prop · FW0394 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningenvidareutvecklar nu reglerna för viktbestämningen, av på- 1973: 94 25 hängsvagnaroch föreslår, att skatteviklen för sådant fordon skall bestämmas till den delav totalvikten som vUar på dess fasta axlar. Blir en sålunda bestämd vikt högreän den bruttovikt, varmed påhängsvagnen får föras på väg som är upplåten förhögst 10 tons axeltryck eller 16 tons boggitryck, föreslås att skatteviktenmaximeras tUl denna bruttovikt. Förslaget ger, påpekar utredningen, möjlighettill individuellt hänsynstagande till vikterna för de i ekipaget ingåendefordons-komponenterna. Påhängsvagn som är godkändför användning med s, k. dolly registreras f. n. med doUyn som en enhet ochbeskattas som annan släpvagn. Detta medför, konstaterar utredningen, enöverbeskattning när dollyn inte används och därför föreslås, att påhängsvagnenoch dollyn skall både registreras och beskattas var för sig. Vid fastfordonsskatt medför detta en lägre beskattning än om hela ekipaget beskattassom annan släpvagn och härigenom kompenseras nuvarande överbeskaltning helt ellerdelvis. Överbeskattningen bortfaller helt vid en renodlad kUometerbeskatlning.Förslaget i denna del förutsätter ändringar i regist-reringsbeslämmelserna ochvissa andra regler i väglrafiklagstiftningen. Motbakgmnd av bestämmelserna i 54 § 1 mom. VTF om fordons bruttovikt diskuterarutredningen också möjligheten att beskatta de tyngre fordonskombinationernadragbil och släpvagn som en enhet. Utredningen finner det dock inte möjligtatt i praktiken tillämpa en sådan beskattning. Beträffandepersonbilarna konstaterar utredningen, att nuvarande beskattning efter tjänsteviktenmedför att skatten påverkas vid ändring av Ijänslevikten. Sålunda höjs skattenom bilen förses med t. ex. dragkrok eller någon säkerhetsanordning. Dettaförhållande har enligt utredningen vållat administrativt besvär och irritationhos fordonsägarna. Utredningen förordar, att totalvikten skall ligga tUl grundför beskattningen även av personbilarna, varigenom de nämnda olägenheterna kanundvikas. Eftersom det i fråga om personbilar äldre än årsmodell som regelsaknas uppgift om totalvikten i bilregistren föreslås för sådana äldrepersonbilar, att totalvikten fastställs schablonmässigt med hänsyn till detantal passagerare bilen är godkänd för. Därvid skall varje passagerares viktberäknas tUl . Vidare skall för föraren och varje passagerare tilläggas10 kg för riiedfört bagage. I enlighet härmed blir skatteviklen för enpersonbil med tjänstevikten och godkänd för fyra passagerare (1 200-1-4X70-1-5X10=) . Med tjänstevikt skaU i princip förslås den ursprungliga tjänstevikten,dvs. exklusive monterad exlraulrustning, t. ex. i form av dragkrok. Utredningenanger att den ursprungliga tjänstevikten för 60 å av bilarna avårsmodellerna och tidigare kan tas fram med hjälp av en modellkod somlagts upp i det nya bilregistret. Kan den för beskattningen normerandetjänstevikten inte las fram på nu angivet sätt torde, konstaterar utredningen,skat- 1973: 94 26 tevUctenfå bestämmas gehom att till den tjänstevikt, som vid övergången till skatteviktssystemetfinns angiven i bilregistret, läggs en lastvikt enligt den angivnaschablonregeln. enlighet med det anförda faslsläUda skattevikten för äldre bUar bör enUgtutredningen i princip gäUa till dess fordonet avregistreras. Detta betyder, attbeskattningen inte påverkas av exlraulrustning som monteras på fordonet.Resultatet blir därmed, framhåller utredningen, detsamma som vid en renodlad totalviktbeskattning.