prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen konstaterar därvid att dess förslag tUl nyforskningsorganisation och principalternativen 2 och 3 i det förstadelbetänkandet i huvudsak bUr likvärdiga under förutsättning att den centralaledningsenhetens uppgifter bhr desamma som utredningen föreslår skaU tilldelasstyrelsen för försvarsforskning samt att ansvaret för forskningens utförandedecentraUseras till förhållandevis självständiga enheter som är organiseradeefter tillämpningsområden. Eventuella skUlnader mellan alternativen berorfrämst på vilka förvaltningsrättsliga medel som anses lämpliga för alt avgränsaprogramfunklionen från ulförandefunktionen och för all säkerställa samverkaninom forskningsorganisationen, 1 princip är därvid flera lösningar möjligautöver den som utredningen har förordat, Sora exempel på en sådan nämnerutredningen ett alternativ där program- och uiförandefunktion samlas inora enrayndighel under Kungl, Maj:t, I instruktionen för myndigheten anges emellertidansvarsfördelningen mellan olika enheter inom myndigheten så att bl, a,avgränsningen mellan programfunktion och uiförandefunktion samt andra myndighetersinflytande pä programfunktionen ges en förvaltningsrätlslig förankring.Utredningen har emellertid inte kunnat finna några förvall-ningsrättsliga ellerandra fördelar med en sådan organisationsutformning. En modell med friståendeinstitut bör bl, a, ge bättre möjligheter att anpassa olika delar avforskningsorganisationen tUl de skUlnader i arbetsförhållanden som finns mellanolika faekområden. Enligt utredningens mening bör därför dess slutförslag medstyrelsen för försvarsforskning och instituten som myndigheter vilka ärformellt fristående men kopplade med vissa direktiv- och anvisningsrätter iförsta hand läggas till grund för den framtidaförsvarsforskningsorganisationen. Utredningen anser sålunda att denna lösningger de totalt sett bästa möjligheterna att tillgodose fyra väsentligavetenskapliga och demokratiska krav på försvarsforskningsorganisationen ursåväl avnämarnas som forskningsproducenternas synpunkt. För det förstasäkerställer denna lösning tolalförsvarsmyndigheternas inflytande päforskningens inriktning oeh dimensionering i enlighet med de säkerhetspoUtiskamål som har angetts av statsmakterna. För det andra medger den förordadelösningen insyn i proceduren för forskningens inriktning bl. a, för attsäkerställa all den vetenskapliga kvaUleten upprätthålls och att behoven avsamverkan med forskning inom andra samhällssektorer tillgodoses. För det tredjemedger lösningen decentraliserade och nära kontakter meUan forskningsorganenoeh olika avnämare tUl forskningsresultaten inom totalförsvaret. Prop,1973:88 72 fjärde säkerställer utredningens lösning totalförsvaretstillgång till forsknings- oeh ulveckUngsresurser med högt fackkunnande och godforsk-ningsmUjö, Särskilt yttrande och reservation I utredningens andra delbetänkande ingår ett särskUlyttrande av ledamoten , I detla ställer han sig tveksam tUlmöjligheten att på dåvarande utredningsstadium avge en entydig rekommendationbeträffande uppgifter och organisation för styrelsen för försvarsforskning.Vid ärendets fortsatta behandUng borde enligt även en alternativorganisationsmodell uppmärksammas. Denna modell skulle kännetecknas av mindreomfattande uppgifter och befogenheter för styrelsen, bl, a, i fräga omforskningsorganens medverkan i avnämarnas studier och utredningsverksamhet. Somen följd härav borde i denna modell nuvarande planeringsbyrån vidforskningsanstalten inte föras över till styrelsen, 1utredningens slutbetänkande reserverar sig mot den av utredningenförordade organisationslösningen med en särskUd styrelse för försvarsforskningoch fyra fristående institut, förordar en förvaltningsrätlsliglösning, där huvuddelen av försvarets forskningsorgan ingår i en sammanhållenproduktionsmyndighel för försvarsforskning. Styrelsen för denna myndighetsvarar därjämte, med biträde av vissa mindre stabsorgan, för den samladeprogramfunktionen