prop · FW0393 · 1973-12-31 00:00:00 — Paragrafeninnehåller bestämmelserna om aktieägares företrädesrätt att vid kontantemissionteckna nya aktier till det antal som svarar mot aktieägarens andel i detförutvarande aktiekapitalet. Iett nytt andra stycke i paragrafen anges att bolagsstämman eUer, i fall somavses i 63 a §, styrelsen kan besluta om avvikelse från bestämmelserna iförsta stycket om aktieägares rätt att efter teckning erhålla nya aktier. Beslut om avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt kanutformas så alt någon annan grupp än aktieägarna skall ha företrädesrätt attdelta i emissionen. I och för sig kan också företrädesrätt förbehållas en vissgrupp aktieägare. För all detta skall kunna ske fordras emellertid att detfinns objektivt godtagbara skäl för en sådan avgränsning av företrädesrätten.Det torde vara synnerligen ovanligt att godtagbara skäl kan åberopas för altendast vissa aktieägare skall ha företrädesrätt att teckna aktier i enkontantemission. Beslut om avvikelse från företrädesrätt kan också ges denutformningen alt någon företrädesrätt över huvud tagel inte skall föreligga, Isådant fall inbjuds alltså allmänheten att delta i kontantemissionen på sammavillkor som aktieägarna. Stycket föruts"ätler att styrelsen enligt 63 a § kanbemyndigas att vid nyemission avvika från reglerna om aktieägarnasföreträdesrätt alt erhålla nya aktier. Vissa bestämmelser därom har inlagils i63 a §. Skulle styrelsen med stöd av gällande 63 § besluta om ökning avaktiekapitalet genom kontantemission under förutsättning av bolagsstämmansgodkännande, kan styrelsen föreskriva att avvikelse skall göras från aktieägarnasföreträdesrätt alt teckna nya akiier. Delta överensstämmer med den nuvarandeavfattningen av 63 § första stycket andra punkten. I sådant faU fattas detdefinitiva beslutet om avvikelse genom att bolagsstämman godkänner styrelsensökningsbeslut med det däri intagna beslutet om avvikelse. I förevarande stycke regleras endast bolagets möjligheterall besluta om avvikelse från bestämmelserna i 55 § första stycket omaktieägares företrädesrätt. Innehåller bolagsordningen särskilda bestämmelser,varigenom möjligheten att avvika från aktieägares företrädesrätt hindras ellerförsvåras, kan bolaget inle åberopa andra stycket i förevarande paragraf somstöd för alt avvika från bolagsordningen. I sådant fall måste förstbolagsordningens bestämmelser ändras. I detla sammanhang kan erinras om attenligt 9 § 1 mom. tredje stycket skall i bolagsordningen särskilt anges denrätt till teckning eller erhållande av nya aktier som vid aktiekapitaletsökning kan tillkomma aktier av olika slag. Finns aktier av olika slag ochmedför dessa inle lika rätt lill andel i bolagels tillgångar och vinst blird'ärför enligt 55 § första stycket för företrädesrätten till teckningavgörande bolagsordningens bestämmelser om företrädesrätt till teckning av nyaaktier. En bestämmelse i bolagsordningen om företrädesrätt mellan olikaaktieslag vid nyemission hindrar inte beslut vid bolagsstämma att ingenföreträdesrätt skall tillkomma bolagels aktieägare. Beslutas avvikelse från aktieägares företrädesrätt ärbolaget inle skyldigt att utge teckningsrättsbevis tUl aktieägarna, jfr 56 §. 9 1973.1 saml. 1973: 93 130 Paragrafen,som är ny, innehåller bestämmelser om att styrelsen kan efter bemyndigande av bolagsstämmabesluta om nyemission och att därvid avvika från bestämmelserna om aktieägarnasföreträdesrätt. Desärskilda bestämmelserna i andra stycket om apportemission och om avvikelsefrån aktieägarnas företrädesrätt har hämtats från utredningsförslaget. Enligtutredningsförslaget fordrades för dessa speciella fall särskUt kvalificeradmajoritet under det att det enligt mitt förslag inle krävs någon kvalificeradmajoritet. Under sådana omständigheter skuUe det kunna ifrågasättas, om desärskUda bestämmelserna om apportemission och om avvikelse från aktieägarnasföreträdesrätt i förevarande stycke är behövliga. Enligt min mening kan detemellertid för en bolagsstämma te sig särskilt