prop · FW03117 · 1973-12-31 00:00:00 — Allt inlemalionellt saraarbete sora kan underlätta och förbättragränskontrollen är därför av stort värde, inte rainst raed hänsyn tillintresset av att stävja den internationeUt organiserade srauggUngen. Betydanderesultat har visserligen nåtts bl. a. genora arbetet inora det inlernaliondla tullsaraarbelsrådetoch den nära samverkan som finns med de nordiska grannländerna. Det är eraellertidett starkt intresse att ett närraare samarbete på området etableras också medländer utanför . Det nu undertecknade avtalet raellan ochFörbundsrepubliken ligger i linje härraed. Syfietraed avtalet är att de båda statema genora sina tullrayndigheter skall lämnavarandra bistånd för att koraraa till rätta raed överträdelser av tullbestäramelserna.Avtalet berör alla bestämmelser om införsel, utförsel och transitering somavser tuUar och andra avgifter eller förbud, inskränkningar ochkontrollåtgärder beträffande varu- eller valutatrafiken. Ansvar för brott moteller överträdelser av de svenska tullbeslära-radserna ådöms i huvudsak enligtlagen (1960: 418) om straff för varusmuggling. De brott och överträdelser soraavses i varusmugglingslagea har nära raotsvarigheter i tysk rätt. skall vidare örasesidigt bistånd läranas för delgivning av handlingaroch indrivning. Avtaletraöjliggör ett effektivare samarbete än som har kunnat förekoraraamellan de båda länderna när det gäller utbyte av upplysningar om överträdelserav tullagstiftningen. Det öppnar dessutora raöjlighet för tullmyndigheternaatt bistå varandra vid utredningar genom att hålla förhör och tUlgripa sådanatvångsmedel som beslag och husrannsakan. Enviktig punkt i avtalet reglerar förfarandet när begärda upplys-ningar inte ärtillgängliga för tullmyndigheten i den anmodade staten ulan behöver anskaffas.Enligt art. 3 (4) i avtalet skall denna således sörja för att de adrainistrativaoch rättsliga åtgärder vidtas som behövs för att efterkoraraa framställningen. Omden svenska tullmyndigheten inte har de uppgifter sora begärs från tysk sidatorde rayndighelen ofta på ett enkelt sätt, t. ex. genora en raer eller mindreformlös hänvändelse till annan svensk myndighet, kunna inhämta ochvidarebefordra uppgifterna. Av vad som tidigare har anförts fraragår att sekretesslagen i och för sig intelorde hindra all svensk myndighet lämnar handlingar eUer uppgifter tillutländsk rayndighel. En svensk tuUrayndighet har dock inle rätt att översändautdrag eller uppgifter ur kriminalregistret eller polisregister till utländskmyndighet. Någon ändring härutinnan är inte avsedd. Behöver en mer omfattande utredning göras för tysk räkningkommer tullmyndighetens uppgift att likna uppgiften vid en vanlig förundersökningom brott som avses i varusmugglingslagen. Vid sådan undersökning kantullmyndigheten hålla förhör i saken och i viss utsträckning använda tvångsraedel.Tullrayndigheten kan besluta ora anhållande, reseförbud, beslag, husrannsakan,kroppsvisitation och kroppsbesiklning lik- sora ocksä ta lös egendora i förvar i avvaktan på domstolsbeslul om kvarstad eller skingringsförbud. Sådana åtgärder kanemellertid f. n. ej användas vid lämnande av bistånd åt utländsk rayndighet. a. med att smugglings- och valutalagstiftningen är territorielltbunden och alt brott enligt utländska smugglingsbestäraradser eller utländsk valulalagsliftninginte utgör brott sora kan föranleda straff enligt svenska straffbestäraradser.Något principiellt hinder raot att införa en sådan förra av bistånd för dessafall kan dock enligt rain raening inle anses föreligga nuraera. Jag vill erinraora att lagen (1972: 260) ora inlemalionellt saraarbele rörande verkställighetav brottmålsdom gör det möjligt att använda tvångsmedel och sanktioner enligtsvensk rätt, även ora det utiändska brottet är territoriellt bundet. Med hänsyntiU att det är en angelägen uppgift att genora ett effektivare intemationelltsaraarbete söka raotverka srauggling raellan ländema och likartad brottslighetförordar jag alt svensk tullrayndighet ges befogenhet att inleda fömndersökningoch tUlgripa tvångsmedel för utredning, i den utsträckning det påkallas av detnu träffade avtalet. Flera av de svenska bestämmelserna om förundersökningförutsätter alt någon kan misstänkas för det brott utredningen avser.Självfallet är här fråga om brott enligt svensk rätt. Bakgrunden tiU dessa bestämraelserär att utredningen skall kunna leda fram till åtal och lagföring inför svenskdomstol. Under förundersökningen skall således utredas vem som skäligen kanmisstänkas för brotiet och om tillräckliga skäl föreligger för åtal raot honora.