prop · FW0356 · 1973-12-31 00:00:00 — I särskilda fall kan detdock förekoraraa att en arbetslös kassaraed-leni erbjuds ett arbete där lönen,trots att den kan anses skälig i förhållande till hans försäkringsersättning,ändock är väsentligt lägre än vad sora utgår till andra arbetstagare sorabesitter järaförbara kvalifikationer och utför likvärdigt arbete. Detla kanbero på särskilda löneförhållanden vid företag eller på ort där arbeteerbjuds. Det kan även bero på den försäkrades egna yrkeskvalifikationer ochpersonliga förhållanden eller på bestäraraelser ora ersättningsbelopp i denarbetslöshetskassa där han är medlem. Enligt utredningens meningkan det i sådana speciella fall saknas anledning att begära att denarbetssökande skall acceptera ett erbjudet 1973: 56 74 arbete,ora lönen är väsentligt lägre än vad sora utgår till andra arbetstagare sorabesitter järaförbara kvalifikationer och utför likvärdigt arbete. Vidbedöraning av frågan om den erbjudna lönen är väsentligt lägre skall jämförelsegöras med lön sora utgår vid andra företag raed anställda inora saramayrkesområde och i sararaa orlsgrupp. I regel leder givetvis denna bedöraningtill att lönen är skälig, ora den överensstära-mer raed lönesättningen vid detföretag där arbete erbjuds. Endast i undantagsfall torde det bli så att lönenanses oskälig trots att den överensstäraraer raed lönesättningen för övrigaanställda 1 företaget. Dennu föreslagna anknytningen till det allraänna löneläget i vissa fallförutsätter att arbetsförmedlingen har tillgång till lönestatistik eller därmedjäraförlig utredning. I regel torde det vara raöjligt att genora deninforraation, som kan väntas ingå i arbetsförmedlingens allraänna service, fåtillgång tUl den utredning som är behövlig för att bedöma den erbjudna lönensskälighet. I övriga fall är förmedlaren eller kassa-redogöraren hänvisad tillatt göra ett mera fritt bedömande raot bakgrunden av sin kännedora oralöneläget i den aktuella och likartade branscher. Närdet gäller arbete som erbjuds på oraråden där lönesättningen helt eller delvisbygger på s. k. prislistor för ackord, t. ex. för byggnadsarbete ochskogsarbete, blir hållpunktema för denna särskilda bedöraning av skälig lön förarbetet delvis av annat slag. ackordslöner baseras på riksprislistor ellerorarådesprislistor, varora överenskoraraelse träffats mellanarbetsmarknadsparterna på riksnivå, och det erbjudna arbetet skall ulförasenligt sådana listor, behöver i regel någon jämförelse med faktiskt utgåendelöner inom yrkesområdet inte göras. Utredningensförslag att tUlförsäkrade ersättningsbelopp och, i vissa fall, det faktiskalöneläget skall tillmätas betydelse innebär dock inte att man har att bortsefrån innehållet i tUlämpligt kollektivavtal. Sora första föratsättning börgälla att den erbjudna lönen är förenlig raed kollektivavtal. Härvid är detenligt utredningens raening inte nödvändigt att avtalet ärkollektivavtalsrättsligt sett gällande på den arbetsplats soraarbetserbjudandet avser. Ett kollektivavtal sora enligt sitt innehåll är till-lämpligtpå orten bör i regel vara normerande oavsett om arbetsgivaren är bunden avavtalet eller ej. Om något norraerande kollektivavtal inte finns, fårskälighetsprövningen grundas på enbart järaförelse raed det löneläge sora iallraänhet råder för sararaa arbete inora yrkesora-rådet. UtredningenvUl betona att inte endast lönen har betydelse när det gäller att bedöraa etterbjudet arbetes läraplighet från förevarande synpunkt. Även andraanställningsförraåner såsora pension, sjuklön, seraester, övertidsersättning,skift- och andra tUlägg, helglön, resekoslnadsersällning,traktaraentsersättning särat tjänstegruppliv- och avgångsbi-dragsförsäkring bör beaktas. Ett erbjudet arbete bör i regel anses lämpligt,om den arbetssökande tUlförsäkras de anställningsförmåner av detta slag somutgår enligt kollektivavtal. Erbjudet arbete skallanses lärapligt bara under förutsättning att del inte hänför sig tillarbetsplats där arbetskonflikt råder. Hänsyn får härvid inle