tveksamt om ettbemyndigande verkligen skall omfatta apportemission där aktieägarna inle harnågon företrädesrätt lill teckning eller rätt att avvika från aktieägaresföreträdesrätt vid kontantemission. Jag har därför funnit det lämpligt alluppställa krav på alt i beslutet skall särskUt markeras om bemyndigandet skallavse apporlemission eller rätt att avvika från företrädesrätt. Därmed kommeraktieägarnas uppmärksamhet alt särskilt fästas på den frågan. Enligttredje stycket skall de i 48 § andra stycket 13 angivna handlingarna hållastiUgängliga för aktieägarna minst före bolagsstämman samt framläggaspå stämman. Detla gäller dock inte om balansräkningen för näst-föregåenderäkenskapsår skall fastställas på stämman. Dehandlingar som avses i 48 § andra stycket 13 är 1) avskrift av den senast fastställda balansräkningenförsedd med anteckning om bolagsstämmans beslut rörande bolagets vinst ellerförlust, samt avskrift av förvaltningsberättelsen och revisionsberättelsen fördet år balansräkningen avser, 2) en av samtliga styrelseledamöter och verkstäUandedirektör undertecknad berättelse i vilken upplysning lämnas, om händelser avväsentiig betydelse för bolagets ställning vilka inträffat efterförvaltningsberättelsens avgivande i den mån det kan ske utan förfång förbolagel, samt 3) ett av revisorerna avgivet yttrande överberättelsen. Denu angivna handUngarna behöver inte hållas tillgängliga om det är fråga omordinarie bolagsstämma som enligt 126 § skall avgöra frågan om fastsläUelse avbalansräkningen. Syftetmed bestämmelsema i tredje stycket är att aktieägarna skall ha erforderligtinformationsunderlag när de skall ta ställning till förslag om bemyndigande förstyrelsen att besluta om nyemission. Fjärdestycket innehåller bestämmelser om anmälan för registrering av bolagsstämmasbeslut om bemyndigande för styrelsen. mans beslut om bemyndigande skall enligt stycket genast avstyrelsen eller verkställande direktör anmälas för registrering. Vidanmälningen skall fogas två enligt 224 § andra stycket bestyrkta avskrifter avbolagsstämmans protokoll och, om årsredovisningen inle behandlats på stämman,av de i 48 § andra stycket 13 angivna handlingama (jfr 51 § andra stycket).Innan registrering av beslutet om bemyndigande har skett kan styrelsen intefatta beslut om kapitalökning. Underlåtenhet att iaktta i stycket föreskrivnabestämmelser rörande anmälan för registrering medför straffansvar enligt 216 §3, Kravet på registrering av bolagsstämmans beslut ombemyndigande har uppställts eftersom presumtiva aktietecknare har intresse avatt bemyndigandet och eventuella begränsningar i detta är tiUgängliga för envar.En motsvarande bestämmelse finns i utredningsförslaget. Bestämmelser om förfarandet vid nyemission finns i 4962§§ aktiebolagslagen. Dessa bestämmelser är avfattade mot bakgrund av att delenligt 48 § ankommer på bolagsstämman att besluta om ökning av aktiekapitaletmedelst ny aktieteckning. I femte stycket förevarande paragraf föreskrivs attbestämmelserna i 4962 §§ skall gälla i tillämpliga delar när styrelsenbeslutar kapitalökning. Vad i dessa paragrafer föreskrivs om bolagsstämmansbeslut skall i sådant fall avse styrelsens beslut. När det är fråga om apportemission skall enligt 50 §beslutet om nyemission ha ett särskUt innehåU, som närmare framgår avbestämmelserna i 7 §. Styrelseledamöter och verkställande direktör skallvidare avge en särskild berättelse rörande apportemissionen. Den berättelsenkan göras till föremål för granskning av särskilda granskare. Anlitas inlesärskUda granskare, skall granskning i stället verkställas av revisorerna. Denu angivna bestämmelserna gäller också när styrelsen beslutar om apportemissionmed stöd av ett av bolagsstämman lämnat bemyndigande. Detla kan få betydelseför aktietecknarna och även för aktieägarna när dessa skall ta ställning tillhur styrelsen har handhaft emissionsärendet. Enligt 50 § sista stycket skall avgivna berättelser minsten vecka före bolagsstämman hållas tillgängliga hos bolaget och framläggas