Är inte saken av enkel beskaffenhet skall åklagaren aUlid överta ledningen avförundersökningen, så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. gång skall den misstänkte och hans försvarare få tillfälle alt ladel av utredningen, begära korapletteringar och i övrigt anföra vad de anserbehövligt. Åtal får inle beslutas innan den misstänkte och hans försvarare haftsådan möjlighet. Också när del gäller tvångsmedlen förutsätter åtskilligaav besläraraelserna alt raisstanke föreligger ora det brott utredningen avser.Så är fallet raed gripande, anhållande, häktning, reseförbud, kvarstad, sking- 3 1973.1 saml Nr 117 ringsförbud,telefonavlyssning, husrannsakan hos den raisstänkte eller där han har gripitseller för eftersökande av den sora skall gripas, anhållas eller häktas, kroppsvisitationav den raisstänkte och kroppsbesiklning. Vissaav de här avsedda besläraraelserna kan knappast ges motsvarande tiUämpning vidutredning som sker beträffande brott mot tysk tulllag. I avtalet har särskiltföreskrivits att gripande, anhållande och häktning ej kan ske på grund avavtalet. Även om några av bestämraelserna skulle kunna tillärapas, skulle detuppenbarligen ofta vara svårt för svensk tullrayndighet, åklagare och dorastolatt bedöma om misstanke om det tyska brottet kan anses vara för handen ellerej, bl. a. därför att den huvudsakliga brottsutredningen kommer alt bedrivas avtysk rayndighet. Den svenska myndigheten skulle ofta inte ha tiUräckligtunderlag för att bedöma om misstanke föreligger. Därtill kommer att en tillräckligtsäker bedömning skulle förutsätta en ingående kännedom ora tysk rätt. Bestäraraelsersom fömtsätter att någon kan misstänkas för det brott utredningen avser bör raedhänsyn till det sagda inle göras tiUämpliga i de nu aktuella faUen. a. att regeln om att åklagaren skall överta ledningen av fömndersökningen,så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet och saken inte endast är avenkel beskaffenhet, inte blir tillämplig. Däreraot kan varusmugglingslagensbestämmelse att åklagaren skall överta ledningen, när det finnes påkallat avsärskilda skäl, bli tillämplig. Åklagarens medverkan torde eraellertid krävasendast i sällsynta undantagsfall, t. ex. i några av de fall där en fråga ora tvångsraedelkomraer under dorastols prövning. Vadsvensk tullrayndighet i enlighet raed det anförda kan göra när den skall utredaett brott raot tysk tullag är att hålla förhör, i förekoraraande fall efterhämtning. För förhör kan tullmyndigheten hålla kvar en person i sex tiraraar oradet skuUe behövas. Myndigheten kan inhärata yttrande av sakkunnig. Den kanockså begära föreläggande hos rätten att skriftligt bevis skall företes eller föreraåltillhandahållas för besiktning. De tvångsraedel tullmyndigheten kan utnyttja ärbeslag, husrannsakan och kroppsvisitation. De svenska tullmyndigheternas befogenhetermotsvaras i stort sett av dem sora de tyska rayndigheterna koraraer att kunnaanvända för att efterkomma en svensk fraraställning ora bistånd enligt avtalet.Förutora att sådana fall utesluts i vilka det krävs att en misstanke ora brottföreligger begränsas de näranda tvångsmedlens användningsoraråde vidare av attätgärdema endast får företas i utredningssyfte. Det följer av ändaraålet raedart. 