prop · FW03186 · 1973-12-31 00:00:00 — utgår därvid från att de anställda får tUlräckligt utrymme förstyrelserepresentation också inom ramen för de föreslagna reglerna. Bankmanna-och försäkringsijänstemannaförbunden anser att reglerna, som begränsar antaletstyrelseledamöter som är befattningshavare, inte bör avse arbetstagarledamöter.Förbunden anför att det med utredningsmajoritetens förslag finns risk för altde anställda inte alltid får åsyftad representation i bankstyrelserna. Dehänsyn till styrelsernas storlek, som utredningen enligt direktiven hade attbeakta vid sammanjämkning av olika intressen, får rimligen inte leda tillnågra inskränkningar i fråga om de anställdas styrdserepresentation genomderas fackliga organisationer. Även sparbanksföreningen anser att arbetstagarledamöterinte bör omfattas av någon proporlionaliletsregd. En sådan regel behöver därförinte heller införas i SpL. Om emellertid med hänsyn tUl styrelsenskontrollfunktion en proportionalitetsregel för befattningshavare anses börafinnas också för sparbankerna, är del naturligt att en motsvarighet till dennu gällande regeln i BL förs in i SpL, är ense med utredningen att postbanken intar ensärställning när del gäller frågan om de anställdas representation i bankensstyrelse. avstår från all ge synpunkter i frågan om arbetstagarrepresentationi väntan på dels resultatet av STRU:s utredningsarbete, dels lösningen avfrågan hur föreslagna samarbetet mellan postbanken och kreditbankskall ordnas. STRU framhåller alt frågan om personalrepresentation ipostverket faller inom STRU:s utredningsuppdrag och att STRU därför avser allpröva denna fråga. lar isill remissyttrande upp frågan, om de anställdas styrdserepresentation skalllösas genom kollektivavtal eller genom lagstiftning. Med hänvisning till förbundensskrivelse i frågan lill Kungl, Maj:t anför förbunden att del är nödvändigt allde anställdas rätt lill styrdserepresentation blir lagfäst. Enligt förbundenfinns det goda moliv att inte tillämpa någon lägsta gräns för bank- ochförsäkringsföretag vad gäller sådan styrelserepresentation; Förbunden äremellertid på sätt närmare anges i skrivelsen till Kungl, Maj:t beredda altgodta att den lägre gränsen t, v, sätts vid 50 anställda. De kan ocksåacceptera att antalet arbetstagarledamöter till en början bestäms lill två. Pågrundval av vunna erfarenheter bör ske en omprövning av såvälstorleksgränsen för de företag som skall omfattas av lagstiftningen som avantalet arbetstagarledamöter. Förbunden är beredda att tillsammans med berördaorgan och myndigheter medverka lUI all sådana åtgärder vidtas all de anställdasmedverkan i styrelserna skall bli till gagn för alla direkt berörda parter ochockså vara till nytta från allmän samhällssynpunkt, 6.2 Yttranden över skrivelsen Bankmanna- och försäkringstjänslemannaförbundens förslagatt de anställdas rätt till representation i bank- och försäkringsföretags styrelserskall lagfästas har fått ett positivt mottagande av de hörda organisationernapå såväl arbetslagar- som arbetsgivarsidan, och SR ansluter sig till förslaget i skrivelsen. BAO förklarar sig inte ha något att erinra mot alt de bankanställdasrätt lill styrdserepresentation lagfästs under föratsättning att lagen utformasefter i princip samma linjer som lag om styrelserepresentation för deanställda i vissa aktiebolag och ekonomiska föreningar. Lagen bör sålunda gesen begränsad giltighetstid, förslagsvis lill den , och bör omfatta enbart banker med minst 100arbetstagare. har inte någon erinran mot förslaget att deanställdas rätt lill styrelserepresentation i bank- och försäkringsföretag medminst 50 anställda blir lagfäst. Lagregleringen förutsätts i huvudsak ske efterförebUd lag med de modifikationer som påkallas av bankers ochförsäkringsföretags särskilda förhållanden. Även sparbanksföreningen och jordbrukskasseförbundet ärpositiva till en lösning i överensstämmelse med lag. Föreningen tarinte ställning till om gränsen för lagens tillämpningsområde bör gå