prop · FW03207 · 1973-12-31 00:00:00 — LO förordar därför all engeneralklausul utarbetas mot skatteflykt genom kringgåendehandlingarför att ta ut vinst ur rörelse på sätt som innebär ej avsedd skatlelindring.Företagsskatteberedningen skulle härigenom få arbetsmässiga möjligheter attsyssla med mera långsiktiga frågor. Liknande synpunkter framförs av TCO, somockså anser att en generalklausul bör införas i skattelagstiflningen för attdels undvika all nya former av skatteflykt sätts i systematisk tillämpning ochdels begränsa omfattningen av kringgåendehandlingar för att ta ut vinst urrörelse på sådant sätt att ej avsedda skatteförmåner uppnås. En generalklausulbör enligt TCO kunna medföra en sådan begränsning av antalet transaktioner somsyftar tUl skatteflykt, att retroaktiv lagstiftning häremot inte skall behövatillgripas i samma omfattning som . Frågan om en generalklausul motskatteflykt tas också upp av , somerinrar om att förbundet tidigare i annat sammanhang påtalat behovet av en sådan bestämmelse. Vad som anförts i beredningens promemoria styrker denna uppfattning. Svårigheterföreligger att genom detaljreglering undanröja alla tendenser tUl skalleflykt.Förbundet anser därför att det på nytt bör övervägas, om inte möjligheten tillingripanden mot allt oftare förekommande transaktioner av mer eller mindreklandervärt slag måste sättas före betänkligheter inför det förmenta hot moträttssäkerhet och effektivitet hos lagstiftningen, som en generalklausulskulle föra med sig. Frågan om hela köpeskillingen för aktierna bör bli föremålför realisationsvinstbeskattning eller om denna på något sätl skall reducerasdiskuteras av flertalet remissinstanser. En relativt vanlig uppfattning är attdel bör föreligga möjlighet tUl avdrag för tUlskjutet belopp eller föraktiernas anskaffningsvärde. Kammarrätten i finner inte de skäl tlllräcktigtbärande, som anförts för etl avsteg från regeln i 20 § kommunalskattelagen attavdrag får göras för kostnader för inkomstförvärv. Som skäl för avdrag anförlänsstyrelsen i att del tillskjutna kapitalet elleranskaffningsvärdet för aktierna kan vara av betydande storleksordning och attdet i sådant fall kan synas stötande att beskatta hela köpeskillingen. Medhänsyn till svårigheten att förutse i vilken omfattning frågor av detta slagkan uppkomma torde man dock enligt mening kunna nöjasig med alt avdragsmöjligheten beaktas vid utformningen av dispensreglerna. Enliknande lösning framförs av Föreningen som påpekaratt rätt tUl sådant avdrag kan missbrukas. En skattskyldig som förvärvat aktieri ett bolag från en utomstående kan sålunda innan han i sin lur överlåteraktierna till ett annat av honom själv eller närstående ägt bolag ha tagit uten rörelsegren eller annan tUlgång, varigenom aktierna representerar etl lägrevärde än vid förvärvstillfället. Med generell avdragsrätt skulle i ett sådant faUskattskyldig genom en intern aktieöverlåtelse kunna tUlgodogöra sig tillgångarur bolaget som han får ersättning för tillskjutet kapital elleraktiernas anskaffningsvärde. På grund härav finns det enligt föreningen starkaskäl för den ståndpunkt beredningen intagit. Föreningen anser dock att enmöjlighet till dispens bör hållas öppen. i läntillstyrker den föreslagna regeln och anser onödigt komplicera denna endast isyfte att få ett materiellt sett riktigare resultat, då beskattningen av de ejföretagsekonomiskt motiverade överlåtelserna ändå blir så hård att de medhänsyn härtill ej kan genomföras. och i haruttryckt farhågor för all den föreslagna regeln mot kringgående av bestämmelsenatt beskatta förvärv av aktier i köparbolaget närslående bolag intekommer att bli tUlräckligt effektiv. Man anser beskattning bör kunna komma i frägaäven om inte "större delen av tillgångarna" i det ursprungligabolaget överförts. pekar på det fall då en rörelsegren med lågt bokfört värde, god lönsamhet och betydande övervärde i form av ej bokförda immateriella tUlgångaröverlåtits medan andra tUlgångar med högre bokfört värde, exempelvisfastighet