tas till konfliktsora strider raot kollektivavtal eller kollektivavtalslagen. En förutsättning för atterbjudet arbete skall kunna avvisas utan påföljd är att stridsåtgärd, sorainte är olovlig enligt lag eller kollektivavtal, vidtagits vid företaget. Detkan inte anses tillräckligt att varsel ora stridsåtgärd utfärdats eller attföretaget på annat sätt är konfliklhotat, anför utredningen, en arbetskonfliktstrider raot lag eller kollektivavtal eller i fråga ora arbetsplats därkollektivavtal inte gäller är av okynneska-raktär, behöver arbetsförraedUngenenligt tillärapade anvisningar inte ta hänsyn till konflikten vid bedöraande avarbetets läraplighet. Det kan eraellertid enligt utredningens raening i sådanafall vara anledning att ta hänsyn tUl arbetssökandens personliga svårigheteratt godta ett arbetserbjudande, vid företag sora drabbats av sådan konflikt. Förhållandena påarbetsplatsen skaU väsentligen raotsvara vad sora i lag och författningföreskrivs rörande åtgärder till förebyggande av ohälsa och olycksfall för atterbjudet arbete skall anses lärapligt. Till den lagstiftning somavses hör frärast arbetarskyddslagen och de föreskrifter som meddelats raedstöd av denna lag. Ett slort antal bestäraraelser inomarbetarskyddslagstiftningen har fått en relativt vag och obestärad utforraningmed hänsyn till att besläraraelserna kan gälla för ett stort antal skUdaverksarahetsgrenar och därför alt tillärapningen bör kunna anpassas efter defrån lid tUl annan ändrade förhållandena varander arbetet bedrivs. En raarginalför bedöraning av vad sora är väsentligt på en viss arbetsplats finns sålundainbyggd i arbetarskydds-lagstiftningen. Någon ytterligare marginal förbedömning inom arbetslöshetsförsäkringen synes inte erforderlig. Utredningenhar därför inte tagit med ordet "väsentligen" i lagtexten. Enutgångspunkt för nuvarande regler om mistad kassaersättning vid självförvålladarbetslöshet har varit att inora ett försäkringssystera inte kan utgåförsäkringsförraåner tUl försäkrad sora själv vållar försäkringsfall. En raotsvarighet tiUsådana bestäramelser finns i regel inora all försäkring. Bestämmelser av dettaslag motverkar raissbruk av försäkringen och syftar tUl att garantera attförsäkringsersättning utgår endast i sådana fall då detta framstår sommotiverat utifrån de grundsatser som bär upp försäkringssystemet. Inte heUerinom en raodern arbetslöshetsför- 1973: 56 76 säkringanser utredningen att påföljdsbestäramelser av nu berörd typ kan undvaras. Utredningenanser inte att skäl föreligger att föreslå någon ändring i gällandebestäramelser ora självförvållad arbetslöshet. Utredningen anför eraellertidföljande synpunkter på tiUämpningen. Vidprövningen av vad som utgör giltig anledning att lärana arbetet har tidigarehävdals att stränga krav bör uppställas och att spörsraålet väsentligen börbedöraas raed ledning av civilrättens regler ora arbetsavtalet. I enlighethärraed skuUe den arbetstagare sora frivilligt läranat sitt arbete bedöraassträngare än den sora avvisat erbjudet arbete. Denna tillärapning står enligtutredningens raening inle i överensstämmelse med nutida synsätt. Utredningenhar i fråga ora vad sora skall anses sora lärapligt arbete förordat en raeranyanserad bedömning raed skäligt hänsynstagande tUl den arbetssökandesföratsättningar, önskeraål och personliga förhållanden i övrigt. Motsvarandebetraktelsesätt bör anläggas när det gäller den sora själv läranat sittarbete. Densora har ett arbete raen av någon i och för sig godtagbar anledning villskaffa sig en lärapligare sysselsättning bör inte raotverkas i sitt yrkesval aversättningsreglerna. Sora giltig anledning alt sluta en anställning bör godtasatt vederbörande har en allvarlig önskan att söka sig till annat för honoralärapligare yrkesoraråde. Dock bör i regel krävas att han innananställningen upphör anraält sig sora arbetssökande hos arbefsförmedhngen. Ärarbetet uppenbariigen inte lämpligt enligt de regler sora gäller för bedöraandeav erbjudet arbetes läraplighet, bör en