3 i avtalet. På gmnd av brott förverkade föreraål kan t. ex. inte tas ibeslag enligt avta let. Inte heller får husrannsakan eller kroppsvisitationske för att söka efter sådana föreraål. Föralt svensk tullrayndighet skall kunna lärana tysk tullrayndighet bistånd enligtnu angivna riktlinjer krävs regler härora i lag. Eftersora det finns anledningatt räkna raed att överenskoraraelser av samraa slag sora avtalet medFörbundsrepubliken kan koraraa att ingås med andra länder, torde lagenböra innehålla ett generellt bemyndigande för Kiingl. Majnatt föreskriva attbistånd genora svensk tuUi-nyp-dighet skall lämnas främraande stat, i den måndet påkallas av överenskomradse sora har ingått raed den andra staien. Enligt tysk rätt räknasvissa överträdelser av tullbesläraradserna sora ordningsöverträdelser. Försädana överträdelser, vilka ej anses sora brott, åläggs en bot (Gddbusse) av adrainistrativrayndighet. Den sora ålagts sådan bot kan eraeUertid besvära sig över beslutethos domstol. En liknande ordning förekommer i en del andra länder. I den europeiskakonventionen om brottmålsdoms intemationella rättskraft jämställs sädanaöverträdelser med brott. det påkallas av överenskoraraelse sora här avsesbör Kungl. Maj:t få föreskriva att sådana överträdelser skall järaställas raedbrott, under fömtsättning att den administrativa myndighetens avgörande kanöverklagas till dorastol. Närdet gäller bistånd i ddgivningsärenden torde Kungl. Maj:t kunna utfärda deföreskrifter sora kan behövas. Utländska fordringar påtull och järaställda avgifter har ej kunnat indrivas här i riket ochsvenska fordringar på tull och jämställda avgifter torde i regel ej ha kunnatindrivas utomlands. I det hänseendet har förelegal en skillnad i förhällandetill skattefordringar sora orafattas av handräckningsavtal raed fräraraandestater. när tull och andra avgifter sora belöpte på en vara praktiskttaget alltid raåste erläggas innan varan läranades ut från förelåginte sararaa behov av indrivningsmöjligheter som när det gäUde skatter och raångaandra allmänna avgifter. kan kredit ofta medges för tull och andraavgifter som belöper på varan. läranas alltså ut innan avgifterna ärbetalda. Det finns därför större behov än tidigare av raöjligheter att indrivaobetald tull och annan avgift för varan. den belalningsskyl-dige befinnersig i annat land än det sora äger fordringen krävs bistånd från det andralandets sida. Om skall lämna sådan handräckning i fall som avses börlagen ora uttagande av utländsk skatt och allmän avgift ändras på det sätt somsagts i avsnittet ora avtalets genoraförande. Ifråga om den närmare utformningen av lagstiftningen ora förundersökning och tvångsraedelåterkoraraer jag i specialraotiveringen. Medhänsyn tiU vad nu har anförts förordar jag att ratificerar avtalet raedFörbundsrepubliken ora örasesidigt bistånd i tullfrågor. Avtalettorde böra tillärapas av enligt de riktiinjer som angetts här och iavsnittet 5 om avtalels genomförande. I enlighet med det anförda har inom finansdepartementetupprättats förslag till 1. lag omutredning angående brott mot utländsk tuUagstiftning, 2. lag ora ändringi lagen (1969: 200) ora uttagande av utländsk skatt och aUraän avgift. I fråga oraförslaget under 1 har sararåd ägt mm raed chefen för jus-titiedeparteraenlet. Förslagen torde få fogas till protokollet i delta ärende sorabilaga 2. Lag om utredning angående brott mot utländsktullagstiftning Sora har fraragått kan svenska tullrayndigheter f.n. endast i begränsad utsträckning raedverka vid utredning av brott mot utiändsktuUagstiftning. Enligt den föreslagna lagen får Kungl. Maj:t föreskriva altbistånd genom svensk tullmyndighet skall lämnas främraande stal för attförhindra, utreda och beivra brott sora innefattar överträdelse av den andrastatens tullagar. Som anges i art. 2 (2) i avtalet mellan ochFörbundsrepubliken avses raed svensk tullmyndighet generaltullstyrelsenmed underlydande tullmyndigheter. De överträdelser som åsyftas i denna paragrafskall vara straffbelagda i den andra statens tull-lagstiftning. Härmed jämstäUsenligt 5 § vissa endast i adrainistrativ ordning sanktionerade överträdelser.Det får anses