prop · FW0393 · 1973-12-31 00:00:00 — Med ett sådant förbud sfängs möjligheten för dessa personeratt genom lån från bolaget skaffa sig medel för egna behov. De blir hänvisadetill att ta ut ers'ättning för sitt engagemang i bolaget i form av lön ellerarvode eller som vinstutdelning och ersättningen blir då i vederbörlig ordningbeskattad. Mina överväganden har lett mig till den slutsatsen att bolagen intebör tillåtas att lämna lån till aktieägare och personer i bolagsledningen.Från detta principiella låneförbud bör dock vissa undantag göras. Härtillåterkommer jag strax. Somnämns i utredningens betänkande torde det inle vara ovanligt att en person, somförvärvar ett bolag, finansierar inköpet genom lån från bolaget. En sådantransaktion är emellertid mycket farlig for borgenärerna. Den innebär nämligenall betydande tillgångar frånhänds bolaget och tillförs de tidigare aktieägarnasamtidigt som bolaget får en revers från den nye aktieägaren. Frånborgenärernas synpunkt blir situationen densamma som den då aktieägarna lånarfrån bolagel. Enligt min mening bör man i denna fråga inta samma ståndpunktsom i det danska förslaget, nämligen att lån till utomstående i syfte alt denneskall förvärva aktier i det långivande bolaget inte tillåts. Förbudsreglernabör dock inte vara utan undantag. Utredningenföreslår två undanlag från låneförbudet. Förbudet skall inte gälla iförhållande till aktieägare som är moderbolag. Vidare undantas det fallet altaktieägarens innehav av aktier i bolaget uppgår till mindre än en procent avbolagets aktiekapital eller eljest till så ringa del därav att den uppenbarligeninte är avgörande för bolagets beslut om lånet. Dessa undantag har godtagitsunder remissbehandlingen. Från näringslivets sida har emellertid påpekats attundantaget i fråga om lån inom en koncern är alltför snävt. Jagär för min del benägen att biträda den uppfattning varåt näringslivet givituttryck. Det finns goda skäl för att också i detla sammanhang betrakta enkoncern som en enhet. Ett lån från ett koncernbolag till ett annat koncernbolagskulle med del synsättet inte behandlas annorlunda än det fallet att ett bidraglämnas från en rörelsegren till en annan inom ett och samma aktiebolag. Settfrån borgenärernas synpunkt utgör lån mellan koncernbolag inte en likariskfylld transaktion som de förut behandlade penninglånen tUl företagsledningoch aktieägare i gemen. Infriar ett koncernbolag inte sina förpliktelsergentemot sina fordringsä- Prop.1973: 93 93 garehar dessa alltid möjlighet att ta i anspråk den fordran koncernbolaget hargentemot annat bolag inom koncernen. Också från skattesynpunkt bör lån meUankoncernbolag kunna godtas eftersom skattelagstiftningen i princip innebär attkoncernbidrag är avdragsgillt hos bidragsgivaren men beskattas hos mottagaren.Jag förordar därför att lån mellan bolag inom en och samma koncern undantasfrån det principieUa låneförbudet. Jag godtar också med viss ispecialmotiveringen närmare redovisad jämkning utredningens förslag omundantag för det fallet att aktieägarens innehav av aktier i bolaget ärobetydligt. Det synes mig nämligen inte finnas anledning att förhindra att ettbolag ger lån till en anställd, som råkar ha några aktier i bolaget, för attfinansiera exempelvis förvärv av en viUa eUer en bostadsrätt. Risken för attlånevillkoren utformas så att lånet får karaktären av skatteflykt är i ettsådant fall betydligt mindre än när det gäller lån till personer i bolagsledningeneller tUl aktieägare med slort aktieinnehav. Idetta sammanhang uppkommer emellertid frågan om den skärpning avlåneförbudsreglema som jag i princip anser bör komma tUl stånd går så långt attbehov uppstår av undantagsregler beträffande lån eller ställande av säkerhet som är i bolagets intresse och förestavas av affärsmässigaöverväganden. I det praktiska livet förekommer nämligen inte säUanlånetransaktioner mellan företag som visserligen inte ingår i samma koncernmen som dock har viss ägaregemenskap. Sådana lån kan vara företagsekonomisktmotiverade. Jag