arbetstagare likaledes kunna sluta sinanställning utan risk för att avstängas från ersältningsrätt, Detsararaa börgälla, om arbetet tagits på försök efter anvisning av arbetsförmedlingen raenarbetstagaren vill söka byta till ett lämpligare arbete, Ifrågan huravida självförvållad arbetslöshet föreligger när arbetstagarenskilts från arbetet på grund av otillbörligt uppförande, anser utredningen altarbetsrättens regler är lärapliga sora grundval för bedömningen. Onykterhet iarbetet, upprepad sen ankomst till arbelet, frånvaro utan giltig anledning ochvägran att efterkomma arbetsledningens anvisning synes alltjämt kunna tjänasora exerapel. Det bör enligt utredningen inte ha någon avgörande betydelse omarbetstagaren skilts från anställningen genom oraedelbart avsked eUer raediakttagande av avtalad uppsägningstid. Har förhandling raed arbetsgivarenpåkallats av arbetstagarorganisation raed anledning av uppsägning elleravsked, bör eventuell avstängning inte versläUas förrän situationen klarlagtsraeUan förhandlingsparterna, Ifråga ora det fallet alt den arbetssökande utan att uttryckligen ha avvisatlärapligt arbete likväl genora sitt uppträdande uppenbarligen har vållat attanställning inte korarait till stånd, betonar utredningen alt regeln endastsyftar på klart klandervärda beteenden från den arbetssökan- Prop.1973: 56 77 Det skall vara uppenbart för envar att det enbart är detta klandervärdabeteende som utgör orsaken till att anstäUningen inte kommit till stånd. Somexempel nämner utredningen att kassaraedlera infunnit sig spritpåverkad på enarbetsplats för att söka arbete och att han läranat vilseledande uppgifter orasin kompetens. Den arbetssökandes uppträdande på fritid bör i allraänhet intetUlraälas någon betydelse, uppger utredningen. Inte heller bör denarbetssökande läggas något till last bara av det skälet att han under enanställningsintervju läranar sanningsenliga svar på frågor, som ställs tillhonom angående hans önskemål och personliga förhållanden. Annorlunda liggersaken till om den arbetssökande genom olämpligt uppträdande provocerar fraraett negativt besked ora anställningen. Utredningen föreslår att bedömningen omarbetslöshet är självförvållad eller ej sker efter samraa regler när det gällerkontant arbetsmarknadsstöd. Deterbjudna arbetets varaktighet är enligt utredningen inte den enda faktor sombör tUlmätas betydelse när det gäller att ta ställning till påföljden vidsjälvförvållad arbetslöshet. Det kan vara lika berättigat att vidbestäraraandet av avslängningstidens längd ta hänsyn till exerapelvis deterbjudna arbetets större eller raindre läraplighet för den arbetssökande ellertill den arbetssökandes personliga förhållanden i övrigt. Avser arbetsvägranett arbete av endast ganska kort varaktighet finns det enligt utredningen iallraänhet starka skäl, sett såväl från försäkringens som den enskildessynpunkt, att tillgripa en påföljd vilken inte är alltför långtgående.Utredningen föreslår därför dels att, ora arbetet skulle ha varat under högstfera dagar, avstängningstiden skall utgöra , dels att, omarbetet skulle ha varat under , avstängningstiden skall utgöra14 kalenderdagar. Förslagetinnebär att den nuvarande lindrigare påföljden vid avvisande av arbete, somvar avsett att omfatta , sträcks ut lill att avse tillfälligaarbeten som skulle ha varat högst fera resp, . koraraerdel självfallet att vara svårt att få frara tillförlitlig utredning om denavsedda längden hos ett erbjudet arbete. Enligt utredningens mening finnsanledning att härvidlag iaktta en relativt generös tillämpning genteraot denarbetssökande. Det bör sålunda vara lillräckligt att det är sannolikt altarbetet endast skulle pågå angivna antal dagar för att de kortareavstängningstiderna skall tillämpas. Vidövriga fall av självförvållad arbetslöshet föreslår utredningen altavstängningstiden norraalt skall utgöra , vilket raotsvarar den tidsora hittUls gällt, Ifall av allvarlig självförvållad arbetslöshet bör krävas av den arbetssökandeatt han genora att