ligga i sakens natur alt preskription inte får ha inträtt. Vadsom avses med tullag framgår av lagtexten och överensstämmer med definitionen iart. 2 (1). Utredning om brott mot utiändsk tuUagstiftning skall efterfraraställning från den andra staten till den del utredningen kan göras här orabesörjasav svensk tullmyndighet. Vid sådan utredning skall enligt denna paragraf besläraraelsernaom förundersökning och tvångsmedel rörande brott mot varusmugglingslagen kunna tUlämpas.Från denna regel görs dock betydelsefulla undantag. Skälen härför harredovisats i den allmänna motiveringen. Utredningen skaU enligt förslaget bedrivas utan att hänsyntas till sådana bestämraelser sora förutsätter att någon kan raisslänkas fördet brott utredningen avser. Besläraraelsen i 13 § första stycket varusraugglingslagenatt åklagaren skall överta ledningen av förundersökningen så snart någon skäligen kan misslänkas för brottet och saken inleendast är av enkel beskaffenhet blir inle tillämplig. Däreraot är besläramdseni samma stycke att åklagaren skaU överta ledningen, när det finnes påkallat avsärskilda skäl, i och för sig tiUämplig. Åtgärd som kräver någon grad avmisstanke mot någon om brott får ej vidtas. Ingen kan således hållas kvar förfortsatt förhör (23 kap. 9 § första stycket andra punkten )eller höras som vittne på grund av 23 kap. 13 § rättegångsbalken.Bestämmelserna i sararaa kapitel 18 och 19 §§ blir ej tilllämpliga och frågaom förordnande av offentlig försvarare uppkommer inle. Frihetsberövanden i formav gripande, anhållande och häktning är uteslutna och ej heller får reseförbudmeddelas eller egendora beläggas raed kvarstad eller skingringsförbud. Med den avsedda tillärapningen av lagen följer atttvångsmedel skaU kunna tillgripas endast för att åstadkomma utredning. Därförkrävs ett förbud mot att tvångs.medel används, om syftet är att möjliggöraförverkande. En föreskrift härom har tagits upp i denna paragraf. I den månvisst tvångsmedel får användas endast under förutsättning att egendom skallpåträffas som är förverkad på grund av brott, får tvångsmedlet inte tillgripas.Som exempel pä åtgärder som förbjuds härigenom kan nämnas luUljänslemans ra.fl. rätt enligt 15 § första stycket första punkten varusraugglingslagen altbeslagta egendora och rätt enligt 18 § första punkten samma lag alt ulanförordnande företa husrannsakan. Med beaktande av de nu nämnda begränsningarna koraraer iregel exempelvis husrannsakan i syfte att söka efter föremål att kunna ske endastom synneriig anledning förekoraraer att föremål skall påträffas som harbetydelse för utredningen av brottet (jämför 28 kap. 1 § andra stycketrättegångsbalken). I flera fall förutsätts enligt svensk lag all visst tvångsraedelfår användas endast ora fängelse kan följa på brottet. Vad särskilt angårbeslag uppställs i 27 kap. 2 § ett förbud raot att skriftlighandling las i beslag om dess innehåll kan antas vara sådant att befattningshavareeller annan som avses i 36 kap. 5 § inte får höras som vittneom innehållet. Detta förbud genombryts dock när fråga är om andra änförsvarare, såvida del för brottet är föreskrivet fängelse . Förbeslag enligt 27 kap. 3 § förutsätts bl. a. alt för brotiet ärföreskrivet fängelse eller däröver. För alla de nu nämnda fallenlämnas i första stycket en förvandlingsregel. Enligt denna får tvångsmedel soraär tUlåtel under förutsättning att fängelse kan följa pä det brott utredningenavser eller under förutsättning att fängelse i minst är föreskrivetför brottet, an- vändasäven vid förundersökning enligt denna lag, om enligt den andra statens lagfrihetsstraff kan följa på brottet eller frihetsstraff i rainst sararaa tid ärföreskrivet för brottet. Regelni 2 § ora att bestäraraelse som förutsätter all någon kan misstänkas för detbrott utredningen avser inte får tillämpas utesluter bl. a. tillämpning av 27kap. 2 § andra punkten . En bestäraraelse sora raotsvarardenna punkt har därför ansetts böra införas i lagen. Endast när fråga är ombrott för vilket är föreskrivet