prop · FW03184 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1973 Prop.1973: 184 Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1951: 691) om visslindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör ; given den26 , Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå alt bifalla det förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemställt, G,E, STRÄNG Ipropositionen föreslås alt församlingsskatten för den som inte är medlem isvenska kyrkan sänks från till av vad som utgår för medlemmarna.Vidare föreslås att skattelindringen skall beaktas utan anmälan även vidbeskattning i annan kommun än hemortskommunen (ulbokommun). 1 Ritidagen 1973. Lag om ändring i lagen (1951: 691) om viss lindring iskattskyldigheten för den som icke tillhör Härigenomförordnas i fråga om lagen (1951: 691) om viss lindring i skattskyldigheten förden som icke tillhör , Sådanförsamlingsskatt enligt lagen (nr 436) om församlingsslyrelse,som etter kyrkofullmäktiges beslut eller eljest debiteras efter samma grundersom gälla för debitering av kommunalskatt, skall påföras den, som vid ingångenav inkomståret icke tillhörde och som är mantalsskriven här iriket för inkomståret, efter av det för debiteringen bestämdabeloppet. Sådan församlingsskatt enligt lagen (1961: 43ö) omförsamlings-styrelse, som efter kyrkofullmäktiges beslut eller eljestdebileras efter samma grunder som gälla för debitering av kommunalskatt, skallpåföras den, som vid ingången av inkomståret icke tillhörde ochsom är mantalsskriven här i riket för inkomståret, efter endast trettioprocent av det för debileringen bestämda beloppet. Denna lag träder i krafl och tillämpasförsta gången i fråga om församlingsskatt som påföres på grundval av 1974 årstaxering. Bestämmelserna i 3 § gäller dock fortfarande i fråga om skattavseende tidigare års taxering och eftertaxering . 1 Senaste lyddse 1967: 633, Utdrag av protokollet över flnansärenden, hållet införHans Majit Konungen i statsrådet på . Närvarande: statsminislern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , , ,. Chefen för , slatsrådel Sträng, anmälerefter ge-. mensam beredning med statsrådels övriga ledamöter fråga om ändring ilagen (1951: 691) om viss Undring i skattskyldigheten för den som icke tillhörsvenska kyrkan och anför. Enligt 66 § lagen (1961: 436) om församlingsstyrelse skallförsamlings medelsbehov, i den mån det ej fylls på annat sätt, täckas med församlingsskatt.Församlingsskatten utgår såsom allmän kommunalskatt (82 §). Enligt 1 § lagen(1951: 691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhörsvenska kyrkan (dissenterskattdagen) betalar emellertid den som ultiält ellerav annat skäl inte tillhör av församlingsskatten. Nedsättningenmotiveras av att ickemedlem i princip inte bör betala den del avförsamlingsskatten som hänför sig till kyrkans uppgifter av religiös natur,utan endast den dd som avser att täcka församlingarnas kostnader för borgerligaangelägenheter. Nuvarande skattelindring innebär således att avförsamlingarnas kostnader anses hänförliga till kyrkliga ändamål och tillborgerliga angelägenheter. Någon på alla punkter exakt gränsdragning mellande uppgifter och därav föranledda kostnader, som skulle karakteriseras somkyrkliga resp. borgerliga skedde inte i samband med 1951 ärs beslut omskattelindring. Statsmakterna godtog i detta hänseende dissenterskatteutredningensförslag (SOU 1950: 41) om skatlelindring som delvis grundats påskälighetsbedömningar. beredning om stat och kyrka har i sittslutbetänkande Samhälle och trossamfund (SOU 1972: 36) anfört att schablonnedsättning-entill numera är felaktig och att kostnadsandelen för de allmäntsamhälleliga uppgiftema f. n. snarare