fullgöra förvärvsarbete under en inle alltför begränsad tidvisar att han står tiU arbetsmarknadens förfogande, innan han kan få ersättningpå nytt, F, n, krävs förvärvsarbete (fyraveckor). Utredningen föreslår ingen ändring härvidlag. Det kan finnas fall därdet från försäkringens synpunkt i stället vore lämpligare med en längreavstängningslid än . Uttedningen syftar på situationer då den arbetssökandehar möjlighet att fullgöra förvärvsarbete utan att likväl haför avsikt alt i fortsättningen stå lill förfogande för varaktigt arbete.Utredningen har övervägt en sådan längre avstängningstid men funnit attpåföljdssysleraet inte bör korapliceras raed någon regel om längreavstängningstid än vare sig som alternativ till kravet päförvärvsarbete eller sora fristående påföljd. Arbetslöshetskassas beslutora avstängning bör enligt utredningen bli gällande utan föregående godkännandeav AMS. ora godkännande gäller nu i fråga ora avstängning under tidinnan den försäkrade ulfört arbete . Enligt vad utredningenerfarit från tillämpningen av den föreskriften föreligger inle anledning tillbetänkligheter mot att arbetslöshetskassorna fattar definitivtavstängningsbeslut också i dessa fall. Prövning av AMS i annan ordning änbesvärsvägen anser utredningen inte erforderlig. Utredningenföreslår att de för försäkringen föreslagna påföljderna av att arbetslöshet äratt anse sora självförvållad skall gälla även den sora söker eller uppbärkontant arbetsmarknadsstöd. Utrednmgen anser attbestäraraelsema ora självförvållad arbetslöshet skall i tillärapliga delar ägamotsvarande tillämpning i fråga ora yrkesutbildning, vid vUkenutbildningsbidrag utgår enligt arbetsraarknadskungörelsen. I fråga omavstängning från ersältningsrätt vid vägran att delta i yrkesutbildningerinrar utredningen om att föredragande departeraentschefen i prop, 1964: 116frarahöll att tvångsraoraentet inle kunde vara något avgörande skäl motavstängning, under föratsättning att utbildningen inte medförde någrakostnader för deltagaren och att utbildningen för just honom noga hadeprövats. Utbildningens läraplighet borde enligt departementschefens meningprövas efter viss kortare tids deltagande i utbildningen. En sådan ordning voreägnad att betydligt rainska en eventuell förekomraande känsla av tvång hosnågon deltagare. En prövotid ingår nuraeragenerellt på åtskilliga områden av arbetsmarknadsutbildningen, uppgerutredningen. Eleven har därvid möjlighet alt pröva på och välja olika vägar förden fortsatta utbildningen. Förslag från arbetsförmedling tUl arbetslössökande att genoragå arbetsmarknadsutbUdning föregås i regel av en utredning ivarje enskUt fall. Arbetsraarknadskungörelsen raedger även att utbUdningsbidragutgår till den som undergår utredning ora föratsättningarna för yrkesutbildning(15 §). Utredningen anser därför att anledningarna att befara någon känsla avtvång från arbetssökandens sida nuraera bör ha rainskat. I de enstaka fall därsökande ändock uppger sig vara osäker och inte vill 1973: 56 79 bindasig för en föreslagen utbildning, kan det i varje faU fordras av att hanändock prövar på arbetsförraedlingens förslag genora att delta iutbUdningen. En sådan prövotid får då närraast karaktär av förlängd utredning.Kvarstår även därefter elevens ovillighet att slutföra utbildningen kan detvara lämpligast att arbetsförmedlingen fortsätter sin utredning och sökerfinna annan väg att lösa sökandens syssel-sättnlngsproblera. Utredningenanser att avstängning i regel bör ske endast när orastän-digheterna ger beläggför ovillighet från raedleraraens sida att själv bidra till att korama ur ensvår arbetslöshetssituation. Detenda skäl av större betydelse som talar för ett bibehållande av nuvarande12-raånadersvillkor är enligt utredningen att förebygga upp-korast aversättningsrätt för medlem som inträtt i arbetslöshetskassa först då ökadarbetslöshet befaras. På grund av de långa uppsägningstider som nuraeraförekoramer för vissa arbetstagargrapper kan det även tänkas fall då någonsöker inträde i