kvarhålls i det överlåtande bolaget. För att beskära denna möjlighettill kringgående föreslår att uttrycket "större delen av tUlgångarna"utbyts mot "tUlgång" eller "icke obetydlig del av tUlgångarna". Svenska revisorsamfundet och SHIO anser att huvudregeln äralltför vid. Enligt samfundets mening bör denna gälla endast i sådana fall därägarstrukturen i huvudsak är densamma i såväl det överlåtna som del övertagandebolaget. Från SHlO:s sida framförs att endast aktieförsäljningar av den somtillsammans med närstående har bestämmande inflytande över båda bolagen böromfattas av bestämmelsen. har anförts en rad kritiska synpunkter mot såväl demotiveringar på vilka beredningen grundat sitt val av lagregel som självautformningen av denna. Förbundet delar inte beredningens uppfattning att detvid en intern aklieöverlåtelse annat än i undantagsfall är fråga omomvandling av lön tUl kapitalvinst. är det i stället fråga omen omvandUng av eget lill främmande kapital. Möjligen kan man sä:?a attvederbörande tUlgodogör sig privata medel tidigare än vad som skulle varitfallet vid en utskiftning eller en försäljning av förelaget, något som förreller senare måste ske med varje fåmansbolag. Det förhållandet att medel uttasför tidigt bör tillrättaläggas via utskiftningsskatten och inte på annat sätt.I den mån köpeskillingen fastställts för högt kan redan nu beskattning förförtäckt utdelning ske. En överlåtelse efter lägre värde än marknadsvärdetföranleder risk för ökad utskiftningsskatt i köparbolaget, ökad beskattning förrealisationsvinst i händelse aktie eller teckningsrätt i köparbolaget avyttrassamt gåvobeskattnmg, om aklieägarkretsarna i bolagen ej är identiska. Förbundeterinrar om att enligt gällande rätt beskattning inte utlöses, då tillgångarsäljs till underpris tUl. den behärskade bolagsseklorn. Förslaget leder enligt förbundet tUl ett helt orimligt beskattningsresul-tal.Vad som händer aktieägaren är visserUgen alt hans överiåtelse av aktiernabetraktas såsom kapitalvinst och läggs på toppen av hans inkomst. Denna vinstbeskattas därmed på samma sätt som ett lönebelopp av motsvarande storlek. Fördet berörda företaget är emellertid situationen en annan. Något avdrag medgesöver huvud tagel inte då fråga är om, såsom beredningen hävdat, kapitalvinstunder det att ett löneuttag skulle ha tUlfört företaget etl skatteavdragmotsvarande vad som utbetalts i lön rill delägaren. Beskattningen av hela köpeskilUngen kommer enligtförbundet att leda tUl orimUga resultat i det enskilda fallet. Inte högrebelopp än vinsten för varie särskild aktieägare bör beskattas. I vart fallanser inte förbundet att beskattningen bör bli hårdare än om vederbörande tagitut inkomsten i form av lön. I sådant fall skulle det företag i vilket aktiernainnehas äga rätt tUl ett avdrag för löneutbetalning. En i sig riktig situationtorde uppnås om man utgår ifrån att beskattningen härvidlag endast bör träffadet andra ledet i dubbelbeskattningen. I de fall aktieägaren endast tUlgodogör sig värdet av redan beskattade medel hosbolaget bör någon beskattning inte inträda. Om inte starka praktiska skäl talardäremot bör enligt förbundets mening skatteanspråken resas först närvederbörande utnyttjar möjUgheterna tUl obehöriga uttag och inte redan då hangör transaktionen i fråga. I likhet med underkännerlantbrukets skattedelegation i stor utsträckning beredningens motiv för val avlagregel. Beredningen anses inte ha påvisat någon annan vinst på grund avtransaktionerna i fråga än den räntevinst som i vissa fall kan uppkomma.Beredningens påståenden om möjligheter tUl annan definitiv skattevinst saknarenligt delegationen grund. Det teoretiska beräkningssält beredningen använtför att visa skattevinsten finner delegationen ofullständig så till vida attbolagets utskiftningsskatt inte beaktats. Den av beredningen föreslagna dispensregeln anserflertalet remissinstanser - och särskilt de som representerar näringsUvet hafått en för snäv utformning. anser dispensregeln börauttryckas så att