prop · FW0332 · 1973-12-31 00:00:00 — Föreningen kommunal-och landstingsanstäUda familjerådgivare fäste uppmärksamheten vid att en delkortvariga äktenskap sannolikt i realiteten varit långvariga, eftersom makarnakan ha sammanbott innan de formellt ingick äktenskap, och att detdärför är angeläget, att domstolarna i dessa fall tar hänsyn härtill vid suibedömning. pekar på möjligheten att betrakta all egendom sompart för med sig i äktenskapet som dennes enskilda och endast låta sådanegendom som förvärvas under äktenskapet utgöra giftorättsgods. Vad gäller frågan om underhåll till make efteräktenskapsskillnad instämmer remissinstanserna med de sakkunniga i attbestämmelsen i 11 kap. 14 § i förslaget bör ges en sådan tUlämpning att makesom har försörjningssvårigheter får ett större underhåll närmastefter äktenskapsskillnaden för att klara omstäUningen efter familjeupplösningen.Stockholms tingsrätt anser emellertid att detta förutsätter en uttryckliglagregel. Varken motivuttalanden eller en rättspraxis som det tar åtskUliga åratt utforma torde enligt tingsrätten vara tillfyllest. Tingsrätten föreslårdärför att regeln om underhåll tUl make efter äktenskapsskillnad överarbetas. Enligt bör vid avgörandet avunderhållsfrågan inte endast ekonomiska skäl beaktas utan även denomständigheten att återgångsanledning kan ha förelegat. För att detta skallbli möjligt krävs enligt tingsrätten ett förtydligande av lagtexten. Föreningen ,Filadelfiaförsamlingen i och anser att frågan om enamakens skuld till äktenskapets upplösning inte kan lämnas ur räkningen vid denekonomiska uppgörelsen mellan makarna. Norrköpingstingsrätt ifrågasätter, som har nämnts i samband med 1973: 32 255 förfarandeti äktenskapsskUlnadsmål, viss ändring av reglerna om jämkning avunderhållsbidrag i förslagets 11 kap. 15 §. i aktualiserarfrågan om underhållsskyldighet mellan samboende och framhåller att, eftersomlagstiftningen alltmer synes komma att jämställa sammanboende ogifta medsammanboende gifta, möjligheten att Införa underhållsskyldighet i varje fallför sådana sammanboende som har bam gemensamt borde ha prövats. Inomkommunernas sociala verksamhet upplever man det ofta som en brist att t. ex. enkvinna, som har flera barn tillsammans med en sammanboende man, inte har någonlagfäst rätt till underhåll för egen del. Avslutningsvis tar Fredrika-Bremer-Förbundet uppfrågan om avskaffande av den särbestämmelse för hustru som inryms i GB 7 kap.4 §. Även om bestämmelsen tillkommit för att skydda en ekonomiskt svagare partoch även om kvinnorna alltjämt oftast har en ekonomiskt svagare position änmännen anser förbundet att särbestämmelsen är av så ringa praktisk betydelseatt ett slopande av den knappast skulle komma att innebära någon olägenhet.Större olägenhet måste enligt förbundet anses ligga i ett bibehållande avregler som kan medverka till att förstärka uppfattningen att kvinnor ävenfortsättningsvis förutsätts ha ett lägre ekonomiskt ansvar i äktenskapet änmän. 5Övergångsbestämmelserna till ändringarna i Övergångsbestämmelserna kommenteras av hovrättoch hovrätten för Nedre . Enligt mening föreligger intetillräckligt starka skäl för att i den utsträckning som föreslås göra undantagfrån de nya reglerna om upplösning av äktenskap för förfaranden som inlettsenligt äldre lag. Nya regler som vilar på ändrade etiska värderingar avförhållandet mellan man och kvinna bör få slå igenom i tillämpningenanser hovrätten. Sålunda finner hovrätten det naturligt t. ex. om i ettanhängigt mäl om äktenskapsskUlnad på grund av otrohet frågan omäktenskapsbrott som skiUnadsgrund inte får prövas efter ikraftträdandet av dennya lagstiftningen. Inte heller synes det längre böra finnas utrymme förprövning av frågor som knyter ekonomiska rättsverkningar till skuld tillupplösning. Har ett processuellt förfarande inletts skall enligt desakkunnigas förslag de äldre reglerna alltjämt tillämpas. Men tydligen skalldet stå en part fritt att återkalla sin talan och stämma på nytt, varvid de nyareglerna