kan nämna ett par exempel på sådana fall. Ett bolag kan föralt trygga sin råvaruförsörjning behöva lämna ett penninglån tiU en leverantör,som har en aktiepost i del långivande bolaget. En varuproducent kan för allunderlätta sin avsättning finna lämpligt att genom penninglån stödja ettföretag i detaljistledet som äger akiier i det varuproducerande bolagel. Mångaandra situationer torde förekomma. Ett absolut förbud mot lån i sådana situationerär inte tänkbart. Det är knappast praktiskt möjligt och i varje fall intelämpligt att låta företagsekonomiskt fullt motiverade lånetransaktioner varaberoende av en dispensprövning. Härtill kommer att det för det långivandebolagel kan vara svårt att fastställa om ett av företagsekonomiska skälmotiverat lån tillfaUer någon inom den krets som omfattas av ett låneförbud. Enlåneförbudsregel som gäller även lån som tillkommit av affärsmässiga skälskulle tvinga förelagen till undersökningar vid varje särskild lånetransaktionav huruvida låntagaren eventuellt ingår i den "förbjudna kretsen". Ensådan undersökningsplikt skulle kunna verka hämmande på normalaaffärstransaktioner. Jag har kommit lill den slutsatsen alt undantag frånlåneförbudet bör göras för de fall då lånet utgör ett led i enaffärsförbindelse mellan bolaget och gäldenären och är avsett uteslutande förgäldenärens rörelse. Eftersom man får utgå från alt sådana lån ges i bolagetsintresse och sålunda kan antas påverka bolagets ekonomiska situation på ett gynnsamtsätt, kan undantaget typiskt 1973: 93 94 settinte anses träda borgenärernas befogade intressen för när. Och eftersom lånetinte får avse privat konsumtion, kan det inte heller sägas vara fråga om någotslags skatteflykt. Detär angeläget att få en kontroll av att den förordade undanlagsregelnrörande konunersiellt motiverade lån inte missbmkas. Härtill återkommer jag ispecialmotiveringen (75 c § och 113 § 1 mom.). Underremissbehandlingen har näringslivet väckt frågan om ytterligare undantag frånreglerna om låneförbud. Näringslivet pekar därvid på förhållandena inomfamiljeföretagen. När ett generationsskifte inom ett familjeförelag äger rumkan enligt näringslivet lån från företaget till arvtagarna ofta vara nödvändigaför att arvingarna skall kunna erlägga arvsskatten utan alt avyttra företaget.Näringslivet föreslår mot denna bakgrund att en möjlighet tUl dispens frånlåneförbudet öppnas för sådana situationer. Vid1970 års reform av förmögenhels- och arvsbeskattningen infördes särskildaregler för familjeföretagen. Den ledande grundtanken var att de beslutadeskärpningarna inle skulle träffa förmögenheter som i allt väsentligt bestod avtillgångar i mindre och medelstora familjeföretag. Vidförmögenhetsbeskattningen skulle ett mot skärpningen i huvudsak svarande avdragfå ske från den beskattningsbara förmögenheten och vid arvsbeskattningen skullepå liknande sätt en del av arvsskatten kunna efterges. De nya reglerna varavsedda att utgöra ett provisorium i avbidan på att kapitalskatteberedningenskulle framlägga ett mera definitivt förslag. Beredningen avgav sittslutbetänkande (SOU 1971: 46) . I detta läggs fram förslag tillbl. a. skattelättnader för familjeföretagen. Betänkandet har remissbehandlatsoch är f. n. under beredning inom . Genomskattelättnader av detta slag kan man tillgodose synpunkter av det slagnäringslivet framfört i sitt nu aktuella remissyttrande. Jag vill emellertidinte bestrida att arvingar trots dessa regler kan bli tvungna att ta lån frånbolaget för att kunna betala arvsskatten. Ett undantagslöst låneförbud skulledärför kunna leda till att en försäljning av familjeföretaget framtvingas föratt arvingarna skall få medel till arvsskatten. En sådan tvångsförs'äljningskulle, som näringslivet framhåller, kunna innebära en betydandevärdeförstöring. Från arvingarnas synpunkt skulle detta naturligtvis te sigoskäligt. Det är inte heller i de anställdas eller fordringsägarnas intresseatt en försäljning genomförs om den innebär en värdeförstöring. Jag anserdärför