prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Liksom beredningen anser jag det angeläget att den utveckling somhär beskrivits sker successivt och med hänsynstagande till de lokalaförutsättningarna vid olika anstalter. Jag har därför ej anledning att f. n.föreslå ytterligare åtgärder inom derma del av kriminalvårdensverksamhetsområde. Liksom beredningen anser jag också att den försöksverksamhetsom påbörjats på fångvårdsanstalten med marknadsanpassad lön börgenomföras och resultaten därav utvärderas. De försök med olika typer av terapeutiskbehandUng som gjorts vid vissa anstalter har på grand av begränsade ekonomiskaresurser endast kunnat bedrivas i mindre utsträckning. Försöken har emellertidgivit intressanta resultat. För att skapa ökade möjligheter för försök medterapeutiska arbetsmetoder föreslår beredningen en viss medelsuppräkning försådan verksamhet. Jag biträder detta förslag. Vad berediungen anför angåendearbetspliktens bibehåUande vill jag instämma i. En reform som kan leda till attett större eller nundre antal intagna frestas att tillbringa anstaltstiden ifullständig sysslolöshet kan knappast väntas vara tUl fördel för de intagnasfysiska eller mentala hälsotUlstånd. InteheUer kan de ge några vinster från rehabUiterings-synpunkt. Den väg somkriminalvårdsstyrelsen valt för att söka åstadkomma sysselsättningsmöjUgheter som är anpassade tUl de enskilda intagnasintresseinriktning och prestationsförmåga anser jag vara att föredra. Man kaninte heller bortse från att ett slopande av arbetsplikten skulle leda tillkostnadsökningar av en storlek som är svår att bedöma som tidigareansträngningar att skapa meningsfyUda arbetsformer uppskattade avmajoriteten bland de intagna skulle riskera att spolieras. En del av beredningens förslag rörandeanstaltsvårdens framtida inriktning föratsätter lagändringar. Detta är t. ex.fallet med frågoma om brevgranskning, besök, rätten att använda telefon,korttids- och långtidspermissioner, intagnas medinflytande på behandlingensamt isoleringsstraff och arbete i enrum. Jag avser att föreslåKungl. Maj:t att förelägga förslag till ny behandlingslag samt däravföranledda ändringar i . Men jag vUl redan nu uttala att jaganluter mig tUl beredningens uppfattning i flertalet frågor. kommerjag att föreslå Kungl. Maj:t att förelägga förslag till delagändringar som betingas av tidigare redovisade förändringar av frivårdensarbetsformer. Prop.1973:1 Bilaga 4 ISO Beredningen behandlar ingåendekriminalvårdspersonalens olika problem och understryker de svåra uppgifter somframför allt vård- och tillsynspersonalen ställs inför och den ömtåliga ochutsatta situation i vilken personalen befinner sig när den skall lösabevaknings-och säkerhetsuppgifter och fullgöra sin vårdfunktion. Beredningenanser det angeläget att vård- och tUlsynspersonalen i större utsträckning deltari behandUngsarbetet och anvisar olika vägar att uppnå detta mål. a.föreslår berednuigen att man försöksvis inrättar 14 tjänster i vår-dargradvilka utöver den schemabundna personalen skall medverka i behandlingsarbetet.Detta försök bör göras vid några riksanstalter. Om försöket visar sigframgångsrikt bör antalet sådana tjänster utökas. På lokalanstalterna bör mandäremot pröva huravida personaltid kan frigöras genom att bevakningstjänstenbegränsas. Beredningen uttalar sig också om den försöksverksamhetmed observationsrapporteroch därpå grandat samrådsförfarande som har pågått efter initiativ avtUlsynsutredningen. Beredningen anser att det ännu är för tidigt att dra någrabestämda slutsatser av vad som har framkommit. En ökad kunskap om de intagnaspersonliga läggning och egenskaper är givetvis värdefull. Beredningen är dock av skäl som inför beredningen har anförts av representanterna för förtroenderåden kritisk mot utformningen av den betygssättning som sker av de intagnasuppträdande och attityder. Det i försöksverksamheten ingående samrådet mellanolika personalgrapper är värdefullt och bör fullföljas. Beredningen föreslårdärför att försöksverksamheten