uppmärksamma brister i läromedelsförsörjningen och följa prisutvecklingenpå läromedelsområdet. Centrala läromedel i samhällsorienterande ämnen och iämnet rehgionskunskap bör enligt utredningen prioriteras av nämnden, Skolradio-och TV-program bör vad gäller granskningen principiellt jämställas med övrigaläromedel. Utredningens förslag innebär bl, a, att systemet med centrala förvalupphör. Majoritetenav remissinstanserna instämmer i utredningens förslag angående innehåll i ochorganisation av läromedelsgranskningen. Föreningen ochSvenska bokförläggareföreningen anser emellertid att läromedelsnämnden bör varaen opinionsnämnd med rätt att själv ta vissa initiativ. Vissa synpunkter angående objektivilelsgranskningen försfram. Så framhåller t, ex, SÖ att en fullständig granskning, baserad på detvida objektivitetsbegrepp utredningen beskriver, är en mycket arbetskrävandeuppgift. Även om granskningen anförtros en gmpp av experter kommerobjektiviteten i deras bedömningar likväl att ifrågasättas. iGöteborg anser att eftersom kriterier för objektivitet saknas bör sådana iförsta hand utarbetas, I avvaktan på alt fasta kriterier för objektivitetsgranskningutarbetas, bör hela frågan om objektivitetsgranskning vila. Svenska byggnadsarbetareförbundetanser att den föreslagna läromedelsnämnden vad avser läromaterial som berör LOoch dess förbunds verksamhetsområden bör inhämta LO:s uppfattning omläromedlens objektivitet. Ett antal remissinstanser (länsskolnämnden i ,länsskolnämndsutredningen, , , , ,, , utbildningsnämnden i . skoldirektion och ) vill ha en mer omfattande läromedelsgranskning än denläromedelsutredningen föreslår. i anser att denföreslagna nämnden inte bör prioritera enskilda ämnen eller ämnesområden utanmed stor omsorg granska urvalet av texter och framförda åsikter och värderingari alla läromedel som utbjuds för skolbruk. menar attnämnden bör ges sådana resurser alt den kan granska samtliga läromedel inom deämnen, där objeklivitelsfrågorna är särskilt omstridda och så att dennagranskning kan utföras . anser att allaläromedel bör granskas utan prioritering. Enligt LO bör granskningen varaallsidig. Flera remissinstanser är av samma uppfattning. Enligt VRO börgranskningen inte enbart omfatta objektiviteten i läromedlen utan vara meraomfattande. i är av sammamening, skoldirektion invänder mot alt granskningen endast skallomfatta centrala läromedel. För förskoleområdet gäller enligt barnstugeutredningensmening motsvarande krav på objektivitet som för övriga pedagogiska verksamheterför barn och ungdom, SSU ochSvenska fabriksarbetareförbundet anser att central förhandsgranskning behövs.Risken med ett slopande av en central förhandsgranskning, i ett läge där ettfåtal privata producenter har ett mycket starkt grepp över marknaden är enligt SSU:suppfattning att läromedelskonsumenterna, dvs. i första hand kommunerna, kommeri ett än mer markerat underläge gentemot producenterna än f, n. Frågan omläromedelsgranskning rör, enligt SSU, två delvis konflikt-artade mål. Detgäller dels kravet på en likvärdig standard och innehåll i utbildningen i hela landet,dels kravet på skoldemokrati, dvs. elevinflytande över den egnaarbetssituationen och utformningen av utbildningen. SSU pekar på en möjlighetsom borde prövas för att minimera denna konflikt. Utbildningens innehåll skall av jämlikhetsskäl bestämmasav samhället i fråga om varje kursmoment i läroplanen. När gnmdböcker ellerannat grundmaterial används i kurserna skall de väljas bland läromedel somgodkänts i förväg av den samhälleliga läromedelsnämnden, Alla övriga läromedel,liksom givetvis bredvidläsningslilleratur etc skall väljas på annat sätt ochicke kontrolleras av nämnden. Del blir den kommunala skolstyrelsens sak bl,a, inom ramen för de föreslagna läromedelskommittéerna liksom klassens ochämneskonferensens sak alt diskutera val av övriga läromedel. Det är ocksåväsentligt alt som en del i