prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — I den mån bostadsförmedlingen ställer bostad tillförfogande i samband med ett byte torde förmedUngen emellertid redan nu kunnaställa som villkor att få förmedla den lägenhet som hyresgästen lämnar (jfrprop. 1967: 100 s. 251). Det skulle enligt promemorian emeUertid vara en styrkaför förmedlingen om den kunde hänvisa tUl en uttrycklig lagregel. I promemorianföreslås därför att i bostadsförsörjningslagen införs en bestämmelse avinnebörd att kommun kan besluta att anvisning eller förmedling av bostad genomkommunal bostadsförmedling skall ske under villkor att den bostadssökande medverkartiU att bostad som han hyr eller innehar med bostadsrätt och som han lämnar isamband med inflyttningen i den nya bostaden överlåts tUl bostadssökande somkommunen anvisar. Såväl när det gäller bestämmelserna om talerätt ibytesärenden som i det hänseende som angetts i det närmast föregående börenligt prome- 1973: 23 81 moriankommunalförbund som handhar för två eller flera kommuner gemensambostadsförmedling jämstäUas med kommun. I detta avsnitt i promemorian tas också upp frågorom av hyresnämnds avgörande i bytesärende m. m. I promemorian anförs att ett utmärkande drag förmänga bytessituationer är att hyresgästen behöver ett snabbt besked, om hanfår använda sin lägenhet för byte. Om hyresgästen inte kan utverka hyresvärdenssamtycke till bytet har han praktiskt sett att välja mellan att hänskjutafrågan tUl hyresnämnden och att avstå från den nya bostaden. Avgörande förhans ställningstagande blir självfallet i första hand hur han bedömer sinamöjligheter att fä till stånd bytet utan hyresvärdens tUlstånd. Av storbetydelse för honom är enligt promemorian emeUertid också hur snabbt fråganavgörs. Drar förfarandet ut , innebär det en risk för att den lägenhetsom hyresgästen vill byta tUl sig inte längre står tUl hans förfogande. Avserhan att flytta tUl en nyproducerad lägenhet, kan tidsutdräkten medföra att hanunder blir betalningsskyldig för hyran både i den gamla och i den nyalägenheten. Det sagda kan medföra att hyresgästen väljer att avstå från denerbjudna bostaden och i stället bo kvar i sin gamla lägenhet. I promemorian framhålls att ärenden omlägenhetsbyte regelmässigt handäggs snabbt av hyresnämnderna. Den risk somföreUgger för att avgörandet skall dra ut hänger enligt promemoriansamman med den möjUghet hyresvärden har att vid bifall tUl ansökningen klandranämndens avgörande vid fastighetsdomstolen. Även om nämndens beslut omtillstånd inte klandras, måste hyresgästen avvakta klandertidens utgång, innanhan kan träffa slutlig överenskommelse om den nya bostaden. Klandrar återhyresvärden nämndens beslut, får bytet inte genomföras, förrän domstolenavgjort saken. Handläggningen inför domstolen torde, sägs det i promemorian, iregel ta i anspråk än förfarandet inför hjTcsnämnden. När det gäller att komma till rätta med deolägenheter som är förenade med den nuvarande ordningen anvisas i promemoriantvå tänkbara lösningar. Den ena, som innebär att klanderrätten behålls och i stället försöker få till stånd ett snabbare avgörande av bytestvisten, löserenligt promemorian inte problemen. Den lösning som då återstår är att rättenatt klandra hyresnämndens beslut avskaffas. Till stöd härför talar enligtpromemorian bl. a. följande. Bytesärendena är i regel av enkel beskaffenhet.Avvägningen meUan hyresgästens och hyresvärdens intressen lämpar sig särskiltväl för hyresnämndsförfarandet. Frågan måste emellertid ses mot bakgrund avatt hyresnämnden enligt gäUande rätt inte kan ta upp bevisning enligt rättegångsbalkensregler. Nämnden får alltså granda sitt beslut på de uppgifter som parterna ochandra lämnar utan att vara underkastade straffansvar. I annat sammanhangföreslås i promemorian att hyresnämnd, 6 1973.1 saml. Prop.1973: 23 82 om särsldlda skäl föreligger, skall få hålla förhör medvittne under ed eller försäkran eller förhör med part under sanningsförsäkran(se avsnittet 7.2). Genomförs detta förslag, föreligger