blir tillämpliga. Denna möjlighet till spekulation i skildaskilsmässoförfaranden under en övergångstid finner hovrätten mindretilltalande. Äldre lydelse av bestämmelsen om underhållsbidrag, när makarlever åtskilda på grund av söndring, föreslås gälla under förutsättning atttalan väckts före ikraftträdandet av den nya lydelsen. I enlighet härmedskulle make som bär den huvudsakliga skulden till sammanlevnadens hävandenormalt gå förlustig rätt till underhållsbidrag. Talan som nämns iövergångsbestämmelsen torde avse yrkande om rätt att utfå underhållsbidrag. Dennya lydelsen, med begränsningen av bidragsrätten borttagen, är förmånligare förden bidragskrävande än den äldre och bör enligt hovrätten utan olägenhet 1973: 32 256 kunnatiUämpas vid ikraftträdandet. Hovrätten påpekar slutligen att, omen av två makar väcker talan om äktenskapsskillnad och dom på hemskUlnadtidigare meddelats, enligt förslaget äldre lag skaU tillämpas, såvidahemskillnadsdomen inte förlorat sin verkan. I äktenskapsskillnadsmålet skallutredas om hemskillnadsdomen förlorat sin verkan eller ej, något som kanföranleda särskild tvist mellan makarna. Hovrätten frågar sig om denna ordninghar några praktiska företräden framför den att låta ny lag utan vidare gällavid prövning av målet om äktenskapsskUlnad. Om ny lag skall tillämpas börenligt hovrätten förutgången hemskillnad ha sådan verkan att kravet påbetänketid är uppfyllt. Hovrätten för Nedre anser att punkt 9 iövergångsbestämmelserna bör utgå. Erforderliga stadganden angående tillämpningövergångsvis av äldre regler om bodelning fmns upptagna i punkterna 7 och 8.Ett särsldlt stadgande i punkt 9 angående tillämpligheten av 13 kap. kanföranleda ovisshet i frågan vad som skall gälla övergångsvis beträffandeexempelvis 6 kap. 2 och 6 a §§ framhåller hovrätten. 6.1Rätt för fadern till barn utom äktenskap att få vårdnaden Förslaget att fadern tUl ett barn utom äktenskapskall kunna få vårdnaden om barnet, om det finnes skäligt med hänsyn tillbarnets bästa, tillstyrks av övervägande antalet remissinstanser. I någrayttranden framförs dock viss tveksamhet mot förslaget. delar desakkunnigas mening att den på samlevnaden grundade samhörigheten mellan barnetoch vardera av föräldrarna utgör ett starkt skäl för att man, oberoende avföräldrarnas civUstånd, fritt utifrån barnets bästa skall kunna tillerkänna denav föräldrarna vårdnaden, som är mest lämplig därtill. Under förutsättning attfadern sammanlevt med barnet tillstyrker tingsrätten därför att fadern tillbarn utom äktenskap tillerkänns vidgade möjligheter att erhålla vårdnaden.Mera tveksamt finner tingsrätten det vara om man i de fall någon sammanlevnadinte förelegat skall frånta modern till barn utom äktenskap hennes legalaföreträde tUl vårdnaden. Med hänsyn till införandet av full arvsrätt mellanbarn utom äktenskap och dess fädernesläkt och till att utgångspunkten förprövningen alltid skall vara hänsynen tUl bamets bästa, vill tingsrätten dockinte motsätta sig de föreslagna ändringarna i 6 kap. 12 § FB. Socialstyrelsenbetonar att inte endast eller huvudsakligast ekonomiska faktorer får varaavgörande. Uppenbarligen bör en far som efter barnets födelse kommiti goda ekonomiska om.ständigheter inte kunna använda detta som argument för attpå sig få överförd vårdnaden om ett barn, som lever i små ekonomiskaomständigheter men under emotionellt trygga förhållanden hos modern. Det ärdärför viktigt att vårdnadsfrågan avgörs i barnets livoch att ett sådant beslut inte utan mycket starka skäl därefter ändras. Dettaställer naturligtvis särskilda krav på barnavårdsnämndernas handläggning avsådana ärenden. och socialvårdskonsulenten i ifrågasätterom förslaget är ägnat att främja barnets bästa, även om det frånjämlikhetssynpunkt är riktigt att fadern får samma möjlighet som modern att blivårdnadshavare. Socialvårdskonsulenten påpekar att de utomäktenskapliga barnenhittills har varit förskonade från stridighe- 1973: 32 257 terom vårdnad och umgängesrätt. Med förslaget kan