frihetsstraff i lägst , får beslag alltsåläggas på skriftligt meddelande raellan dera sora slår varandra nära på någotav de sätt sora anges i 36 kap. 3 § . Av27 kap. 7 § fraragår att då rätten förordnat om beslag ellerfastställt verkställt beslag rätten skall sätta ut den tid, inom vilken åtalskall väckas. I annat fall skall åtal väckas inora en raånad från det beslagetverkställdes. Med hänsyn till att ansvarsfrågan ej koraraer att prövas avsvensk dorastol läranas i andra stycket föreskrift ora att sådan tid i ställetskall avse tid under vilken beslaget fär bestå. Doraslol kan efter särskildprövning raedge förlängning. Vidtillämpningen av reglerna i om laga domstol i brottmål är detoftast av betydelse all fastställa var ett brott har begåtts eller vUkenanknytning den sora är misstänkt har till viss ort. Motsvarande gäller i frågaom domstols befattning med förundersökning och användande av tvångsmedel. Ensärskild forumregd behövs därför. Det synes därvid lämpligast att välja rätteni den ort där utredningen påbörjas, dvs. där den tullrayndighet finns sompåbörjar utredningen. Att tullmyndighet på annan ort raottagil fraraställning orabistånd och sedan vidarebefordrat densarama saknar således betydelse. Någotstörre behov av alternativa foruraregler kan ej anses föreligga. fårdet anses vara av vikt att under förundersökningen saratliga frågor, sora kan koraraaatt behandlas av rätten, prövas av sarama domstol. Somtidigare har berörts i den allraänna raotiveringen kan i ett antal länder adrainistrativmyndighet ålägga påföljd i form av utgivande av visst belopp för en raängdöverträdelser av ordningskaraktär. Sådana överträdelser får enligt förevarandeparagraf jämställas raed brott mot tullagstiftning, förutsatt all denadministrativa myndighetens beslut kan överklagas hos domstol. I sådana fallkan dock i enlighet med vad sora sagts under 3 § inte användas tvångsmedel, somi det särskilda fallet kräver att frihetsstraff skall kunna följa påöverträdelsen. Jaghemställer att lagrådels yttrande över förslagen till 1. lag om utredning angående brottmot utländsk tullagstiftning 2. lag om ändring i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk skatt och allmän avgift inhäralas genom utdrag avprotokollet. Vadföredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledaraöter heraställlbifaUer Hans Maj:t Konungen. Avtal mellan ocb FörbundsrepublikenTyskland om ömsesidigt bistånd i tullfrågor och FörbundsrepubUken har,föranledda av önskan att reglera det örasesidiga biståndet i tullfrågor,överenskommit ora följande. De avtalsslulande staterna läranar genom sinatullmyndigheter varandra bistånd enligt detta avtals bestäramelser: a) för attförhindra, utreda och beivra överträdelser av tullagarna, b) för att delgetullsedlar, förelägganden samt andra beslut och handlingar, som tullmyndigheternautfärdar vid tillärapning av tullag, frärast angående tuUar eUer andrainförsel- och utförselavgifter eller bötesstraff och särskUda, i administrativordning ålagda avgifter. (1) Med "tullag" förstås idetta avtal de bestämraelser i lag eller annan författning ora införsel,utförsel och transitering sora avser tullar eller andra avgifter eller förbud,inskränkningar och kontroUåtgärder beträffande varu- eller valutatrafiken. Hiträknas i även raarknadsregleringens bestämmelser påjordbruksområdet rörande införselavgifter och exporlreslitutioner. (2) Med "tullmyndighet"förstås i detta avtal, i förbundstullförvaltningensamt i generaltuUstyrelsen med underlydande tullrayndigheter. Vertrag zwischen der Bundesrepublik imd dem KönigreichSchwe-den iiber gegenseitige UnterstUfzung in ZoUangelegenheiten Die Bundesrepublik und das Königreich Schwedenin derh Wunsch, die gegenseitige Unterstulzung in ZoUangelegenheiten zuregeln, sind wie folgt iibereinge-konimen: Die Vertragstaaten leislen sich gegenseitig uber ihre Zollverwallungennach den Be-stiraraungen dieses Verlrages Unterstulzung: a) ura Zuwiderhandlungengegen die ZoUgesetze zu verhindern, zu