Ändras däremot lastförmågan för fordon med schablonmässigt fastställd skattevikl,t. ex. genom förstärkning av fordonets konstmktion, skall ny skattevikt fastställasi samband med registreringsbesiktning. Skatteviklen blir då lika med den nyatotalvikten. Enligtnu anförda grunder har utredningen konstruerat en ny skatteskala efler iprincip samma mönster som nuvarande tjänsteviktsskatte-skala och medutgångspunkt från ett oförändrat totalt skalleuttag för hela personbilsparken.Den föreslagna skalan innebär, att fordonsskatten för det övervägande antaletpersonbilar blir oförändrad. De andringar som förslaget medför är av måttiigart och enligt utredningen förenliga med kostaadsansvarighetsprincipen.Utredningen fastslår också i detla sammanhang att en beskattning eftertotalvikt ger ett riktigare utslag från koslnadsansvarighetssynpunkt än enbeskattning efter tjänstevikt. Ifråga om traktorer och motorredskap föreslår utredningen att en Övergång lill totalviktbeskattningfår anstå till dess att motorredskapsut-redningen (K 1968: 53) avslutat sittarbete. Beträffande motorcyklarna finner utredningen inte anledning att frångånuvarande Ijänsteviktsbe-skaltning med hänsyn till att statsmakterna nyligenfattat beslut i frågan. Utredningenerinrar inledningsvis om det redan på grundval av delbetänkandetKilometerbeskattning fattade principbeslutet om införande avkilomelerskatt för brännoljedrivna fordon och från senare bestämd tidpunkt försläpvagnar till sådana fordon. Vidare erinras om tillkomsten av KSN med uppgiftalt förbereda kUomelerskattens genomförande. Mot denna bakgmnd läggerutredningen i slutbetänkandet fram detaljerat förslag tiU enkilometerbeskattning. Med hänsyn till KSN:s uppgifter går utredningen inte inpå den tekniska sidan av skattefrågan. Dess förslag gäller kUometerskattensomfattning och vissa därmed sammanhängande principieUa frågor, nämligen ommängdrabatt skall medges och om ett garantibeloppssystem skall tillämpas.Vidare behandlas de administrativa mtinerna och slutligen frågan om vem somskall bestrida kostnaderna för kUometerräknarapparaturen för fordonen.Sistnämnda fråga har som tidigare nämnts behandlats av riksdag och tasdärför inte upp i detta sammanhang utom i ett speciellt avseende. 1973: 94 27 Skatteplikt.Vad gäUer kretsen av skattepliktiga fordon föreslår utredningen , alt kilometerskatlenskall omfatta motorfordon som inle är bensin- eller gasoldrivna och släpvagnaröver tre tons skattevikt som dras av kUometerskattepliktigt motorfordon.Förslaget inrymmer därmed elbilar under kilometerbeskattoingen, men betydersamtidigt i motsats till det tidigare principförslaget, att gasoldrivnamotorfordon skall t. v. beskattas enligt gällande system, dvs. medfordonsskatt och gasolskatt. Anledningen tUl denna ändring är vissa uppmärksammadekomplikationer i tekniskt hänseende och beträffande konstruktionen av enkilometerskatteskala för de gasoldrivna fordonen. Frågan har dessutom mindrepraktisk betydelse med hänsyn tUl det ringa antalet sådana fordon. Beträffandetrafiktraktorer och motorredskap samt släpvagnar som dras av sådana fordonföreslås, att enbart fordonsskatt skall utgå jämte bensinskatt för bensindrivnaekipage. Utredningen anser liksom i principbetänkandet attvägtrafikbeskattningen i kilometerskattens form skall ersätta såväl den årligaautomobUskatten som brännoljeskatten för de fordon som föreslås bli kilometerskattepliktiga.Vissa specialregler bör dock enligt utredningen tillämpas vid övergången tillkilometerskattesystemet. Kilometerskatten måste för alt fungera väl samordnasmed de administrativa rutinerna för det nya bilregistersystemet. Det kan därförenligt utredningen vara värdefullt att de båda systemen, innan kilometerbeskattningengenomförs i full skala, samkörs för att anpassas lill varandra. Vissövergångstid behövs också med hänsyn till att teknisk apparatur förkilometerbeskattning av släpvagnar ännu inte är färdigutvecklad. Om kUometerbeskatlninganvänds i begränsad omfattning kan även vissa körlängdsundersökningarsom är av betydelse för det slutliga ställningstagandet tUl skattesatsernagöras. Det är dessutom enUgt utredningen eftersträvansvärt, att införandet aven fullständig kilometerbeskattning samordnas med genomförandet den 1 januari1975 av tredje etappen av vägtrafikskattereform. Pågmnd av nämnda omständigheter föreslår utredningen att kilometerbeskattningskall införas och under detla år ersätta brännoljeskattenpå motorfordon. Detta betyder att motorfordon som drivs av annat än bensineller gasol skall beläggas med fordonsskatt och en mot brännoljeskattensvarande kilomelerskatt. Släpvagnar till kilometerskattepliktiga fordon skaUunder detla år beläggas med en fordonsskatt som inkluderar brännoljeskatten påden mer-förbmkning av brännolja som föranleds av tillkopplad släpvagn. Fr. o. m.1975 föreslår utredningen, att kilomelerskalten skall ersätta såvälfordonsskatten som brännoljeskatten för kilomelerskattepliktiga motorfordon ochför släpvagnar över tre lons skattevikt som dras av sådant fordon. 