motsvarar genomsnittligt . Närmareundersökningar härom har beredningen redovisat i den ekonomiska studien avsvenska kyrkans församlingar, Kyrkan kostar (SOU 1971:29) och i bil. 1 lill slutbetänkandet (Sammanfattande analys av Svenska kyrkansekonomi , SOU 1972: 37). TUl allmänt samhälleliga uppgifter harberedningen därvid hänfört verksamhetsgrenarna folkbokföring ochbegravningsverksamhet. Beredningen har uppskattat de sammanlagdabruttokostnaderna för sistnämnda verksamhetsgrenar till ca 260 milj. kr. år1969, De totala utgifterna för församlingar har för samma årberäknats till ca 1 000 milj, kr. Avberedningens slutbetänkande (s, 118) framgår att församlingarna år 1969uttaxerade ca 675 milj, kr, i församlingsskatt. Av detta belopp betalade icke-medlemmarendast ca 15 milj. kr. En nedsättning tUl för dessa torde således medförablott en marginell minskning av de totala skatteinkomsterna. skulleminskningen ha uppgått till 78 milj. kr. Under remissbehandlingenav slutbetänkandet framförde åtskUliga instanser synpunkter på skaltenedsättningensstorlek för den händelse en huvudmannaskapsreform beträffande folkbokföring ochbegravningsverksamhet ej genomförs. Flertalet av dessa som företräder både kyrkligaoch borgerliga intressen har framhållit alt nuvarande skattesats är för högoch förordar en justering. församlings-och pastoratsförbund ochSamarbetskommittén för bevakning av intressen i kyrkastatfråganhar önskat åtgärder för alt bringa skattesatsen i bättre överensstämmelse medkostnaderna för kyrkans allmänt samhälleliga uppgifter. haräven i en särskUd skrivelse lill chefen för hemställtom snar ändring i dissenterskattdagen och därvid bl. a. framhållit alt den nuvarandeprocentsatsen är avsevärt för hög. Ändringen bör dock enligt förbundet skeförst efter viss ytterligare utredning. Vissa företrädare för samfund med stortinslag av invandrare Finska ortodoxa församlingen i och har riktat stark kritik mot överuttaget, som innebär attfrämmande trosbekännare tvingas betala för den rent religiösaverksamhet. Föregen dd vill jag framhåUa följande. beredning om stat och kyrka harpåtalat att icke-medlem i f. n. erlägger församlingsskatt medbelopp som klart överstiger kostnadsandelen för kyrkans allmänt samhälleligauppgifter. Till stöd härför har beredningen redovisat tidigare nämnt materialavseende förhållandena . Flertalet remissinstanser som yttrat sig idenna del har också delat beredningens bedömningar. På något håll har man dockönskat att beräkningarna kompletteras med undersökningar för ytterligare ettantal år innan ny procentsats fastställs. Enligtmin mening visar redan tillgängligt material att icke-medlem erlägger alltförhög församlingsskatt. De som inte tillhör skall givetvis intevia församlingsskatten vara med och finansiera församlingarnas rent kyrkliga verksamhet såsom gudstjänsthållning etc.Det gäller då att söka beräkna kostnadsandelarna för dessa funktioner resp.församlingarnas allmänt samhälleliga uppgifter. Redan vid tillkomsten avgällande regler fick man bygga på vissa schabloniseringar. Så är fallet även . Det är knappast möjligt att dra någon helt odiskutabel gräns mellanförsamlingarnas angelägenheter av kyrklig resp. allmänt samhällelig natur. Detär vidare svårt att exakt ange hur kostnaderna för de olika verksamhetsgrenarnafördelar sig. Något större mått av exakthet torde inte heller kunna åstadkommasutan ytterligare tidskrävande undersökningar. SkatteUndringsprocenten måste därförbestämmas schablonmässigt. Beredningens konstaterande att koslnadsandden genomsnitfligtmotsvarar synes väl avvägt och det har inte heller direkt ifrågasattsfrån något håll. I fråga om församlingarnas ekonomi har