det enligt promemorianinte något avgörande hinder mot att avskaffa klanderrätten i bytesärende (jfrvad som anfördes vid tUlkomsten av de nuvarande förfarandereglema i prop.1968: 141 s. 168). Lösningen innebär visserligen att hyresgäst som har vägratstillstånd till byte inte kan fä frågan överprövad, men detta sägs mer än väluppvägas av de särskUda fördelar som är förenade med ett snabbt avgörande.Hyresgästen är också oförhindrad att vid senare tillfälle på nytt föra fråganom lägenhetsbyte under hyresnämndens prövning. Under hänvisning till vad som haranförts föreslås i promemorian att hyresnämnds beslut i fråga enligt 35 § inteskall få klandras. När det gäller överlåtelse tillnärstående enligt 34 § eller överlåtelse av lokal I samband med överlåtelse avrörelse föreslås I promemorian inte någon ändring i klanderreglerna. I promemorian anförs att desynpunkter som har lagts på frågan om av hyresnämnds beslut ibytesärende i allt väsentligt gäller också beträffande upplåtelse av lägenhet iandra hand. Övervägande skäl talar därför enligt promemorian för att inteheller hyresnämnds beslut i ärende om tillstånd till upplåtelse av lägeiUiet iandra hand bör fä klandras. Förslaget att stärka bostadsförmedlingarnasställning genom att tilllåta dem att hos hyresnämnden ansöka om tillstånd tillbyte i vissa fall tillstyrks av , kommun.Hyresgästernas riksförbund. säger sig vilja understryka uttalandet I promemorian att hyresgästenbör kompenseras för de kostnader som åsamkas honom genom attbostadsförmedlingen begagnar sig av den föreslagna talerätten och som hanannars skulle ha undgått. Under förutsättning att bestämmelser meddelas sommedför att den bytessökande undgår sådana merkostnader, tillstyrker ävenmajoriteten i hyresrådet förslaget. Enligt bör hyresnämndenges möjUghet att pröva ansvaret för uppkomna kostnader. Förslaget i denna del avstyrks avSvea hovrätt, två ledamöter i hyresrådet, och tingsrätter,hyresnämnderna för , samt ,, Näringslivets byggnadsdelegation. Prop.1973: 23 83 Flera av de avstyrkande remissinstanserna uttalar,att skälen för den i ifrågasatta lagändrmgen inte är övertygande. ÅtskiUiga avdessa remissinstanser anser dessutom att den föreslagna talerätten inte fyllernågon praktisk funktion. Sålunda anför hyresnämnden för , attutgångspunkten för förslaget är att hyresgästen vägrar att medverka till bytet.Eftersom överlåtelsen i alla fall inte kan ske utan hans medverkan, även ombostadsförmedlingen skulle få tillstånd till bytet, är lagändringen enligthyresnämndens uppfattning meningslös. Frågan om anvisningsrätten tordepraktiskt kunna lösas genom att bostadssökande kan avkrävas fullmakt förbostadsförmedlmgen att föra talan för den bytessökande om bytet. för och Föreningen bör frågan lösas inom ramen för lagstiftningen om kommunalbostadsförmedling. Om förslaget skulle genomföras, behövs enligthyresnämnderna för och vissa frågor avmera processueU natur klargöras. Ofta blir det nödvändigt att höra den bytessökandevid nänmden. Fråga uppkonuner då om han ifall det i annat sammanhangframställda förslaget om rätt för hyresnämnd att ta upp muntlig bevisninggenomförs skall höras som vittne eller part, när ansökan har gjorts avbostadsförmedlingen. Vidare reser sig frågan hur jävsbestämmelserna skalltillämpas. Enligt är det en brist i förslaget attbostadsförmedlingens processuella ställning inte har angetts. Det framgårsåledes inte om förmedlingen skall handla i eget namn eller som ett slagsställföreträdare för den bytessökande. För att förmedlingen skall kunna handlai eget namn torde enligt tingsrätten fordras att förmedlingen har föivärvathyresrätten. anför att bostadsförmedlingarna uppenbarligeninte kan sägas ha sådan rätt som krävs för att de självständigt skall få föratalan. Däremot kan interventionsrätt för förmedlingarna i bytesärendena tänkas. anför, att denföreslagna konstruktionen är ägnad att medföra komplikationer, bl. a. i frågaom hyresbetal-ningen. Även om bostadsförmedlingarna ges talerätt är det enligtförbundets