för aU ej objektbunden försvarsforskning. Grupperingen av deforskningsutförande enheterna i avdelningar inom den sammanhållnaforskningsmyndigheten kan enligt i huvudsak ske pä samma sätl som ide institut utredningen har föreslagit. De enheter inom planeringsbyrån vidnuvarande som enligt utredningens förslag ingår ien utredningsavdelning inom styrelsen för försvarsforskning bör enligtLundquist bilda en särskild avdelning inom den sammanhållna forskningsorganisationen.Den särskUda karaktären på denna avdelnings arbetsuppgifter kan enligtLundquist behöva komma lill förvallningsrättsligt uttryck i instruktion ellerdyUkt, Även enheten för medicinsk och beteendevelenskaplig forskning samtenheten för flygteknisk forskning (nuvarande flygtekniska försöksanstalten) kanenligt behöva ges en särskUd förvaltningsrättslig stäUning, dock medbehållet programansvar för styrelsen för den sammanhållnaproduklionsmyndigheten, Lundquistanför all den av honom förordade lösningen ger större effektivitet ochentydigare ansvarsförhållanden såväl vid planeringen som genomförandet avförsvarsforskningsprogrammel, bl, a, genom att de forskningsutförande enheternaingår i en sammanhäUen linjeorganisation med reguljära ordervägar meUansamtliga nivåer, Övergångsproblémen i samband med en omorganisation bör ocksåbli mindre. Remissinstanserna är allmänt eniga om att del behövs ökadsamordning av den ej objektbundna försvarsforskningen, främst inom demedicinska och beleendevetenskapUga områdena. De biträder utredningens syn pävissa allmänna principer för denna samordning. Utredningensorganisationsförslag kritiseras dock starkt. Det bedöms av flertaletremissinstanser innebära alltför omfattande förändringar i förhällande till deredovisade samordningsbehoven. Framför aUt försvarets myndigheter anser attsamordningsbehoven kan tillgodoses genom smärre förändringar inom nuvarandeorganisation. Många remissinstanser framhåller att 1972 ärs försvarsbeslutinnebär alt organisationsändringar som kan medföra ökade adrainistrativakostnader måste undvikas. Överbefälhavaren biträder utredningens syn pä vissagrundläggande principer, t. ex. att myndigheter raed centralt planeringsansvarbör ha ett starkt inflytande på försvarsforskningens inriktning och omfattningoch att kontaktvägarna till de forskningsutförande enheterna bör fungera väl.Överbefälhavaren anser emellertid all utredningens förslag innebär så sloraorganisatoriska förändringar att effektiviteten hos de berördaforskningsorganen kommer all minska under en lång omställningsperiod och ävenpå vara lägre än . Överbefälhavaren kan inte godta förslag sominnebär ökad eller oförändrad belastning på det militära försvarets anslag utanatt förbättra möjligheterna lill effektiv samordning av forskningsinsatsernaoch forskningsresursernas utnyttjande. Överbefälhavaren förordar liksomdvilförsvarsstyrelsen begränsade åtgärder för att förbättra samordningen. Försvarets civilförvaltning framhåller att utredningensorganisations-alternativ kan medföra en svårbemästrad organisation med enomfattande samordningsapparal för att planlägga de föreslagnaforskningsinstitutens och de materielanskaffande myndigheternas beläggning medbåde objektbundna och ej objektbundna forsknings- och utvecklingsuppdrag m, m.Den föreslagna decentraliseringen av forskningsverksamheten gör det inte hellerlättare att genomföra tilläggsdirektivens tanke att föra samman den ejobjektbundna forskningen till ett produktionsorgan. ser positivt på grundtanken attsamordna forskning både inom försvarssektorn och mellan denna och övrigasamhällssektorer, om del inle innebär så omfattande administrativa åtgärder attsamordningen försvårar oeh fördröjer handläggningen, ökar kostnaderna oehmedför försämrad motivation för berörda parter inom försvarssektom. instämmer i flera avutredningens principiella uttalanden. Anstalten understryker framför alltutredningens synpunkter pä sektoransvarel för försvarsforskningen, vikten avden rådgivande funktionen, kontaktnätets