gruppsamverkan i skolan klassen själv fär möjlighetatt producera läromedel i samband med gmpparbetsuppgifler och liknande. Dennamodell kräver en definition av vad som i varje ämne skall anses somgrundläromedel och vad som skall anses som övriga läromedel, SSU anför vidare all den granskning som bör förekomma intebör innebära en objeklivitetsgranskning i snäv mening ulan entotal bedömning av läromedlens samstämmighet med skolans mål, alltså ocksåfrågan om läromedlen underlättar eller försvårar gruppsamarbete, individuali-seringsom leder till en rik personulveckling etc. ABF ställer sig frågande till utredningens förslag allunderlag för objektivilelsgranskningen skall tas fram av ämnesexperter. EnligtABF bör nämnden i dessa frågor anlita enskilda och organisationer som kan ansesha speciella kunskaper inom de ämnen som nämnden granskar. ABF är mycket betänksamtalt avskaffa förvalet av läromedel innan det informationsregister som planerasär komplett. Några remissinstanser är inte eniga med utredningen ifråga om den föreslagna nämndens organisatoriska anknytning till SÖ eller tarinte ställning till förslaget i denna del, RRV anför i denna fråga bl. Granskning av läromedel kan ha olika syften. Denhittillsvarande granskningen genom läroboksnämnden, vilken utredningen föreslåravskaffas, har avsett auktorisation av samtliga läroböcker för skolväsendet.Nu föreslår utredningen att en ny nämnd inrättas som i vissa fall skall granskaett läromedels objektivitet. Granskning av samtliga läromedel i auklorisationssyftefaller utanför den policy utredningen ansett böra gälla, I sådant fall böråtminstone den av utredningen föreslagna punktgranskningen genomföras som ettminimum. Man kan betrakta läromedel som ett av massmedierna. Andra massmediersåsom pressen och radio-TV är genom särskilda organ underkastade en granskningav den typ läromedelsutredningen föreslår. Givelviskan det diskuteras huruvida det över huvud taget går att granska»objektiviteten». Delta bör dock vara möjligt under förutsättning dels attbegreppet innehåller båda momenten saklighet och balans, dels att manaccepterar att det ytterst blir fråga om en subjektiv bedömning som emellertidutförs av förtroendemän på vilka bedömningsrätten överförts efter ettsamhälleligt beslut. Vad sagts inverkar i hög grad på granskningsorganelsställning. Enligt RRV:s mening borde utredningen här ha ställt upp två merstringenta alternativ. Ett sådant alternativ skulle motiveras av behovet av etthelt fristående samhällsorgan, tillsalt i särskild ordning och med rätt attfatta beslut som inte kan överklagas, I och för sig skulle ett sådant organkunna repliera på SÖ:s kansli- och expertresurser, vilket synes ha spelat storroll för utredningen. Nämndens sammansättning blir emellertid en viktig fråga. Ett annat alternativ hade varit alt utgå från den synenall läromedelsfrågorna inle skiljer sig från andra frågor som gällerundervisningen och att de därför borde vara en ämbetsuppgifl för SÖ, En radskäl talar härför, SÖ arbetar med läroplanerna, i vilka objeklivitetskravet ärinskrivet. Läroplanerna utgör också utgångspunkten för varje form avgranskning, SÖ utvärderar utbildningen i relation lill dessa läroplaner. Manmåste då komma in på objektiviletsfrägor när del gäller såväl självaundervisningens genomförande som "centrala" läromedel och andraläromedel. Med denna utgångspunkt kan del över huvud taget vara svårt attmotivera en särskild av objektiviteten i just de»centrala» läromedlen. RRVanser slutligen att alternativa lösningar bör prövas för hur granskningen skallske. Länsskolnämndernai och samt utbildningsnämnden i länslandsting anser alt läromedelsgranskningen borde has om hand av ett från SÖfristående organ. ger sill förord för denorganisationsform som bäst tjänar syftet med ett organ förobjektivitetsbedömning. Ettfåtal remissinstanser berör särskilt utredningens förslag om att skolradio- ochTV-program vad gäller granskningen principiellt bör jämställas med övrigaläromedel. i , statens läroboksnämnd, TRU och instämmer i utredningens förslag. 