att det finns skäl för att öppna möjlighet till dispens från reglerna omlåneförbud. Äveni andra situationer än den beskrivna kan det finnas särskilda skäl altdispensera från låneförbudet. En delägare i ett familjeföretag kan t. ex.ställa krav på alt bli utlöst ur företagel. Övriga delägare kanske bara genomlån från bolaget kan skaffa de medel som behövs härför. Det kan i ett sådantfall finnas skäl att, med vederbörligt beak- Prop.1973: 93 95 landeav borgenärsintressena, medge undanlag från förbudet mot lån i syfte attg'åldenären skall förvärva aktier i det långivande bolaget. Jag vill inte heUerutesluta möjligheten av att del, inom ramen för den kontroll som endispensmyndighet kan utöva, kan finnas anledning att låta en person finansieraett köp av ett aktiebolag genom lån från bolaget. Viddispensprövningen bör även borgenärsintressena beaktas. Enligt min mening börför dispens krävas alt bolagets kända borgenärer bl. a. skatte- och kronofogdemyndighet hörs över ansökningen. Om någon borgenär begär det, bör som förutsättning fördispens gälla att borgenärens fordran betalas eller att betryggande säkerhetställs för den. Jaghar i det föregående talat om bolagsledningen utan att närmare precisera vadjag i detta sammanhang avser därmed. Det synes mig självklart attstyrelseledamöter och styrelsesuppleanter bör omfattas av låneförbudet. Imotsats tiU utredningen anser jag vidare alt låneförbudet bör gälla förverkstäUande direktör och vice verkställande direktör. Som närmare redovisas ispecialmotiveringen bör också vissa styrelseledamot och verkstäUande direktörnärslående personer omfattas av låneförbudet. Fråganom lån till revisorer och revisorssuppleanter ligger något annorlunda till. Enligtutredningsförslaget får revisor och revisorssuppleant inte stå i låneskuldtill bolaget eller annat bolag inom samma koncern. Ett låneförhållande ulgöralltså ett revisorsjäv. Detta förslag, som godtagils under remissbehandlingen,synes mig välgrundat med hänsyn till det starka intresset av att en revisorintar en självständig och oberoende ställning till styrelse och verkställandedirektör. Jag ansluter mig alltså till utredningsförslaget på denna punkt.Därmed kan frågan om lån tiU revisor aldrig bli aktuell. Tillsist vill jag något beröra frågan hur låneförbudsreglema bör sanktioneras. Medhänsyn till det skyddsintresse som uppbär förbudsreglerna står det enligt minmening klart att överträdelse bör vara straffbelagd och att frihetsstraff skaUingå i straffskalan. Revisorerna är givetvis skyldiga att irevisionsberättelsen påtala eventuella överträdelser. En lagstridiglåneutbetalning är i skattesammanhang att betrakta som förtäckt lön ellerförtäckt utdelning och skall alltså bli föremål för beskattning. Vissaytterligare frågor rörande låneförbudet behandlas i specialmotiveringen. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag lill 1,lag om konvertibla skuldebrev m, m,. Prop.1973: 93 96 2. lag om ändring i lagen (1944: 705) om aktiebolag, 3. lag om ändring i lagen (1970: 596) om förenkladaktiehantering, 4. lag om ändring i lagen (1916: 156) om vissainskränkningar i rätlen alt förvärva fast egendom eller gruva eller aktie ivissa bolag. Vidupprättandet av lagförslaget 3 har samråd skett med chefen förfinansdepartementet. 8.1Förslaget till lag om konvertibla skuldebrev m. m. Utredningens förslag tillny aktiebolagslag berör inte bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag vilkabolag omfattas av särskild lagstiftning. Dessa typer av bolag synes åtminstonef. n. inte ha något mer tvingande behov av att kunna anlita de nyafinansieringsformer som regleras i denna lag. Enligt paragrafens första styckekan därför endast annat aktiebolag än bank- och försäkringsaktiebolag utgekonvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning. Ienlighet med vad som anfördes i den aUmänna motiveringen anges i stycket altvederlaget för konvertibelt skuldebrev eller skuldebrev förenat medoptionsrätt till nyteckning kan utgöras av pengar eUer