prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Flertalet remissinstanser berör innebörden av program- ochproduktionsansvar för försvarsforskning endast i samband med synpunkter päolika organisationslösningar, I fråga om formerna för inriktning ochdimensionering av forskningsprogrammet framhåUer dock överbefälhavaren bl, a,att det är väsentligt att behovet av forskning kartläggs i intim samverkan påaUa nivåer mellan forskningsorgan och avnämarmyndigheler. Liknande synpunkterframförs av försvarels forskningsanstalt. Överbefälhavaren anser vidare attbetänkandet inte tillräckUgt tydligt belyser hur avnämarnas intressen skaU tillgodosesnär forskningsprogrammet utformas. Överbefälhavaren förutsätter dock, Uksomforskningsanstalten, att företrädare för centrala staber och förvaltningarUksom hittiUs får la aktiv del i ruUningen av planerna inomavvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning. anser del olämpUgt att som utredningenskilja på program- och produklionsansvar med hänsyn bl. a. till de inveckladeansvarsförhållanden som då uppstår mellan program- och produktionsmyndigheler. Flera remissinstanser diskuterar de mål och värderingarsom utredningen anser vara styrande för valet av organisatorisk lösning. Beträffande ambitionsnivån för försvarsforskningenframhåller överbefälhavaren bl.a. att lotalförsvarsmyndighe-ternas anspråk inte helt har kunnat tillgodoses inomramen för tillgängliga resurser. Överbefälhavaren anser att huvuddelen avplanerings-, studie- och forskningsresurserna även kommer att fåsatsas på verksamhet som syftar tUl att ange och konkretisera alternativahandlingslinjer för att nå uppställda mål, även om kraven skärps i fråga omunderlag av miljö- och sam hällsstudie-karaktär. understryker hksomflera andra remissinstanser, däribland , att dekrav som planeringssystemet ställer på forsknings- och utvecklingsverksamhetenleder till att ambitionsnivån för försvarsforskningen måste sättas högt.Forskningsanstalten pekar särskilt på vikten av en långsiktig kunskapsuppbyggnadinom områden som kan ha stor betydelse för totalförsvaret pä sikt. Svenska utvecklingsaktlebolaget tar upp utredningens kravpå forskning för att skapa större handUngsfrihel i beslutssituationer och menaratt dessa krav inte bör drivas för långt. Strävan efter handlingsfrihet börvägas mot det faktum att mycket kostnadskrävande försvarsforskning inte gernågon utdelning innan motsvarande fysiska system tiUförs försvaret. Formerna för att organisatoriskt fördela ansvaret för attta fram underlag för perspektivplaneringen har särskilt intresserat deplaneringsansvariga myndigheterna. Det underlag som behövs för perspeklivplaneringen är enUgtöverbefälhavaren i huvudsak ett resultat av försvarsgrenarnas studie- ochplaneringsverksamhet och är i sin tur till viss del baserat på deforskningsresultat som produceras av forskningsorganen. För att en myndighetskall kunna utöva sitt planeringsansvar krävs enligt överbefälhavarens uppfattningatt myndigheten har det direkta ansvaret för och själv bedriver erforderUgstudieverksamhet. En sådan verksamhet innefattar såväl analys av mål somundersökning av handUngsvägar att helt eller delvis förverkliga målen.Utredningens förslag innebär att överbefälhavarens och försvarsgrenschefernasansvar för planeringsarbetet ändras i förhållande till nu gällandeinstruktioner. En sådan förändring skulle starkt minska effekten avplaneringsarbetet och avstyrks av överbefälhavaren, Perspektivplaneansvariga myndigheters planerings- ochstudieverksamhet bör enligt ansvarsmässigt hållasklart åtskild frän forskningsverksamheten. Liknande synpunkter framförs avcivilförsvarsstyrelsen. EnUgt överbefälhavaren bör försvarsdepartementet haansvaret för inriktning, samordning och värdering av de miljöstudier ochstudier av del svenska samhällets förändring som behövs för all ge underlag förstatsmakternas ställningstaganden om utformningen av vår säkerhets- ochförsvarspolitik, medan programansvar för dessa studier bör åläggas demyndigheter som har