prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Konventionen som i och för sig endast avser s. k. seagoing ves-sels skall tillämpas varesig fartyget är registrerat i konventionsstat Prop.1973: 42 87 Ehuru konventionens sjöpanträtter torde ha motsvarighet i de flestasjöfartsländers nationella lagstiftning, finns på sina håll därutöver sådanasjöpanträtter som konventionen inte föreskriver. Rangordningen mellankonventionsbunden sjöpanträtt och likartade, nationella sjöpanträtter behöverej vara identisk. Detta betyder alt, om nationell sjöpanträtt i ett främmandefartyg som hör hemma i icke-kon-ventionsstat görs gällande införkonventionsstats myndighet, sådan sjöpanträtt ej får tillerkännas annan ochhögre prioritet än konventionen tillåter. Det betyder vidare att, omkonventionen saknar motsvarighet därtill, den nationella sjöpanträtten måstestå tillbaka för såväl kon-venlionsbundna sjöpanträtter som fartygshypotek.Dessutom innebär det alt, om sådan sjöpanträtt som konventionen föreskrivergörs gällande i fartyget inför myndighet i konventionsstat, sjöpanträtten måsteerkännas även om den ej är känd av flagglagen. En annan följd avsjöpant-rätlskonventionens anspråk på generell tillämpning är att konflikt kantänkas inträda med vissa nordiska konkurskonvention upptagna reglerom tillämpUg lag. Konventionenmedger, att kontraherande stat gör förbehåll, dels för den lagtekniska metodenför införlivande med nationell lagstiftning (art. 14: 1), dels förtillämpningen av föratnämnda konvention om redareansvaretsbegränsning (art. 14: 2), vars bestämmdser om avsättande och fördelning avbegränsningsfond ej är förenliga med sjö-panträttskonventionens regler omsjöpanträtts upphörande resp, prioritet. Dessutom kan fördragsslutande statreservera sig mot konventionens sedvanliga klausul om skiljedom itolkningstvister. 2,1,2,2Kommitténs överväganden och förslag Ifråga om bor tillträda sjöpanträttskonventionen framhåller kommitténatt konventionen som av kommittén remitterats till olika organisationer ochdärvid mottagits positivt bärs upp av en påtaglig strävan att främjasjöfartens långtidskredit genom all stärka fartygs-hypotekets ställning.Inskränkningen av sjöpanträtterna är ett uttryck för detta. Ett annat är kravetpå spärr mot avregistrering av fartyg utan hypolekshavares samtycke och motnyregistrering i en annan stat utan avregistreringsbevis från den förraregistreringsstaten. Regleringen av exekutiv försäljning är enligt kommitténavsedd att tjäna samma syfte. Vad beträffarinskränkningen av sjöpanträtterna förmodar kommittén, att det är av ringapraktisk betydelse att sjöpanlrätt för fordran på grund av last- ellerresgodsskada utmönstras. Även sjöpanträtt för befälhavarförbindelser antas hososs ha förlorat åtskilligt i praktisk betydelse. Vår sjöfart drivs alltmer iformer som reducerar befälhavarens kommersiella funktioner. Särskilt är dettamärkbart i linjefarten där redaren genom sin organisation iland själv kanbevaka driflsunderhållet utan svårighet, I den mån denna sjöpanträtt alltjämtspelar en roll för 1973: 42 88 kreditgivningenbör enligt kommittén uppmärksammas, att den lätt kan missbrukas och ipraktiken stundom har missbrukats för att underlätta fartygsdrift påekonomiska vUlkor som inbjuder till allvarlig kritik. Det är ocksä dennasjöpanlrätt som, jämte den i den nya konventionen bibehållna sjöpanträtten förombordanställdas lönekrav, enligt kommittén främst tillskrivits ogynnsamverkan på längtidskredilen. Inskränkningen av de konvenlionsbundnasjöpanträtterna från svensk synpunkt bedömer kommittén som fördelaktig.Emellertid betonar kommittén, att konventionens reglering av retentionsrättför krav på grund av fartygsreparation i viss mån bevarar det problem somuppstår i brytningen mellan den långa och den korta kreditens intressen ochsåtillvida utgör en rättspolitisk kvarleva av sjöpanträtt för befälhavaravtalenligt konvention. Även i övrigt behandlarden nya konventionen de sjöpanträltsliga spörsmålen på ett enligt kommitténsmening