vid företagmed 100 eller 50 anställda. I motsats till vad som gäller enligt lagser föreningen gärna att arbetstagarledamot alltid skall utses bland deanställda i resp, företag. finner inte skäl attmotsätta sig att lag ändras så att den kommer att omfatta såväl försäkringsaktiebolagsom ömsesidiga försäkringsbolag. Det finns enligt förbundet inga skäl för attpå försäkringsbolagen tillämpa en annan gräns i fråga om företagens storlek änden som gäUer enligt nämnda lag. Förbundet påpekar att bestämmelsen ommöjlighet till undantag från lagen bör gälla också i fråga omförsäkringsbolagen. Det finns nämligen både försäkringsaktiebolag ochömsesidiga försäkringsbolag med styrelser som återspeglar olikaintressegruppers engagemang i företagel och verksamheten. Detta gällerbeträffande företag av typ (), därverksamheten grundas på överenskommelser som träffals på arbetsmarknaden. kan det bli aktuellt att begära undanlag från lagen och lösafrågan om de anställdas insyn och information på annat sätt. Bankinspektionen förklarar sig inte ha tUlräckligtunderlag för att kunna pröva förbundens hemställan i skrivelsen och anser sigdärför inte nu kunna la ställning till frågan om det finns behov avlagstiftning eller om styrdserepresentation för de anställda kan nås genomöverenskommelser mellan parterna. Inspektionen påpekar att de ändringar somföreslagits av utredningen om styrdserepresenlalion för de bankanstäUda gerlegala möjligheter lill sådan representation. Enligt inspektionen är bankinstilulenmed hänsyn till sina funktioner i samhället inte jämförbara med den företagslypsom omfattas av lag. Därför bör särskilda överväganden ske, om fråganom de bankanställdas styrdserepresentation skall lösas lagstiftningsvägen. framhåller attförsäkringsrörelselagen inte lägger hinder i vägen för en lösning av styrelserepresentationsfråganpå friviUighetens väg. Nämnda lag hindrar inte heller att lag omstyrelserepresentation för anställda görs tillämplig också på försäkringsbolag.Enligt inspektionen saknas skäl att för försäkringsbolagen till-lämpa annangränsdragning i fråga om antalet anställda än som f, n, anges i lagen. Fleraredaktionella ändringar måste dock göras i denna. Underde har kraven på en ökad demokratisering inom arbetslivet vuxitsig allt starkare. Ett viktigt inslag i strävandena efter en vidgadföretagsdemokrati har varit kravet att ge lönlagarna insyn och inflytande ifrågor som har stor betydelse för de anställda som kollektiv. Det kan gälla t,ex, frågor som rör ett förelags utvecklingsplaner eller utformningen avpersonalpolitiken. Ett reellt medinflytande för de anställda i sådana frågorförutsätter att de anställda blir representerade i företagets ledande organ,dvs, i styrelsen. Fråganom styrelserepresentation för de anställda har främst varit aktuell i fråga omaktiebolag i allmänhet men också i fråga om andra associalionsrättsliga bUdningar,t, ex, bankinstitut och försäkringsbolag. Sedan det visat sig inte möjligt attförhandlingsvägen lösa frågan om de anställdas styrdserepresentation iaktiebolagens styrelser löstes frågan genom lagstiftning (prop. 1972:116, NU 1972: 62, rskr 1972: 340). Lagstiftningen gäller för aktiebolag ochekonomiska föreningar och är av försökskaraktär. Lagen (1972: 829) om styrdserepresentationför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar innebär att deanställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 100 arbetstagare fårutse två ledamöter i företagels styrelse. Ledamöterna utses av de fackligaorganisationerna, I vissa fall kan företag undantas från tillämpning av lagen,I så fall måste emellertid företaget på annat sätt tillgodose de anställdasintresse av insyn och inflytande i företaget, Lagen trädde i kraft den 1 april1973 och gäller till , Lagenom styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar omfattar inte bankaktiebolag eller försäkringsaktiebolag och inteheller ekonomiska föreningar inom jordbrukskasserörelsen jordbrukskassor ochcentralkassor för