betydelse för ett gott resultat ochför avnämarnas medverkan i planeringsprocessen, vikten av attprogram-funktionens uppgifter begränsas till forskningens inriktning och dimen- Prop,1973:88 74 sionering i stort samt främjandet av samverkan översektorgränserna. Forskningsanstaltens uppfattning om hur kraven påförsvarsforskningen kan tillgodoses i form av konkreta organisationslösningarskiljer sig emellertid i hög grad från utredningens. Den utredningsmetod somhar använts visar enligt anstalten allvarliga brister. Utredningen har dessutominle analyserat erfarenheterna från nuvarande organisation lillräckligt. Dettamedför stor risk att de värdefuUa egenskaper hos forskningsanstalten somutredningen har intygat helt kan gå förlorade i den föreslagna organisationen.Forskningsanstalten finner vidare att utredningen delvis har gått ifrån sinaallmänna principer i de konkreta förslagen till ledning och genomförande avförsvarsforskningen. Delta har medfört bristande sammanhang i de framlagdabetänkandena. Forskningsanstalten anser att utredningen har överbetonatprogramplaneringen på bekostnad av den myckel viktiga långsiktigarestrategiska forskningsplaneringen. Den rådgivande funktionen och desysteminriktade specialistfunktionerna har fått en otillfredsställande behandling.Detta gäller också samordningen med andra sektorer, som utredningen föreslärskall lösas bara genom att inrätta resursnämnden. Forskningsanstalten saknarslutligen i redovisningen försök att åskådliggöra följderna av framlagdaförslag. Försvarets forskningsanstalts företagsnämnd kan inle godtadet av utredningen framlagda materialet som enda underlag för ell beslut omorganisationen av försvarsforskningen. bedömer emellertid allmaterialet, tillsammans med de erfarenheter av försvarsforskning somforskningsanstalten redovisar i sitt remissvar och de uppfattningar somöverbefälhavaren framför samt det underlag som nämnden lägger fram, utgör ettlillräckligt underlag för beslut. beklagar frän total samordningssynpunktall endast forskningsenheter som redovisas under fjärde huvudtiteln berörs avutredningens förslag. ansluter sig tiU utredningensförslag om en centralt sammanhållen planering och produktion av målinriktad forskningför försvarets behov och om ett fast organiserat samspel mellanplaneringsansvariga myndigheter och forskningsorganisationen. Åtgärderna för att förbättra samordningen bör enligtöverstyrelsen för ekonomiskt försvar inte medföra att bestående kontaktvägaroch invanda rutiner måste läggas om i sådan omfattning att både avnämare ochforskningsorgan belastas med kostnader, vilkas utbyte i ökad effekt kan sättasi fråga. Överstyrelsen anser att vissa av utredningens förslag medför risk fördetta. Enligt styrelsen för teknisk utveckUng har utredningenulfört ett omfattande arbete. Värdet av detta har dock minskat därför attutredningen inte behandlar försvarels totala forsknings- och utvecklingsverksamhet.Alt en annan utredning har bedrivits delvis beträffande verksamhetenvid minskar enUgt styrelsen inte skälen till kritik pådenna punkt. anser att utredningen harpresenterat Prop,1973:88 75 ett ambitiöst och principiellt viktigt material som är avintresse inte bara för försvarssektorn utan ocksä för andra samhällssektorerdär en satsning pä forskning och utveckling närmare bör knytas till sektornsbehov och planering. Enligt hade del varit värdefullt om utredningennärmare hade belyst frågan om kostnaderna för planering och administrationjämförda med de totala försvarsforskningskostnaderna. anser att utredningen har valt en felaktig metod, närden först har utarbetat ett förslag till ledningsorganisation och först därefterundersökt hur forskningsresurserna lämpUgen bör sättas samman och grupperas föratt skapa ökad effektivitet i forskningsarbetet. Enligt mening bordeproblemen ha angripits i omvänd ordning, eftersom det rimligen ärledningsfunktionernas uppgift att betjäna en ändamålsenligforskningsorganisation, Avgränsningen av forskningsorganens