i stort sett tUlfredsstäUande sätt. Till fördelarna hör lösningen avproblemet om övergäng av sjöpanträtt, vilket berett vissa svårigheteri nordisk rätt. En annan vinst är, att anknytningen till det svårhanterligaresebegreppet upphör. Ä andra sidan bereder regleringen av sjöpanträttsupphörande problem enligt kommittén. Eftersom nämligen en kvarstadssökande enligtsvensk rätt som regel får ställa säkerhet för skada som kan tillskyndasmotparten, kan det för enskilda sjöpanträttsborgenärer bli vanskligt att bevarasin sjöpanträtt med hänsyn till att konventionen endast erkänner kvarstad ellerutmätning med åtföljande exekutiv försäljning som preskriptionsavbrytande.Visserligen menar kommittén, att det kan förutsättas att ombordanställd sombehöver utnyttja sjöpanträtt för fordran på lön en fordran, som hansjälvfallet har kvar även om sjöpanträtten upphör kan påräkna bistånd av sinfackliga organisation i den mån han ej befrias frän skyldigheten att ställasäkerhet. Men man står här likväl inför en konventionslösning, som kan medföraviss olägenhet för svensk del. 1 övrigt anser kommittén, att konventionen idessa hänseenden ej erbjuder större svårigheter från svensk synpunkt. Kommittén erinrar om attspärr mot avregistrering av fartyg utan hypolekshavares samtycke och motnyregistrering i annat land utan avregistreringsbevis infördes i svensk rätt1967 och tillfogar, att en ordning av detta slag är nödvändig. Konventionensregler rörande exekutiv försäljning av fartyg svarar i det väsentliga mot vadsom godtagits genom tillträde till konvention rörandeinternationellt erkännande av rätt tUl luftfartyg. Ej heller i dessa finnerkommittén något hinder mot att tillträder sjöpanträttskonventionen, Sjöpanträttskonventioneninnefattar enligt kommitténs uppfattning på det hela taget entillfredsställande och ändamålsenlig reglering av problem, som är i stort behovav internationellt likformiga lösningar. Prop.1973: 42 89 Den har också mottagits positivt inom sjöfarts- ochvarvsnäringarna. Kommittén förordar därför, efter samråd med de övriga nordiskakommittéerna, att konventionen ratificeras av . Vad angår sättet fördess införlivande med svensk rätt föreslår kommittén - som betonar attkonventionens uppbyggnad inte gör den lämpad för en lagstiftning genomhänvisnmg att konventionsreglema inarbetas i SjöL. Enligt kommittén börkonventionens skiljedomsklausul godtas. 2.1.2,3 Remissyttrandena Förslaget att skall tillträdasjöpanträttskonventionen har allmänt mottagits väl av remissinstanserna, avvilka en del redan förut yttrat sig i frågan direkt till sjölagskommittén (jfrbetänkandet s. 58 f.). Ingen har uttalat sig mot att konventionen tillträds. Hovrättenför behandlar konventionens olika drag tämligen ingående medpåpekanden av vissa svagheter. Att sjöpanträtt för lastskada utmönstrats kanenligt hovrättens förmodan komma att negativt påverka anslutningen från ländersom anses främst företräda lastägarintressen t. ex. . Däremot finnerhovrätten det väl motiverat att sjöpanträtten för s. k. befälhavarförbindelserupphör, eftersom den numera är obehövlig i den större sjöfarten och den mindresjöfartens ev. socialt betingade behov av stöd kan tillgodoses på annat sätt.Det betonas, att de hårda reglerna för preskription av sjöpanlrätt kan medföravissa olägenheter. Men såvitt gäller de ombordanställdas lönekrav antas den nyastatliga lönegarantin i konkurs väga upp denna svaghet hos konventionen.Sammanfattningsvis är enligt hovrättens uppfattning de förändringar somkonventionen innebär i förhällade till sjöpanträttskonvention i alltväsentligt till gagn för sjöfarten. Hovrätten tillstyrker därför ratifikationoch tillfogar, alt någon nationell sjöpanträtt med förmånsrätt efter hypotekenej är motiverad. Positiva uttalanden görs även av , , , i och i . Även denlagtekniska metod kommittén föreslär för införlivandet avsjöpanträttskonventionen med svensk rätt inarbetning i SjöL har godtagitsunder remissbehandlingen. Positiva uttalanden görs av hovrätten för VästraSverige, utredningen om författningspublicering ni. tn., Sverigesadvokatsamfund, , i och i Stockholm.Ingen uttalar sig mot metoden. 