fortsätter men modifieras så attbetygssättningen av uppträdandet på anstalten ersätts med en bedömning som merainriktar sig på de intagnas förutsättningar för en anpassning tUl tillvaronutom anstalten. Beredningenanser vidare att det är värdefullt att kunna utnyttja civil arbetskraft somkomplement till arbetsledarnas insatser och att man bör pröva dettaytterligare, t. ex. genom att civil arbetskraft försöksvis tUlförs någon avkriminalvårdens större verkstäder. Beredningen tUlstyrker också ett avkriminalvårdsstyrelsen framfört yrkande om medel för inomverksutbildnlng avarbetsledarpersonal. Beträffandeassistentpersonalen på anstalterna framhåller beredningen att ett genomförandeav beredningens förslag att frivårdspersonalen skall medverka iplaneringsarbetet och överta ansvaret för det kurativa arbetet på häkten ochsmåanstalter avsevärt minskar assistentemas arbetsbörda. Beredningen föreslårockså förbättringar av kontorsorganisationen. Prop.1973:1 Bilaga 4 151 Vidare föreslår beredningen att en nyutredning tillsätts för en allmän översyn av anstaltspersonalensarbetsuppgifter. När det gäller frivårdspersonalenframhåUer beredningen bl, a, att med den förstärkning av frivårdspersonalen somberedningen föreslår bör nya arbetsformer kunna användas i större utsträckningän hittUls, hälsar medtillfredsställelse att beredningen föreslår en allmän översyn avanstaltspersonalens arbetsuppgifter. Styrelsen anser dock att beredningen intei tillräcklig grad beaktat att anstaltema är underförsörjda medassistentpersonal. Styrelsen föreslår att den av beredningen rekommenderadeöversynen av anstaltspersonalens arbetsuppgifter får omfatta även enundersökning av assistentpersonalens arbetsförhållanden och lämpliga antal påde blivande riksanstalterna. Styrelsen understryker också att beredningensförslag till väsentlig omstmkturering av verksamheten kommer att medföra behovav en omfattande utbildning av olika personalkategorier på skilda nivåer. Socialstyrelsensaknar i beredningens förslag en närmare orientering omkriminalvårdspersonalens differentiering, utbildningsbehov och dimensionering.Styrelsen anser det vara angeläget att få fram säkrare underlag för sådanabedömningar. Med anledning därav tillstyrkes beredningens förslag om enutredning angående anstaltspersonalens arbetsuppgifter. Den bör grandas påingående analyser av de olika verksamheter som ingår i kriminalvården och avhur dessa arbetsuppgifter lämpligen bör fördelas på olika yrkeskategorier.Socialstyrelsen förutsätter härvid att man även överväger i vad mån och på ettur vårdsynpunkt lämpligt sätt kvinnlig personal bör ingå i de olikapersonalkategorierna. Det bör undersökas huravida inte utbildningen av personalvid verksamheter inom kriminalvården bör inordnas i den utbildningsorganisationsom är under utarbetande inom 1968 års utbildningsutredning. tillstyrker en allmän översyn av personalensarbetsuppgifter och anser att denna utredning, som givetvis skall innehållapersonalrepresentanter, bör tUlsättas med det snaraste, Vård-ochtillsynspersonalens erfarenhet och kunskap måste tillvaratas när det gällerställningstaganden till hur en behandlingsinriktad verksamhet skall vägas motkraven på att tUlgodose skydds- och säkerhetssynpunkter. Personalgruppen hargod utbUdning och kan utnyttjas till mera kvalificerade arbetsuppgifter än desom beredningen föreslår. utnyttjas inte vård- och tillsynspersonalenskunnande och erfarenhet i den utsträckning som är möjligt. En ändring i dettaavseende är enligt förbundets uppfattning påkallad. Frågan får också betydelsedå det gäller berörd personals medinflytande. Beredningen föreslår visserligennär det gäller vård- och tillsynspersonalens behandlingsuppgifter 1973:1 Bilaga 4 152 försöksvis inrättar flera tjänster i vårdargrad, vilka utöver denschemabundna personalen skall medverka i behandlingsarbetet. Förbundet anserdock att en kraftigare satsning krävs för att avsedd effekt skall nås. Ävendenna fråga bör bli föremål för överläggningar med