mening den bytessökande som är part i hyresförhållandet. Har hananvisats annan lägenhet och flyttat in i den, torde han vara föga benägen attbetala hyra också för den lägenhet som han har lämnat. Det föreligger då riskför att hyresvärden åsamkas hyresförlust. Enligt förbundet behöver någrasvårigheter att komma till rätta med tredskan-de hyresgäster inte uppkomma, ombostadsförmedlingarna inte anvisar någon lägenhet förrän bytesfrågan äravgjord. I ett sådant läge är hyresgästen självfallet Intresserad av attsamarbeta med bostadsförmedlingen. Något skäl varför förmedlingarna inte skullearbeta pä sådant sätt har inte andragits i promemorian. Det i promemorian framställda förslaget om ändringi bostadsförsörjningslagen lämnas i allmänhet utan erinran avremissinstanserna. Prop.1973: 23 84 tingsrättförordar dock att bestämmelsen begränsas så att den inte blir tUlämplig omhyresgästen vill överlåta hyresrätten på samboende enligt 34 §. Föreningen vill sätta ifråga om det behövs en uttrycklig bestämmelse av det innehåll som föreslås ipromemorian. Föreningen anför vidare, att den tidigare hyresgästen får enmycket svag ställning vid förhandlingar med bostadsförmedlmgen om vem som skallsvara för uppkommande merkostnader, när kommunen kan ställa vUlkor föranvisning eller förmedling av bostad. Enligt föreningens mening förefaller detalltför optimistiskt att tro att kommunerna utan vidare går med på att betalahyran för den lägenhet som hyresgästen lämnar. Föreningen anser att de nuantydda konsekvenserna av förslaget inte har belysts tillräckligt ipromemorian. Mot förslaget i denna del ermrar att, om hyresgästens medverkan sker genom att denne lämnarfullmakt för bostadsförmedlingen att på hans vägnar överlåta hyresrätten tUlpersoner som förmedlingen anvisar, bostadsförmedlingen inte blir från rättsligsynpunkt tUlräckligt säkerställd. Dels hindrar fullmakten inte fullmaktsgivarenfrån att själv företa den rättshandling som fullmakten avser, dels kanfullmakten när som helst återkallas. förordar därför att deföreslagna bestämmelserna kompletteras på lämpligt sätt så att de redan fränbörjan kan utnyttjas i full utsträckning. anser att den Ifrägakomna bestämmelsen i bostadsförsörjningslagen inte bör fåomfatta också kommunalförbund. Med hänsyn till det begränsade ansvarsområdesom ett sådant förbund i regel har är det risk för att frågan inte blirallsidigt belyst. Rent allmänt säger sig bostadsföreningen viljaavstyrka varje ändring som ökar bostadsförmedlingarnas möjligheter att anvisahyresgäster i föreningens lägenheter. Det sägs vara en absolut förutsättningför föreningens existens som kooperativ medlemsorganisation att bostadsförmedlingarnainte ges rätt att förmedla lägenheter i föreningens hus. Ett stort antalmedlemmar ca 2 500 som var och en har betalat en med-lemsinsatas på 1 000kronor innehar inte lägenhet I föreningens hus och skulle sannolikt inte haintresse av att kvarstå som medlemmar, om förenmgens utbud av ej nyproduceradelägenheter minskades eller om lägenheter i ökande utsträckning tillfallerutomstående med avvikelse från den inom föreningen antagna turordningen.Dessutom finns åtskilliga medlemmar som innehar lägenhet som har anmältintresse för byte inom föreningen. Förslaget 1 promemorian att hyresnämndens beslut ibytesärende inte skall få klandras tUlstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Bland dem som uttryckligen tillstyrker förslagetkan nämnas , hyresnämnderna för samt Prop.1973: 23 85 för anför att dessställningstagande bygger på förutsättningen att det i annat sammanhangframställda förslaget om upptagande av muntlig bevisning i hyresnämndgenomförs. Åtskilliga remissinstanser är dockkritiskt inställda tUl förslaget. Bland dem märks , hyresrådet,och tingsrätter, hyresnämnden för , , Föreningen och . anslutersig till tankarna bakom förslaget men uttalar att, om det fömtsätter attmuntlig formell bevisning måste kunna upptas av hyresnämnderna, den nuvarandeordningen är att föredra. Den föreslagna lösningen sägs innebära