prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är sålunda enligtmin mening fördelaktigt att i 3 § ge den huvudsakliga regleringen av vad som äroch icke är tiUbehör till fartyg. Motsvarande regler om tillbehör tUlfartygsbygge, vilka i remissförslaget är införda i andra stycket av 3 §, bördå upptagas såsom 4 §. Vadgäller utfonnningen i öwigt av förevarande paragrafer må anföras följande. Atttillbehör tiU fartyg inte kan ägas av annan än fartygsägaren torde Prop.1973: 42 545 ejbehöva utsägas i lagtexten i vidare män än att därav bör framgå att särskiltäganderättsförbehåll eller förvärvsvillkor som är att jämställa därmed ej kangöras gällande i tillbehör. Det framstår som angeläget att begreppet tillbehör,i den mån det nyttjas i lagtexten, användes endast i strikt civUrättslig meningoch inte också får beteckna vad som endast utgör tillbehör i yttre mening. Medåberopande av det anförda förordar jag att 35 §§ erhåller följande lydelse: Tillfartyg med dess skrov och styrinrättning hör fast inredning och annan tillstadigvarande brak ägnad utrustning samt sådan reservdel som varaktigt förvarasombord, allt i den mån fartyget är försett därmed i fartygsägarens intresse. Utrastningför radiosamband eller navigering räknas dock icke som tillbehör, om dentillförts fartyget enligt hyresavtal eller om fartygsägarens rätt därtUl ärinskränkt genom äganderättsförbehåll eller förvärvsvUlkor som är att jämställadärmed. Bestämmelsernai 3 § ha motsvarande tillärapning i fråga om fartyg under byggnad. TUlskeppsbygge, som är registrerat, hör dessutom under samma föratsättningarmaterial, maskineri och annan utrastning, om utrastningen finns påtillverkarens område och genom märkning eller på annat sätt otvetydigtframstår som avsedd att införlivas med skeppet. Överlåtelseav föremål, som utgör tillbehör till fartyg eller bygge, gäller ej i någotfall mot tredje man, förrän föremålet skiljes frän fartyget eller bygget så attdetta ej längre kan anses försett därmed." Närhemort ej anmälts och fartyget äges av flera, leder bestämmet serna i andrastycket till alt blir fartygets hemort, även om alla ägarna skullevara bosatta exempelvis i . En sådan konsekvens kan synas egendomlig.Om den skulle medföra ölägenheter i det särskilda fallet, kan dessa emellertidlätt undgås genom att ägama anmäler den hemort de själva bestämmer. Attreglera sådana situationer särskilt genom att införa mera detaljeradebestämraelser, som för övrigt kanske skulle bli förhållandevis invecklade,synes inte behövligt. Vissa redaktionella jämkningar av lagrummet tordeemellertid böra göras. Förslagsvis kan andra stycket fä följande lydelse: 35 1973.1 saml Nr 42 1973: 42 546 "Harhemort ej anmälts till registermyndigheten, anses den ort i , därägaren har sitt hemvist, eller, om han saknar hemvist här eller fartyget ägesav flera, vara fartygets hemort." Enligtförsta stycket andra punkten av förevarande paragraf kan Kungl, Maj:t förordnaatt skepp, som äges av staten samt är avsett uteslutande för statsändamål ochicke för affärsdrift, inte skall införas i skeppsregistret. Gäller sådantförordnande för ett av staten genom överlåtelse förvärvat skepp, som intetidigare är registrerat i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret, innebär dettaatt staten inte kan genom inskrivning vinna skydd mot överlåtarens borgenärer.Eftersom förslaget inle känner annan möjUghet att vinna sådant skydd för skepp,kunde det synas som om skeppet efter förvärvet skullekunna utmätas för överlålarens gäld eller indragas i hans konkurs. Detta förefallerföga tillfredsställande. Det rimliga betraktelsesättet synes emellertid vara,all i ett sådant fall vanliga lösörerättsliga regler anses gälla. Detla skulleinnebära all, sedan staten fält skeppet i sin besittning, detta kantagas i anspråk för överlålarens gäld. I konsekvens härmed torde för sådanastatsförvärv, som här avses, även i övriga hänseenden, i vilka förslagetknyter rällsföljder till inskrivning, exempelvis beträffande godtrosförvärv,böra gälla vanliga