personalorganisationen. TCO framhåller att de omfattandeorganisatoriska förändringar som kommer att bli följden av betänkandet kommeratt beröra personalen i mycket stor utsträckning. Mot denna bakgrund är detnödvändigt att personalfrågoma inom kriminalvården ges en hög prioritet samtatt personalen får följa och medverka vid reformens praktiska utformning. TCOtillstyrker således beredningens förslag att en särskild utredning undermedverkan av berörda personalorganisationer tiUsätts för en allsidig bedömning av bl. a. anstaltspersonalenssammansättning och arbetsuppgifter. Denna utredning bör även få iuppgift att utreda frågan om en lämplig utbUdning, inklusive vidareutbildningav personalen. Den bör också fastställa behörighetskrav för olika typer avtjänster. Det är angeläget att utredningen bedriver sitt arbete med störstaskyndsamhet. mening måste nuvarande system med en arbetsledare per tiointagna anses som i högsta grad förlegat. Beredningen vill på prov införa civUarbetskraft. Liknande system tUlämpas redan nu på skyddade verkstäder i form avstödarbetare. Förhållandena är inte jämförbara och kan knappast utan svårighetappliceras på kriminalvården. TCO anser det mera riktigt att stärkaarbetsledningen vid verkstäderna genom ytterligare anställning av arbetsledare.I vart fall bör frågan bli föremål för ytterligare utredning innan försöksverksamhetinleds. Beträffande civilanställd arbetskraftframföres liknande synpunkter av västra kriminalvårdsräjongens regionalaföretagsnämnd. delar heltberedningens allmänna instäUning att tillsynspersonalen måste på olika sättinvolveras i och kuima utöva ett inflytande på behandlingsarbetet. Attförverkliga denna principiella tanke är enligt utredningens erfarenhet en av deangelägnaste och mest brådskande uppgiftema inom kriminalvården, inte minst medhänsyn till tillsynspersonalens möjligheter att få en godtagbar arbetsmUjö.Utredningen framhåller emellertid att både de slutna och öppna anstaltemas tillgång på tUlsynsbefäl och vårdare i dagslägetär nästan undantagslöst begränsad till vad som oundgängligen åtgår föratt i anstalterna upprätthålla ordning och säkerhet och nödvändig service åtde intagna, för transportverksamheten och för vissa administrativa göromål samt på de mindre anstaltema för förrådstjänst. Detta gäller även de aUmännahäktena. Enligt utredningens uppfattning kommer ett genomförande avberedningens förslag rörande nya öppna lokalanstalter att kräva en viss ökning av tUlsynspersonalen ijämförelse med nuvarande motsvarande anstalter. Utredningen tillstyrkerförslaget att inrätta 14 vårdartjänsteravsedda att medverka i behandlingsarbetet vid vissa större anstalter. Södrakriminalvårdsräjongens regionala förtagsnämnd anser att det föreligger svårigheter då det gäller attprecisera arbetsuppgifterna för de olika tjänstemännen. Arbetsfördelningen bördärför ske lokalt på de olika anstaltema. Nämnden har funnit, att anstalts- ochfrivårdspersonal i större utsträckning bör ges möjlighet att tjänstgöra inomresp, vårdområden. Administrativa regler härom bör utfärdas. För att beredningensintentioner skall kunna förverkligas bör personal av alla kategorierinformeras och utbildas som de organisatoriska förändringamagenomföres. Föreningen ochskyddsassistenter tUlstyrker berednmgens förslag om att inrätta 14 tjänster ivårdargrad vilka skall medverka i behandlingsarbetet. Förenmgen har dock svårtatt förstå varför dessa tjänster skall förbehållas riksanstaltema. Föreningenunderstryker med skärpa beredningens förslag om översyn avanstaltsassistentemas behov av skrivhjälp och kontorsteknisk utrastning, anser att kriminalvårdsberedningensmotivering för bibehållande av observationsrapporterna inte är hållbar. Det ärinte för tidigt att dra slutsatser om försöksverksamheten. Ingen och allraminst då vårdarna som ofta står i motsatsställning till fångarna kan genomnågot slags schablonsystem avgöra föratsättningama för en anpassning tilltillvaron utanför anstalten. Hela systemet med observationsrapporter leder tUlatt