påstäm-rnan. Bestämmelserna i 50 § sista stycket, som syftar till all säkerställaatt aktieägarna får erforderligt informalionsunderlag när de har att beslutaom apporlemissionen, kan givetvis inle tillämpas när styrelsen beslutar omapportemission med slöd av ett bemyndigande från bolagsstämman. I 57 § andra stycket föreskrivs alt vid teckningslistaskall vara fogat bl a. förslag till ökningsbeslut och de jämte detta förslagenligt 48 § framlagda handlingarna. Bland de handlingar som kan komma i frågaingår ett av samtUga styrelseledamöter och verkställande direktör avgivetyttrande över den föreslagna kapitalökningens betydelse för bolaget. Närstyrelsen beslutat nyemissionen med stöd av bemyndigande från bo- 1973: 93 132 lagsslämma,får 57 § andra stycket tillämpas så all vid teckningslistan fogas styrelsensökningsbeshit, ett särskilt yttrande från styrelseledamöter och verkställandedirektör över kapitalökningens betydelse för bolaget samt i förekommande fallde övriga handlingar som anges i 48 § andra stycket I3. Paragrafeninnehåller bestämmelser om lösningsrätt vid övergång av aktie. Iparagrafens fjärde stycke föreskrivs att innan det visar sig att lösningsrätteninle begagnas får den lill vilken aktie övergått inte utöva annan av aktienhärflytande rätt gentemot bolaget än rätten alt uppbära vinstutdelning och att,i händelse av aktiekapitalets ökning, utöva aktien tillkommande företrädesrätttill teckning av ny aktie. Till dessa bestämmelser har gjorts ell tillägginnebärande all den lill vilken aktie övergått också äger utöva aktientillkommande företrädesrätt till teckning av skuldebrev i sådan emission somavses i lagen om konvertibla skuldebrev m. m. Enligtfemte stycket äger bestämmelserna om rätt att vid övergång av aktie lösa aktienmotsvarande tillämpning om den som skolat vara underkastad lösningsrättförvärvar aktie tiUkommande rätt till erhåUande av ny aktie vid fondemissioneUer utövar aktien tillkommande företrädesrätt till teckning av ny aktie utanatt förvärva själva aktien. början kan anmärkas all om bolagel beslutar om kontantemission medavvikelse frän aktieägamas företrädesrätt så föreligger inle någonlösningsrätt (jfr SOU 1941: 9 s, 265), Ettsärskilt problem uppkommer om konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenademed optionsrätt till nyteckning ges ut av ett bolag vars bolagsordninginnehåller klausul om hembudsskyldighet. Det kan då inträffa alt den som begärkonvertering eller vill utöva nyteckning är underkastad lösningsrätt tillaktie, I sådant fall bör lösningsberättigad person kunna överta de nya akiiersom utlämnas vid utbyte eller nyteckning, givetvis mot erläggande avföreskriven lösen. På grund härav föreskrivs i ett nytt tillägg till femtestycket att bestämmelserna i stycket till-lämpas n'är utbyte eUer nyteckningsker enligt lagen om konvertibla skuldebrev m, m,, om den som begär utbyteeller tecknar aktie är underkastad lösningsrätt till aktie, Hembudsskyldighetinträder i och med att utbyte har ägt rum eller nyteckning skett. Lösen avserden nya aktie som utiämnas i utbyte eller tilldelas tecknare på grund avteckningen. Den som utövar lösningsrätt vid nyteckning inträder i tecknarensrättigheter och skyldigheter i avseende på den nya aktien (jfr SOU 1941: 9 s.265), 1973: 93 I33 Paragrafen innehåUer regler om förbud mot lån tillaktieägare, styrelseledamot och verkställande direktör. Enligt första stycket avser reglerna penninglån. Normalavarukrediler träffas alltså inte av förbudet. Det innebär bl, a, alt det intefinns något hinder för den som har en stor aktiepost i ett detaljhandelsföretagatt köpa varor på kredit från företaget. SkuUe kreditvillkoren vara ovanligtförmånliga kan det dock finnas anledning att behandla krediten som ett maskeratpenninglån. Detta bör bl. a. medföra att krediten behandlas som förfäcktutdelning vid beskattningen. Förskott på lön utgör inte lån och omfattas fdltså inle avlåneförbudel. Om huvudaktie'ägaren i ett bolag gör å-conlouttag för egenräkning och dessa bokförs på privatkonto