erraittdn und zu verfolgen, b) um Bescheide, Beschlusse,Verfugun-gen und zuzusteUen, die Zollbehörden bei der Durchfiihrungder ZoUgesetze insbesondere iiber Zölle öder Ausgangsabgabenöder uber Geldstrafen und GeldbuBen erlassen. (1) Zollgesetze"im Sinne dieses Verlrages sind die Rechls- und Verwaltungs-vorschriften uber dieEin-, Aus- und Durch-fuhr, die sich auf Zölle öder sonstige Abga-ben öder auf Verbote,Beschränkungen und Kontrollen des Waren- öder Devi-senverkehrs beziehen. Hierzugehören in der Bundesrepublik auch die Vor-schriften der landwirtschaftlichenMarktor-ganisationen uber Abschöpfungen und Er-slatlungen bei der Ein- öder Ausfuhr. (2) Zollverwaltung"im Sinne dieses Verlrages ist in der Bundesrepublik die Bundes7.ollverwaltungund ira Kö-nigreich"cliwe35ir'3Ié"Generalzolldirektion und die ihr unterstelltenZollbehörden. Biståndets omfattning vid överträdelser (1) Bistånd skall läranas i alla raåloch ärenden med anledning av överträdelser av tullagarna i den raåntullmyndigheterna i den anmodande staten är behöriga att företaga utredning i raåleneUer ärendena. (2) I raål och ärenden med anledning avöverträdelser av valutabestämmelser lämnas bistånd dock endast ora sådanagärningar är straffbara enligt den anmodade statens lag. (3) På framställning lämnar deavtalsslutande staternas tullmyndigheter, genom att översända rapporter,protokoll eller andra handlingar i bestyrkta kopior, varandra alla tillgängligaupplysningar om förberedda eller begångna gämingar som strider mot eller kanantas strida mot den andra avtalsslulande statens tullag. (4) i den anmodade statenskall sörja för alt de administrativa och rättsliga åtgärder företas som behövsför att efterkoraraa fraraställningen. Tullrayndigheten i den anraodade statenraeddelar luUrayndigheten i den anraodande staten resultatet av utredningen. (5) Gripande, anhållande särat häktningkan ej ske på grund av detta avtal. (6) Fraraställning om bistånd får ej göras, ora denanmodande staten i det omvända fallet inte skulle vara i stånd att lämna detbegärda biståndet. (1) Unterstulzung istzu leislen in allén Verfahren wegen Zuwiderhandlungen gegen die ZoUgesetze, soweitim ersuchenden Staat fur die Ermittlungen in diesen Verfahren die Zollbehörden zuständigsind. (2) In Verfahren wegenZuwiderhandlungen gegen Vorschriflen iiber den Devi-senverkehr wird Unterstulzungjedoch nur gdeislel, wenn solche Handlungen nach den Rechlsvorschiiften des ersuchtenSlaates geahndel werden. (3) Die Zollverwallungender Vertragstaaten erteilen sich auf Ersuchen gegenseitig durch tjbersendenvon Berichten, Nie-derschriften öder beglaubigten ihnen zur Verfugung slehenden Auskunfle uber geplanle öder be-gangene Handlungen,die gegen die ZoUgesetze des anderen Vertragstaates verstoBen öder zu verstoBenscheinen. (4) Die Zollverwaltungdes ersuchten Vertragstaates hat die zur erforderlichenbehördlichen öder gerichtlichen MaBnahraen herbeizu-fuhren. teilt das Ergebnisder Ermittlungen der ersuchenden Zollverwaltung mit. (5) Verhaftungen können auf des Verlragesnicht vorgenomraen werden; das gilt auch fiir vorläufige Festnahmen, die eine Verhaftungzum Ziele haben. (6) Ein Ersuchen uraUnterstulzung darf nicht gestelit werden, wenn der ersuchende Staat ira uragekehrtenFaUe nicht in wäre, die begehrte Unterstiilzung zu leislen. Undantag från skyldigheten att lämna bistånd Bistånd kan vägras om den anmodade staten finner attbiståndels läranande kan kränka landets suveränitet, medföra fara för desssäkerhet eller strida mot dess allmänna rättsprinciper (ordre public) eUerandra väsentiiga intressen. 4 1973.1 saml Nr 117 Ausnahmen von der Verpflichtung zur Un-lerstulzung Unterstiilzung känn verweigert werden, wenn der ersuchle Staatder Ansicht ist, dass die Erledigung des Ersuchens geeignet ist, die Souveräniläl,die Sicherheit, die öf-fenlliche Ordnung (ordre public) öder wesentiicheInteressen seines Ländes zu bednträchtigen. Utsträcktbistånd vid bekämpning av handeln med narkotika och psykotropa ämnen