lösörerältsliga regler. Några uttryckliga bestämraelserhärom torde inle erfordras, I det föregående harförutsatts, att skeppet vid statens förvärv inte är registrerat. För det fallalt del då är infört i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret torde förslagetsståndpunkt vara den, att avregistrering skall ske i anledning av förvärvet.Delta skulle komma tydligare fram om orden "ej skall införas där"ändrades till "ej skall vara infört i registret". Föreligger fallsom nu sagts, saknas anledning att inte fullt ut tillämpa förslagetsbestämmelser om sakrältsskydd och godtrosförvärv. Genom att anraälan omavregistrering göres i anledning av förvärv vinner staten sakrältsskydd fördetta och kan göra godtrosförvärv. Under hänvisning lill detanförda föresläs att första stycket av förevarande paragraf erhåller följandelyddse: "Svenskt skepp skallvara infört i skeppsregistret. Konungen kan dock förordna att skepp, som ägesav staten samt är avsett uteslutande för statsändamål och icke för affärsdrift,ej skall vara infört i registret." Prop.1973: 42 547 12 § Lagrådet: Ordalagen i första stycket första punkten innebär i vissmån en upprepning av vad som redan sagts i 11 § första stycket. Vad somåsyftas är att anmälningsplikt skall åligga den som med äganderätt förvärvatskepp men ej infört iskeppsregistret. Det förordas att det citerade uttrycket intas i lagtexten. Vidare böri första stycket andra punkten den jämkningen ske att de vUlkor som avses angesraed uttrycket "viUkor sora innefattar äganderättsförbehåll eller är attjäraställa därmed". Andrastycket reglerar registrering av nybyggda skepp. På något stadium underbyggnadstiden inträder det förhållandet att egendomen i och för sig kankarakteriseras både som skeppsbygge och som skepp. En för praktiska behovlämplig tidsangivelse för när detta sker kan sägas vara sjösättningen.Remissförslaget har valt att låta fristen att anmäla skeppet tUlskeppsregistret utgå efler sjösättningen. Med hänsyn även till denomständigheten att uppskov skall kunna medgivas, om särskilda skäl föreligger,synes intet vara all erinra häremot. 13 § Lagrådet: I förslagets 12 § första stycket behandlas i andra punktenförvärv som skett "under äganderättsförbehåll eller viUkor som är attjämställa därmed". Av uttalanden på skUda håll i remissprotokollet framgåratt till denna kategori, de "ofullbordade förvärven", hör delsförvärv med förbehåll om bevarad äganderätt för förre ägaren och dels förvärvunder resolutivt villkor vars tillämpning typiskt sett beror av denne. Häravföljer att de "fullbordade förvärven" utgörs av förvärv som skettutan äganderättsförbehåll eller eljest utan villkor sora berör inträdet aväganderättsövergängen, och att till denna grapp förs också förvärv underresolutivt villkor vars tillärapning beror av förvärvaren. Att det i ett enskUtfall , t. ex. när resolutivt vUlkor knutits till framlida händelseeller tUl tredje mans eller myndighets åtgörande, kan vara svårt alt avgöra omtillämpningen beror av nye eller förre ägaren ändrar inte det sagda;gränsdragningen, i den mån den erfordras, mellan fuUbordade och ofullbordadeförvärv blir här en uppgift för rättstillämpningen. I första stycket av förevarande paragraf möterbestämradsen att "rätt till skepp eUer skeppsbygge" inskrives pågrandval av registrering enligt 11 §. Uppenbarligen avses här inskrivning avsåväl fullbordat sora ofullbordat föivärv. "Rätt" tUl skepp ellerskeppsbygge kan eraellertid språkligt orafatta också sådana rättigheter somsjöpanträtt, retentions- 1973: 42 548 I första stycket bör därför orden "rätt till" utbytasmot orden "förvärv av". Iandra stycket första punkten, som avser andelsförvärv, torde hänvisningen tillrättelsereglerna i 39 § kunna utgå såsom obehövlig men å andra sidan bör enhänvisning intagas till anförda bestämraelser i paragrafens första stycke.Varje inskrivning har registrering som alltid avser hela skeppet tUlförutsättning och grundval. Bestämmelsernai andra stycket andra punkten har avseende pä en situation som kan Ulustrerassä: B har av A förvärvat ett skepp under villkor som innefattaräganderättsförbehåll eller är att jämställa därmed och sedermera har C av Bförvärvat dennes villkorliga äganderätt utan eller med vdUkor som är altjämstäUa med äganderättsförbehåll. Av 12 § första stycket andra punkten följeratt B dnte har inskrivningsplikt förrän det för hans förvärv gällande vUlkoretupphör alt gälla. B har däremot enligt 14 § tredje stycket första punkten rätttiU inskrivning. Avnu ifrågavarande bestämmelser i 13 § framgår emellertid, att C inte skall harätt tUl inskrivning i annat fall än när B begagnat sig av sininskrivningsrätt. Eftersom B inte har inskrivningsplikt är aUtså C i dettaavseende helt beroende av B. Varkenhänsyn tUl ordning och reda i inskrivningsväsendet eller i övrigt tillinskrivningsrättsliga grundsatser och regler gör det enligt lagrådets meningpåkallat att på angivet sätt binda rätten för C vid förutsättningen att Butövat sin rätt tUl inskrivning. Bestämmelserna i 30 § tredje stycket iförslaget, till vUka lagrådet får anledning att återkomma, gör det möjligt förB att, om det skulle behövas för att han skall få inskrivning, söka inskrivningför A, och A är skyldig att tillhandahälla de för ändamålet behövligahandlingar som han innehar. Samma bestämmelser är väl ägnade att av C fåtillämpas beträffande inskrivning av B:s förvärv och, om det erfordras,dessutom av A:s förvärv. Vidaresynes vägande sakliga skäl kunna åberopas för att i förevarande hänseendelikställa C med B. Vad som i remissprotokollet sägs om en person i B:ssituation, nämligen att han utan tvivel har intresse av att registret avspeglarden ändring i äganderättsförhållandena som även det ofullbordade förvärvetmedför, kan sägas också om C. Praktiskt viktigt är att C får sakrättsskydd ochdd i panträttsbehörigheten. I14 § tredje stycket ges, siisom förut antytts, bestämmelser om inskrivning avB:s förvärv. Ur systematiska och pedagogiska synpunkter synes det lämpUgastatt bestämmelser om C:s förvärv flyttas till 14 § att följa efter nyssnämndabestämmelser om B:s inskrivningsrätt. Därvid bör, i enlighet med det förutanförda, C:s förvärv likstäUas med B:s även i fråga om rätt tUl inskrivning. Lagrådethemställer pä grund av det anförda att förevarande paragraf avfattas så: 1973: 42 549 "Förvärvav skepp eller skeppsbygge inskrives på grundval av registrering enligt 11 §. Bestämmelsernai första stycket och 1438 §§ om skepp eller skeppsbygge ha motsvarandetUlämpning i fråga om andel i sådan egendom." Förstastycket första punkten i förevarande paragraf torde, såsom framgår avmotiveringen i remissprotokoUet, ha avseende endast på de fullbordadeäganderättsförvärven. För att utmärka detta föreslås att efter inledningsorden"Den som" insattes orden "med äganderätt". Skeppsbyggeanmäles enligt 12 § tredje stycket för registrering av ägaren. Med hänsyn tilluttalandena i motiveringen i remissprotokollet kan någon tvekan inte råda omatt också den som gjort ett ofuUbordat förvärv av ett oregistrerat skeppsbyggeär berättigad att få detta registrerat. På grand härav synes i tredje stycketförsta punkten av förevarande paragraf det beträffande skeppsbygge uppställdakravet på registrering böra utgå. Densom gjort ett sekundärförvärv av villkorlig äganderätt (C i det vid 13 § andrastycket andra punkten angivna exemplet) kan inte anses ha förvärvat skepp ellerskeppsbygge men bör, såsom beträffande anförda lagrara i förslaget förutanförts, beträffande rätten att erhålla inskrivning vara likställd med en sådanförvärvare. Även i övrigt bör vad i förslaget sägs om sådana ofullbordadeförvärv, som avses i tredje stycket av förevarande paragraf (B:s), gällasekundärförvärv av villkorlig äganderätt. Sådant sekundärförvärv kan ske ävengenora att den sora gjort den ursprangliga överlåtelsen (A) underäganderättsförbehåll eller villkor som är att jämställa därmed överlåter denvillkorUga äganderätt han har kvar efter överlåtelsen. Även sekundärförvärv avsist angivet slag bör såsom frarnhälles i remissprotokollet vara