ansvar för perspektivplaneringen. anser bl, a, att försvaretsforskningsanstalt bör ha Prop,1973:88 29 ansvar för fortlöpande verksamhet av forskningskaraktärmed anknytning till miljöstudier, medan överbefälhavaren i samråd med övrigamyndigheter med ansvar för perspeklivplanering bör svara för fortlöpandestudier av militärteknisk natur i anslutning till oUka angreppsfall. Därtillkan enligt behövas periodiskt återkommande utredningar,vari bl, a, ingår företrädare för statsdepartementen. EnUgtöverstyrelsen för ekonomiskt försvar måste de erforderUga forskningsinsatsernaför verksamhet av samhällsstudiekaraklär ledas och samordnas på ett sätl somnärmare bör utredas för alt man skall få en meningsfull planering mellan olikasamhällssektorer. Frågan omansvarsfördelningen inom forskningsorganisationen tas upp av försvaretsforskningsanstalt, som betonar betydelsen av att som grund förforskningsplaneringen skapa en överblick över såväl forskningsbehov sommöjligheter att tillgodose dessa. Långtgående ansvarsdelegering iforskningsverksamheten anses vidare nödvändig bl. a. för att skapa en gynnsamforskningsmiljö. bör enUgt anstalten ha så få nivåersom möjligt för alt ge snabba informationsvägar mellan ledning och forskare. 1 sambandmed ansvarsfördelningen inom forskningsorganisationen kommer fleraremissinstanser även in på principerna för forskningens finansiering.Överbefälhavaren anser att finansieringsfrågorna inte har blivit tillräckUgtbelysta i betänkandet. Försvaretsforskningsanstalt framhåller all finansiering genom sekundäruppdrag medförrisk för att forskning som ger resultat på kort sikt i alltför hög gradföredras framför mer förnyande långsiktig forskning. För långsiktig forskningbör därför lämnas primäruppdrag till forskningsmyndigheterna. Liknandesynpunkter framförs av flygtekniska försöksanstalten som anser attfinansiering över styrelser eller råd som inte själva utnyttjarforskningsresultaten knappast erbjuder några fördelar som uppväger de kostnaderoch nackdelar som är förenade med en sådan organisation. FörsvaretsralionaUseringsinslitut finner det angeläget att behålla och om möjUgt stärkaforskningskonsumenternas programansvar. Statskontoretfinner att det i många fall är lämpligt från principiell synpunkt att skildaorgan beställer och utför forskningen. Risker finns dock för att vissaforskningsplaneringsfunklioner i så fall dubbleras. Försvarsforekningenssamordning med övrig forsknings- och utvecklingsverksamhet inom landet ifrågasättsinle av någon remissinstans. Som framgår av yttrandena anses det dock ofta varaen awägningsfråga, hur långt denna samordning skall drivas. Försvaretsforskningsanstalt anser i Ukhet med utredningen att produktionsekonomiskaralionaliseringsslrävanden måste vägas mot nackdelarna med ökad målspUllring.Forskningsanstalten påpekar alt samordning medför bl. a. att forskarna fårmindre tid för forskning. framhåller att samverkan medden civila sektorn för med sig väsentliga samordningsproblem, i synnerhet omforskningen har skilda mål oeh tidsprogram. kan inte godta allförsvarsforskningens kontaktvägar och forskningsresultat försämras på grund avsamordning med civil forskning, t, ex, sä alt tidsschemat förmaterielanskaff-ningsprocessen påverkas ogynnsamt. Liknande synpunkter framförsav som menar alt samordningen inomförsvarssektorn är avgörande för det totala resultatet. Från denna utgångspunktgäller det sedan att hitta former för effektiv samordning av den samladetekniska forskningsproduktionen inom statsförvaltningen. framhåUer att försvarsforskningensresurser och dess resultat bör utnyttjas även av andra samhällssektorer. En ökad samverkan mellan miUtär oeh civil forsknings- ochutvecklingsverksamhet bör enligt Svenska utvecklingsaktiebolaget i princip skegenom att uppdrag i något ökad omfattning läggs ut på svenska industrier ochforskningsorgan utanför försvaret. Härigenom kan industrins konkurrenskraftfrämjas som försvarsforskningens effektivitet kan ökas.Ingenjörsvetenskapsakademien betonar betydelsen av ett välutvecklat