arbetslöshetskassa först sedan han blivit uppsagd från sinanställning och därefter skulle kunna upparbeta. ersättningsrätt enligt5-månadersvillkoret före uppsägningstidens utgång anför utredningen. har föreslagit ett allraänt krav på tolv månaders raedleraskapför rätt tUl ersättning. Enligt utredningen skulle detta onekligen skapa enspärr för sådana fall. Utredningen ifrågasätter emellertid ora dessa fall kanantagas bli så raånga att regelsysteraet i fraratiden bör tyngas raed denföreslagna regeln. Utredningen framhålleräven betydelsen av att försäkringsvillkoren blir så enkla och allmängiltigasora raöjligt. De bör ulforraas så att raed-lemsrekryterlngen tillarbetslöshetskassoma underlättas. Försäkringsskyddet för ungdoraar och andranykorana på kassans verksarahetsoraråde bör kunna inträda så snart soraraöjligt. AUraänt gällande försäkringsvillkor skall inle enligt utredningenbehöva motiveras med särförhållanden sora kan tänkas uppstå endast i raycketspeciella fall. Dessutora torde det kunna vara av värde att nya raedleraraar ikassan redan tidigt känner sig likaberättigade raed övriga kassaraedleraraar. Motbakgrund av det anförda föreslår utredningen att 12-raånadersvillkoret slopassom ersättningsvUlkor. raening bör arbetslöshetskassa ha raöjlighet att välja det förkassan lärapligaste avgiftssysteraet, det traditionella raed avgiftsbefrielseeller det kontinuerliga. I regel blir avgiftssysteraet i ar- Prop.1973: 56 80 betslöshetskassa beroende av utforraningen avavgiftssysteraet på den fackliga sidan. Den bundenhet för avgiftssysteraet sora uppstår genomkombinationen av kraven att arbete skall ha utförts och alt avgifiskall ha erlagts bör därför upplösas, frarahåller utredningen.Därraed skapas större frihet åt arbetslöshetskassorna att utforraa avgiftssysteraetsora det är lärapligt för varje kassa. Avgiftsforraen bör dock godkännas avAMS. Fullgörande av den i kassans stadgar föreskrivna avgiftsbetalningen bör,i stället för att vara ett särskilt krav för att ersättning skall utgå, ingå ikassaraedleraraens sladgeenliga förpliktelser och liksora raedleraskapetsbevarande genom fullgörande av andra medlerasförpliktelser vara en givenförutsättning för att ersättningsrätt skall uppkoraraa och fortlöpa. Av anförda skäl föreslår utredningen att5-raånadersvUlkorel inte längre skall ha karaktären av avgiftsvillkor. Utredningens förslag att 12-raånadersvillkoret skall utgåsora ersättningsvillkor raedför alt den för ersättningsrätt iarbetslöshetsförsäkringen erforderliga anknytningen till arbetsmarknaden måstebyggas på en regel, raotsvarande det arbetsvUlkor sora ingår i nuvarande5-månaders-villkor. Beträffande längden av den erforderliga sararaanlagdatiden i arbete föreslår utredningen inte någon ändring. Huvudregeln bör vara raånadsberäkning. Utredningen anseratt varje arbetslöshetskassa bör ha viss frihet att själv bestäraraadetaljerade regler för beräkning av den arbetade tid sora fordras för att enmånad skall kunna tillgodoräknas. tillämpas vanligen tidsgränserpå och 80 tiraraar. Enligt utredningens raening finns anledning attöverväga en sänkning av sistnäranda gräns. Skälet härtill är förutom beslutadarbetstidsförkortning att ersättningsmöjligheterna för deltidsarbetandedärmed kan utsträckas i skälig omfattning. En riktpunkt bör enligt utredningenvara att arbetslös endast får tillgodoräkna månad under vilken arbete harutförts minst dock minst 70 tiraraar, Arbetslidsförhållandena kaneraellertid förändras så att det i försäkringen behövs jämkningar av angivnatider, I den praktiska tillämpningen har framkorarait ettalternativ till denna raånadsräkning. För att slippa kontrollera hur arbetetfördelar sig på olika raånader och därigenora underlätta prövningen avarbetsvillkoret, har inora nuvarande arbetslöshetsförsäkring på försök prövatsett systera kvantitetsraeloden sora innebär att arbetsvillkoret ej uttrycksi arbete under ett visst antal raånader utan i arbete under ett visst antaldagar . Härigenora undviks enligt utredningenen