annan egendom. För attegendom skall kunna godtas som apportegendom fordras givetvis att den harförmögenhetsvärde så att den kan las upp som tillgång i bolagets balansräkning. Deskuldebrev som det här är fråga om skall typiskt sett kunna övvr-lålas i denallmänna omsättningen. Vidare bör fordran enligt skulde brevet lätt kunnabytas ut mot aktier i bolaget. För att tiUmötesgå dessa synpunkter föreskrivs istycket att skuldebrev som avses i lagen skaU vara löpande. Skulle ett enkeltskuldebrev förses med en konverterings-klausul blir skuldebrevet därmed inleunderkastat förevarande lag. Detta betyder alt bolaget inte är juridisktförpliktat att genomföra den för del utlovade utbytet nödvändigakapitalökningen. Av att skuldebrev somavses i lagen skall vara löpande följer att av skuldebreven måste framgå denrätt som enligt emissionsvillkoren tUlkommer skuldebrevens innehavare. Förutomfordringens belopp, räntefot och amorleringsvillkor måste alltså också framgåtid och vUlkor för utbyte resp, nyteckning liksom även de särskilda vUlkor somåsyftas i 5 § första stycket 8 och 10. Iandra stycket anges närmare vad konvertibelt skuldebrev och skuldebrev förenatmed optionsrätt till nyteckning är. Konvertiblaskuldebrev skall enligt stycket innehålla utfästelse från bolaget om altborgenär har rätt alt helt eller delvis utbyta sin fordran enligt skuldebrevenmot aktier i bolaget. Ett sådant utbyte har närmast Prop, 1973:93 97 karaktär av en överlåtelse, dvs. av att en fordringsrättutbytes mot en andelsrätt. Även ett partiellt utbyte kan tänkas, exempelvis iden formen att borgenär tilldelas aktie i bolaget mot att hans fordran enligtskuldebrevet sätts ned. Skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning skallge borgenär rätt att teckna akiier i bolagel. Likviden för tecknade aktierskulle i och för sig kunna tänkas utgöras av apportegendom. Skulle apporttillålas i denna speciella situation uppstår emellertid svårbemästrade problem.Bl. a. måste redan i samband med emissionen av skuldebreven apporten på någotsätl värderas. När sedan aktieteckning sker, kanske efleremissionsbeslutel, kan en sådan värdering vara helt missvisande. Apport bördärför inle tillålas. I enlighet härmed föreskrivs i stycket att tecknadeakiier måste betalas i pengar. I den aUmänna motiveringen framhöll jag alt en"warrant" bör kunna vara "delachable". Optionsrätten måstemed andra ord kunna knytas till ett vid obligationen fogat bevis. Stycketinnehåller bestämmelse härom. Som utredningen föreslagit bör omfattningen av enkonvertering eller en nyledcning begränsas så att den endast tar ianspråk så många aktier som vid tiden för registreringen av bolagsstämmansbeslut om emission av skuldebrev kan utges ulan alt bolagsordningen ändras.Skulle t. ex, samtliga skuldebrev bytas ul efter registreringen avemissionsbeslutel, får del alltså inte medföra att aktiekapitalet ökas överglansen för maximikapitalet. Konvertering eller nyteckning bör inte hellerkunna medföra alt bolaget utger eller ökar visst aktieslag utöver vadbolagsordningen medger. Vill bolaget utge skuldebrev till sådant belopp attkonvertering eller nyteckning kan medföra en ökning av aktiekapitalet utövermaximikapitalet, måste i samband med beslutet om utgivande av skuldebrev ocksåbeslutas en ändring av bolagsordningen varigenom maximikapitalet höjs tillerforderligt belopp. Motsvarande bör gälla om konvertering eller nyteckningskall ske mot aktier av visst slag utöver vad bolagsordningen medger. Ienlighet med de anförda synpunkterna föreskrivs i tredje stycket att villkorenför utbyte eller nyteckning skall bestämmas så att utbyte eller nyteckning kanske utan att bolagsordningen ändras. Jag vill tillägga att tredje stycket innebär attregislreringsmyndigheten måste kontrollera att konvertering eUer nyteckning kanske ulan att man därmed kommer i konflikt med bolagsordningen.Registreringsmyndig-helens kontroll sker när registrering begärs enligt 8 §andra stycket. I och med all registrering har ägt rum visar