jordbrukskredit och ömsesidiga försäkringsbolag, Ijuni 1972 tillkallade jag med stöd av Kungl, Maj:ts bemyndigande sakkunniga föratt göra en översyn av banklagstiftningen i avsikt att undanröja vissalagtekniska hinder som kunde finnas när det gäller frågan omstyrelserepresentation för de bankanstäUda, Innan resultatet av utredningensarbete förelåg, befanns det inte lämpligt att lägga fram förslag i denna fråga.Med hänsyn till försäkringsbolagens roll som kredilmarknadsinstitutioner ansågsdet vidare lämpligt att lösa frågan om arbetstagarrepresentation i dessabolags styrelser i nära anslutning till lösningen av frågan för de bankanstäUda(prop, 1972: 116 s, 123). Vidbehandlingen i av proposition om styrelserepresentation förde anstäUda väcktes en motion (mot. 1972: 1843) vari hemställdes att riksdagenhos Kungl. Maj:t skulle begära förslag lill riksdag om lagfäst rätttill styrdserepresentation också för de anställda i bankinstilut. hemställdeom avslag på motionsförslagen därvid utskottet förutsatte alt förslag om alt debank-anställda skall få sådan representation skulle läggas fram, sedan utredningenom styrdserepresentation för de bankanstäUda slutfört sitt uppdrag (NU 1972:62 s, 20), I en annan motion (mot, 1972: 1848) hemställdes attförsäkringsbolagen skulle omfattas av den föreslagna lagstiftningen. Utskottethemställde om avslag på förslaget med hänvisning till vad som anförts ipropositionen i denna fråga (NU 1972: 62 s, 21), biföll utskottetshemställan med anledning av de båda motionerna, I en motion tUl årets riksdag(mot, 1973: 853) har väckts förslag om ändring lag så att dennakommer alt omfatta även försäkringsbolagen. Motionen har ännu inte varitföremål för utskottsbehandling. Utredningen om bankanställdas styrdserepresenlalion hade,som nämnts, till uppdrag att se över banklagstiftningen för att undanröja dehinder som gällande bestämmelser lade för arbetstagarrepresentation ibankstyrelserna. De bestämmelser som avsågs var främst de regler som begränsardels bankstyrelsernas storlek, dels banktjänstemans möjligheter att få plats istyrelsen i den egna banken. Jag framhöll i direktiven tUl utredningen att detborde ske en rimlig sammanjämkning mellan å ena sidan intresset av all bankstyrdsernainte får bli för stora och innehålla för många anställda i den egna banken och åandra sidan det berättigade intresset från de bankanstäUda att utan hinder ilag kunna bli representerade i bankinstitutens styrelser. 1 utredningsuppdragetlåg inte att ta ställning till frågan om löntagarrepresentation bör genomföras avlalsvägeneller genom lagstiftning. Utredningen redovisade resultatet av sitt uppdrag i det imars framlagda betänkandet (SOU 1973: 18) Styrdserepresentation förbank-anställda, lagleknisk översyn. Betänkandet innehåller förslag till ändringari banklagstiftningen i syfte att göra del praktiskt möjligt att i bankstyrelsernafå in företrädare för de bankanstäUda, En huvudpunkt i utredningsförslaget äratt gällande bestämmelser om högsta antal styrelseledamöter inte skall omfattaledamot som utsetts av anställda i bankinstitutel eller av facklig organisationför dem. Vidare föreslås att de regler som begränsar möjligheterna förbefattningshavare i bankinstitut att vara styrelseledamot i den egna bankenändras så all utrymmet för arbetstagarrepresentanter blir tiUräckligt stort.Utöver nämnda ändringsförslag innehåller betänkandet också förslag tilljävsbestämmelser för arbetstagarrepresentanter och till vissa andralagändringar som har samband med frågan om de anställdasstyrelserepresentation. Ungefär som utredningen slutförde sht arbetevåren 1973 tog i en skrivelse tUlKungl, Maj:t upp frågan om styrelserepresentation för de anställda i bank- ochförsäkringsbolag. Förbunden hemställde i skrivelsen om lagfäst rätt till styrdserepresentationi banker och försäkringsföretag med minst 50 anställda, 1 skrivelsen framhålls attföreträdare för många banker och försäkringsförelag visat intresse för att lösastyrelserepresentationsfrågan, Samtiiga