kontaktnätmellan , försvarsindustrierna och deforskningsproducerande organen och pekar därvid på den betydelse försvaretsforsknings- och utveckUngsuppdrag tUl svensk industri har haft på kunskapsnivåni berörda företag. Behovet av ökad samordning mellan den försvarsmedicinskaoch den fredsmedicinska forskningen understryks av försvarets sjukvårdsstyrelseoeh . Inom den medicinska forskningen är det enhgtsocialstyrelsen svårt att särskilja försvarsmedicinsk forskning från annanforskning. Den försvarsmedicinska forskningen måste vara intimt knuten lill denfredsmedicinska forskningen både i fråga om organisation och grundläggandemedicinska frågeställningar. Flera remissinstanser, bl. a. överbefälhavaren, försvaretsmaterielverk och Svenska utvecklingsaktiebolaget anser liksom utredningen altvissa prioriteringsproblem mäste uppmärksammas vid en breddad samordning mellanolika samhällssektorers forskningsprogram. Remissinstanserna är eniga med utredningen om althuvudalternativ 1 till organisation av försvarsforskningen har övervägandenackdelar. Enligt överbefälhavaren blir samordningsmöjligheterna i detta fallt. o, m, sämre än f, n. även om alternativet skulle kunna ha vissa fördelar fördet militära försvaret. finner alternativets starkareanknytning av forskningen tiU avnämarna intressant men anser sig inte f, n,kunna bedöma om del innebär en förbättring i förhållande till nuläget. Inställningen till huvudalternativ 2 är mera positiv. Dennärmare utformningen av alternativet är emellertid enligt civilförsvarsstyrelseninte tillräckligt belyst. och kaninte godta alternativet från medicinsk forskningssynpunkt. Övrigaremissinstanser anser sig i huvudsak kunna godta huvudalternativ 2 som entänkbar grund för fortsatt utredning. Överstyrelsen för ekonomiskt försvarförordar alternativ 2, dock med vissa ändringar. Det största antalet remissinstanser föredrar huvudalternativ 3 som utgångspunkt för fortsatta överväganden. Övrigaremissinstanser, med undantag av och överstyrelsen förekonomiskt försvar, synes överlag kunna godta alternativet. Beträffandehuvudalternativ 4 är remissinstansernas reaktion helt negativ. Utöver denackdelar som utredningen har påtalat bör enligt överbefälhavarensekretessfrågan uppmärksammas. betonar särskiltatt alternativet motverkar en ökad samverkan mellan teknisk-naturvetenskaplig,medicinsk och samhäUsve-tenskaplig forskning för försvarsändamål och försvårarsamarbetet mellan forskningsanstalten och dess huvudavnämare inom försvaret. Remissyttrandena ger utslag till förmån förhuvudalternativen 3 resp, 2 i nämnd ordning. Remissinstansernas ställningstagandenföljs dock av en rad reservationer. Dessa är delvis mycket långtgående och harnärmast karaktären av helt nya förslag. Invändningarna frän de myndigheter somnärmast berörs av organisationsförslagen har en gemensam grund. Utredningensförslag om en bättre samordning av forskningen såväl inom försvarssektorn sommot samhället i övrigt godtas. Myndigheterna ifrågasätter emellertid om intedessa samordningsbehov kan tillgodoses i huvudsak genom förbättringar inomnuvarande organisation och ställer sig tveksamma tUl behovet av en serviceenhetför perspektivplaneunderlag och en styrelse för försvarsforskning, I fräga omutredningens förslag om en för totalförsvaret gemensam serviceenhet förperspektivplaneunderlag knu-ten till forskningsorganisationen finner sålundaöverbefälhavaren det varken nödvändigt eUer lämpligt att tillskapa en sådanenhet. Enhetens uppgifter bör fördelas meUan forskningsorganen och övrigatolalförsvarsmyn-digheter. Därvid kan övervägas att knyta ett särskiltsekretariat för mUjö-och samhällsstudier till forskningsorganisationen.Liknande synpunkter framförs av . Inte heUer försvaretsforskningsanstalt finner en särskild serviceenhet klart motiverad.Forskningsanstalten anser att frågan bör övervägas ytterligare. Civilförsvarsstyrelsenavvisar helt förslaget om en serviceenhet, bl. a. med hänvisning till att ensådan lösning skulle innebära att den egentUga planeringsverksamhetenorganisatoriskt skiljs från de planeringsansvariga myndigheterna. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar anser alt en serviceenhet bör finnas inomforskningsorganisationen, men all dess uppgifter bör begränsas till främstunderlag av miljö- och samhällsstudiekaraklär. Arbetet på att ta fram ochvärdera alternativa utformningar för olika delar av totalförsvaret på lång siktbör bedrivas inom de myndigheter som har planeringsansvar. anser all mUjö-studier och studier av det svenska samhällets förändringbör bedrivas i en produktionsenhet som är fristående från de militära staberna.Sambandet mellan dessa studier och produktionen av underlag tillperspektivplaneringen är starkt och verksamheterna bör därför enligtinstitutet bedrivas vid samma produktionsenhet. Institutet förordar i likhetmed utredningen att en serviceenhet för perspektivplaneunderlag inrättas. Prop,1973:88 32 biträder förslaget om en serviceenhet.Verket pekar bl. a. på att perspeklivplaneringen är en planering som återkommermed avbrott och som främst lämnar underlag för statsmakternas poUtiskaställningstaganden i frågor om försvaret . Riksrevisionsverketframhåller all enheten bör byggas upp på grundval av en fortlöpande utvärderingav effekten av en höjd ambitionsnivå för långsiktsplaneringen. stöder förslaget om en serviceenhel, bl,a, med hänvisning lill behovet av att samordna fredsmedicinsk ochförsvarsmedicinsk långsiktsplanering. Statskontoret föreslär att en särskild utredning tillsättsmed uppgift att undersöka behovet av ett organ för att ta fram underlag förlångsiktsplanering (perspektivplanering) för hela statsförvaltningen.Försvarssekloms omedelbara behov av sådant underlag föresläs bU tUlgodosettgenom en tillfäUig arbetsgrupp. Enligt måste mannu överväga att inrätta en central enhet för sådana långtidsstudier som är avintresse för flera organ inom statsförvaltningen. Liknande tankegångar kanutläsas av yttrandena från LO och TCO. Det finns enUgt dessa remissinstanserett behov av framtidsstudier och prognoser även inom andra samhällssektorer. LOoch TCO anser att möjligheterna att föra över delar av den allmännaprognosverksamhelen tiU ett gemensamt organ för departementen bör utredasnärmare. Flera remissinstanser ifrågasätter om inte desamordningsbehov som skall tiUgodoses av styrelsen för försvarsforskning kanlösas i huvudsak inom nuvarande organisation. Enligt överbefälhavaren finns det inte några olöstasamordningsproblem inom försvarssektom som motiverar alt en styrelse förförsvarsforskning inrättas. Överbefälhavaren föreslår i stället att försvaretsforskningsanstalt får ett utökat programansvar för ej objektbunden forskningoch att anstaltens styrelse ges bättre representation för all lösa de uppgiftersom det ökade ansvaret kommer att medföra. Befintligaförsvarsforskningsinstitul bör vidare enhgt överbefälhavaren behållas somsjälvständiga myndigheter. I sin andra etapp bör utredningen enUgtöverbefälhavaren ägna särskild uppmärksamhet åt samordningen inom de medicinskaoch beteendevelenskapliga områdena samt åt forskningens anknytning tillmalerielanskaffningen inom försvaret. ifrågasätter om inte deuppgifter som utredningen föreslår för styrelsen för försvarsforskning börhandläggas inom försvarsdepartementet. Alternativen 2 och 3 får enligt försvaretsforskningsanstalt ganska likartade konsekvenser för forskningen.Forskningsanstalten anser sig därför f, n, inte kunna ta någon entydigställning tiU dessa alternativ. Innan ett nytt organ som styrelsen förförsvarsforskning inrättas bör enligt forskningsanstalten undersökas om intestyrelsens uppgifter kan lösas inom nuvarande organisation, varvid vissauppgifter skuUe kunna läggas på forskningsanstalten. anser att syftet med utredningensförslag kan Prop, 1973:88 33 nås genom att fördela om program- och produktionsansvar.Härvid bör enligt materielverket den samordnande funktionen inomförsvarssektorn läggas på forskningsanstaltens styrelse. Myndigheter med ansvarför perspektivplanering bör vidare fä programansvar för viss forskning medhuvudsyfte 2 som har nära anknytning tUl malerielanskaffningen.Produktionsansvaret för denna forskning bör läggas påmateriel-anskaffande myndighet. Därigenom säkerställs enligt materielverketsambandet mellan perspektivplanering och programplanering rörandematerielobjekt. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar föreslår ett någotmodifierat huvudalternativ 2, Ansvaret för samordning av forskningen inomtotalförsvarssektorn och för samarbetet med forskningsorgan inom andrasamhällssektorer bör enligt överstyrelsen Ugga hos ,vars styrelse då bör utökas med representanter för bl, a, överstyrelsen ochvissa andra myndigheter med centralt planeringsansvar inom totalförsvaret.Också styrelsen för teknisk utveckling anser att man bör överväga utvidgatansvar och utvidgade befogenheter för styrelsen för därigenom tillgodose behovet av en samordnadprogramplanering av försvarsforskningen. anmäler svårigheteratt tillgodogöra sig utredningen och att till alla delar inse konsekvenserna avutredningens förslag för berörda myndigheter. Institutet förordar atthuvudalternativ 3 som ett principförslag läggs tiU grund för fortsattutredningsverksamhet. Institutet föreslår dock att i stället för styrelsen förförsvarsforskning ett forskningsråd tillskapas för avvägningsprogrammet Allmänförsvarsforskning. Rådets ansvar bör enUgt institutet koncentreras kring vissaprogramfunktioner, t, ex, granskning av programförslag och anslagsframställningaravseende forskning, resursutveckUng m, m. samt rullning av planer inomavvägningsprogrammet. Serviceenheten för perspektivplaneunderlag , militärpsykologiska institutet och flygtekniskaförsöksanstalten bör i en sådan lösning utgöra självständiga myndigheter medprogram- och produktionsansvar för resp, verksamheter. Utredningen bör - framhållerinstitutet - i sitt fortsatta arbete dels genomföra kostnadsbedömningar avolika alternativ, dels förtydliga ansvarsfördelningen mellan oUka myndigheter. ställer sig tveksamt till en styrelsesom ledningsorgan för försvarsforskningen. Verket har för sin del inte kunnatfinna att utredningen lagt fram tillräckUga motiv för att en sådan ändring avnuvarande organisation skulle medföra bättre resultat. och försvarsmedicinskaforskningsdelegationen som båda godtar förslaget om en styrelse förförsvarsforskning anser att en försvarsmedicinsk forskningsnämnd bör inrättasunder styrelsen för försvarsforskning med representanter-för bl. a,sjukvårdsstyrelsen, och universiteten. Den översikt över försvarsforskningen i , sombetänkandet innehåller, visar enligt försvarsmedicinska forskningsdelegationenatt den försvarsmedicinska forskningen medelsmässigl sett utgör endast en Uten 1 saml Nr 88 del av den totala försvarsforskningen. Det framtidaplaneringsinstrumentet för försvarsforskningen måste därför utformas sä attdet medicinska inflytandet inte minskas jämfört med nuvarande organisation. Denförsvarsmedicinska forskningen konkurrerar i allmänhet inle med övrigförsvarsforskning om industrins forskningspotential, forskningsresurser viduniversitet och högskolor eller forskningsresurser inom försvaret. Däremotfinns ett stort krav på samordning mellan försvarsmedicinsk ochbeteendevetenskaplig forskning. Statensmedicinska forskningsråd förutsätter Uksom försvarets sjukvårdsstyrelse attförsvarsmedicinsk grundforskning även i fortsättningen finansieras och leds avforskningsrådet. , som förordar huvudalternativ 3,anser att behovet av samordning mellan den försvarsmedicinska grundforskningenoch den tillämpade försvarsmedicinska forskningen väl kan tillgodoses genomatt rådet har företrädare i lämpliga organ inom styrelsen för försvarsforskningoch omvänt. Direktiven för det fortsatta utredningsarbetet På grundval bl, a, av remissyttrandena uppdrog Kungl,Maj:t åt försvarsforskningsutredningen att utarbeta förslag omförsvarsforskningens framtida organisation inom ramen för det tidigareredovisade huvudalternativet 3 med vissa modifieringar, EnUgt vadjag i samband därmed anförde tiU