om förfarandet ingår som ett led i en frånsysselsättnings-politiska eller andra samhälleliga synpunkter önskvärdstrukturrationalisering någon beskattning inte skall följa. Detta bör enligtförbundet gälla även om vinsten är förhållandevis stor. Genom att begreppet"betydande skatteförmåner" inte säger någonting om humvidaberedningen tänkt i relativa eller absoluta termer och inte heUer i andraavseenden lämnat en definition av vad som avses med uttrycket, befararförbundet alt dispensgivningen kommer att innehålla ett stort moment avgodtycke. Förbundet anser att marknadsvärdet i princip bör accepteras vid dispensgivningen. Enligt lantbrukets skattedelegation måste dispens kunnages i betydligt större omfattning än vad beredningen tänkt sig. Somdispensskäl bör bl. a. gälla uilösen av delägare. Det är ologiskt att behandladessa fall annorlunda än fallen avseende upptagande av nya delägare. Denmöjlighet alt låna pengar från bolaget, som beredningen erinrat om, är ipraktiken kraftigt beskuren för att inte säga obefintlig på grund av attbolagets borgenärer i sådant fall kan kräva alt deras fordringar omedelbartinlösas. En utökning av dispensanledningarna att gälla uilösen av delägareförordas även av Svenska revisorsamfundet. Samfundet anser vidare dispens börkunna komma i fråga också för att utjämna lån som uppkommit genom dispens frånlåneförbudet i aktiebolagslagen. i ifrågasätterom inte dispensmöjligheterna skuUe kunna utvidgas vad gäller fall som träffasav retroaktiviteten. tänker därvid på fall där återgång avaktieköp av någon anledning inte visar sig möjlig och där köpeskillingen intekan anses vara för hög. SHIO och lantbrukets skattedelegation anser att dispensgivningenbör handhas av . Delegationen kan inte se några skäl varför manskulle frångå den vanliga dispensordningen i detta fall. Det råder delade meningar bland remissinstanserna omberedningens förslag all bestämmelserna skall gälla överlåtelser som ägt rumunder . Förslagen tUlstyrks av länsstyrelserna i ,, och samt av LO, TCO, Föreningen och . Ökningenav antalet transaktioner samt behovet av kontroUmöjlighe-ter anser även riksskatteverketutgöra starka skäl för att övergångsbestämmelserna utformas i enlighet medberedningens förslag. De principiella invändningar som kan riktas mot enretroaktivt verkande lagstiftning kan vidare enligt mening ejanföras med full styrka mot förslaget, då detta enbart avser internt företagnaöverlåtelser vilka i princip inte berör tredje mans ekonomiska förhållanden. Derekvisit som uppstäUs i lagförslaget och som är nödvändiga för att detta skallfå åsyftad verkan gör det emellertid vanskligt att bedöma vilka effekter somkan uppkomma vid en retroaktiv tillämpning. Verket finner därför vid en samladbedömning övervägande skäl tala för att ikraftträdandet sätts tUl dagen efterpubliceringen av beredningens promemoria, dvs. Ledamoteni styrelse, , tUlstyrker beredningens förslagbeträffande lagstiftningens ikraftträdande. De olägenheter som den retroaktivatillämpningen medför bör enligt hennes mening avhjälpas genom en generös dispensgivning. Mera klart uttalade betänkligheter mot retroaktivabestämmelser redovisas från flertalet övriga remissinstanser. Äterköpsregelnanses inte tillräcklig för att retroaktivitet skall kunna accepteras. Man pekarpå olika situationer där en återgång kan vara svår att genomföra. Svenskarevisorsamfundet nämner som exempel en person som sålt sitt aktiebolag till enbrorsons aktiebolag, fall då omyndiga personer är inblandade eller då bror ellersyster sålt sina aktier till annat syskons aktiebolag. lar som exempel all den skattskyldige betalt arvsskall, verkställt uilösenav meddelägarna, gjort skuldbelalningar, förberett fusionsålgärder, vidtagitplaceringar som ej ulan ekonomiska förluster kan rivas upp etc. Fömtom nämnda instanser har retroaktiv tillämpning avlagen avstyrkts även av kammarrätten i , , ,och lantbrukets skattedelegation. SHIO och kan i andra hand tänka sig att bestämmelserna gäller fr. o. m.den 6 juni 