privUegiesystem och en dold kontroll av fångarna förutom att man därmedockså har velat tillfredsställa vårdamas krav på att "bli delaktiga ibehandlingsarbetet". I likhet med beredningen anser jag detmycket angeläget att tillsynspersonalen får möjlighet att medverka ianstaltsarbetet på ett sätt som kan underlätta deras kontakter med de intagnaoch att de erbjuds arbetsuppgifter som ur klientelets synpunkt framstår sompositiva. Hur en sådan målsättning kan kombineras med bevaknings- ochsäkerhets-uppgifterna måste dock bil föremål för fortsatt studium. Beredningensförslag att försöksvis inrätta 14 tjänster i vårdargrad, vilka utöver denschemabundna personalen skall medverka i behandlingsarbetet, anser jag böra genomföras,eftersom man därigenom kan få värdefulla erfarenheter om hurtUlsynspersonalens arbetsuppgifter bör utformas. Jag tillstyrkerdärför detta förslag. För att anstaltspersonalen skall kunnautnyttjas på avsett sätt är det av största vikt att verksamheten har eninriktning som överensstämmer med behandlingslagstiftningens målsättning. Detär också nödvändigt att olika personalgrappers skyldigheter i förhåUande tillintagna och övrig personal är klart definierad. Prop.1973:1 Bilaga 4 154 Beredningen framhåller attanstaltspersonalens tjänstgöringsreglementen och instraktioner i vissutsträckning ger uttryck för andra värderingar än vadbehandlingslagstiftningen avser. Inte heller har man i tillräcklig omfattningprövat föratsättaingarna för att överföra beslutsfunktioner från högre tUllägre befattningshavare eller för att utnyttja samrådsförfarande och lagarbetei behandlingsarbetet. Beredningen föreslår att en utredning tiUsätts för attföreta en allmän översyn av anstaltspersonalens arbetsformer. Ett flertalremissorgan instänuner i förslaget. Jag kommer att hemställa ombemyndigande att tUl-sätta en sådan utredning. Jag avser också att uppdra åtkriminalvårdsstyrelsen att närmare undersöka formema för det av beredningenförordade försöket att på någon av kriminalvårdens större verkstäderkomplettera arbetsledarnas insatser genom att anlita civU arbetskraft. Ett flertal remissorgan har liksomkriminalvårdsstyrelsen kraftigt understmkit behovet av att anstalternasassistentpersonal utökas. Jag har stor förståelse för dessa synpunkter ochinser till fullo betydelsen av de insatser som görs av den socialt utbildadepersonalen. Jag vill dock framhålla att åtskilliga av de åtgärder som beredningenföreslår syftar tUl att minska assistentemas arbetsbörda. I första hand villjag hänvisa till att beredningen förordar att tillsynspersonal i betydligtstörre omfattning än hittUls skall anförtros uppgifter som bl. a. fritidsledareoch studiehandledare samt att sådan personal också skall medverka i detkurativa arbetet. Att arbetet med utskrivningsförberedelser övertas avfrivårdens personal kommer att medföra lättnader även för den assistentpersonalsom bUr placerad på riksanstalterna eftersom det förutsätts att en betydandedel av riksanstaltsklientelet kommer att slussas ut via lokalanstalt. Deassistenttjänster för samrådsfrågor som föreslås vid de fem största anstalternabör ockå kunna förbättra arbetsförhållandena vid dessa anstalter där assistenteri stor utsträckning måste anlitas som sekreterare i olika nämnder ochsamrådsorgan. Tillsammantagna bör de här redovisadeåtgärdema medföra sådana förbättringar av assistentpersonalensarbetsförhållanden att jag inte är beredd att tillstyrka de begärdapersonalökningama. Däremot biträder jag beredningens förslag om förbättringarav kontorsorganisationen innefattande bl. 28 tjänster som kontorsbiträdenför skrivhjälp åt assistenter. Vad beredningen föreslår i fråga om enmodifiering av försöksverksamheten med observationsrapporter har så tUlvidaredan föranlett åtgärder att krimmalvårdsstyrelsen tillsatt en arbetsgmpp medbl, a, representanter för personalorganisationerna och för den beteendevetenskapligaforskningen för att göra en översyn av rapporteringssystemet. Grappen skallarbeta utifrån de riktlinjer som angivits av beredningen. Jag anser att dennafråga härigenom har fått en tillfredsställande lösning. 