jämställt,med förvärv som avses i tredje stycket. Under hänvisning till det sagda ochtill vad som vid 13 § anförts om förslagets systematik föreslår lagrådet atttill förevarande paragraf fogas ett nytt, fjärde stycke av förslagsvis följandelydelse: "Övergåri fall som avses i tredje stycket förvärvarens eller överlålarens rätt tillannan, har vad som där säges och i övrigt i detta kapitel föreskrives ominskrivning av förvärv och verkan därav motsvarande tUlämpning." Denkonkurrenssituation, som uppslår då flera på samma inskrivningsdag sökerinskrivning av förbehåll om skeppsnamn och namnen inte skiljer sig tydligt frånvarandra, bör såsom föratsatts i första stycket 1973: 42 550 avförevarande paragraf lösas genom en skälighetsprövning. Detta kan lämpligen,med viss jämkning av ordalagen, uttryckas genom en föreskrift attregistermyndigheten beslutar ora företräde efter vad som finnes skäligt, Iandra stycket av förevarande paragraf bör stadgas att inskrivning av förbehållom skeppsnamn skaU avföras ur registret ocksä i det fallet att skeppregistrerats med det namnet. Lämpligen bör detla stadgande upptas som huvudfalli en första punkt av stycket, och de två övriga fallen anslutas därtill i enandra punkt. Medhänsyn härtill föreslär lagrådet att förevarande paragraf, med ytterligarevissa redaktionella jämkningar, får följande lydelse: "Genominskrivning i skeppsregistret kan skeppsnamn, som tydligt skiljer sig frånandra skeppsnamn i registret, på ansökan förbehållas den som har behov därav.Söka flera pä samma inskrivningsdag inskrivning av förbehåll ora skeppsnaranoch skilja sig naranen icke tydligt från varandra, beslutarregisterm}'ndigheten om företräde efter vad som finnes skäligt. Inskrivningav förbehåll ora skeppsnamn skall avföras ur registret, när skepp registreratsmed del namnet. Detsamma gäller, om den som vunnit inskrivningen eller hansrättsinnehavare begär det eller om namnet ej tagits i bruk förregistrerat skepp." Enligtförsta stycket 2 i förevarande paragraf skall registrerat skepp avregistrerasora det skall anses förlorat enligt 7072 § lagen (1927: 77) ora försäkringsavtal. Dehändelser som avses i nämnda lagram i försäkringsavtalslagen är i huvudsak, i 70§, att fartyg på grund av sjunkning eller annorledes inle kan för rimligkostnad bärgas eller skadats så, att det icke kan för rimlig kostnad görasanvändbart för sitt ändamål, i 71§, att all underrättelse om fartyg uteblivit , elleratt fartyget övergivits av besättningen och icke därefterkommit till rätta, samt i 72§, att fartyg av främmande makt lagts under embargo eller uppbringats ellerliknande. Dei 70 § avsedda fallen torde väsentligen i och för sig vara att hänföra ävenunder punkt 1 av förevarande stycke, enligt vilken avregistrering skall skeora skeppet förolyc:kats, upphuggits eller eljest förstörts. Beträffande de faUsora avses i 72 § torde kunna sägas, alt om ägande-rätlen går förlorad för densvenske ägaren genom den främraande statens åtgärd, avregislrerdngspliktföreligger också på den i punkt 4 angivna 1973: 42 551 grunden all skeppet upphört att vara svenskt. Och för denhändelse äganderätten inte går förlorad och skeppet sedermera återställes harnågon sakligt befogad anledning att avregdstrera dnte förelegat. På grundhärav synes punkt 2 böra begränsas tdll att omfatta fall av sådan art somåsyftas d 71 § försäkringsavtalslagen. Lämpligen kan detta ske genom att fallenanges direkt i förevarande punkt och inte genom hänvisning tUl nyssnämnda lag.Med viss anknytning till stadgandena i 2 kap. 8 § luftfartslagen (1957: 297)och 301 § första stycket 6 sjölagen synes punkten kunna såsomavregistreringsgrund upptaga att skeppet försvunnit eller övergivits till sjössoch sedan ej avhörts . Enligt första stycket 3 av förevarande paragraf iremitterade förslaget skall vidare skepp avregistreras, om det med tillämpningav 10 och 317 §§ förklarats icke vara iståndsättiigt, dvs. om det kondemnerats. De situationer sora avses raed kondemnationsreglerna tordeofta kunna hänföras under punkt 1 