1973: 94 28 Vidareföreslår utredningen, att den särskUda motorbränsleskatten på brännolja den 1januari 1974 ersätts med en särskild kilomelerskatt. Under övergångsåret 1974måste dock den särskilda motorbränsleskalten i fråga om släpvagnar till kilometerskatteplikligamotorfordon tas ut i form av särskild fordonsskatt. En sådan skatt blirnödvändig även i fråga om äldre fordon, för vilka dispens frånkilometerbeskattning meddelats i enlighet med förslag härom av utredningen. Ianslutning härtill framhåller utredningen, alt dess förslag innebär attenergiskatten på brännolja bibehåUs. Mängdrabatt.Utredriingen erinrar om att den redan i principbetänkandet diskuteradeförhållandet mellan å ena sidan en kombination av fordonsskatt ochkilometerskatt samt å andra sidan en kilomelerskatt utan fordonsskatt men medskattesatser som sjunker med ökände kör-längd, s, k, mängdrabalt. Åtskilligaremissinstanser som yttrat sig över principbetänkandet har uppehållit sig viddenna fråga och utredningen lämnar en översiktlig redogörelse för därvidframförda synpunkter (bet. s. 104). Utredningen konstaterar alt uttalandengjorts tiU förmån såväl för kombinationen fordonsskatt och kilomelerskatt somför en renodlad kilomelerskatt med mängdrabatt. Föregen dd konstaterar utredningen, att man med étt system med fast avgift och enkilometerskall som främst ersätter brännoljeskatten skulle i och för sig vinnavissa fördelar. Den svårkontrollerade och i vissa hänseenden svåradministreradebrännoljeskatten skulle ersättas med en kUometerbeskatlning som kan inordnas iett datamaskineUt system knutet till det centrala bilregistret. Till dessafördelar kommer att man kan räkna med en minskning av del betydande bortfall avbrännoljeskatt som förekommer. Detta bortfall beräknas av lill10 milj, kr. Somett skäl för en fast avgift har också anförts att den stimulerar till etteffektivt utnyttjande av fordonsparken och till effektivitet i trafikföretagensskötsel. Utredningen anser sig inte kunna ta stäUning tiU frågan i vilken gradman i beskattningssystemet skaU ta hänsyn till effektivitets-argumentet. Del äremellertid utredningens uppfattning att stimulansen till ett effektivtutnyttjande av fordonsparken blir större vid en renodlad kilometerskatt med mängdrabaltän vid allernativeti fast avgift och kilomelerskatt. TUlförmån för sistnämnda alternativ har även anförts, framhåller utredningen, alldet skulle bättre än en renodlad kUometerbeskatlning svara mot kostnadsansvaretför olika fordonskalegorier. De fasta kostnaderna skulle då tas ut i form avfast fordonsskatt. En på sådant sätt avvägd fast avgift skulle emellertid bliså låg även för de tyngsta fordonen 600 å . per fordon och år , attdet enligt utredningen framstår som omotiverat alt bibehålla den. Det kandessutom enligt ut- Prop.1973: 94 29 redningenanses lika motiverat att ta ut de fasta kostnaderna med visst belopp perkilometer som alt ta ut dem genom en fast skatt. Utredningen finner därför atten differentiering av kilometerskatten kan tjäna samma syfte som en fastfordonsskatt. I detta sammanhang påpekar utredningen också, att SJ:s taxor äri princip avståndsdegressiva. Utredningenkommer i anslutning härtill även in på frågan om en regional differentieringav vägtrafikbeskattningen. Flera remissinstanser har i yttrandena över principbetänkandetförordat en kilometerbeskattning med mängdrabatt utifrån regionalpolitiskabedömningar. Utredningen tar visserligen inte ställning till frågan menframhåller