statsrådsprotokollet skulle utredningen i sittfortsatta arbete utgå från att ett särskilt organ, motsvarande den avutredningen föreslagna styrelsen för försvarsforskning, skulle inrättas förledning och samordning av den försvarsinriktade forskningen.Samordningsuppgifterna inom försvarsforskningen skulle för delta organsvidkommande i allt väsentUgt begränsas till att centralt hålla sammanforsknings- och resursplanering medan ansvaret för forskningens genomförandeskulle Ugga på de forskningsproducerande organen. Beträffandeproducenlsidan anförde jag att utredningen borde överväga att samordnateknisk-naturvetenskaplig forskning med undanlag för objektbunden forskning ochutveckUng under styrelsen för försvarsforskning. kunde det bli frågaom att föra samman denna forskningsverksamhet i ett produktionsorgan, I frågaom försvarsmedicinsk, beteendevelenskaplig och annan forskning av icketeknisk-naturvetenskaplig karaktär anförde jag att utredningen medutgångspunkt i sin principiella uppfattning borde söka nå fram till en lösning,som på enklaste sätt tillgodosåg samordningsbehovet och främjadetvärvetenskapliga insatser. Jaganförde vidare bl, a. att samspelet mellan försvarsforskningen ochförsvarsplaneringen borde säkerstäUas i den nya organisationen. En utgångspunktför utredningens fortsatta arbete borde emellertid vara att upprätthåUa en klar åtskillnad mellan å ena sidan ansvaretför att bedriva forskningsverksamhet och förvalta forskningsresurser och åandra sidan ansvaret för alt bedriva studier och utredningar som behövs förplaneringsverksamheten inom oUka delar av totalförsvaret. Vidare anförde jagatt utredningen skulle utgå från att del sammanhållande ansvaret under Kungl,Maj:t för viss studie- och utredningsverksamhet, som föregår statsmakternasbeslut om mål och riktlinjer för planeringen inom totalförsvaret Uksom förerforderUg forskning för detta ändamål, skulle komma att Ugga på ett särskUtorgan med anknytning till försvarsdepartementet. Det ankom inte pä utredningenatt lägga fram organisationsförslag beträffande den nu berörda verksamheten.Med prop, 1972:45 har Kungl, Maj:t berett tiUfälle att ta del avförslag om inrättande av ett sekretariat för säkerhetspoUtik ochlångsiktsplanering inom försvarsdepartementet samt en beredning för långsiktiglotalförsvarspla-nering, Kungl, Maj:t uppdrog vidare åtförsvarsforskningsutredningen att i samråd med delegationen för lokaUsering avstatUg verksamhet pröva frågan om den framtida lokahseringen av försvaretsforskningsanstalt, Kungl, Maj:t uppdrog även ål försvaretsralionaUseringsinslitut att medverka i det fortsatta utredningsarbetet rörandeförsvarsforskningens organisation. Utredningen betecknar försvarsforskningen som s, k,sektoran-knuten forskning, dvs, sådan målbunden forskning som direkt syftar liUatt tiUgodose behov inom en viss samhällssektor. Enligt utredningen bestårhuvuduppgifterna för en sektoranknuten forskningsorganisation i att följa deninternationella forskningen och att göra dess resultat tiUgängliga förtillämpningar inom sektorn, bl, a, genom kompletterande egna forskningsinsatser.Den sektoranknulna forskningsorganisationen skall vidare bedriva eller låtabedriva s, k, riktad grundforskning inom områden där del är motiverat medhänsyn tiU de långsiktiga kunskapsbehoven inom sektorn och den nationella ochinternationella vetenskapliga utvecklingen. skaUslutligen medverka i oUka former av utrednings- och utvecklingsarbete inomsektorn dels för att säkerställa kunskapsöverföringen frän forskningsorgan tUlavnämare, dels för att forskningsorganen skall få direktinformation om oUkaavnämarbehov som underlag för sin egen planering. Nämnda uppgifter sammanfattarutredningen under begreppet forskningsorganisationens rådgivande funktion. Omfattningen av och ambitionsnivån för den del av denrådgivande funktionen som avser forskningsorganens medverkan i avnämarnasstudie-och utredningsverksamhet Uksom i objektbundel utvecklingsarbete fårenligt utredningen fortlöpande avvägas genom samrådsförfaranden mellan