befaras att antalet ärendenrörande vårdnad och handräckning kommer att öka. Även sociala centralnämnden iGöteborg anmärker att den föreslagna ändringen kommer att medföra ökning avantalet vårdnadsärenden med följande ökning av antalet vårdnadsutredningar. LO ställer sig något tveksam till förslaget i dendel det innebär att far till barn utom äktenskap, där föräldrarna inte har föravsikt att leva samman, tUlerkänns samma rätt som modern beträffande vårdnaden.Det är särskilt en omständighet som inger LO viss tveksamhet. Antalet barnfödda utom äktenskapet med utländska fäder bosatta utomlands ökar. Konsekvensenav den nu föreslagna lagstiftningen kan bli att fadern får vårdnaden ombarnet. Därigenom kan modem i praktiken komma att beskäras även möjlighet tillumgängesrätt med barnet. Antalet abortansökningar kan komma att öka starkt omkvinnan upplever det som en allvarlig fara att hon kan komma att fråntasvårdnaden om det väntade barnet. LO vill inte ställa sig avvisande tUlförslaget men hemställer att de redovisade synpunkterna beaktas i den kommandelagstiftningen. Även pekar på de problem som uppstår i falldå modern men inte fadem är svensk medborgare och framhåller att man kan räknamed uppslitande konflikter och svåra avgöranden i ett inte ringa antal fall.På vilket sätt, frågar samfundet, och från vilka utgångspunkter skall manavgöra vad som kan vara förenUgt med barnets bästa, när exempelvis fadern kanbereda barnet en enligt hans och hans omgivnings uppfattning god miljö ochuppväxt i ett annat land med helt annan kultur och andra traditioner, annatsynsätt på uppfostran, skolgång, utbildning etc, under det att modernsförhållanden i ter sig strävsamma, kanske torftiga, och barnet blirhänvisat till en i vårt land allmänt accepterad uppfostran och skolgång? Medalltmer ökande kommunikationer och kontakter med andra länder kommer heltnaturligt sammanboende föräldrar i allt större utsträckning att tillhöra olikaländer och kulturkretsar. Även om man inte kan ge direkta anvisningar om hurbarnets bästa skall bedömas i dylika fall, finner samfundet det erforderligtmed en något klarare vägledning i motiven, när man ger fadem denna vidgademöjlighet att få vårdnaden om sitt barn. Det är enligt samfundet intetillfyllest att hänvisa till att vägledning torde kunna hämtas i praxis när denya reglerna varit i bruk . I praktiken är problemen redan nusynnerligen svåra att bemästra och kommer att så förbli under överskådligframtid. I dessa komplicerade fall kan inte ens ett försök till förståelsespåras hos ena parten och dennes omgivning för vad andra parten från sinutgångspunkt anser vara bäst för bamet. De sakkunnigas hänvisning till den gradav samhörighet som föreligger mellan fadern och bamet bör enligt samfundetdärför kompletteras med ytterligare, konkreta synpunkter. i anmärker att desakkunniga synes ha behandlat vårdnaden enbart som en rättighet och bortsettfrån att det också är fråga om en skyldighet. Möjlighet för modern att ansökaom att fadern skall ha vårdnaden diskuteras nämligen över huvud taget inte.Länsstyrelsen anser detta vara en brist. finns ensamma kvinnor somav en eller annan orsak Inte kan eller inte anser sig kunna ta hand om ettbarn. Ofta lämnas barnet till adoptivföräldrar. Men det är inte i alla dessafall uteslutet att fadern som oftast har bättre ekonomi skulle kunnatutöva vårdnaden. Av hänsyn till både modern och bamet hade det därför enligtlänsstyrelsen varit berättigat om de Prop.1973: 32 258 sakkunniga åtminstone diskuterat möjUgheten för modern attansöka om att vårdnaden skall överföras på fadern. Fredrika-Bremer-Förbundetframför motsvarande synpunkter. 