1973:1 Bilaga 4 155 9 Information och kontaktverksamhet Beredningen framhåller att de senasteårens ökade intresse för kriminalpolitik och kriminalvårdsfrågor hos aUmänhetoch massmedia samt de intagnas ökade aktivitet för att tUlvarata sina intressenhar understrukit behovet av en korrekt och fyUig information rörande kriminalvårdensverksamhet. Faktiska upplysningar om rådande förhållanden understraffverkställigheten behövs för information till klienter och deras anhöriga,till domstolar och andra myndigheter samt för att skapa underlag för en sakligkriminalpolitisk diskussion. En god informationsverksamhet kan ocksåkomma att öka aUmänhetens förståelse för klientemas situation. Beredningenanser att denna typ av upplysningsverksamhet bör omfatta såväl myndigheter somaUmänhet, Den bör också inriktas på arbetsmarknadens organisationer. Denexterna informationen till allmänheten sker främst genom massmedia. Det ärangeläget att kriminalvården fortlöpande och öppet redovisar sinaarbetsuppgifter och resursema för deras genomförande samt problem ocherfarenheter från fältet. Intern information måste ges till kriminalvårdensegen personal, till övervakarna och klientema. Huvudansvaret förinformationsverksamheten bör åvUa . Där finns detmaterial som krävs för att ge en allsidig bUd av verksamheten. a. genom ettökat användande av datateknik kan man påräkna att styrelsen istörre utsträckning än hittUls snabbt kommer att kunna tUlhandahållauppgifter om klientelets sammansättning, olika påföljders utnyttjande,återfallsprocent m. fl, sådana uppgifter som är av intresse för såvälmyndigheter som allmänhet när det gäller att bedöma effekten av olikakriminalpolitiska åtgärder. Beredningen anser att det är nödvändigtatt förstärka resurser för informationsverksamheten.Styrelsen bör därför förstärkas med en tjänst på handläggarnlvå samt med entjänst som biträde. Medelstilldeliungen för framställning avinformationsmaterial bör räknas upp med . Man kan också förvänta sigatt beredningens övriga förslag kommer att medföra en förbättrad information.Såväl anstalts- som frivårdspersonal bör i ökad utsträckning kunna delta idenna verksamhet. Den lokala informationen till pressen,föredrag, medverkan i estraddebatter och diskussioner, lektioner i skolor,kurser och lokala överläggningar bör i största möjliga utsträckning kunnaskötas av lokalt verksamma tjänstemän men dessa bör tillhandahållas materialfrån . 1973:1 Bilaga 4 156 Beträffande den interna informationenanförs att kriminalvården numera inte har tUlgång till någon personaltidning.Med hänsyn till den debatt som ständigt pågår om kriminalvårdsfrågor anserberedningen det synnerligen angeläget att får resurseratt åter utge en sådan tidning i vUkensåväl styrelsen som olika personalgrupper och enskUda tjänstemän kan komma tUltals i olika ämnen. Det är också angeläget att det arbete sompågår inom med en broschyr avsedd att informera deintagna om deras rättigheter och skyldigheter möjligt kan avslutas. Berediungen diskuterar också frågan omövervakarnas behov av information och UtbUdning. Även övervakarna hadetidigare en egen informationsskrift men också denna har på grand av brist påmedel och personal måst läggas ned. övervakaratbildningen är eftersatt främstpå grand av frivårdspersonalens bristande tid. Detta är olyckligt eftersom detför närvarande finns ett starkt intresse för grappverksamhet och kurser och ettbehov av utbildning som svarar mot ärendenas stegrade svårighetsgrad,övervakarnas riksförbund har i skrivelse tUl beredningen framhållit attövervakarutbUdningen är av hög angelägenhetsgrad och bör få bättre resurser. Beredningen finner det önskvärt att allaövervakare skall kunna erbjudas möjlighet att delta i någon form avutbildning. Man bör dock inte låsa en stor del av resursema i en grundkurs,eftersom behovet av grundutbildning förmodligen varierar från distrikt tUldistrikt. På orter där man har ett