som sin menmg, att ett generellt mängdrabattsystem inom en renodladkilometerbeskattning är väl ägnat att användas, om man vill tillvarata deregionalpolitiska intressena vid beskattningens utformning. I detta hänseendeliksom i frågan om effeklivitetsfrämjandet anser utredningen att en renodlad kUomelerskatlmed märtgdrabatt är bättre än kombuiationen fast avgift och kilomelerskatt. TUlförmån för en rent körlängdsberoende beskattning talar också enligtutredningen, att nuvarande restilutionspro-blem i allt väsentligt bortfaller.En mängdrabatt erbjuder dessutom möjlighet till en mjuk övergång tUl ettsystem utan rabatt. Ett syslem med successiv avtrappning av en mängdrabattanser utredningen överlägset alternativet med en successiv avtrappning av enfast avgift i förening med en motsvarande successiv höjning av kilomelerbeskattningen. Sammanfattningsvisuttalar utredningen, att en kUometerbeskaltning utan mängdrabatt kan medföra enavsevärd skatteökning för fordon och fordonskombinationer med körlängder överden för kategorin genomsnittliga. Transportmarknaden och näringslivet i övrigtmåste ges tid att anpassa sig till den nya beskattningen. Utredningen anserdärför motiverat och rekommenderar också att det i vart fall övergångsvis skerett efler körlängden differentierat uttag av kilometerskatt i form av en mängdrabalt.Eftersom utredningen föreslår, att endast brännoljebeskatt-ningen skallomvandlas till kilometerskatt från ingången av och att den fastaskatten skall behållas under detta år, blir en mängdrabatt aktuell först fr. o.m. Utvecklingen får sedan visa om och i vad mån mängdrabatten behövs iframtiden. Mot bakgmnd av anförda allmänna synpunkter lägger utredningen framförslag till skattesatser för men också utan något direktställningstagande tre alternativ till utformning av en renodlad kilometerskattmed mängdrabatt. Den ram som dessa alternativ rör sig inom utgörs å ena sidanav en renodlad kilomelerskatt utan mängdrabatt (alt. A) och å andra sidan avett system med fordonsskatt på den nivå som enligt reform skall gällafrån jämte en mot brännoljeskatten svarande kUometerskatt (alt. E). Rabattalternali-ven(B, C och D) ligger inplacerade på olika sätt inom dessa ramar. 1973: 94 30 Häromliksom i andra hänseenden torde jag få hänvisa till den detaljeraderedogörelse för beräkningarna som lämnas i belänkandet (s. 109). Beräkningarnabygger på den kostnadsansvarighetskalkyl som utredningen redovisat iprincipbetänkandet och som låg till grund skattereform. Detförutsätts också att andra etappen i nämnda re form planenligt är genomfördden . I övrigt utgår utred ningen från förhåUandena den 1 febmari1972. Utgångspunktenär vidare, att det totala skatteuttaget skall vara oförändrat. I fråga om enrenodlad kilometerbeskattning med eller utan mängdrabatt betyder detta, atttotala skatteuttaget i princip skall vara detsamma som men att skatten pådet enskUdå fordonet kan ändras beroende på att dess årliga körlängd avvikerfrån genomsnittet för kategorin. Medan skattereform innebär enomfördelning av skatten mellan ohka viktklasser, innebär kilometerskatlen enomfördelning av skatten meUan fordon inom samma viktklass. I fråga om fordonmed högst 3 tons totalvikt föreslår utredningen ingen annan ändring än vad somföranleds av övergången till kilometerskatt för de brännoljedrivna fordonen ochtill beräkning av fordonsskatt efler skattevikt för andra fordon. Utredningenföreslår att kilometerskatt skall uppbäras vid fjra tillfällen (skatteår). För att undvika en alltför ojämn debitering vid de olika uppbördstillfällenabör, om något av de mera långtgående rabattallernativen väljs, en särskUdrabattberäkning ske för varje debitering så att "rabatterade och icke rabatleradekilometrar" preliminärt fördelas över skatteåret. Detla medför att en årsjuste-ringbehövs vid skatteårets utgång för att få samma skatteuttag såvältotalt som särskilt för varje fordon. Utredningen påpekar, alt det endast iundantagsfall vid mycket oregelbundna körningar kan bli fråga om uttag