registret vilkenökning av aktiekapitalet som konvertering eller nyteckning kan medföra utannågot ytterligare beslut av bolagsstämma eller styrelse. En ändring av bolagsordningeneller annan åtgärd som förhindrar denna ökning kan då ej registreras efiersomen sådan registrering skulle innebära alt registret kommer att innehållamotstridiga uppgifter. Detla torde följa av grund- 7 1973.1 saml Nr 93 Prop.1973: 93 98 ernaför 192 § 2 mom. aktiebolagslagen. Skulle stämman senare fatta beslut omnyemission eller fondemission till sådant belopp alt maximikapitalet intelängre ger utrymme för den ökning som en konvertering eller nyteckning kanmedföra, måste bolagsstämman i samband med beslutet om kapitalökning beslutaom sådan höjning av maximikapitalets belopp som är nödvändig för attkonvertering eller nyteckning fortfarande skall kunna ske enligt vUlkoren ibeslutet om emission av skuldebrev. En konvertering kan sägasinnebära att den som begär konverteringen får aktier i bolaget mot vederlag somhan tidigare överlämnat i samband med att skuldebrev emitterades av bolaget.Som förut nämnls tUlåts inte emission av akiier tiU underkurs. Förbudet motemission av aktier tUl underkurs bör naturligtvis inle kunna kringgås genom attbolaget utfärdar konvertibla skuldebrev för ett vederlag vars värdeunderstiger det nominella beloppet på aktie som utlämnas vid utbytet. Även omvederlaget understiger det nominella beloppet på aktien bör dock konvertermgkunna genomföras, såvida mellanskillnaden täcks genom betalning tUl bolaget isamband med utbytet. Någon anledning att i denna speciella situation tillåtabetalning med apportegendom synes inte föreligga, tvärtom skulle något sådantmedföra betydande komplikationer. Det bör alltså vara fråga om en kontantbetalning. I enlighet med dessa överväganden föreskrivs i fjärde stycket altvederlaget för konvertibelt skuldebrev inte får undersliga det nominellabeloppet på aktie som utlämnats vid utbyte, om inle mellanskillnaden täcksgenom kontant betalning vid utbytet. Paragrafeninnehåller de tidigare motiverade reglerna om aktieägares företrädesrätt attteckna skuldebrev. Består vederlaget förskuldebreven av pengar har enligt paragrafen aktieägare företrädesrätt attteckna skuldebrev i emissionen såsom om denna gällde de aktier i fråga om vilkautbylesrätt eller optionsrätt till nyteckning föreligger. Bolagsstämman eller,i fall som avses i 10 §, styrelsen kan dock besluta om avvikelse frånaktieägarnas företrädesrätt. Bolagsordningen kan innehålla föreskrift,varigenom den angivna möjligheten att avvika från företrädesrätten hindraseller försvåras. Beslut om avvikelse kanutformas på olika sätt. Jag återkommer lill den frågan vid 5 § första stycket 2denna lag samt vid 55 § i förslaget tUl lag om ändring i aktiebolagslagen. Bestämmelsernai paragrafen innebär bl. a. att ägare av fri aktie har företrädesrätt altförvärva skuldebrev där utbytes- eller teckningsrätt avser fri aktie. Dettagäller även om aktieägaren i fråga i och för sig har rätt alt förvärva bundenaktie, jfr 182 § 3 mom. andra stycket aktiebolagslagen. Finnsaktier av olika slag och medför dessa inte lika rätt till andel i Prop.1973: 93 99 bolagets tillgångar och vinst blir för företrädesrättentill teckning av skuldebrev avgörande bolagsordningens bestämmdser omföreträdesrätt tiU teckning av nya aktier. Jag återkommer härtill vid 55 § iförslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att beslut omemission av skuldebrev fattas av bolagsstämman om annat inle följer av 9 eller10 §. 