att manoffrar möjligheten tUl överprövning utan att man löser de nuvarande problemenmed en sammanlagd lång handläggningstid. I allmänhet har de remissinstansersom avstyrker förslaget om slopande av klandermöjligheten i bytesärendenkopplat samman förslaget med det i promemorian i annat sammanhang (se avsnittet7.2) framställda förslaget om bevisupptagning vid hyresnämnd. Sålunda anförsatt, eftersom man har funnit sig inte kunna tUlstyrka sistnämnda förslag ochmöjligheten av att kunna förebringa muntiig bevisning mte kan avvaras Ibytesärenden, det ifrågavarande förslaget inte heller kan tUlstyrkas. Hyresnämndenför motsätter sig att muntiig bevisning införs i bytesärendenoavsett om fullföljdsrätten slopas eller ej i sådana ärenden. Mot förslagetreses emellertid också invändningar av annat slag. Sålunda är enUgt redandet förhållandet att klandertalan enligt promemorian medges i vissa fall meninte i andra liknande fall otillfredsställande. påpekar, att ommuntlig bevisning får upptas av hyresnämnd torde i bytesärenden sådan bevisningkomma att förebringas I stor utsträckning. Detta leder i sin tur till atthandläggningen inför nämnden av bytesärendena fördröjs, vUket är till nackdelför sökandena och motverkar syftet med den föreslagna reformen. Hyresrådetframhåller att tillgänglig statistik mte tyder på att hyresvärdarna skulleklandra hyresnämndernas beslut i syfte att omintetgöra tilläm-nat byte ellerupplåtelse i andra hand. Liknande synpunkter anläggs av hyresnämnden förStockholms län, som även framhåUer att den befarade fördröjningen av handläggningenvid hyresnämnderna kommer att drabba en mängd bytessökande, medan dennuvarande klanderregeln drabbar bara ett fåtal. erinrar omatt det i bytesärenden kan komma upp en rad andra frågor än som gälleravvägningen mellan hyresvärdens och hyresgästens intressen, t. ex. frågan omlägenheten utgör del av upplåtarens bostad. Möjligheten av att tillåtaklandertalan 1973: 23 86 pågmnder som avses i 35 § andra stycket bör därför enligt tingsrätten övervägas.Liknande synpunkter anläggs av Föreningen . Enligt kompliceras frågan av atttUlstånd till byte kan förenas med vUlkor som kan innebära komplicerade ellerbetungande avtalsförhållanden. Beslut om sådana vUlkor måste enligt tingsrättenkunna överklagas. Det sägs vara ett rättssäkerhetskrav. är i sitt yttrande över promemorian starkt kritiskt tillförslaget i denna del. Förbundet framhåller bl. a. att det inte med fog kanpåstås att hyresgästen befinner sig i en nödsituation i bytesfallen. Han haren lägenhet och hans intresse är endast att få en annan som passar honombättre. Enligt förbundets mening är det då inte orimligt att han får vänta sålänge att ett betryggande rättsligt förfarande kan utspelas. Det framhållsvidare att den föreslagna fullföljds-begränsningen inte stämmer överens medvårt processuella system i övrigt. Enligt förbundet överdimensioneras ipromemorian de nackdelar som är förenade med fullföljdsrätten. Flertalet bytensker utan medverkan av myndighet och, om frågan förs till hyresnämnden,finner sig parterna som regel i nämndens beslut. Mycket få fall klandras tUlfastighetsdomstolen. Enligt förbundets uppfattning har bytesrätten somnärmast är en kristidsföreteelse minskat i betydelse. Detta sägs hängasamman med den ökande tillgängen på outhyrda lägenheter och pågående utjämningav hyrorna. EiUigt förbundets mening kan det under sådana förhållanden inte ansesvara någon nämnvärd nackdel med att enstaka och som regel svårbedömda bytesärendenfår klandras. Förbundet uttalar vidare, att det är mera motiverat att utvidgafullföljdsrätten till hovrätt i ärenden som avses i 34 36 §§ än att begränsaden. Förbundet anför att dess ståndpunkt gäller oberoende av om hyresnämndernages rätt till bevisupptagning eller inte. Skulle nämnderna inte få rätt tUlbevisupptagning, är enligt förbundets mening fullföljdsbegränsning heltotänkbar. Också kooperativa bostadsförening anseratt möjlighet att föra talan mot fastighetsdomstolens dom i bytesfråga böröppnas. 