avfyllnadsskatt i samband med årsjusteringen. Utredningendiskuterar också behovet av att i kilometerskattesystemet beakta fordons avstäUning.I det nya bUregistreringssystemet motsvarar avställning nuvarandereservregistrering. Enligt utredningens uppfattning behöver avstäUning beaktasendast i det rabattallernativ som ligger närmast dagens system, dvs.kombinationen fast avgift och en mot brännoljeskatten svarande kilometerskatt.Vid detta rabattallernativ, alt. D, anser utredningen, att man bör tillämpa de rabatteradekilometeravgifterna efter kortare körsträckor än enligt årsberäkningen medhänsyn till den tid fordonet varit avsfällt. Med beaktande bl. a. av defördelar som fordonsägaren vinner i kilometerskattesystemet genom att hanbehöver betala skatt endast för körd sträcka finner utredningen, att avställnings-tidenbör uppgå till minst för att beaktas. Om fordon registreraseller avregistreras under skatteårel, bör motsvarande justering avmängdrabatten ske med hänsyn till den tid fordonet inte varit skattepliktigt. Därjämte föreslår utredningen att det i fråga om de 1973: 94 31 mängdrabattalternativsom kräver särskild årsjustering skapas möjlighet för en slutligskatteberäkning när fordon byter ägare på sådant sätt att anteckning däromskall ske i bilregistret. Förslaget går ut på att skatten skall kunna reglerasmellan kontrahenterna i samband med överlåtelsen utan avvaktan på någon årsjustering. Garantibelopp.Utredningen erinrar om att den i principbetänkandet föreslog, att uppbörden avkilometerskatt för motorfordon skulle ske i efterskott. Det påpekades dock, attmöjlighet fanns alt gå över till ett förskottssystem, om de praktiskaerfarenheterna gav anledning härtill. Beträffande släpvagnarna skisseradeutredningen med hänsyn tUl vissa tekniska komplikationer ett förskottssystem. Utredningenhar tagit frågan om förskotts- resp. efterskottsuppbörd under fömyatövervägande. Bakgrunden härtiU anges våra, dels de ne-, gativa effekter somefterskottsuppbörd av kilometerskatt medfört i , dels trafikpolitiskasynpunkter som tagit sig uttryck i önskemål om att etablering inomåkerinäringen skall föregås av genomtänkt ekonomisk planering. Föratt få en uppfattning om konsekvenserna av de båda uppbördsformerna redovisarutredningen resultatet av en jämförelse mellan å ena sidan ett system beståendeav fordonsskatt eriagd i förskött enligt s. k. ruUande uppbörd och brännoljeskattsamt å andra sidan ett system med renodlad kilometerskatt eriagd i efterskott.Jämförelsen visar bl. a., all förstnämnda systemet får en förskottseffekt förstatsverket om drygt 17 milj. kr. , medan det renodlade kilometerskaltesystemetger en efterskottseffekt om drygt 200 milj. kr. Mot denna bakgrund harutredningen funnit det ofrånkomligt att revidera sin uppfattning i uppbördsfrågan. Utredningenfinner det rimligt, att förskött resp. efterskott totalt sett för alla fordonsammantagna skall utjämnas över en tolvrhånäderspe-riod. Förskotts- resp.efterskottseffekterna bör vidare för varje fordonsslag bli ungefär desamma i kilomelerskattesystemetsom vid kombinationen fordonsskatt och brännoljeskatt. För alt uppnå dettaföreslår utredningen fr. o. m. ett syslem med förskottsbetalning avgarantibelopp. Med hänsyn till den tid som skall täckas in, dvs. ett kvartaljämte uppbördsmånad, föreslås att garantibeloppet inte i något faU skall överstiga33 % av skatten för varje enskilt fordon. Då emellertid dettaskulle medföra ett efterskott för staten av storleken 10 milj. kr. per årföreslås ett påslag med ett par procentenheter på garantibeloppen för de tyngrelastbilarna. Deav utredningen preliminärt beräknade garantibeloppen och deras andel av denårliga skatten för olika fordonskategorier redovisas i ta-beUform i betänkandet(s. 133). Förslaget går vidare ut på, att garantibeloppen skall vara lika föralla fordon av samma kategori och i samma 1973: 94 32 viktklassoberoende av körlängderna. Möjlighet bör dock enligt utredningen finnas attsätta ner garantibelopp, t. ex. vid körlängder som väsentligt