förelag har emellertid inte ansett sigkunna biträda en lösning via överenskommelser mellan arbetsgivarsidans ocharbetstagarsidans organisationer, I detta läge och med hänvisning till 1972 årslagstiftning om styrdserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar anser de båda förbunden det mest lämpligt ochföljdriktigt att frågan om de anställdas styrdserepresentation ocksåbeträffande banker och försäkringsföretag regleras genom lagstiftning. Såväl utredningens betänkande som de bådaarbetstagarorganisationernas skrivelse har remissbehandlats. Utredningensförslag liU ändringar i banklagarna har i stort sett lämnats utan erinraneller tillstyrkts av remissinstanserna. Bankmanna- och försäkringstjänstemanna-förbundensamt sparbanksföreningen anser emellertid att arbetstagarledamot inte böromfattas av de regler som begränsar antalet befattningshavare som får varastyrelseledamöter i den egna banken. Arbetstagarorganisationernas skrivelse med hemställan omlagfäst rätt till styrdserepresenlalion för de anställda har i huvudsakmottagits positivt av dem som yttrat sig över skrivelsen. (), bankföreningen, sparbanksföreningen och jordbrukskasseförbundethar sålunda inte haft något att erinra mot att de anställda ges laglig rätttill styrdserepresentation. finner ingaskäl att motsätta sig lagstiftning. Allmänt förutsätts att en sådanlagstiftning utformas efter mönster av 1972 ärs lag om styrelserepresentation iaktiebolag och ekonomiska föreningar. Bankinspektionen anser sig sakna underlagför alt kunna ta ställning till de båda förbundens hemställan men framhålleralt i fråga om bankinstituten behövs särskilda överväganden om lagregleringskall ske. framhåller all försäkringsrörelselagen intelägger några hinder i vägen för en lösning vare sig på frivillighetens vägeller genom lagstiftning. För att styrelserepresentationsfrågan för de bank- ochförsäkrings-anställda skall lösas inom rimlig tid krävs enligt min mening attde anställdas rätt till styrdserepresentation regleras i lag. Med hänsyn lillatt frågan om styrelserepresentation för de anställda i företag i allmänhetnyligen lösts genom lagstiftning föreligger enligt min mening skäl att ocksåför de bank- och försäkringsanställda lösa motsvarande fråga på likartat sätt.Jag förordar sålunda alt i lag ges regler om styrelse-representation för debank- och försäkringsanställda, 1 likhet med lagstiftning bör det varafråga om en försöksverksamhet. Försökstiden bör samordnas med lag så lUlvida att slutpunkten blir densamma, dvs, , De förslag till lagändringar som utredningen om bankanställdasstyrelserepresentation lagt fram är avsedda alt kunna tillämpas oberoende avom styrelserepresentationsfrågan löses avtalsvägen eller genom att rätten tillstyrelserepresentation slås fast i lag. Del är i och för sig möjligt attreglera de bankanstäUdas rätt att utse styrelseledamöter genom att ta inbehövliga bestämmelser i de olika banklagarna. Styrelserepresentationsfråganför försäkringsbolagen får då lösas antingen i en särskild lag eller genomändring lag så att denna kom att omfatta också sådana bolag. påpekat måste i så fall åtskUliga justeringar göras ilagen. Enligtmin mening bör en smidigare och enklare lagteknisk lösning väljas. Jag förordaratt frågan om styrelserepresentation för de bank-och försäkringsanställdaregleras i en särskild lag som utformas i nära anslutning till lag omstyrelserepresentation, I lagen bör också anges vad som skall gäUa för bankinstiluleni de för dessa speciella hänseenden som saknar motsvarighet lag, nya lagen skall med andra ord ges en uttömmande reglering av de anställdasrätt tUl styrelserepresentation i bank- och försäkringsföretag och således utankompletterande bestämmelser i banklagarna eller försäkringsrörelselagstiftningen.För en sådan lagteknisk lösning talar också den omständigheten att det ärfråga om en försöksverksamhet som i vart fall inte till en början bör reglerasi de för bank- och försäkringsföretagen gällande