1973, dvs. den tidpunkt då låneförbudet för aktieägare trädde ikraft. Utsträckning av återköpstiden har förordats från etlflertal håll. har föreslagit som senastetidpunkt med motiveringen att taxeringsnämndernas beslut vid taxeringdå delgivits den skattskyldige och denne även beretts tillfälle föranstalta om återköp.Länsiityrelserna i och och samt FöreningenSveriges taxeringsrevisorer och anseralt återköpstiden bör an- knytas till den tid inom vilken taxeringsintendent ägeranföra besvär taxering, . tar också upp frågan om uttag avfondstämpel. Verket anser det bör övervägas om inte befrielse frän kravet påstämpelbeläggning av fondnota vid återköpet kan införas. Då fråga kan vara omstämpelavgifter av betydande storlek bör även övervägas om inte restitution förden vid första överlåtelsen erlagda stämpeln skall beviljas jämlikt 21 § slämpelavgiftsförordningen.Samma förslag har framförts av . Aktiebolagsvinst är i princip underkastaddubbelbeskattning, dvs. en gång hos bolaget och ytterligare en gång hosaktieägare, när utdelningen sker. Skattesystemet medger emellertid åtskilligadispositioner i konsolideringssyfte, som t. ex. avskrivning av inventarierutöver kalkylmässig avskrivning och liberala lagervärderingsregler, vilket får tUlföljd att avsevärda vinstmedel kan uppsamlas under lång lid i ett aktiebolaginnan de behöver las fram till beskattning. Dubbelbeskattningen blir effektiv fullt ut först dåvinsten delas ut. Så sker emellertid huvudsakligen endast i aktiebolag medspridd ägarkrets, dvs. först och främst de börsnoterade bolagen och vissa andrastörre s. k. marknadsbolag. I fåmansbolag ~ dvs. där aktierna tUl huvudsakligdel ägs eller på därmed jämförligt sätt innehas, direkt eller genom förmedlingav juridisk person, av en eller ett fåtal fysiska personer torde vinstutdelningvara ovanlig. I den mån vinsten tas ut ur bolaget sker det i sådana bolag istället i form av lön eller tantiem. Den vinst som enligt vad anförts sålunda kan samlasupp i ett fåmansbolag kan emellertid också tas ut vid en försäljning avaktierna. Vid aktieförsäljning gäller reglerna om beskattning avrealisationsvinst. Företagsskatteberedningen har mot bakgrunden av en serietransaktioner, som inneburit aktieöverlätelser från ägare av fåmansbolag tillannat fåmansbolag, ägt eller kontrollerat av överlåtaren, analyserat innebördenav dessa överiåtelser och undersökt i vad mån de företagils iskatteflykts-syfte. Resultatet av beredningens undersökningar liksom förslagtill åtgärder i syfte att motverka skatteflyktstransaktioner har lagts fram ipromemorian (Ds Fi 1973:13) Interna aktieöverlåtelser. I korthet innebärförslaget att realisationsvinsten skaU utgöras av hela köpeskillingen näraktier i ett fåmansbolag försäljs tUl ett annat fåmansbolag vari säljaren ellerhonom närstående personer har aktier. För att förhindra ett kringgående avskattereglerna föreslår beredningen vidare att den skärptarealisationsvinstbeskattningen skall omfatta även de fall där säljaren ellerhonom närstående person går in som aktieägare i köparbolaget efterförsäljningen liksom de fall, där aktiebolag, vari säljaren äger aktier, efter försäljningen förvärvar större delen av tillgångama i antingen detförsålda fåmansbolaget eller köparbolaget. Till närstående anser beredningen idetta sammanhang böra räknas föräldrar, far- och morföräldrar, make, avkomling, avkomlings make,syskon, syskons make och avkomling samt dödsbo vari den skattskyldige ellernågon av nämnda personer är delägare. Som avkomling bör betraktas även styvbarnoch fosterbarn. De skärptareglerna för reaUsationsvinstbeskattning föreslås skola gälla transaktioner avmotsvarande slag avseende handelsbolag, kommanditbolag och ekonomiskaföreningar. Beredningenföreslår att den skärpta realisationsvinstbeskattningen skall få retroaktivverkan och omfatta aktieöverlåtelser, som skett efter . Föratt lindra följderna härav föreslås emellertid också att aktieöverlåtelser somskett och som på oförändrade viUkor återgår senast den 31 mars1974 inte skall utlösa den skärpta realisationsvinstbeskattningen. Dessutomföreslås möjlighet för Kungl. Maj:t att medge befrielse från tillämpningen avde skärpta realisationsvinstreglerna i de fall försäljningen skett av organisatoriskaeller marknadstekniska skäl eller om andra synnerliga skäl föreligger.Dispensrätten föreslås omfatta även de fall som skulle träffas av denretroaktiva lagstiftningen. 