2.7.5 Skeppsbyggnadskonven tion en Skeppsbyggnadskonventionen innehåller bestämmelser, delsom inskrivning av rätt till fartyg under byggnad, dels om internationellt er- Prop.1973: 42 90 kännandedärav, dels om överföring från ett nationellt register till ett annat.Konventionen kräver att äganderätt tUl ("titles") och (eller"mortgages") i fartyg under byggnad skall kunna skrivas in ioffentiigt register under statlig förvaltning eller tillsyn (art. 1: 1 och 5).Inskrivning av andra rättigheter blir en nationell angelägenhet. Registrenbehöver ej ta upp andra byggen än sådana som i färdigt skick kan registrerassåsom s.k. seagoing (art. 1: 2). Det är konventionsstaterna obetagetatt etablera valfri ordning för rent internt bruk. Konventionsenlig inskrivningbehöver nämligen ej medges i andra byggen än sådana som har utländskabeställare (art. 2: 1). Inskrivning får endast ske i den konventionsstat därbygget utförs (art. 3). Skepps-byggnadsregistreringen blir alltså tillskUlnad från fartygsregistreringen territoriell och icke nationell.Inskrivning kan tillåtas redan från kontraktsskedet, dvs. redan innanbyggnadsarbetet påbörjats. Detta anges som huvudregeln (art. 4: 1). Men inationell lag får inskrivnings-rätten göras beroende av att kölen sträcktseller därmed likvärdigt till-verkndngsarbete utförts på sjösättningsplatsen(art. 4: 2). Såväl offentiigrättsligsom privaträttslig verkan av inskrivning skall bestämmas av lagen iinskrivningsstaten (art. 2: 3 och 6; jfr sjöpanträttskonventionen art. 2).Exekutionsförfarandet skall regleras av lex fori (art. 6). Till skillnad frånsjöpanträttskonventionen innehåller skeppsbyggnadskonventionen praktiskt tagetinga exekutionsregler. Genom bestämmelse, som ej är tvingande, gerkonventionen anvisning på lämplig bestämning av pantobjekt (art. 8). Deninnebär, att material, maskineri och annan utrustning, som befinner sig påvarvsomrädet och som genom märkning eller på annat otvetydigt sätl framsiår somavsedd att införlivas med bygget, omfattas av inskriven rätt till bygget. Äganderättoch , som inskrivits i konvenlionsstal i enlighet med dess lag, skallerkännas i övriga konventionsstater med prioritet enligt nämnda lag (art. 9).Förmånsordningen mellan å ena sidan inskrivna i skeppsbygge och å andrasidan annan panträtt och retentionsrätt skall alltid bestämmas enligt de reglersom är tilllämpliga på fartyg, registrerade i färdigbyggt skick (art, 7),Detta innefattar alltså en hänvisning lUl vissa regler i den nationella lagsom är tillämplig i det särskUda fallet. Det medför också skyldighet för konvenlionsstalatt på denna punkt samordna reglerna om skeppsbyggen med reglerna rörandefartyg. Här kan erinras om möjligheten att skeppsbygge efter sjösättning blirbesvärat av sjöpanträtt, t. ex. som en följd av kollision under provtur, ochkanske t. o. m, blir underkastat retentionsrätt för reparationskostnader,Skeppsbyggnadskonventionen innehåller slutligen regler om hypolekshavaressamtycke till avregistrering samt om avregistreringsbevis som vUlkor förnyregistrering i annan stat (art, 10), vilka regler motsvarar bestämmelserna isjöpanträllskon- Prop.1973: 42 91 Liksom sjöpanträttskonventionen innehåller skeppsbyggnadskonventionenskiljedomsklausul mot vilken förbehåll kan tas, 2.1.3.2Kommitténs överväganden och förslag Kommittén som remitterat konventionen till olika organisationer, av vUka den mottagitspositivt påpekar, att stora värden står på spel i samband med modernskeppsbyggnad och att det därför är angeläget att byggena kan utnyttjasrationellt för kreditsäkerhetsändamål. Detta gäller oavsett vem, beställareeller varv, som på grund av konjunkturförhållandena d första hand svarar förfinansieringen. I rådande konjunktur vilar bördan enUgt vad kommittén påpekari stor utsträckning på varven. Enligt kommittén är företagsinteckningen,kombinerad med fastighetsinteckningen, otvivelaktigt