olägenhet sora vidlåder det traditionella systeraet raed raånadsberäkningoch sora innebär att olika arbete av sararaa orafattning Prop.1973: 56 81 på grund av förläggningen till olika raånader kan ge skUdaresultat vid prövningen av arbetsvillkoret. På försök har kvantitetsregeln raedgivits för tUlärapningi byggnadsarbetarnas och skogsarbetarnas kassor och gett ett tillfredsställanderesultat. I byggnadsarbetarnas kassa fick medlemraarna tidigare vid prövningenav arbetsvillkoret tUlgodoräkna raånad, under vilken avlönat arbete utförtsrainst . Detla betydde en sararaanlagd minimitid "av i5-raånadersvillkoret. Denna rainiraikvantitet arbete har vid kvantitetsregelnsinförande ökats . Beträffande annan tillgodoräkningsbar tid än arbete(värnplikt, yrkesutbildning och barnsbörd) har enligtkvanlitetsregeln ansetts motsvara 6/. harföreskrivit att endast dag då arbete utförts minst fyra tiraraar fårtillgodoräknas. Utredningen anser att det bör finnas raöjlighet för kassasora så önskar att övergå till kvanlitetsregeln. Kvantitetsraetoden bör enligt utredningens raening kunnatillärapas endast i arbetslöshetsförsäkringen. Under nuvarande förhållandensynes liden under raraliden vara i stort sett väl avvägd,Minirai-arbetstiden för dag sora kan tillgodoräknas enligt kvantitetsraetodenbör däreraot enligt utredningen kunna rainskas från fyra till tre tiraraar. Tillärapningen av försäkringens kvanliletsregel liksomregler ora tidsraåtten vid raånadsberäkning och övriga föreskrifier raed hänsyntill speciella förhållanden i vissa kassor bör enligt utredningen bygga pådispensrätt för tUlsynsrayndigheten, Utredningen har inte funnit anledning att föreslå någonändring i fråga ora ramtidens längd. Den bör även i fortsättningen vara enperiod av tolv raånader närraast före arbetslöshetens början. Utredningen föreslår i fråga ora arbetsvillkoret att iprincip all tid med inkomst av förvärvsarbete skall raedräknas. Med inkorast avförvärvsarbete avser utredningen inkorast såväl i pengar somnaluraför-förraåner i förra av kost eller bostad antingen såsom arbetstagare iallraän eller enskild tjänst (inkorast av anställning) eller eljest (inkorastav annat förvärvsarbete). Som allmän regel för alla kassor skall enligt utredningengälla att endast förvärvsarbete efler senaste inträde som raedlem i arbetslöshetskassakan tUlgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret i försäkringen. SärskUdabestämraelser reglerar övergången raellan kassor. Kassa vars verksamhetsområdeär begränsat tUl att omfatta endast arbetstagare skall enligt utredningen kunnabestärama arbetsvillkoret lUl att endast avse arbete som anställd. Utredningen finner inte skäl att förorda ändring avgällande regel alt med tid i arbete likställs tid då medlem har haft semestereller eljest med helt eller delvis bibehåUen lön varit ledig av annan anledningän sjukdom, värnpliktstjänstgöring eller barnsbörd. 1973: 56 82 ArbetsmarknadsutbUdningär en utbildning som bevUjas på syssel-sältningspolitiska grunder, framhållerutredningen. Den sora undergår sådan utbildning uppfyller föratsättningarna föralt erhålla utbildningsbidrag enligt arbetsraarknadskungörelsen. Självautbildningen kan sedan ges antingen i särskilt anordnade kurser eller inoradet ordinarie utbildningsväsendet eller i företag. Enligt utredningens raeningbör genoragång av en sådan arbetsraarknadsutbUdning i viss utsträckning kunnalikställas med arbetad tid vid bedömning av arbetsviUkoret. Utredningen anser att ävenvärnpliktstjänstgöring i viss orafattning bör likställas raed förvärvsarbete.Med värnpliktstjänstgöring bör enligt utredningens mening likställas vapenfritjänst. Utredningen har också funnit att även tid under havandeskap ochbarnsbörd i viss utsträckning bör vara tillgodoräkningsbar sora arbetad tidvid prövning av arbetsvillkoret. BeträffandearbetsraarknadsutbUdning, värnpliktstjänstgöring särat havandeskap ochbarnsbörd skall enligt utredningens raening gälla alt högst två raånader skallkunna järaställas raed arbetad tid.