eller propriekonto, torde uttaget iallmänhet fä anses utgöra förskott på lön eller direkt löneutbetalning.Givetvis måste sådana löneutbetalningar slutregleras vid räkenskapsårelsutgång. Medel som sätts på bankräkning representerar i och för sigen fordran som insättaren har på banken. Det i lagtexten anv"åndauttrycket "penninglån" omfattar emellertid inte medel påbankräkning. Den personkrets som avses med låneförbudet är enligtparagrafen aktieägare, styrelseledamot och verkställande direktör. Till följdav regeln i 80 § första stycket kommer låneförbudet att gälla även för styrelsesuppleantoch vice verkställande direktör. Dessa personer, aktieägare, styrelseledamotetc, skall enligt stycket vara knutna till det långivande bolaget eller tillannat bolag i koncern i vilken det långivande bolagel ingår. a. att ett moderbolag inte får lämna lån till styrelseledamot,verkställande direktör eller minoriletsaktieägare i dotterbolag. Ett undantagfrån koncernregeln finns i andra stycket enligt vUket koncernbolag får lämnalån till annat koncernbolag. Stycket innehåUer vidare bestämmelser som syftar till attförhindra kringgående av låneförbudet genom att lån ges till en aktieägaren,styrelseledamoten eUer verkställande direktören närstående person, fysisk eUerjuridisk. Penninglån får sålunda inte lämnas till make, syskon, släkting irätt upp- eller nedstigande led eller till den som är besvågrad med aktieägarenetc. i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med denandres syskon. En motsvarande regel finns f. ö. redan nu i 107 § 1 mom. tredjestycket som rör revisorsjäv. Penninglån får inte heller lämnas till juridiskperson över vars verksamhet person, som omfattas av låneförbudet, har ettväsentligt inflytande. Denna senare regel innebär bl. a. att en person som harett bestämmande inflytande över två aktiebolag inle kan låta det ena bolaget talån från det andra. Om ett sådant lån förestavas av affärsmässiga skäl får docklånet lämnas enligt undantagsregeln i andra stycket punkt 2, 1973: 93 134 Andrastycket upptar bestämmelser om undanlag från förbudet att ge penninglån tillaktieägare. Lån får enligt första punkten alltid lämnas av ett koncernbolag tUlett annat bolag i samma koncern. Koncernbegreppet bör här fattas relativt vidsträcktså att med dotterbolag likställs ekonomiskt företag, som drivs i annan form änaktiebolag, samt utiändskt bolag, under förutsättning att moderbolaget är ettsvenskt aktiebolag som har det dominerande inflytande över dotterföretag somföruts'åtts i 221 § 1 mom. En sådan rättstillämpning torde inte strida mot vadsom redan nu tilUämpas i andra sammanhang (jfr m. fl., Aktiebolagslagen,6:e uppl. s. 519 f.). Andrapunkten innehåUer den i den aUmänna motiveringen berörda Segeln att lån får lämnasom lånet utgör ett led i en affärsförbindelse meUan bolaget och gäldenären ochär avsett uteslutande för gäldenärens rörelse. Det är tänkbart att lånet kanutgöra upptakten till en affärsbin-delse och alltså utgöra det första ledet idensamma. Av lagtexten framgår att lånet inte får vara avsett för privatkonsumtion. Huruvida en affärsförbindelse föreligger eller inte behöver iallmänhet inte vålla någon tvekan. Jag vill påpeka att en affärsförbindelse ilagens mening kan föreUgga mellan en fabrikant och en detaljist även omfabrikanten regelmässigt säljer tiU grossist. Det förekommer f. n. attbryggerier går i borgen för förbindelser som restaurangförelag ingår videtablering eller ombyggnad. Även om normalt inte skulle säljadirekt till restaurangföretaget får alltså vid tillämpningen avdenna lag anses stå i affärsförbindelse med restaurangföretaget. Detförhållande som råder mellan bolaget och dess anställda utgör inte någonaffärsförbindelse i lagens mening. Andra punkten kan alltså inte åberopas somstöd för att ge lån till verksfällande direktör. Inte heller detuppdragsförhållande som föreligger mellan bolaget och dess styrelseledamöterutgör en affärsförbindelse. Det kan inträffa att en styrelseledamot driver etteget förelag som