6.2 Rätt för föräldrar till bam utom äktenskap att fåvårdnaden gemensamt I frågan om sammanlevande ogiftaföräldrar gemensamt bör kunna få vårdnaden om sina barn är remissopinionensplittrad. För de sakkunnigas förslag uttalar sig och Falutingsrätter, , medicinska fakulteten vid ,länsstyrelserna i och , sociala centralnämnderna iGöteborg, , och , barnavårdsnämnden och socialnämndeni kommun, , statens socialvårdskonsulent iGöteborgs och län, ärkebiskopen, i ärkestift,, . Föreningen kommunal- och landstingsanstäUdafamiljerådgivare. ,, , Husmodersförbundethem och samhälle och . och finner visserligen attförslaget otvivelaktigt medför de nackdelar som reservanterna har anfört menanser att det ändock bör accepteras. finner förslagetmera ägnat att tillgodose faderns än barnets intressen och anser att det säkertkommer att medföra en ökning av antalet vårdnadstvister vid domstolarna. Som skälför sitt tillstyrkande anför tingsrätten intresset av att en konsekvent linjehålls tUl neutralitet mellan olika samlevnadsformer mellan man och kvinna.Tingsrätten finner det heller inte kunna bestridas, att förslaget i vissa fall om än ytterligt sällsynta kan medföra att barnets bästa blir i högre gradtillgodosett, om båda föräldrarna vet sig vara i lika mån rättsligt förpliktadeatt svara för dess person. Medicinska fakulteten vid framhåUeratt det med hänsyn till barnets bästa är värdefullt att fadern får ökade möjligheteratt överta vårdnaden. Majoritetens förslag är från mentalhygienisk synpunktklart att föredra framför reservanternas med hänsyn till barnets bästa. Defördelar det innebär att sammanboende föräldrar gemensamt har vård och ansvarför barn väger enligt fakulteten avsevärt tyngre än riskerna för att vårdnadenom ett barn delas av ej sammanboende föräldrar. barnavårdsnämndfinner att förslaget från barnavårdssynpunkt i princip måste bedömas positivt,då det innebär ett steg mot ytterUgare jämställdhet mellan bam i och utomäktenskap. Det innebär också ett tillmötesgående mot det stora och växandeantal unga föräldrar, som önskar ta det gemensamma ansvaret för sina barn.Många ogifta samboende föräldrar visar enligt nämndens erfarenhet storförvåning, ibland upprördhet, när barnavårdsmannen upplyser dem om att bametinte står under deras gemensamma vårdnad och inte heller kan göra det. Deuttalar då ofta oro för att svårigheter skall möta fadern att få vårdnaden ombarnet, om modern skulle avlida. Fall där uppblossande motsättningar mellanmoderns släkt och barnets far har försenat handläggningen av vårdnadsfråganefter moderns död har också förekommit. Även om fadern i dessa fall fåttvårdnaden, har pro- 1973: 32 259 cessenskadat hans och därmed också barnets förhållande tiU släktmg-ama på modemssida. Att svårigheter och problem av detta och liknande slag undanröjs måsteenligt nämnden bedömas som starkt positivt. i anser attförslaget bör kompletteras med en bestämmelse om skyldighet att anmälagemensam vårdnad om de ytterUgare syskon som kan komma att födas inom familjen.Föreningen kommunal- och landstingsanstäUda familjerådgivare anser att om detförsta bamet i en famUj står under även faderns vårdnad bör följande barnautomatiskt också göra det. i anser att bäggeföräldrarna i samlevnadsfallen automatiskt borde bli vårdnadshavare för sinabarn. För att lösa problemet med den gemensamma vårdnadendå samlevnaden upphör föreslår att möjligheter öppnas för detallmänna att i sådana fall aktualisera vårdnadsfrågan. Det är nämligen enligtsocialstyrelsen från flera synpunkter mindre tillfredsställande att gemensamvårdnad består kanske efter samlevnadens upplösning. Det kan bl. a.medföra vissa besvär vid tillämpning av bamavårdslagen i sådana fall avingripanden från sida där t. ex. bägge vårdnadshavarna skallkommuniceras eller få tillfälle att samtycka tiU åtgärdema. Barnavårdsnämndernahar redan nu erfarenhet av problem då vårdnadshavarna vistas på skilda orter.När förslaget genomförs kan man vänta sig att problemet kommer att få vidgadomfattning. Styrelsen anser att en ändring av barnavårdslagen eventuellt kanbli erforderlig eller att det kan finnas skäl att öppna möjlighet församhället att även i andra fall än som anges i 6 kap. 6 § FB vidta åtgärder föratt få den rättsliga vårdnaden överförd på den av föräldrarna hos vilken bametvistas. Motsvarande uppfattning har sociala centralnämnden i . Statens