9 Återtagande av lägenhet m. m. Om hyresgäst under löpande avtalsperiod lämnarlägenheten och inte längre fullgör sina skyldigheter, måste hyresvärd som viUta tillbaka lägenheten säga upp hyresgästen till avflyttning med stöd avförverkandebestämmelserna i 42 §. I regel torde han som grund för sin talanåberopa att hyresgästen inte har betalat hyran. Hyresrätten är i sådant fall förverkadom dröjsmålet varat längre än efter förfallodagen 1973: 23 87 (42§ första stycket 1). Bestämmelser om återvinning av hyresrätten i nu åsyftadefall har meddelats i 44 §, till vilken hänvisas. Bestämmelser om hur uppsägning skall ske finns i 8§. I princip skall uppsägningen vara skriftlig och delges motparten enligtbestämmelserna i delgivningslagen (1970: 428). Beträffande detaljema hänvisastUl lagtexten. I förverkandefallen gäller däratöver att ansökan om vräkning äratt betrakta som uppsägning när den har delgetts hyresgästen (8 § femte stycketjfr 195 a § utsöknlngslagen, 1877: 31 s. 1, och 5 § lagsöknlngsla-gen, 1946:808). Också här hänvisas beträffande de närmare detaljema till lagtexten. För att förordnande om vräkning skall fåverkställas fordras att hyresgästen senast före vräkningen harunderrättats om att verkställighet har sökts. Sådan underrättelse länmas ienlighet med reglerna i 193 § utsöknlngslagen. Vid jordbraksarrende gäller enligt 9 kap. 32 § JBatt jordägaren genast får återta arrendestället, om arrendatom överger det ochlämnar det obrukat eller utan vård. Jordägaren har då även rätt till ersättningför skada. bestämmelser om egenmäktigtförfarande och självtäkt är vidare av intresse i sammanhanget. Bestämmelsernaom egenmäktigt förfarande I 8 kap. 8 § omfattar alla olovligabesitt-ningsrabbningar utom sådana för vilka särskUda bestämmelser har meddelatsi 8 kap. Som egenmäktigt förfarande räknas såväl olovligt tillgrepp som annanolovlig besittningsrabbning än olovligt tillgrepp, exempelvis olovligtanbringande eller brytande av lås. Rubbar man annans besittning för att självta sig rätt föreligger självtäkt enligt 8 kap. 9 § . Destraffbestämmelser för vilka har redogjorts i de nämnda bestämmelserna gällerolovUg besittningsrabbning beträffande lös sak. På grand av hänvisning i 8 kap.11 § andra stycket äger emellertid bestämmelsema i 8 och 9 §§ omegenmäktigt förfarande respektive självtäkt tiUämpning när föremålet förbesittningsmbbningen är fast egendom. Om hyresvärden avhyser h3T:esgästen från lägenhetenunder löpande hyresperiod gör han sig skyldig till egenmäktigt förfarande. Skeravhys-ningen efter det att hyrestiden har gått ut i vilket fall hyresvärdenär berättigad att återfå lägenheten torde gärningen i stäUet böra bedömassom självtäkt. Har hyresgästen övergett lägenheten så att den kananses vara i hans besittning, torde hyresvärden utan straffpåföljd kunnaåterta lägenheten. Enligt promemorian kan det på grand av gällande bestämmelser om uppsägning ochvräkning i vissa fall vara en betydande omgång för hy- resvärdenatt få en försumlig hyresgäst skild från lägenheten. Särskilda svårigheter kanuppstå när hyresgästen och hans familj har lämnat lägenheten utan att meddelahyresvärden sin nya adress. För surrogat-delgivning enUgt 12 § ellerkungörelsedelgivning enligt 15 § andra stycket delgivningslagen av ansökanavseende vräkning torde enligt promemorian regelmässigt fordras atthyresvärden kan presentera en utredning som verkligen ger stöd för ettantagande att hyresgästen har avvikit eUer håller sig undan. Den nuvarande ordningen medför enligt promemorianatt avsevärd tid, ofta , hinner förflyta från det att hyresvärdenvidtog de första åtgärdema med anledning av hyresgästens försummelser till dessatt vräkningen sker. En sådan tidsutdräkt förorsakar regelmässigt hyresvärdenen betydande hyresförlust. Situationen kan i vissa fall komplicerasytterUgare, nämligen om lägenheten har hyrts av flera gemensamt eller omhyresgästen är gift (jfr 47 § hyreslagen). T r>rnrnemr»rian lUt!?.? ?tt 'et under spn?.reår tcde h.z blivit allt vanligare att hyresgäster