skattelindringsprocenten,som framgår av vad jag tidigare anfört, inte heller någon större betydelse. Jagföreslår därför att icke-medlem skall erlägga av eljest utgåendeförsamlingsskatt. Eftersomskatteunderlaget ökat kraftigare än beräknat bör de nyareglerna kunna tillämpas redan i fråga om församlingsskatt som påförs pågrundval av taxering. Nedsättningav skatt i utbokommun Enligt2 § dissenterskattdagen åligger det lokal skattemyndighet vid debitering avslutlig eller tillkommande skatt att beakta huruvida skattskyldig är berättigadtill nedsättning av församlingsskatt. Om den skatlskyldige har inkomst somskall beskattas i annan kommun än den där han är mantalsskriven, måste han dockföre taxeringsåret göra anmälan hos lokala skattemyndigheten imantalsskrivningskommunen om att skattenedsättning begärs (3 §). Enligt 4 §äger skattskyldig söka rättelse hos den lokala skattemyndighet som utfärdatdebetsedel om rätt till skattenedsättning inte beaktats vid debileringen. Önskemålom att skatlenedsältningen skall kunna beaktas även i annan kommun än den därden skattskyldige är mantalsskriven (utbokommun) utan särskild anmälan harframförts vid olika tillfällen. har i en promemoria den 13februari 1973 föreslagit att lindring av församlingsskatt i utbokommun skallbeaktas utan anmälan. Förslaget innebär i korthet följande. Fr. o. m. 1972 årstaxering debiteras slutlig och tUlkommande skatt på inkomst, såvitt gäller fysiskperson och oskiftat dödsbo, i hemortskommunen oavsett var beskattningsorten ärbelägen. Om skattskyldig saknar hemortskommun eller om andra särskilda skälföreligger meddelar med stöd av 22 § uppbördsförordningen(1953: 272) närmare föreskrifter. skall således en och samma lokalaskattemyndighet debitera all slutlig och tillkommande skatt. Denna myndighetbör då också beakta rätt till skattenedsättning i både hemortskommunen ochandra kommuner. Någon särskild anmälan behöver då inte längre göras, varför 3§ dissenterskattdagen kan upphävas. Tekniskt avses förslaget genomföras på såsätt att markering om att en person inte tillhör överförs frånvederbörande post i skattebandet i hemortskommunen till motsvarande post i utbokommunen.I de fåtaliga fall där skatlskyldig, som inte är medlem i ,saknar känd hemortskommun kan den föreslagna ordningen inte tillämpas utanvidare. I sådana fall får i stället skattskyldig med stöd av 4 § sökarättelse. Den föreslagna tekniska lösningen medför också att skatteUndringenautomatiskt kommer att beaktas vid avräkningen av kommunalskatt mellan stat ochkommun, såväl beträffande hemortskommun som annan kommun. Dessa regler föreslåsträda i kraft . Efter remiss har yttranden över promemorian avgelts avriksrevisionsverket, länsstyrelserna i , , samt , domkapitien i , , samt Luleåstift. och församlings- ochpastoratsförbund. i har bifogat yttranden från delokala skattemyndigheterna i , , och Södertäljefögderier. Samtliga instanser har tillstyrkt eller förklarat sig inte ha någotatt erinra mot de framlagda förslagen. Nuvarande regler har ibland lett till rättsförluster pågrund av att inkomsttagare antingen glömt alt göra särskild anmälan ellerkommit in med sådan for sent. Den föreslagna ändringen medför också en delförenklingar för berörda myndigheter. De ökade kostnaderna för det allmänna ärobetydliga. Jag föreslår att förslag i detta hänseendegenomförs. Under åberopande av det anförda hemställer jag alt Kungl, Maj:tföreslår att antaga inom upprättat förslag tilllag om ändring i lagen (1951: 691) om viss lindring i skattskyldigheten för densom icke tillhör . Med bifall vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen atttill skall avlåtas proposition av den lyddse bilaga till dettaprotokoll utvisar.