huvudförfattningarna. Jagskall i det följande behandla några av de viktigare frågorna i den reform somnu föreslås, I övrigt hänvisar jag till specialmotiveringen till det inomfinansdepartementet upprättade lagförslaget. Deav utredningen föreslagna lagändringarna avser bankaktiebolag, sparbanker ochcentralkassor för jordbrukskredit. Även jag anser att den nya lagstiftningenbör omfatta dessa bankinstilut. Vad angår centralkassa delar jag uppfattningenatt sådan kassa tillsammans med anslutna jordbrukskassor bör betraktas som enenhet och att arbetstagarledamot i centralkassas styrelse således skall utsesav de anställda inom enheten. Utredningenhar med hänsyn lill postbankens särställning avstått från alt avge förslagbeträffande detta bankinstilut. Vad gäller postbanken har situationen ocksåändrats sedan utredningen lade fram sitt betänkande. Jag syftar på den iseptember på mitt förslag avlämnade propositionen till (prop.1973: 145) vari föreslås att postbanken och Kredilbank fr. o. m. den1 skall sam-mangå till en statiig affärsbank kallad Post- ochKreditbanken (). Förslaget innebär för postbankens del att postbankensspar-rörelse och den räntebärande delen av postgirorörelsen förs över till PK-banken.I propositionen berörde jag också frågan om arbetstagarrepresentation i PK-bankensstyrelse. Jag framhöll att tre arbetstagarrepresentanter borde finnas, en somrepresentant för de anställda i postverket och två som representanter förpersonalen i (s. 58). Denlagstiftning om anstäUdas styrelserepresentation som föreslås nu kommer attomfatta också . Det innebär att de anställda i får rätt attutse arbetstagarledamöter i bankens styrelse. Påförsäkringsinstitutssidan bör den nya lagen omfatta försäkringsaktiebolag ochömsesidiga försäkringsbolag, dvs. de associationsformer som regleras iförsäkringsrörelselagen (SFS 1948: 433). Tillämpningsområdet för1972 års lag om styrdserepresentation för de anstäUda är begränsat till förelagmed minst 100 anställda. Begränsningen med hänsyn till företagens storlekskedde för att det skulle vara möjligt att överblicka verksamheten ochresultaten. Den angivna gränsen om 100 anställda innebär att ca 2 000aktiebolag av totalt ca 55 000 aktiebolag inom olika näringsgrenar omfattas avlagen. Bankmanna-och försäkringsljänslemannaförbundens hemställan att storleksgränsen för bank-och försäkringsföretag sätts vid 50 anställda har motiverats med att värdefullaerfarenheter då kunde vinnas i fråga om mindre företag, särskilt sparbanker ochlänsförsäkringsbolag, vilka arbetar under delvis andra förutsättningar än destora bank- och försäkringsföretagen. Organisationernas hemställan har påarbetsgivarsidan accepterats av bankföreningen och jordbrukskasseförbundet.Sparbanksföreningen har inte erinrat mot att gränsen sätts vid 50 anställda.Försäkringsinspektionen, och anseratt storleksgränsen 100 anställda bör gälla också för bank-och försäkringsföretag. Följandestatistiska uppgifter rörande antalet anställda inom bankinstituten redovisasfrån bankinspektionen. Uppgifterna avser medelantalet anställda , med minst Totalt antal Vadgäller försäkringsbolagen föreligger från försäkringsinspeklionen uppgifterenligt vilka antalet bolag med minst 100 anställda utgör 18, alla riksbolag.Vid storleksgränsen 50 anstäUda tUlkommer 2 riksbolag och 2 länsbolag. Totalaantalen riksbolag samt läns- och häradsbolag är 62 resp. 98. Avuppgifterna framgår att gränsdragningsfrågan har störst betydelse försparbankerna. Enligt min uppfattning är det antal sparbanker som har mer än 100anställda (21 av sammanlagt 233 sparbanker) för litet för att ge behövligaerfarenheter . Med hänsyn härtill och till att den av migföreslagna lagregleringen avser en avgränsad företagsgrupp som till sin karaktär skiljer sigfrån företag i allmänhet anser jag att storleksgränscn bör dragas vid 50 anställda.Jag förordar således att bank- och försäkringsföretag med minst 50 anställdaskall omfattas av lagen, I överensstämmelse med vad som gäller enligt lagförordar