användbar för ändamålethär i landet. Men på den internationella marknaden menar kommittén, alt en tUlsina huvuddrag internationeUt välkänd kreditsäkerhetsform måste vara attföredra framför nationell sådan, vars innebörd och verkan i vissa hänseendenkan väcka tvekan hos utiändska kreditgivare. Ett för skeppsbyggnadskreditensärskilt utformat och konventionsreglerat erbjuder enligt kommitténsmening påtagliga praktiska fördelar. Ettsådant värde är emellertid inte begränsat till att konventionen gördet internationellt känt och, i den mån konventionen vinner anslutning, ävenerkänt. Det torde, framhåller kommittén, vara minst Uka betydelsefullt attkredilsäkerheten redan frän början kan arrangeras i bygget på samma sätt som idet färdiga fartyget. Konventionen tillgodoser detta intresse, dels genom attregistrering förutsätts kunna ske redan i kontraktsskedet, då en förstabetalning i allmänhet erläggs varvid byggnadsmaterialet och det efterhandframväxande bygget får utgöra föremålet för inskriven rätt och dels genomkravet på att skeppsbyggnadshypotek ges samma prioritet som fartygshypotek. Kommitténmenar, att de fördelar konventionen erbjuder bör utnyttjas av ochtillstyrker därför att konventionen ratificeras. Möjligheten att reservera sigmot skiljedomsklausulen bör enligt kommittén ej utnyttjas. Kommitténtillfogar, att den föreslagna ordningen för registrering av och inskrivning avrätt till skeppsbyggen inte bör förenas med eller medföra ändring av sådanaregler av skatterättslig och liknande art att sjöfarts- och varvsnäringarna kanutnyttja den endast till priset av ökade utgifter eller andra påtagliganackdelar. Om så blev fallet, skulle ändamålet med reformen uppenbarligenförfelas, understryker kommittén, Skeppsbyggnadskonventionenär enligt kommittén så formad att den inte kan införlivas med nationell lag påannat sätt än genom inarbetning. 1973: 42 92 2,1,3.3Remissyttradena Förslagetatt skall tillträda skeppsbyggnadskonventionen har mottagits positivtunder remissbehandlingen. För sådant tUlträde uttalar sig hovrätten för VästraSverige, , , . i och i . Ingen avstyrker men ger uttryck för viss tveksamhet, närmastföranledd av att skeppsbyggnadshypoteket tränger undan det s. k.löneprivilegiet i konkurs. Förbundet påpekar bl. a., att vissa ledandevarvsindustrinationer ej undertecknat konventionen. Dethar mötts positivt av samma remissinstanser som yttrat sig på den punktenrörande sjöpanträttskonventionen (2.1.2,3) att konventionsreglema enligtkommittéförslaget arbetats in i SjöL. Intet uttalande görs mot denna metod. 2,1,4,1Kommittén Kommitténoch lagberedningen har, enligt vad kommittén framhåller, enats om i huvudsakföljande synpunkter på de exekutionsrättsUga regler som bör utarbetas ianslutning till konventionslagstiftningen i övrigt, Sjöpanträttskonventioneninnehåller vissa exekutionsrättsliga regler medan skeppsbyggnadskonventionen istort sett ger staterna full frihet härutinnan. Eftersom kommittén föreslår,att både fartyg och fartyg under byggnad skall kunna registreras och intecknasoch likaledes bli föremål för sjöpanträtt och retentionsrätt, finns enUgtkommhtén ingen anledning att skilja mellan dem i exekutionsrättsligt avseende.Retinent i fartyg eller skeppsbygge bör liksom handpanthavare ha rätt till fulllösen vid utmätning i egendomen. Exekutionsreglerna måste kunna tillämpas bådepå svensk och utländsk egendom. Förfarandet kan lämpligen bli detsamma somexekutionsförfarandet i fråga om luftfartyg. Ehuru sjö-panträttskonventionensregler om underrättelser tUl sakägare m. fl. angående förestående exekutivförsäljning ej är helt entydiga, bör sädana underrättelser ske på samma sättsom i fråga om luftfartyg. Täckningsprincipen, konventionsbunden i fråga omluftfartyg, bör gälla även vid exekution i fartyg och fartyg under byggnad. Detfrån fastighetsrätten och lufträtten kända institutet ägarhypotek bör införasi fråga om inteckning i sådan egendom. Fartyg och skeppsbyggen måste konventionsenUgtsäljas gravationsfria men med rätt tUl