2.3.8Praktisk prövning och testning Läromedelsutredningenanser alt utprovning av läromedel på kon-slmktionsstadiet bör kunna omfattaalla slags läromedel. SÖ bör ha ansvaret för denna verksamhet, vilken börfinansieras på så sätt att producenterna betalar de kostnader som direktföranleds av utprövningen. Ekonomiskt slöd för utprovning bör kunna utgå för deläromedel som medför lägre kostnader för konsumenterna. Praktisk prövning börinföras generellt som utvecklingsarbetet pågår. SÖ bör ha ansvaretför såväl utprövningsverksamheten som utvecklingsarbetet. I ett inledande skedebör, enligt utredningen, den praktiska prövningen omfatta samtliga läromedelinom ett ämne eller en ämnesgrupp på ett visst stadium. Utredningen föreslår enrutin alt tillämpas härvid. SÖ bör få avgöra vilka kommuner som skall delta ipraktisk prövning. Finansieringen föreslås ske genom att en enhetligtilläggsavgift tas ul för alla registrerade centrala läromedel för grundskolaoch gymnasieskola. Utredningen föreslår även att VDN bör utvidga sitt arbetetill att omfatta bl, a, alla slags AV-apparatur, Avde remissinstanser som yttrar sig i dessa frågor t, ex. SÖ, statensläroboksnämnd. , ochKF är det övervägande flertalet i stort sett positiva till utredningensförslag vad gäller utprovning av läromedel på konstruktionsstadiet ochpraktisk prövning. En del remissinstanser föreslår emellertid vissaförändringar i förhållande till förslagen. a. vad gäller utprovning av läromedel på konslruk-tionsstadietatt möjligheter till utvidgning av utprövningsverksamheten enligt utredningensförslag bör prövas i form av försöksverksamhet under förslagsvis innanbeslut fattas. SÖ bör bemyndigas att prioritera de områden av utprövningsverksamhet,vilka skall ges ekonomiskt stöd utifrån bedömningar av såväl pedagogisk somekonomisk art med i anser det vara väsentligt att utprovningpä konstruktionsstadiet görs i betydligt större omfattning än . Man böremellertid, enhgt , vara medveten om att utprövningen avnaturliga skäl måste begränsas till ett så litet antal lärare och elever inle kan betrakta detta antal som representativt för en större lärar- ochelevopinion. i anser vidare bl. a. att det kan av olikaskäl vara fördelaktigt om det allmännas insats i regel begränsas till att gällaadministrationen av utprövningen och ställer sig tveksam till om man ienlighet med utredningens förslag från det allmännas sida i ökad utsträckningskall engagera sig i utprovning utanför bristområden. Föreningen konstaterar att prövning av läromedel påkonstruktionsstadiet redan förekommer. De båda remissinstanserna ställer sigtveksamma till de nuvarande formerna för denna och uttrycker förhoppningen attproducenterna här skall erbjudas betydligt större frihet än de har . Dekan inte uppfatta det som självklart alt SÖ, som utredningen föreslagit, skallha ansvar för detta arbete. Fortsättningsvis anförs bl, a. Fråganom praktisk prövning har också andra aspekter. För det första. Om en producentlämnar ett färdigutvecklat projekt ett resultat kanske av flera årspedagogiskt arbete och nytänkande och betydande ekonomisk investering till SÖför utprovning blir det »offentlig handling» och därigenom tillgänglig förkonkurrenterna. Det tillhör ju normalt den fria konkurrensens principer att enny produkt icke bör bli i detalj känd, innan den är färdig för marknadsföring.För det andra bär producenterna själva hela ansvaret för sina projekt alltifrånintialiv till färdig produkt. Kan det då vara rimligt, att personal inom SÖ,som inte är ansvariga för de ekonomiska faktorerna i samband med projekt fårprägla eller styra den del av utvecklingsarbetet, som denna form av praktiskprövning innebär. Ytterligarenågra remissinstanser har synpunkter på insatser från olika organs sida isamband med utprövningen.