jag att de anställda i bank- och försäkringsförelag som omfattas avden föreslagna lagen skall ha rätt att utse två ledamöter i styrelsen jämte suppleanterför dem. Bank- eller försäkringsföretag som har mindre än 50 anställda harsjälvfallet möjlighet alt efter överenskommelse med de fackliga organisationemainföra arbetstagarrepresentation i styrelserna enligt den ordning som anges iden föreslagna lagen. Från företags-demokratisk synpunkt är det önskvärt attsådana Överenskommelser kommer lill stånd. För all förenkla förfarandet förföretag som frivilligt önskar införa arbetstagarrepresentation i styrelsernaenligt bestämmelsema i den föreslagna lagen föreslår jag efter mönster från1972 års lag att stämma eller sparbanks huvudmän skall kunna direkt beslutaatt lagen skall tillämpas beträffande företaget, dvs. utan o.Tivägen över enannars nödvändig ändring i bolagsordningen, stadgarna eller reglementet. Påsamma sätt bör beslut också kunna fattas om att i ett företag som omfattas avlagen skall finnas fler än två arbetstagarledamöter. Del finns anledning alt här ta upp den av utredningenbehandlade frågan i vad mån utseende av arbetstagarledamöter i bankstyrelserbör inverka på de särskilda regler i banklagstiftningen som sätter en gräns förstyrelsernas storlek. För affärsbanker och cenlralkassor gäller regler omhögsta antal styrelseledamöter. får bestå av högst adertonledamöter exkl. offentliga ledamöter. får ha högst nioeller, om verkställande direktören utses utanför den valda styrelsekretsen,tio ledamöter. För sparbankerna finns inte någon lagfäst begränsning av antaletstyrelseledamöter, I praxis tillämpas i princip de regler som gUller föraffärsbankerna. Motivet bakom begränsningsreglerna är att styrelserna inte fårbli så stora att del blir svårt alt driva styrelsearbetet effektivt. Samtidigtskall det finnas möjlighet för bankinstituten att tillsätta det anta!styrelseledamöter som behövs för en väl avvägd representation från bankensolika verksamhetsfält. Utredningens majoritet har föreslagit att arbetstagarledamöter i likhet med vad som gäller beträffande offentliga ledamöter i affärsbanker inte skall omfattas av reglerna om ett högsta antal styrelseledamöter. Enledamot i utredningen anser att med majoritetens förslag finns risk attstyrelserna blir oformligt stora. Reservanten föreslår därför att arbetstagarledamotskaU inräknas i maximiantalet aderton för affärsbanker. Reservanten föreslårvidare att för sparbankerna införs samma regler som för affärsbankerna och att maximiantaletledamöter förcentralkassorna höjs till femton, också här inkl. arbetstagarledamöter. Isärskilda fall skall dock dispens från maximireglerna kunna lämnas. Remissinstansernahar anslutit sig lill utredningsmajoritetens förslag. Bankinspektionen delaruppfattningen att antalet ledamöter i styrelserna inte bör få öka fritt menpåpekar att lösningen att räkna in arbetslagar-ledamöterna i lagens maximiantalskulle få betydelse endast undantagsvis, om man utgår från attlöntagarrepresentanterna skall vara två. Ifråga om de affärsbanker som kommer att omfattas av den föreslagna lagen frånsett den största banken varierar antalet styrelseledamöter från tio tUlfemton vartill i några fall kommer en eller två offentliga ledamöter. I denstörsta affärsbankens styrelse finns aderton stämmovalda ledamöter och femoffentliga ledamöter. Vad gäller sparbankerna finns det f. n. endast tolvstyrelser med fler än tolv ledamöter. Styrelsens storlek i detta fall liksom i flera av de andra fallenmed stora sparbanksstyrelser beror på övergångsbestämmelser som gäUer efterfusion mellan två eller flera sparbanker. Styrelserna i centralkassorna har f.n.meUan sju och tio ledamöter. Även jag anser detangeläget att bankstyrelserna inte blir för stora. Vilket antal ledamöter sombör finnas beror självfallet på omständigheterna i det enskilda fallet men böraldrig vara större än som med hänsyn till bankens förhållanden och deintressen, söm banken har att bevaka, är motiverat.