uppgifter En utgångspunkt för utredningen har varit att en klaråtskillnad skall upprätthållas mellan ansvaret för att bedrivaforskningsverksamhet och förvalta forskningsresurser samt ansvaret för attbedriva studie- och utredningsarbete i anslutning tiU planeringsverksamheteninom olika delar av totalförsvaret. Denna syn är enligt överbefälhavarenriklig. De perspektivplaneansvariga myndigheternas planerings- och studieverksamhetbör ansvarsmässigt hällas klart åtskUd från forskningsverksamheten vidforskningsanstalten m. fl, forskningsorgan. Den gränsdragning mellan objektbunden och ej objektbundenforskning som utredningen har föreslagit med utgångspunkt i syslemplane-ringenär enligt olämplig, eftersom formerna försystemplanering är under utredning. Gränsen kommer alltid att varaflytande. Forskningsanstalten delar därför utredningens uppfattning attomfattningen av oeh ambitionsnivån för forskningsorganens medverkan iavnämarnas studie- och utredningsverksamhet bör avvägas i enförhandlingsprocedur mellan avnämare och forskningsorgan. Liknande synpunkterframförs av som därutöver upprepar sin kritik motutredningens indelning av försvarsforskningen efter tre huvudsyften. Styrelsenanser all det är tillräckUgt alt dra gränsen mellan objektbunden forskning ochövrig forskning för att det av utredningen föreslagna avvägningsprogrammetGemensam försvarsforskning skall vara avgränsat. Styrelsen framhåller att enbestämd avgränsning av den objektbundna forskningen är betydelsefull för attforskningens ansvars- och finansieringsförhällanden skall framstå som klara.Den gräns som utredningen föreslär innebär enligt styrelsen all övergången liUobjektbunden forskning skuUe ske tidigare än vad som är fallet iplaneringsarbetet. Detta är enligt styrelsen olyckligt, eftersom det kan fåtill följd att färre handlingsalternativ hålls öppna och blir belysta. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar anser alt utredningeni sitt andra delbetänkande har behandlat gränsdragningen mellan forskning ochplanering pä ett tillfredsställande sätt och biträder utredningens uppfattningi dessa frågor. Försvarets behov av forskningskapacitet Överbefälhavaren anser i likhet med utredningen attförsvarsforskningens inriktning oeh omfattning i första hand bestäras avförsvarets behov av forskning för att kunna uppfyUa gällande mål försäkerhets- och försvarspolitiken och att efterfrågan på forskningsresultat ochforskningskompetens inom krigsmakten kan hänföras tUl de områden somutredningen har redovisat. Med hänsyn tiU rådande utvecklingsläge inomförsvarstekniken saml perspektiv- och programplaneringens krav pä ökalunderlag bedömer överbefälhavaren att kraven pä forsknings- och studieresultatinte kommer alt minska inom överskådlig tid. Den tekniska utvecklingen medförall forsknings- och utvecklingsverksamheten blir allt dyrare. Detta gällerinte minst det industriella utvecklingsarbetet. De ökade kostnaderna i föreningmed en ekonomisk åtstramning gör det angeläget att om möjligt undersöka fleraalternativ vid val av utvecklingslinjer. För detla behövs enligtöverbefälhavaren i ökande grad vetenskapligt underlag. Detta gäller bådetekniska vetenskaper och humanvetenskaper. Liknande synpunkter fraraförs avTCO. Enligt statskontoret kan det ifrågasättas om inte de unikainslagen i försvarsforskningen har minskat och om de inte kanväntas minska ytterligare i framliden. Delta beror enligt statskontoret bl. a.pä den forskningsutveckling sora har skett inom den civila sektorn både i frågaora teknisk forskning och planerings- och ulredningsraetodik. Dessaförhållanden har enligt statskontorets mening inle belysts tillräckligt avutredningen. 