står i affärsförbindelse med det bolag där han ärstyrelseledamot. I en sådan situation kan det bli aktuellt att med åberopandeav förevarande punkt ge lån till det företag som styrelseledamoten driver.Andra liknande situationer kan länkas. Syftetmed regeln i andra punkten kan sammanfattas så att regeln avser att möjliggöralån och ansvarsförbindelser som betingas av kommersiella skäl och som inteär avsedda att användas för gälden'ärens privata konsumtion. Vidarefår enligt tredje punkten lån lämnas till aktieägare som endast äger mindre änen procent av aktiekapitalet dock högst 500 aktier. Enprocentsregelnhar tagits från utredningsförslaget. Eftersom ett aktieinnehav på strax underen procent kan vara att betrakta som ganska betydande i stora aktiebolag varsaktier är spridda hos allmänheten har tillagts en bestänunelse som innebär attaktieägare som har mer än 500 aktier inte kan åberopa regeln om undantag frånlåneförbudet. 1973: 93 135 Vidberäkningen av aktieinnehavets storlek skall medräknas aktier som innehas avsådana låntagaren närstående fysiska eller juridiska personer som avses iförsta stycket. Regelni tredje punkten avser endast alt göra undantag från förbudet att lämna låntill aktieägare. En person i bolagsledningen som också har ett obetydligtaktieinnehav omfattas sålunda inte av undantaget. Itredje stycket finns bestämmelser om förbud mot penninglån som lämnas i syftealt låntagaren eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses iförsta stycket skall förvärva akiier i bolaget eller annat bolag i sammakoncern. Bestämmelserna har motiverats tidigare. Fjärdestycket likställer ställande av säkerhet med lämnande av penninglån. Ett bolagfår alltså i princip inte ställa pant, borgen eller garanti för förbindelsersom görs av dess aktieägare, styrelseledamöter etc. Bestämmelsema hartillkommit med hänsyn till att ett ställande av säkerhet kan vara likariskabelt för borgenären som ett direkt penninglån. Vidare kan pekas på riskenalt personer i skatleflyktssyfte låter sitt bolag ställa säkerheter för lån sompersonen i fråga har för privata konsumtionsändamål. Med den utformning fjärdestycket har fått förhindras sådana åtg'årder. ParagrafeninnehåUer besfämmelser om dispens från förbudsreglerna i75a§. Enligtförsta stycket får på ansökan medge undantag från bestämmelsernai 75 a § om synnerliga skäl talar därför. Med som synes varaden myndighet som är bäst skickad att pröva ärenden av detla slag avseslänsstyrelsen i den ort där bolagets styrelse har sitt säte, jfr 24 § andrastycket. Avsiktenär alt dispensbestämmelserna skall tillämpas mycket restriktivt. Dettamarkeras i lagtexten genom alt synnerliga skäl måste föreligga för att dispensskall kunna ges. Vid dispensprövningen får i första hand avgörande vikt fästasvid ändamålet med lånet. Stor hänsyn måste därvid tas tiU att lånemöjlighelernainle får utnyttjas i skatleflyktssyfte. Detta leder bl. a. till att tillståndinte får ges om lånet skall användas för privat konsumtion. I utredningensbetänkande talas om den situationen att bolaget vill ge verkställandedirektören ett lån för förvärv av bostad. Enligt min mening finns det inte skälatt tillåta sådana lån. allmänna motiveringen nämndes som ett exempel på situationer där dispensborde kunna konuna i fråga fall då arvingar måste ta lån från ett familjebolagför att betala arvsskatt och fall då en delägare i ett familjebolag skall lösasut av övriga delägare. tUlämpar ett system som innebär altanställda får låna av företaget för alt köpa aktier i företaget, s. k.sparplaner. Om ett sådant system berör ett större antal av de anställda bördispens kunna ges. Skulle däremot endast verkstäl- landedirektören och hans närmaste medarbetare omfattas av systemet torde det somregel inte finnas anledning all ge dispens. Om dispens ges, kan dispensenutformas generellt, dvs, de allmänna villkoren lör sparplanen kan fastställasi stället för alt dispens ges för varje anställd för sig. SomviUkor för beslut om lån gäller enligt allmänna akliebolagsrätls-liga