1reservationer till beredningens förslag har ledamöterna ställt sig avvisande till retroaktivlagstiftning i den utsträckning som beredningen föreslagit. De båda förstnämndaledamöterna har begärt att de nu diskuterade lagstiftningsåtgärderna bör fåprovisorisk karaktär samt föreslagit rätt att vid realisationsvinstberäkningenavräkna tillskjulet kapital i det bolag vari aktierna sålts Uksom utvidgadedispensmöjligheter. Remissinstansemavitsordar allmänt att transaktioner av den typ beredningen undersökt är ägnadeatt leda till skatteflykt och att det finns behov av lagstiftningsåtgärder. Detlagförslag som finns i promemorian har emellertid av näringsUvetsorganisationer utsatts för kritik på åtskilliga punkter. Denna kritik gersammanfattningsvis uttryck för uppfattningen att förslaget får konsekvenserlångt utöver vad som avsetts och hindrar ekonomiskt motiverad nyorganisationför fåmansbolagen. Dessutom vänder man sig på näringslivshåll mot retroaktivlagstiftning, i varje fall med verkan på aktieöverlåtelser som gjorts före den6 , dvs. den dag från vilken gäller förbud för aktieägare att låna idel egna bolaget. För egendel vill jag framhåUa följande. Inkomstbeskattningen är i princip uppbyggd såatt den skall beräknas på nettot av förvärvsverksamhet och kapitalvinst. Somallmän huvudregel gäller att taxeringen skall vara likformig och rättvismedborgarna emellan. En särställning i viss mån intar förelag som drivs i formav juridisk person. Sådana förelag har en egen förmögenhetsmassa, som hålls skildfrån delägarnas privata egendom. Även förelagens vinster beskattas, men efterandra regler och såvitt gäller den statliga inkomstskatten - med ett annatskatteuttag än vad som gäller för fysiska personer. För aktiebolag är, som jagnyss sagt, vinst som delas ut dessutom underkastad dubbelbeskattning. Används vinstmedel i en rörelse för ohkakonsolideringsåtgärder såsom avskrivning pä markanläggningar, byggnader och inventariersamt nedskrivning av lager tas de inte upp tUl beskattning. Detta gälleroavsett huruvida rörelsen bedrivs av fysisk eller juridisk person. Avvägningenmellan samhäUets skattekrav å ena sidan och företagens konsolideringsbehov åandra sidan innefattar ställningstaganden i en mängd komplicerade frågor, som f.n. behandlas inom företagsskatteberedningen. Syftet med beredningens nuaktuella förslag är inte att reglera detta awägningsproblem utan alt försökakomma till rätta med de möjligheter som erfarenhetsmässigt visats föreliggatill uttag av obeskattade vinstmedel i former som måste betecknas somskatteflykt. Vanliga sätt att ta ut obeskattade vinstmedel ur företagsom drivs som juridisk person är löneuttag eller uttag i form av lån. Så längeföretagets ägare själv är verksam i förvärvskällan är praxis liberal i fråga omuttag av lön och liknande ersättningar, t. ex. tantiem. Lönen blir därvidavdragsgill som kostnad i företagel, som också har att svara för de socialaavgifter m. m. som beräknas på lönen. Därmed kan i vissa fall också uttag somegentligen är att hänföra till vinstuttag och som sålunda bort dubbelbe-skattaskomma att undgå beskattning i det första ledet. Löneuttaget inkomstbeskattasdock fullt ut hos mottagaren. Annorlunda förhåller det sig i fråga om uttag iform av lån. Ett sådant uttag beskattas över huvud taget inte. SkuUe ägarenvara insolvent innebär ett sådant lån att företagets reserver minskar. I syfteatt förhindra detta och den skatteflykt som kan bU följden genom att ägaren tarut företagets vinst i form av lån i företaget har såvitt gäller aktiebolaginförts förbud mot sådana lån. Förbudet gäller lån efter . Genomatt ställa sig som fordringsägare gentemot företaget kan emellertid en ägare taut vinstmedel ur ett företag och aUtså uppnå en skattemässig effekt som liknarden som uppstår om han tagit ett lån hos företaget. Det är mot denna bakgrundman bör se de s. k. interna aktieöverlåtelserna. En del av dessa överlåtelserhar nämligen huvudsakligt syfte att försätta företagsägaren i den situationenatt han blir fordringsägare i ett av honom ägt aktiebolag mot vederlag av egetkapital i ett annat bolag som han också äger. Schematiskt sett sker det på så sätlatt han överlåter sina aktier i det bolag vari obeskattade vinstmedel finnsuppsamlade till ett annat bolag som han äger, vanligen ett s. k.skrivbordsbolag. Delta övertagande bolag, som saknar egna medel, får då enskuld på ett belopp motsvarande köpeskiUingen för aktierna. Eftersom ägarentill del övertagande bolaget genom transaktionen i praktiken fortfarande ägerdet avyttrade bolaget kan han genom att överföra medel frän detta till detövertagande bolaget sätta sistnämnda bolag i stånd att infria fordringen. Sammaresultat uppstår sålunda som om bolagets ägare skulle ha sålt sina aktier ibolaget mot fordran på detta bolag. En sådan transaktion är emellertid omöjligpå grund av att ett aktiebolag i princip inte får förvärva egna aktier. Transaktioner av nu avsett slag, dvs, där aktieägare i fåmansbolagskaffar Sig fordringar hos det egna bolaget i "utbyte" möt egetkapital i annat fåmansbolag, som han kontrollerar, torde inte fylla någonväsentlig funktion i svenskt näringsliv, om man bortser från de för ägaren ofta synnerligen gynnsamma skatteeffekterna härav. Vidaktieöverlåtelsen utgår nämligen skatt på av köpeskillingen föraktierna. Ägaren, som utåt bedriver sin rörelse i oförändrad form ochomfattning, har emellertid genom sin fordran fått möjlighet alt tömma koncernenpå obeskattade vinstmedel. Enligt min uppfattning bör transaktioner av dennaart, som innebär möjligheter att tömma en koncern på dess substans, i principinte vara tillåtna i vidare utsträckning än som följer av reglerna om uttagandeav vinst eller nedsättning av aktiekapital. Även i den mån transaktioner av nu angii'enart, som ibland hävdas, syftar till att ge ägaren skälig lön för arbete iföretaget, bör sådant inte få förekomma i denna form. De civUrättsligaaspekterna av ett förbud mot här avsedda transaktioner - som närmast skullemotsvara förbudet för aktiebolag att förvärva egna aktier har emellertid inteprövats. Jag är därför Lnte beredd att ta upp denna fråga till behandling i förevarandesammanhang. Emellertid brådskar ett ställningstagande från skatterättsUgasynpunkter. Beredningens förslag innebär så kraftiga effekter i skattehänseendeatt transaktioner av nu aktuellt slag i det närmaste skulle omöjliggöras. Medhänsyn tUl min redovisade inställning anser jag inte detta vara någonnackdel. Bland remissinstanserna finns sådana som - i viss likhet med vad jagnyss anfört - anser att transaktionerna i skatterättsligt hänseende börbehandlas som förtida utskiftning. Ett sådant synsätt är visserligen teoretisktacceptabelt men måste avvisas, eftersom reglerna om utskiftning inte bör gällaannat än där ulskiftningen öppet redovisas. De här diskuterade fallen ärtransaktioner av rent intern natur, och möjligheterna till noggrann analys avtransaktionernas innebörd, syfte och omfattning saknas. Min inställning ärsålunda alt jag i princip godtar beredningens förslag i denna del. Innan jag emellertid går övsr till alt diskuteraenskildheterna i beredningens förslag vill jag beröra en fråga som väckts inågra remissyttranden. Det gäller frågan om en s. k. generalklausul motskatteflykt. Frågan är komplicerad. Den övervägs f. n. av företagsskatleberedningen.Jag är sålunda inte beredd att ta upp denna fråga . Mot beredningens förslag att förhindra kringgående avskattereglerna vid interna aktieöverlåtelser har som jag antytt riktatsåtskillig kritik. En invändning är att en beskattning av helaförsäljningssumman leder för långt.