4 § Gällande rätt Enligt aktiebolagslagen skall bolagsstämmans beslut omnyemission anmälas för registrering. I samband därmed skall leckningslisla ochkungörelse om beslutet upprättas. Teckningslistan och kungörelsen skaUgodkännas av patentverket. När godkännande har meddelats, skall kungörelseninföras i aUmänna tidningarna och tidning inom ort där styrelsen har sitt säte.Dessutom skall aktieägare underrättas i rekommenderat brev om bolagsstämmansbeslut. Sedan dessa åtgärder fullgjorts vidtar teckning på teckningslistorna.Teckningen är formbundet förfarande och aktiebolagslagen innehåller närmareregler om hur teckning skall ske och under vilka förutsättningar teckning kanbli ogiltig. Utredningsförslaget innebär att de nuvarande vidlyftigaformalitetsfö-reskrifterna för nyemission förenklas och förkortas.Bestämmelserna om att teckningslista och kungörelse av ökningsbeslutet skallgodkännas av patentverket för att kungörelsen skall få publiceras föreaktieteckningen har utmönstrats. Registrering sker först efler det att det förnyemissionen föreskrivna minimibeloppet har tecknats och hälfien därav har blivitbetalt. Motsvarande förfarande skall enligt utredningsförslaget till-lämpas videmission av konvertibla skuldebrev. Några bestämmelser om hur teckning avkonvertibla skuldebrev skall gå till finns inte i utredningsförslaget.Registrering av beslutet om emission av konvertibla skuldebrev skall enligtutredningsförslaget ske så snart teckningen av skuldebreven har avslutats. Ingen remissinstans motsätter sig förslaget omförenklingar av lagbestämmelserna om nyemission. Hovrätten för alt reglerna om aktiebolags kapitalstruktur i stor utsträckning ärav formeU natur och alt de reglerar de procedurer som behövs för alt ändraaktiekapitalet. En del bestämmelser har emeUertid också tiU syfte att förhindraåtgärder som förrycker kapitalstrukturen. När det gäller de Prop, 1973: 93 lOO formella bestämmelsema är det enligt hovrätten av storvikt att regelsystemet blir så enkelt och praktiskt som möjligt och helstockså överensstämmer med lösningarna i de andra nordiska länderna. Hovrättenanser att förslaget i stort sett uppfyller dessa krav. menar attde föreslagna ändringarna vid aktieemissioner kommer alt innebära betydandelättnader för patentverkets del. Verket har inga erinringar mot förslaget idenna del. De av utredningen föreslagna förenklingarna av reglerna omnyemission har allmänt godtagils av remissinstanserna. Även jag anser att utredningensförslag på denna punkt är väl avvägt. Det är min avsikt att den kommande nyaaktiebolagslagen skall bygga på det av utredningen förordade systemet. Undersådana omständigheter anser jag det lämpligt att man inte inför några regler omförhandsgranskning från patentverkets sida av erforderliga handlingar vidbeslut om emission av skuldebrev. Man bör med andra ord enligt min mening iden nu förevarande lagen bygga på det system som utredningen förordat förnyemissioner. Detta betyder visserligen alt bolagen framöverkommer att få räkna med två skilda förfaranden, ett som skall tillämpas vid traditionellanyemissioner och ett annat som gäller vid emission av konvertibla skuldebrevoch dylikt. Jag anser emellertid inte att detla är någon större nackdel.Snarare är det en fördel att man inte lägger på patenlverket det arbete som enförhandsgranskning av emissioner enligt denna lag skulle dra med sig. Aktiebolagslagens regler om förfarandet vid teckning ochom tilldelning av tecknade aktier synes mig inte böra ha någon motsvarighetnär det är fråga om emission av konvertibla skuldebrev. Det finns för övrigtinte några sådana regler när det gäller emission av traditionella obligationer. Enligt paragrafen skall förslag till emissionsbesluthållas lUlgängUgt för aktieägarna under minst före bolagsstämma, vidvilken emissionsbeslul skall fattas, samt framläggas på stämman. Detsammagäller i fråga om redogörelse och yttrande som enligt 6 § skall avges näremissionen sker mot apport samt, om årsredovisningen inte skaU behandlas påstämman, de i första stycket 13 i paragrafen angivna handlingarna. I angivnahänseenden överensstämmer bestämmelserna i sak med gällande rätt. Syftet medbestämmelserna är att tillförsäkra aktieägarna erforderligtinformationsunderlag inför den bolagsstämma där emissionsbeslutel skallfattas. Förslaget tUl emissionsbeslut skall vara fuUständigt, dvs. det måsteinnehålla aUa de bestämmelser som det kommande emis-.sionsbeslutet skallinnehålla, jfr dock 5 § fjärde stycket.