lämnar sina lägenheter underlöpande hyresperiod utan att underräta hyresvärden och bosätter sig på annathäll, inte sällan utomlands. Även i klara fall har hyresvärden i allmänhet inteansett sig kunna återta lägenheten utan att anlitavräk-ningsförfarande. I promemorian framhålls bl. a. att den nuvarande ordningenleder till att samhällets organ tas i anspråk för uppgifter som borde kunnalösas på enklare sätt. I promemorian erinras härefter om bestämmelserna i9 kap. 32 § JB om rätt för jordägare att vid jordbraksarrende genast återtaarrendestället, om arrendatorn överger det och lämnar det obrukat eller utan w.f,./, Tr>1.v. ,,..,,. ...*».,. V.. V./,.f "...... ..1..»,. n.7 «A n.....n..n .4 n I ,,,1,. iLlliigL prOiil«:.iiiUijaii DOl uCalaiiiuiiaci jiicu jiiL/LovclJiaiiu& iiiLiciiali I promemorian uttalas att det inte torde varamöjligt att i lagtext närmare ange, när en hyresgäst skall anses ha övergettsin lägenhet. Det torde regelmässigt framgå av omständigheterna i det enskildafallet. Enligt promemorian förekommer sålunda att hyresgästen i nu avsedda fallåterställer nycklarna till lägenheten genom att lägga dem i hyresvärdensbrevlåda e. d. Har så skett måste hyresgästen anses ha övergivit lägenheten.Detsamma gäller enligt promemorian, om hyresgästen flyttar sina tillhörigheterfrån lägenheten som han upphör att betala hyran. Att hyresgästen harlämnat kvar vissa föremål torde enligt promemorian inte utesluta att deföreslagna bestämmelserna kan tillämpas. Allmänt torde enligt promemorian fågälla att, om hyresgästen fortsätter att betala hyran trots att han är bosattpå annat håll, han självfallet Inte kan anses ha övergett lägenheten. Enligt promemorian är förfarandet med återtagandeav lägenhet avsett att användas endast då det står klart att hyresgästen harövergett lägenheten. Om ett återtagande äger mm utan att förutsättningarna för 1973: 23 89 detär uppfyllda, bör hyresgästen ha rätt tiU skadestånd. I promemorian framhållsatt detta torde följa av allmänna regler och att någon bestämmelse i ämnetdärför inte behövs. Enligt promemorian inträffar det inte sällan atthyresgäst som flyttar från sin lägenhet lämnar kvar tillhörigheter i denna. Detsker inte bara när lägenheten har övergetts utan också när hyresgästen lämnarbostaden i samband med att hyrestiden går ut. torde det röra sig omföremål av ringa värde som hyresgästen inte har funnit det vara värt besväretatt ta med sig. Fråga uppkommer om vilka befogenheter hyresvärden harbeträffande sådan kvarlämnad egendom. Hyresgäst som avflyttar från sin lägenhet är,framhålls det i promemorian, skyldig att utrymma den på avträdesdagen. Gör haninte det, kan hyresvärden begära handräckning enligt 192 § utsöknlngslagen föratt få bort kvarlämnad egendom. I promemorian anförs vidare att, om det klartframgår av omständigheterna att hyresgästen definitivt lämnat lägenheten, det iregel torde stå hyresvärden fritt att själv föra bort föremålen. Vilkabefogenheter hyresvärden häratöver har beträffande hyresgästens tUlhörigheterär, enligt promemorian, mera tveksamt. I promemorian framhålls att det synesföreligga ett praktiskt behov av att lösa denna fråga. Utgångspunkten bördärvid vara att de föremål som lämnats kvar i regel saknar ekonomiskt värde. I promemorian erinras om att motsvarande problem iarrendeförhållanden lösts så att egendomen efter anmaningövergår i jordägarens ägo (8 kap. 22 § JB). Enligt promemorian synes enliknande bestämmelse vara ändamålsenlig också när avträdande hyresgäst lämnarkvar sina tillhörigheter i lägenheten. I promemorian föreslås en bestämmelseav innehåll, att egendom, som kan antas tillhöra hyresgästen eller någon i hanshushåll och som lämnats kvar 1 lägenheten eller därtill hörande utrymme,tillfaller hyresvärden utan lösen, om hyresgästen försummar att inom tremånader efter anmaning eller från det att lägenheten avträddes ta handom egendomen. Framgår det att den kvarlämnade egendomen tUlhör någon annan änsom angetts i bestämmelsen, får hyresvärden inte förfoga över den.