197 2ärs försvarsbeslut innebär enligt överbefälhavaren kraftigt sänkta ekonomiskaramar för försvaret. En hell förändrad planeringssituation har inträtt efterdet utredningen fick sina direktiv. Överbefälhavaren anser att den nyaekonomiska situationen för försvaret medför behov av förändringar iforskningsprogrammets inriktning och omfattning. Detta kräver storanpassningsförmåga och effektivitet hos forskningsorganisationen. Liknandesynpunkter framförs av . Samordning mellan försvarsforskningen och annan forskning De flesta remissinstanserna instämmer i att del finns ettbehov av ökad samordning mellan försvarsforskningen och andra sektorers forskning. Enligtöverbefälhavaren bör försvaret dra nytta av det underlag som finns inom andradelar av samhället och självt endast komplettera detta vid behov. Omvänt är delett stort samhälleligt intresse alt resultaten frän försvarsforskningen komraerandra sarahällsseklorer till del. För att effektivisera denna verksamhet börforskningsprogrammet i möjlig utsträckning kunna anpassas även till andrasektorers behov. Överbefälhavaren anser att det är möjligt alt utvidga dennaverksamhet men att den kan komma all ställa betydande krav på de nytillkommande Prop,1973:88 77 Enligt överbefälhavaren måsteavnämare utanför försvaret, Uksora försvarsmyndighelerna, binda sig för altfinansiera forskningsorganen under behovsplanens löptid. Överbefälhavarenpåpekar ocksä att en ökad forskning för avnämare utanför totalförsvaret medförantingen att forskningsresurserna måste ökas eller att försvarets möjligheteratt få sina forskningsbehov tillgodosedda rainskar, I likhet medutredningen anser all samverkan med andrasamhällssektorer bör ske genom programsamverkan som är den effektivastesamverkansformen. Forskningsanstalten anser all ytterligare förbättrade medelför samverkan bör övervägas och omfatta bättre överblick över både behovs- ochresurssidan hos andra sektorer. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar understryker särskilt behovet av en ökad samordningmellan forskningen inom försvarssektorn och övrig forskning inom samhället.Överstyrelsen betonar behovet av vidgade kontakter med annanforskningsverksamhet än den som f. n. bedrivs inom försvarssektorn, eftersomdet ekonomiska försvaret omfattar väsentligt flera faekområden än dem som f. n.är företrädda inom t. ex. . Ingenjörsvetenskapsakademienframhåller att det ur samhällets synpunkt är mycket önskvärt attförsvarsforskningsorganens kompetens utnyttjas för civila ändamål. För altkunna bli attraktiva uppdragsmottagare mäste forskningsorganen ha en god ledningoch ett intresse av att marknadsföra sina resurser. Sektionenför fysik vid tekniska högskolan i finner synpunkterna om samverkanmed universitet och högskolor riktiga. Särskilt för de tekniska högskolornaskulle det vara av slort intresse all ha en aktiv kontakt med detekniskt-velenskapliga problemen inom försvaret, efiersom dessa ofta ur vissasynpunkter är mycket avancerade. En sådan kontakt borde också kunna ha positiveffekt från försvarsforskningens synpunkt. Enligt TCO har försvarets forskningsorgan välutvecklade kontakter med olika civila forskningsorgan bl. a. genom attforskningsuppdrag har lagts ut på ett stort antal universitets- ochhögskoleinstitutioner, industrier och institut. Enligt TCO finns del anledningall överväga en begränsning av antalet utlagda uppdrag. Dessa binder kapacitetför formulering av uppdragen, styrning och uppföljning av verksamheten samtvärdering av resultaten. Enligt direktiven fick utredningen i uppdrag alt angei vilken utsträckning försvarels forskningsorgan skulle kunna åla sigforskning för andra samhällssektorer. TCO beklagar att detta inte har skett.Ell sådant underlag skulle bl. a. ha gjort det möjligt all fortlöpande skola omoch eventuellt föra över personal lill den civila sektorns forskningsorgan.Detla skulle enligt TCO ha avlägsnat ett eventuellt framtida behov avpersonalminskningar. Liknande synpunkter framförs av . a. försvarets sjukvårdsstyrelse lar särskilt uppsamordningen inom det medicinska området. Prop,1973:88 78 mer i utredningens syn pä behovet av ökad samordningmellan den försvarinriklade forskningen och del civUa samhälletsforskningsverksamhet. Behovet av samverkan på genomförandenivån inom detmedicinska fältet bedömer sjukvårdsstyrelsen vara