socialvårdskonsulent i och framhåller att en del praktiska problem måste regleras klarare och påpekaratt de sakkunniga exempelvis torde utgå från att dom eller avtal omunderhållsbidrag förfaller i och med att föräldrarna gör anmälan om att utövavårdnaden gemensamt. Även pekar på vissa praktiskanackdelar. Genom att underhållsskyldigheten mte kan krävas ut på samma sätt aven vårdnadshavare kan exempelvis bidragsförskott inte utgå vid en separation,förrän vårdnadsfrågan avgjorts av domstol. Är partema oense kan rättegången taavsevärd tid. Här uppkommer sålunda samma läge som när makar med bam flyttarisär utan att vårdnadsfrågan reglerats. En annan risk är enligtnämnden att modern ej klart inser vad det Innebär att båda föräldrarna blirvårdnadshavare. Väsentligt är därför att modem på lämpligt sätt tillförsäkrasinformation. Frågan bör observeras i samband med att man tar ställning tiU deti betänkandet (SOU 1972: 62) framlagda förslaget om avskaffande avbamavårdsmannainstitutionen. På barnavårdsmannahåll har vidare enligt nämndenyppats viss oro för att utiändsk far som får del i vårdnaden lättare kan skiljamor och bam åt genom att föra med sig barnet och bosätta sig med detta i sitthemland. i anser att medbarnets bästa som riktmärke är den traditionella grandsynen att modernautomatiskt skall bli vårdnadshavare för bam utom äktenskap mycket diskutabel.Nämnden finner det därför förvånande, eftersom majoritetens förslag i andraavseenden är väl anpassat till ett modernt samhälle, att de sakkunniga i så litenomfattning sökt ge fadern möjUghet att få vårdnaden om sitt Prop.1973: 32 260 barn utom äktenskap. EnUgt nämndens uppfattning ärmajoritetens förslag mycket moderat. De förändringar som föreslås synes fortfarandeinnebära en klar prioritering av äktenskapet som samlevnadsform. Man kan enligtnämnden ifrågasätta huruvida de sakkunniga ens strävat mot att uppfyUagrandtanken att lagstiftningen skaU söka förhålla sig neutral till olikasamlevnadsformer. Eftersom det är samlevnadsformen som avgör om fademautomatiskt skall bli vårdnadshavare ifrågasätter nämnden om föreslagnaregler, Uksom de gällande, tar hänsyn tiU bamets bästa. ÅtskUliga remissinstanser ansluter sig tUl den uppfattningsom framförs i , och reservation och avstyrkerförslaget om möjlighet för fadem att i samlevnadsfallen bli vårdnadshavare förbarnen. Dessa remissinstanser är , hovrätten för Nedre ,och tingsrätter, länsstyrelserna i samt Göteborgsoch län, socialvårdskonsulenten i , statensbarnavårdskonsulent i , , socialutredningen,överförmyndarnämnden i , . , , och Yrkeskvinnors klubbars riksförbund. Statensbarnavårdskonsulent i anser att ogifta sammanboende, om de vUlkomma under samma lagregler som gifta, bör hänvisas till att ingå äktenskap.Riksskatteverket befarar att det finns risk för förhastade anmälningar. erfarenheter förekommer det ofta att mödrar till barn utom äktenskapkort tid efter barnets födelse anmäler till pastorsämbetet att barnet skallbära fadems släktnamn. Efter endast något eller återkommer modem medanhållan att bamet skall återfå hennes släktnamn därför att föräldrarnaseparerat. framför vidarevissa invändningar mot att anmälan om att fadem skall vara vårdnadshavare skallinges tiU folkbokföringsmyndigheten och registreras av den. Bevis om attanmälan har gjorts torde enligt verket komma att krävas av rätten vid eneventuell senare ansökan om att vårdnaden skall tilläggas endera avföräldrarna. Skulle rätten meddela sådant beslut måste underrättelse om detsändas till folkbokföringsmyndighet för anteckning i registten.Folkbokföringsregistren skulle annars komma att innehålla felaktiga uppgifterom vårdnaden. Det vore enligt verket inkonsekvent att endast vissa anmälningaroch beslut i vårdnadsfrågor blev föremål för anteckning. En registrering avsamtliga anmälningar och beslut i vårdnadsfrågor skulle emellertid innebäraett komplicerat aviserlngs- och anteckningsförfarande för folkbokföringsmyndigheterna,vUket sannolikt skulle rymma åtskilliga