kraftigt inslag av övervakare med socialutbildning kan andra insatser vara mer behövliga. Beredningen anser att en av deväsentligaste förutsättningarna för att de intagna skall anpassas i samhäUet äratt de får lämpliga anställningar och kan anpassa sig till arbetsmiljö ocharbetskamrater. Som redovisas av beredningen har överläggningar ägt ram medrepresentanter för LO och TCO om kriminalvårdens samarbete med arbetsmarknadensorganisationer. Därvid har framkommit att ett sådant samarbete lämpligen kankoncentreras till informations-, utbildnings- och meritvärderings-frågor samtfrågor om introduktion och uppföljning av enskilda klienter,Informationsfrågoma är mest angelägna. Beredningen föreslår attinformationsmaterial sammanställs centralt och tillställs organisationema. som istort delar beredningens synpunkter anför. Av stor vikt är sålunda att man förinformationsverksamheten uppställer övergripande såväl kort- som långsiktigamål. Dessa mål bör vara av den art och uttryckta I sådan form att man genomfortlöpande under- 1973:1 Bilaga 4 157 sökningarmed jämna meUanrum kan kontrollera att den givna informationen når avseddmålgrapp med avsett budskap. En sådan kommunikationsmålsättning har givetvisprimärt stort värde för en säkrare informationsverksamhet. Den har emellertidockså stor betydelse som styrmedel för en intensifierad utbildningsverksamhet,varom talas i utredningen. Det är vidare av utomordentligt stor vikt att de somhandhar kontakterna utåt mot massmedier, organisationer, skolor, etc. delges de uppställda målen. I detta sammanhang bör också beaktas övervakarnasställning som opinionsförmedlare. I målsättningsarbetet bör vidare uppmärksammasmöjligheten till returinformation och metodema för att tillvarata ochsystematisera denna. Nänmden konstaterar med tiUfredsställelseatt beredningen understryker betydelsen av stor öppenhet vidinformationsutlämnandet men anser detOtUlfredsställande att såväl den interna personaltidningen som den tidning,som riktade sig till övervakarna, har lagts ned på grund av personal- ochmedelsbrist. Behovet av ett regelbundet utkommande kontaktorgan bedömsgenomgående som stort och ett återapptagande av utgivningen bör ges högprioritet. Möjligt är att de två tidningarna kan ersättas med en. understryker den storavikt som måste fästas vid en allsidig och saklig information om brottslighetensomfattning, orsaker och bekämpning. Enligt ungdomsrådets mening är en ökadmedvetenhet hos medborgama om de sammansatta och svårlösta sociala och mänskligaproblem, som kommer till uttryck i brottsligheten, en nödvändig förutsättningför allt reformarbete på kriminalvårdens och brottsbekämpningens område. Ungdomsrådetbiträder de förslag som framförts av beredningen men anser dem otillräckligaför att svara mot behoven på detta område. vill för sin del pekapå möjligheten att under förslagsvis en treårsperiod anvisa 3 milj. kr. för enstudie- och informationsaktivitet kring kriminalpolitiken förankrad ifolkrörelserna och deras lokala enheter. LO anser det ytterst angeläget att enförstärkning av kommer tillstånd. När det gäller den extema informationen kan bristen på resurser ledatill allvarliga och dyrbara konsekvenser inte bara för kriminalvården utan församhället i sin helhet. Kriminalvårdsorganen måste i synnerhet då derasarbete ofta utsätts för allvarlig kritik ha resurser tUl sitt förfogande somi vart fall gör det möjligt att besvara kritiken. RFHL understryker beredningens påpekandeatt det ligger inom kriminalvårdens uppgifter att öka allmänhetens förståelseför de straffades problem. Detta är en uppgift som försummats. Föreningen och skyddsassistenter anser att den interna informationen inomkriminalvårdsverket är bristfällig och att beredningens förslag får uppfattassom minimikrav från personalens 1973:1 Bilaga 4 158 Utöver vad beredningen föreslår vUl föreningenframhåUa nödvändigheten avatt vård- och tiUsynsavdelningen i kontuiuerligtsammanställer "erfarenhetsfakta" kring de olika projekt som genomförsinom frivården.