särskilt angeläget. Flertalet remissinstanser med medicinsk fackinriktning,bl. a. försvarsmedicinska forskningsdelegationen, vitsordar betydelsen av attden försvarsmedicinska forskningen har en mycket nära anknytning till medicinskforskning vid universitet och högskolor. Utredningens principiella krav på ledningsorganisationenför försvarsforskningen biträds i huvudsak av remissinstanserna. För att samordna försvarets behov av forskning ochutnyttjandet av dess egna forskningsresurser fordras enligt överbefälhavarendels en saralad programplanering för all kunskapsuppbyggande och tUlämpad, ejobjektbunden försvarsforskning, dels möjligheter all effektivt samordnaforskningsinsatserna och forskningsresursernas utnyttjande i genomförandearbetet.Av väsentlig betydelse är att försvarsforskningsorganisationen utformas sä attdessa båda krav kan tillgodoses effektivt. Ocluså försvarets forskningsanstaltfinner del vUctigt all dessa krav tillgodoses och anser att all ej objektbundenförsvarsforskning bör samordnas hos en programmyndighet som har ansvar ochresurser för forskningens långsiktiga inriktning och resursuppbyggnad.Likartade synpunkter framförs av flygtekniska försöksanstalten. En ökad samordning inom den försvarsanknutna forskningenoch mellan denna och civU forskning kan enligt bästuppnäs genom att skapa en gemensam programfunktion för all ej objektbundenförsvarsforskning. Styrelsen framhåller i likhet raed bl. a. överbefälhavarensärskilt vikten av att de human- och beteendevetenskapliga områdena inordnas ien samordnad programplanering. Hänsynen till avnämarna och det växande behovet avtvärvetenskapliga forskningsinsatser ställer enligt mililärpsykologiskainstitutet klart ökade krav på en övergripande ledning och samordning avinsatserna. Statskontoret anser det ändamålsenligt att programansvaretför ej objektbunden försvarsforskning förs över tUl en myndighet och att därmedutnyttjandet av forskningsresurserna samordnas under ett gemensamt program.Liknande synpunkter läggs fram av överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Behovet av en styrelse med föreslagna uppgifterifrågasätts av flertalet remissinstanser. Överbefälhavaren delar utredningens syn päsamordningsbehoven men anser att dessa kan tUlgodoses genom begränsadeätgärder. Den föreslagna ledningsorganisationen anses inte nödvändig för denmarginella ökning av samordningen som behövs. Den framstår som än mindremotiverad, om man ställer utredningens förslag mot den kraftigt försämradeekonomiska situation försvaret har all arbeta i framöver. förförsvarsforskning med organisation och uppgifter enligt utredningens förslagkommer enligt överbefälhavaren att utgöra ett mellanled mellan avnämare ochforskningsorgan som bl. a. leder tUl förlängda konlaktlinjer. Detta medför storrisk för negativa återverkningar pä forskningsplanering och samordning hosavnämare och forskningsorgan. Avnämarna kommer att behöva uppehålla en forraellkontaktväg lill styrelsen och en informell med forskningsorganen. Detla innebärökade personal- och arbetsinsatser. Överbefälhavaren anser vidare att det finnsrisk för dubbelarbete samt ökade administrativa rutiner och därmedsammanhängande dokumen-tionsarbete med åtföljande kostnadsökning. Enligtöverbefälhavaren kommer den föreslagna styrelsen inte att ha den förankring iforskningsverksamheten som är en förutsättning för effektiv ledning avverksamheten. Överbefälhavaren avstyrker att en särskild styrelse förförsvarsforskning med organisation, ansvar och uppgifter enligt utredningensförslag inrättas. Liknande synpunkter framförs av ,och överstyrelsen för ekonomiskt försvar, vilka ocksäavstyrker förslaget. Förslaget att inrätta en särskUd styrelse förförsvarsforskning avstyrks eller ifrågasätts vidare avfortifikationsförvaltningen, , militärpsykologiskainstitutet, , sektionen för fysik vid tekniska högskolan iStockholm, styrelsen för teknisk utveckling, ,försvarets forskningsanstalts personalorganisationers representantskap ochSACO.