felrisker. Vidare måste domstolarnaåläggas ett omfattande underrättelseförfarande. anser därföratt en registrering i folkbokföringen av vårdnad om barn inte bör införas utanen närmare utredning om värdet och användningen av en sådan registrering. Remissinstanserna finner det tUlfredsställande attvårdnadsfrågan enligt förslaget skaU avgöras uteslutande med hänsyn tUl bametsbästa. i understryker att domstolar- 1973: 32 261 nai större utsträckning än som sker bör ta hänsyn tUl barnets bästa även omföräldrama är ense i vårdnadsfrågan. Om utredning genom barnavårdsmyndighetangående den tilltänkte vårdnadshavarens lämplighet gjordes i störreutsträckning än , skulle troligen antalet fall av ingripande enligtbamavårdslagen kunna nedbringas. Kommunförbundetframhåller att det för såväl vårdnadsfrågans som umgängesrättsfrågans riktigalösning torde vara av stor betydelse under vUka former frågorna förbereds ochavgörs i de fall då samhällets medverkan erfordras. Former för en vidgadmedverkan från samhällets sida genom representant som företräder enbart barnetsintressen såväl under ärendets handläggning som vid beslutets verkställande börenligt förbundet övervägas liksom vidgade möjligheter till anpassning avvårdnads-och umgängesrättsbesluten till förändringar i situationen. Förbundetfinner att det kan vara svårt att tillgodose dessa synpunkter inom den nuvarandehandläggningsordningen för vårdnads- och umgängesrättsären-den och anser att enförvaltningsprocessuell handläggning under medverkan av de allmännaförvaltningsdomstolarna och bamavårdsnämn-dema möjligen skulle ge bättreföratsättningar för en smidig och rationell behandling av dessa ärenden.Förbundet är emellertid inte nu berett att ta ställning till denna fråga somkräver omfattande utredning och överväganden. som sociala centralnämnden i utgår ifrånatt förslaget kommer att medföra ett ökat antal vårdnadsprocesser. Detta medförenligt centralnämnden ökat arbete för bamavårdsnämnderna och därmedkostnadsökningar för kommunerna. Även understryker att de nyareglema om vårdnad om bam kommer att ställa stora krav på barnavårdsnämnderna.Det finns därför anledning att ställa frågan vilka ekonomiska resurser och vUkaadministrativa regler som är nödvändiga för att samhället på bästa sätt skallkunna tillvarata barnens rätt. a. är det enligt styrelsen nödvändigt meden utbyggnad av den barnpsykiatriska verksamheten, vars tjänster i allt störreutsträckning torde komma att efterfrågas. En intensivare samverkan mellanolika bamavårdande organ, särskilt barnavårdscentraler och barnavårdsnämnder,kan bli erforderlig. Styrelsen framhåller att det säkerligen blir anledningatt återkomma till dessa problem i samband med den kommande diskussionen ombamavårdsmannainstitutionen. LOframhåller önskvärdheten av ett propositionsuttalande om vikten av attvårdnadshavaren, oavsett om barnet är fött i äktenskap eller utom äktenskap,mte försvårar umgängesrätten för den andra parten. Det bör av uttalandet framgåatt den som åsidosätter sina skyldigheter härvidlag kan komma att bedömas sommindre lämplig som vårdnadshavare. Kommunförbundetföreslår att uttrycken bam i äktenskap och bam utom äktenskap utmönstras urföräldrabalken. Hovrätten för Nedre framhåller att orden "tillbarn i äktenskap" i FB 12 kap. 1 § andra stycket andra punkten bör utgå omden föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 12 a § införs. Åklagaresskyldighet enligt FB 6 kap. 6 och 12 §§ att till rätten anmäla behov avvårdnadshavare berörs av dels RA, som anser att bestämmelserna bör kvarstå,dels överåklagaren i och länsåklagaren i län. De bådasistnämnda anser att åklagares skyldighet i nämnda avseende bör upphöra.Länsåklagaren i län finner att uppgiften ligger helt utanför åklagarensnormala arbetsuppgifter. nomveterUgt har åklagare aldrig gjort någon sådan anmälan och han anser dettillräckligt att bamavårdsnämnd jämte andra behöriga iakttar de intressen somparagraferna avser att skydda. Överåklagaren i framför motsvarandesynpunkter.