frivUligt överlagande av inteckning. Ifråga om certeparti och annan nyttjanderätt står oss Prop.1973: 42 93 emellertidfritt att behandla spörsmålet på samma sätt som när det gäller nyttjanderätttill lös egendom i allmänhet. Såvälsjöpanträtts- som skeppsbyggnadskonventionen ålägger konventionsstat atterkänna och anglosaxisk s. k. mortgage. Denna senare rätt innebär attäganderätten överförs på långivaren som emellertid ej får tillträda egendomeneller eljest utöva ägarebefogenheter med mindre säkerheten äventyras elleravtalsenlig betalning uteblir. Låntagaren återköper egendomen genom att infrialänet. Det är alltså, med svenskt betraktelsesätt, fräga om en slagssäkerhetsöverlåtelse. Även om sjöpanträttskonventionen uppenbarligenföratsätter att "mortgage" skall behandlas som såtUlvida somdet skall erhålla utdelning ur köpeskillingen och i princip upphöra videxekutiv försäljning, kan annan verkställighet eventuellt bli aktuell. Därvidtorde emellertid giltig svensk exekutionstitel krävas och problemet påkallardärför knappast lagstiftningsåtgärd. Deexekutionsrättsliga synpunkter som ligger till grund för kommittéförslaget harväckt ringa uppmärksamhet under remissbehandlingen. advokatsamfundhar dock uttalat tillfredsställelse över att förslaget även i den delen harfastighetsrättslig förebild och därvid anfört: Medtanke på att man endast inom en relativt snäv personkrets har möjlighet attförvärva nämnvärd rutin beträffande sjölagstiftningen är det en styrka att isjörättsliga sammanhang i görligaste män kunna utnyttja den betydligt bredarefastighetsrättsliga rutinen. Hittillsvarande skillnader mellan reglema ominteckning i samt utmätning och exekutiv försäljning av, å ena sidan, fartygoch, å andra sidan, fastigheter (beträffande ägarhypotek, lägsta bud,kungördseformalileter etc.) har i den praktiska verksamheten visat sig ledatill osäkerhet i handläggningen. Advokatsamfundetbedömer det som angeläget, att avvikelser från den fastighetsrättsliga förebildeninte görs ulan tvingande skäl. Fartygsregistteringoch fartygsinteckning regleras i särskild författningar:förordningen (1901: 78 s. 1) angående registrering av svenska fartyg och lagen(1901: 26 s. 1) om inteckning i fartyg. Inteckningsreglerna formadesursprungligen efter fastighelsrättslig förebild. Bestämmelser om partrederioch om sjöpanträtt finns i SjöL, nämligen i 2 och 11 kap. I samband med 1967års sjölagsändringar gjordes vissa omdisponeringar inom SjöL för att beredautrymme åt bestäm- 1973: 42 94 melserom farlygsregistrering i 2 kap. och åt bestämmelser om fartygsinteckning i 11kap. Kommittéförslagettar i 1 kap, SjöL upp bestämmelser om fartygs nationalitet, hemort och annatsom sammanhänger med dess identitet, behörig företrädare här i landet m, m.Det innehåUer även bestämmelser om tillbehör, fartygs behöriga skick och desskondemna-tion samt om skepps- och skeppsbyggnadsregister. Ur det nuvarandeförsta kapitlet utmönstras bestämmelserna om inskrivning för beställaresförskott till skeppsbygge (3 §). De ersätts av bestämmelser om registrering avskeppsbygge i det nya 2 kap. och inskrivning av panträtt i sådan egendom i 11kap. Dessutom utgår bestämmelserna oin återställande i vissa fall av svenskäganderätt till andel i fartyg (5 §). Därmed förknippade problem beaktas istället vid utformningen av partredares lösningsrätt till medredares andelenligt bestämmelser i det nya 3 kap. SjöLs 1 kap. hör enligt kommhtén inte tillde nordiskt likformiga delarna av lagen, vare sig i gällande rätt eller enligtföreliggande förslag. Kapitletsnuvarande rubrik "Om fartygAllmänna bestämmelser". Kommittéförslagettar i 2 kap, SjöL upp bestämmelser om skepps-och skeppsbyggnadsregistreringen,som formats för att tUlgodose både offentligrättsliga krav på registrering ochprivaträttsliga krav pä inskrivning av panträtt i fartyg m, m. Därvid har tillförebUd för bestämmelserna om inskrivning av äganderätt tagitsfastighetsrättens reglering av lagfart sådan den framträder i JB,Fastighetsrätten har på samma