av förevarande stycke. Fall kan emellertidockså länkas då ett skepp visserligen kondemneras men senare kan repareras ochkomma till användning, eventuellt för annat ändamål än det ursprungliga. Isådana fall bör avregistreringsplikt inte föreligga. Ett måhända inteopraktiskt fall kan vara, att ett kondemnerat skepp överlåtes till någonutomlands. Skeppet skall då avregistreras också av den anledningen att delupphört att vara svenskt. På grund härav synes vad som angives underförevarande punkt lämpUgen kunna utgå sora särskild avregistreringsgrund. Med hänsyn lill det anförda föreslår lagrådet attförevarande paragraf, med ytterligare vissa redaktionella jämkningar, fårföljande lydelse: "Registrerat skepp skall avregislreras, om det. 1, förolyckats,upphuggits eller eljest förstörts; 2, försvunniteller övergivits till sjöss och sedan ej avhörts ; 3, upphört attvara svenskt; eller 4, på grund avombyggnad eller annan sådan ändring upphört att vara skepp eller, utan attändring inträtt, finnes ej utgöra skepp. Registrerat skeppsbygge skall avregistreras, om det såsomskepp överföres till skeppsregistret eller ägaren anraäler bygget föravregistrering. Härjämte har första stycket 4 motsvarande tillämpning i frågaom skeppsbygge, I fall som avses i första stycket eller andra stycket andrapunkten åligger det ägaren att inom en månad hos registermyndigheten anmälaegendomen för avregistrering. Har skepp till följd av överlåtelse upphört allvara svenskt, svarar den föratvarande ägaren jämte förvärvaren för all anmälangöres," Utöver vad anförts vill jag endast ifrågasätta enredaktionell jämkning vid punkt 4, I det föreslagna första stycket av 16 § uppräknas ipunkterna 14 en serie omständigheter med skepp (förolyckats, förstörts,försvunnit, ej längre svenskt), vilka föranleder att registrerat skepp skallavregistreras. I punkt 5 namnes först en liknande omständighet, nämligen attskeppet på grund av ombyggnad eller annan sådan ändring upphört att vara skepp,och därtill fogas det fallet att skepp, "utan att förändring inträtt,finnes ej utgöra skepp". Som slutet pä en dylik uppräkning är upptagandetav sistnämnda fall något ologiskt. Därmed åsyftas tydligen upptäckten av attnågot fel begåtts och registermyndigheten fått in ett icke registrerbart fartygi skeppsregistret. Det kanväl ha vissa tekniska :[ördelar med hänsyn till förfarandet att infoga dettafall i förevarande uppräkning, men fallet bör då upptagas under en särskildpunkt och beskrivas på ett tydligare sätt, förslagsvis så att under en punkt 5behandlas registrerat skepp, om det "finnes vara av sådan beskaffenhet attdet ej borde ha registrerats som skepp". Vidtages den ändringen bör iandra styckets stadgande om skeppsbygge hänvisningen avse "första stycket4 och 5". Motsvarande bör iakttas beträffande hänvisningarna i 17 §. 17 § Lagrådet: I händelse av bifall till vad lagrådet föreslagitbeträffande 16 § första stycket bör hänvisningarna i förevarande paragraf tillpunkterna 4 och 5 i nämnda stycke avse i stället punktema 3 och 4. 18 § Lagrådet: Såsom frarnhälles i specialmotiveringen tUl förevarandeparagraf innebär bestämmelsen i första stycket att fråga huravida egendom, somblivit föremål för registrering, har karaktär av fartyg eller av skepp eUerskepp under byggnad kan komma under prövning i annan ordndng. Detsamma tordegälla fräga om skepps nationalitet, dvs. om skeppet är svenskt. I andra stycket synes den formella ändringen lämpligenkunna vidtas att sista satsen "om ej annat följer av 1922 §§" fårutgå. Eftersom de lagrum, som innefattar begränsningar av räckvidden avförevarande stadgande, följer i omedelbar anslutning till detta, synes någonsärskild erinran om begränsningarna inte behövlig. Det kan också diskuteras ivad mån dessa paragrafer kan sägas innefatta något undantag från stadgandet omprövning. 