gmnderatt beviljande av lånet är i bolagets intresse och inte strider mot principenom aktieägarnas lika rätt. Huruvida dessa villkor är uppfyllda skaU i förstahand bolagsledningen och ytterst allmän domstol avgöra. hardock också möjlighet att vägra dispens under hänvisning till alt de nu angivnaförutsättningarna för lånebeslut inte föreligger. Andrastycket innehåller bestämmelser om hur borgenärernas intressen skall beaktas idispensärenden. Bolagets kända borgenärer vari ingår skatte- ochkronofogdemyndighet skall höras över ansökningen. Borgenär har en ovUlkorligrätt att kräva att hans fordran betalas eller att betryggande säkerhet ställsför den. Om en sådan begäran inte efterkommes kan låneansökningen intebifallas, Iett nytt tredje stycke i 103 § I mom, har intagits regler om redovisning iförvaltningsberättelsen av penninglån och ansvarsförbindelser. Förvaltningsberättelsenär en offentlig handling. Av hänsyn till den personliga integriteten harbolagen inte ålagts all i förvaltningsberättelsen uppge namnet på person tillvilken lån lämnats eller för vilken ansvarsförbindelse ingåtts. Enligtförevarande paragraf skall denna namnuppgift i sfällel lämnas i en avstyrelsen och verkställande direktören särskilt upprättad förteckning. Dennaskall upprättas för varje räkenskapsår och skall avse dels underräkenskapsåret tillkomna, dels kvarstående h'är avsedda lånoch ansvarsförbindelser. Förteckningen är inte offentlig. Däremot skallgivetvis revisorer och taxeringsmyndigheter ha tillgång till förteckningen.Revisorerna skall i revisionsberättelsen yttra sig huruvida föreskrifterna omförteckningen fullgjorts, jfr 113 §. Isyfte att underlätta framför allt taxeringsmyndigheternas kontroll av attbestämmelserna i 75 a § andra stycket punkt 2 om lån, som utgör led iaffärsförbindelse, inte missbrukas föreskrivs vidare att även lån ochansvarsförbindelser som tillkommit enligt det lagrummet skall las upp iförteckningen. Däremot behöver sådana lån inte anmärkas i förvaltningsberättelsen,jfr 103 § 1 mom. Den nu berörda uppgiftsskyldighelen gäller bara i fråga om lånoch ansvarsförbindelser som uppkommit efter ikraftträdandet. Förteckningen skaUenligt särskild föreskrift bevaras . Förstastycket i paragrafen som är oförändrat innebär bl. a. att bolagsstämma intefår besluta om användande av bolags vinstmedel eUer övriga tillgångar eUer omåtagande av förpliktelser för ändamål som uppenbarligen är främmande förföremålet för bolagets verksamhet eller för verksamhetens syfte. Andrastycket som har fått ny lydelse innehåller den s. k. generalklausulen. Istycket anges att bolagsstämman inte får fatta beslut som är ägnat att beredaotillbörlig fördel åt aktieägare eller annan till nackdel för bolaget ellerannan aktieägare. Ändringarnai andra stycket har motiverats tidigare. Stycket kan sägas vara ett uttryckför den allmänna aktiebolagsrättsliga principen om aktieägarnas likställighet iden mån annat inte följer av bolagsordningen. På grund av hänvisningen i 91 §till 76 § andra stycket är förevarande stycke tillämpligt också på styrelseeUer annan släUföreträdare för bolaget. Inle heller styrelse, verkställandedirektör eller särskild firmatecknare, får alltså fatta beslut som är ägnatatt bereda otillbörlig fördel åt aktieägare eller annan till nackdel förbolaget eller annan aktieägare. Enavvikelse från likställighetsprincipen kan ha stöd i lag eller bolagsordningen.I sådant fall är avvikelsen givetvis inte otillbörlig. Även om ett sådant stödskulle saknas, behöver en avvikelse från likställighets-principen inte varaotillbörlig. En åtgärd som är i bolagels intresse och som framstår somföretagsekonomiskt riktig eller försvarlig kan inte betecknas som otillbörlig,även om åtgärden innebär en avvikelse från lik-ställighelsprincipen. Syftet medändringen av 76 § andra stycket har varit att något lätta på den utomordentiigtrestriktiva lagtUlämpning som domstolar oftast ansluter sig till när det gällergeneralklausuler inom den förmögenhetsrällsliga lagstiftningen.