sätt fält tillhandahålla förebilden tUlbestämmelserna om skepps- och skeppsbyggnadshypotek i sjölagsförslagets 11 kap. Förslagets2 kap, indelas i tre avsnitt, det första om skepps- ochskeppsbyggnadsregislrens omfattning med hänsyn till regislreringsplikt ochregistreringsrätt, avregistrering m. m,, det andra om verkan av registreringoch inskrivning samt det tredje om förfarandet. Den fastighetsrättsligaförebilden finns i 1720 kap. JB och i övrigt har, som förut nämnts, beaktatsbl. internationella sjöpanträtts- och skeppsbyggnadskonventioner. I3 kap. tas upp reviderade bestämmelser om partrederi som hittiUs funnits i 2kap. Denna speciella form för rederirörelse bevaras i sina huvuddrag enligtkommittéförslaget. Detta utmönstrar såsom obehövlig sistnämnda kapitelsinledande paragraf om redares personliga ansvarighet (7 §) och för över bestämmelsernaom hans ansvar för personer som arbetar i fartygets tjänst (8 §) tiU 10 kap.(233 §). Det föreslagna 3 kap. innehåller följaktligen regler endast ompartrederi och vad som anknyter liU det. Kapitelrubriken har jämkats medhänsyn härtill. Prop.1973: 42 95 Kommittéförslagettar i 11 kap. upp bestämmdser, dels om sjöpanlrätt i fartyg och last, dels omretentionsrätt i fartyg och skeppsbyggen, dels om inskrivning av panträtt isådan egendom. Kommittén framhåller, att kapitlet ger utrymme för dessabestämmelser som en följd av den omdisponering av SjöL som företogs i sambandmed sjölagsändringär. Det är enligt kommitténs förslag indelat i tvåunderavdelningar, den ena om sjöpanträtt och den andra om inskrivning avpanträtt i fartyg. Det är följaktiigen rabricerat "Om sjöpanträtt ochinskrivning av panträtt i fartyg". Avdelningen om sjöpanträtt innehållertre avsnitt, med bestämmelser om sjöpanträtt i fartyg, om sjöpanträtt i lastoch vissa gemensamma bestämmelser i dessa ämnen. Avdelningen om inskrivning avpanträtt har tre avsnitt, av vilka det första rör panträtt på grund avinteckning, det andra verkan av inskrivning och det tredjeinskrivningsförfarandet. Kommittén anmärker, att den fastighetsrättsligaförebilden finns i 6 och 1719 kap, JB, I övrigt har kommittén bl. a. beaktat1967 års internationeUa sjöpanträtts- och skeppsbyggnadskonventioner. Denuvarande bestämmelserna om preskription av sjöfordringar förs över till 15kap. Kommittéförslagetkan i viss mån sägas ändra den nuvarande karaktären hos SjöL, som påtagligtdomineras av frakträttsliga regler. Denna dominans har dock ej alltid varit såutpräglad erinrar kommittén. SjöL fanns sålunda bl. a. bestämmelserom skeppsbyggnad och om upplåtelse av panträtt i fartyg för s. k. bodmerilän.Sådana bestämmelser fanns också SjöL. Även SjöL innehöU isin ursprangliga lydelse ett särskUt kapitel om bodmeri, vilket utgick så sentsom 1939. Enligt kommitténs uppfattning måste den föreslagna redigeringen ledatill ökad överskådlighet och göra sjölagstiftningen mer lättillgänglig. Den ärockså motiverad av det både sakliga och tekniska sambandet mellan registrering,sjöpanträtt och inteckning, som var märkbart redan i 1926 årssjöpantsrättskonvention men som fått betydligt ökad vikt genom 1967 årssjöpanträtls- och skeppsbyggnadskonventioner. Avde övriga nordiska sjölagskommittéerna har den norska kommittén i december1966 lagt fram förslag tUl revision av bestämmelserna om skeppsregistreringoch om partrederi (Innstilling VIoch VII) och , delsförnyat förslag rörande skeppsregistrering och parirederi, dels förslag iövriga ifrågavarande ämnen (Innstilling VIII), Även det norskakommittéförslaget innebär alt regler om registrering m, m. upptas i 2 resp. 11kap. Enrad remissinstanser biträder kommitténs uppfattning att ett införlivande medSjöL av bestämmelserna om bl. a. registrering och andra bestämmelser på grund av sjöpanträtts- och skeppsbyggnads- Prop.1973: 42 96 konventionerna ger ökad klarhet och lättillgänglighet.Positiva uttalanden görs också om den föreslagna omdisponeringen avbestämmelser i . Redigeringen av 1 kap. har inte berörts särskilt underremissbehandlingen.