1973: 42 553 I andra stycket av förevarande paragraf bör dessutom medinskrivning jämställas avregistrering. Av systematiska skäl synes en viss omredigering avinnehållet i tredje stycket av förevarande paragraf samt 21 och 22 §§ böragöras. Hän'id bör stadgandena i 22 § överföras till 21 § samt tredje stycket avförevarande paragraf och första stycket av 21 § i det remitterade förslagetföras till 22 §, som dessutom i ett tredje stycke bör innehålla en regelavseende avregistrering med anledning av förvärv. Andra stycket av remissförslagets21 § synes, på skäl som kommer att anges i det följande, kunna undvaras. Vad nu anförts Innebär sålunda i fråga om förevarandeparagraf att tredje stycket bör utgå. Lagrådet föreslår alltså att förevarande paragraf fårföljande lyddse: "Utan hinder av att registrering eller inskrivningägt rum får prövas huruvida registrerad egendom är av den beskaffenhet somförutsattes för åtgärden. Fråga huruvida förvärv, som ligger till grund förinskrivning eller avregistrering, är ogiltigt eller ej kan göras gällandeeller huruvida åtgärden av annat skäl kränker någons rätt får prövas utanhinder av inskrivningen eller avregistreringen," Enligt denna paragraf vinner överlåtelse av skepp ellerskeppsbygge skydd mot överlätarens borgenärer genom att förvärvaren sökerinskrivning eller anmäler egendomen för avregistrering. Indirekt utsäger stadgandetatt, intill dess inskrivning sökts eller anmälan gjorts, överlålarensborgenärer kan taga egendomen i anspråk för sina fordringar, I detta hänseendeskiljer sig det remitterade förslaget såväl från fastighetsrätten, enligtvilken sakrättsskydd inträder redan genom avtalet, som från lösörerätten iallmänhet, vilken ger traditionen denna effekt. Att traditionsprincipen ejpassar väl för större fartyg torde vara oomtvistUgt. När det gäller skepp ochskeppsbyggen synes valet i realiteten stå mellan fastighetsrättensavlalsprincip och inskrivningsprincipen. Förslaget har visserligen i fråga omförfarandet vid inskrivning i väsentliga delar sin förebild i fastighetsrättenoch det kunde därför te sig naturligt att även i fråga om sakrättsskyddetsinträde anknyta till fastighetsrätten. Till förmån för en sådan lösning skuUeockså kunna anföras, att enligt en inom doktrinen uttalad mening köp avinteckningsbart fartyg blir sakrättsUgt verksamt redan genom avtalet.Emellertid föreligger en betydande olikhet mot fastighetsrätten däri, att köpav skepp eller skeppsbygge inle som fastighetsköpet är forrabundet.Avtalsprincipen synes därför, tillämpad på skepp eller skeppsbyggen, medförastörre risk för Prop.1973: 42 554 missbruk än inom fastighetsrätten. Del kan vidareförefalla naturligt att, när man avvisar den allmänna lösörerältensIradilionsprincip, inskrivningen sättes i stället för traditionen. Med hänsynlill det anförda godtager lagrådet att, såsom skett i det remitteradeförslaget, inskrivningsprincipen lägges till grund för regleringen avsakrätlsskyddet i fråga om skepp och skeppsbygge. Med ensådan lösning kommer i fråga om sakrättsskyddet vid överlåtelse olika regleratt gälla för skilda slag av fartyg och fartygsbyggen. Såsora framhållits iremissprotokoUet torde emellertid detta inte behöva medföra några beaktansvärdapraktiska nackdelar. Vad angår inskrivningsprincipens räckvidd i fråga omstatsfartyg, beträffande vilket meddelats förordnande enligt 11 § förstastycket andra punkten, hänvisas till vad som anförts vid nämnda paragraf, Iförevarande paragraf upptages såsom avgörande för sakrättsskyddets inträde vidsidan om ansökan om inskrivning anmälan för avregistrering. Sådan anmälan böremellertid ha motsvarande verkan som ansökan om inskrivning också när detgäller godtrosförvärv enligt 20 § och processlegitimation enligt 22 § (enligtlagrådets förslag 21 §), Därför bör vad sora sägs ora anmälan föravregistrering utgå ur 19 § och, såsom redan antytts vid 18 §, i den avlagrådet föreslagna 22 § som ett tredje stycke införas en sammanfattande bestämmelseom verkan som här avses av anmälan för avregistrering. Enligt denföreslagna avfattningen av förevarande paragraf får "därefter", dvs,efler det inskrivning sökts eller avregistreringsanmälan gjorts, egendom intetagas i anspråk för fordran mot överlåtaren.