understigergenomsnittet. Enligt förslaget skallgarantibelopp betalas för varje fordon när det första gången tas i bruk eflerregistrering. I den mån beloppet behöver las i anspråk för obetald skatt skalldet fyUas på. Belopp som inte på detta sätt tagits i anspråk skall betalas tiUbaka,när fordonet avregistreras. Uppbörd.Utredningen här med utgångspunkt från den tidigare antydda s. k. rullandeuppbörden av fordonsskatt föreslagit att den ordinarie uppbörden av kilomelerskattför motorfordon skall ske på följande sätt. Uppbörd skall äga rum kvartalsvisoch gmndas på kort som fordonsägaren stämplar av i kilometerräknaren ochskickar in till bilregistret. Kort sänds ut till fordonsägaren senast den 15 iden månad, då av-gtämpling skalL göras. Kortet skall skickas in avfordonsägaren senast den sista i samma månad. I bihegistret sker maskinelltavläsning av kortet, uträkning av skatt och utskrift avpostförskottsförsändelse med kontrollmärke och skattekvilto. Försändelsen gårut efter avslämplingsmånaden och skalllösas ut före förstnämnda månads utgång. Möjlighet skaU finnas tiU betalningvia postgiro. I fråga om systemets närmare utformning torde jag få hänvisa tiU tabeUpå s. 137 och 138 i betänkandet. Den period för vilkenskatt i princip skall bestämmas föreslår utredningen skall kallas skatteår. Utredningen föreslår istort sett samma uppbördssyslem för de släpvagnar som enligt utredningensförslag skall vara kilometerskattepliktiga fr. o. m. . Om navmätareanvänds får fordonsägaren i stället för avstämplade kort skicka in kort som hansjälv fyllt i, varefter en kontroll kan göras av navmätarställningen vid denordinarie kontrollbesikl-ningen. Utredningen föreslår, i överensstämmelse med vad som uttalades iprincipbetänkandet, att ägamppgifterna i bUregistret i princip bör ligga tillgrund för skattskyldigheten. Den som för debileringen, dvs. ettvisst antal dagar före uppbördsterminens början, är eller bort vara antecknadsom ägare till visst fordon får svara för den skatt som då påförs fordonet. Fordon,för vilket avstämpUrigskort eUer motsvarande inte sänts tUl bilregistret, ansessom avställt och får inte användas. Utredningens förslag innebär, att kilometerskatt år1974 skall utgå endast för motorfordon och då som ersättning bara för brännoljeskatten.Fordonsskatt kommer alltså att Prop.1973: 94 33 jämsides med kUomelerskatl utgå för kilometerskatlepliktigamotorfordon . För tyngre släpvagnar dragna av brännoljedrivnafordon inträder enligt förslaget kilometerskatteplikl först . Kontrollmärkesystemetoch det rullande uppbördssystemet avses träda i kraft . För kilomelerskattepliktigafordon som inte har delad uppbörd av fordonsskatten (brännoljedrivnapersonbilar och andra lätta brännoljedrivna fordon) innebär detta, attfordonsskatt debiteras t. o. m. december månad . Förkilometerskattepliktiga fordon med delad uppbörd debiteras fordonsskatt i januari1974 t. o. m. nästa uppbördsmånad och sedan för återstående skatteperioderunder enligt det mllande systemet. Delta framgår mer i detalj av tabellpå s. 78 i betänkandet. Fordonsskatten och kilometerskatlen för ell fordonkommer enligt förslaget med några avvikelser att uppbäras samtidigt.Fordonsskatten för släpvagnar skall enligt förslaget uppbäras under år 1974enligt det rullande systemet. Motsvarande förslag läggs fram beträffande uppbörden avkilometer-skatt för släpvagnar . Somtidigare nämnts går utredningens förslag ut på att kilomelerskatt från ingångenav skall ersätta den nuvarande brännoljeskatten och, i form av ensärskild kilomelerskatt, den brännoljebeskattning som sker enligt förordningenom särskild skatt på motorbränslen. Den årliga automobUskatten skall såledesbli bestående för hela fordonsparken och därefter för icke kilomelerskattepliktigafordon. Utredningen föreslår att denna skatteform i forlsältningen benämnsfordonsskatt. Mot denna bakgrund har utredningen utarbetat detaljeradeskalleskalor fordonsskatt. Några fordonsskatteskalor för tidendärefter har utredningen inte ansett sig böra prestera.