prop · FW03131 · 1973-12-31 00:00:00 — När del gällerövriga sanktioner anser sig beredningen ha fått belägg för att övervakningsnämndernasmöjlighet att förlänga prövotiden vid raisskötsarahet i praktiken har koraraitatt utnyttjas i starkt varierande orafattning. meddelade sålunda deflesta nämnderna inte något enda beslut ora sådan förlängning raedan andra nämnderförlängde prövotiden i förhåUandevis många faU. Enligt beredningens meninginnebär ett beslul om förlängning av prövotiden en frihetsinskränkande åtgärd, soraendast bör användas vid ny kriraina-lilet. Beredningen föreslår därför alt prövotidenvid skyddstUlsyn och villkorlig frigivning inle skall kunna förlängas utan ny doraeller beslul ora åtalsunderlåtelse som raeddelals i anledning av nytt brott. Beredningenföreslår också att raöjligheten att raeddela varning eller förelägga viteavskaffas. Det föreslås vidare att raan saratidigt ser över vissa forrauleringari en del av berörda bestämmelser i och i den därtill knutna kungörelsen(1964: 632) raed vissa bestämmelser om vårdi frihet av dem sora dömts tiU påföljd för brott liksom i det över-vakningsraeddelandesora tillslälls den övervakade. Sådana krav på den övervakade som alt han skall"undvika skadligt sällskap" och liknande formuleringar bör enligtberedningen tas bort. Densom är föremål för kriminalvård i frihet kan efler beslut av övervakningsnärandi utredningssyfte orahändertagas under högst eller efter nytt beslulunder högst . Delta om-händertagandeinstitul har enligtberedningen visserligen en repressiv karaktär raen raöjliggör saratidigt ensådan utredning ora den övervakades aktuella förhållanden sora annars inte kanverkstäUas på grund av att han är oanträffbar eller berusad ra. Beredningenanser därför alt orahänderlagandeinstilulel bör behållas men frarahåller saratidigtatt det raåste användas restriktivt och att orahändertagandena bör vara korta. Beredningenföreslår slutiigen att den övervakade ges rätt att överklaga förordnande avövervakare och beslut sora innebär att övervakningen inte skall upphöra.Vidare bör klienten ges tillfälle att närvara vid de tUlfällen då övervakare, frivårdsljänsteraäneller annan rayndighet behandlar ärende som angår hans övervakning, om det inleär uppenbart olämpligt av hänsyn lUl tredje raan. 4 Remissyttranden över kriminalvårdsberedningens förslag Remissyttrandenöver krirainalvårdsberedningens förslag har redo-visals i åretsstatsverksproposition (bil. 4 s. 122123). Med hänsyn härtill och eftersom detövervägande flertalet av de remissinstanser som yttrat sig beträffandeberedningens förslag ifråga om kriminalvård i frihet även avgettremissyttranden över den inom sedermera i delta ämneupprättade proraeraorian återges här endast en sararaanfattning av desynpunkter sora frarafördes vid den första reraissbehandlingen. Beredningensförslag om en förkortad prövotid vid skyddstUlsyn fick ett blandat raollagande.Vissa reraissinstanser tillstyrkte förslaget under åberopande av att korta ocheffektiva övervakningstider är att föredra fraraför långa och meningslösa.Andra reraissinstanser raotsatle sig förslaget raed hänvisning till alt åtskUligapersoner, sora dörats till skyddstiUsyn, har sociala problera sora gör detvärdefullt ora prövotiden bibehålls . En reraissinstans anraärkte att prövotidoch övervakningstid inte nödvändigtvis behöver sararaanfaUa. Beredningensuppfattning ora användningen av särskUda föreskrifter för den dömdes livsföringunder prövotiden delades av flertalet av de remissinstanser som uttalade sig ifrågan. par av dem avstyrkte eraellertid lagändring och förordade istället åtgärder för all åstadkoraraa en ändring i rättstillämpningen. Enremissinstans frarahöll betydelsen av att enskildasskadeståndsanspråk tiUgodoses och uttalade sora sin niening att betalning av skadesåndinte bör stå tillbaka för andra anspråk på skuldbetalning sora skatter, böteroch rättegångskostnader. Flerareraissinstanser ville behålla varning sora sanktionsraedel vid raisskötsarahet.Sora skäl härför åberopades bl. a. att varning kan få lill följd att manundviker ett förverkande. Endasten remissinstans intog en klart negativ ståndpunkt till beredningens förslagall prövotiden vid skyddslillsyn och villkorUg frigivning inte skall kunnaförlängas utan ny dora eller beslul ora åtalsunderlåtelse. Förslagetom rätt för den övervakade alt överklaga förordnande av övervakare och beslut sorainnebär alt övervakning inte skall upphöra tillstyrktes av de reraissinstansersora uttalade sig i frågan. Delkonstaleras i proraeraorian till en början att i årets statsverkspropositionredan har förordats en reform sora innebär en övergång lill en ordning med enkortare och mera effektiv övervakning vid skyddstillsyn. Del framhålls ianslutning därtill att en generell förkortning av övervakningstiden kan åstadkoraraaspå olika sätt. En raöjlighet är att förkorta prövotiden och därraed övervakningentill . Det är eraellertid önskvärt alt den dörade i vissa fall får detstöd sora övervakningen utgör under ännu . För att tillgodose dettaönskemål kan visserligen införas en raöjlighet att förlänga prövotiden raedett år om särskilda skäl föreligger. En sådan lösning, sora bl. a. skulle raedföraatt raöjligheten att förverka skyddstUlsynen också skulle kvarstå under längretid än normalt, kunde dock te sig orättvis för den dömde och därför påverkahonom negativt med avseende på övervakningen. Detär emellertid inte nödvändigt, påpekas det i proraeraorian i anslutning tillvad sora anförts i ett reraissvar över krirainalvårdsberedningens betänkande,alt prövotid och övervakningslid sammanfaller. En annan lösning kan därför varaalt bestämma övervakningstiden liU trots att man behåller en treårig prövotid.Med en sådan ordning kan raan även tillgodose behovet av längre övervakning ivissa fall genora föreskrifter sora öppnar raöjlighet alt förordna ora övervakningäven av prövotiden. Denna lösning är enligt proraeraorianatt föredra, bl. a. med hänsyn till det inbördes sambandet mellan skyddstUlsynenoch övriga påföljder i BrB:s sanktionssyslem. Bedömningen av delta samband påverkasbl. a. av prövotidens längd. Eftersom någon allmän översyn av sanktionssysteraetinte är aktuell talar detta i sin tur för att prövotiden vid skyddstUlsyn inleändras. Det föreslås alltså att den treåriga prövotiden behålles. proraeraorian föreslagna huvudregeln angående övervakning vid Prop, 1973:131 24 skyddstiUsyninnebär sålunda att övervakningen skall upphöra . Del betonas eraellertidi detta saramanhang att det inle sällan kan föreligga skälatt häva övervakningen. Det bör sålunda liksora f. n. åligga övervakningsnärandoch skyddskonsulent att kontinuerligt följa övervakningsfallen så attövervakningen alltid kan hävas så snart den inte längre behövs. Dessutomföreslås i anslutning till vad kriminalvårdsbéredningen förordat att ikungörelsen (1964: 632) raed vissa bestäramelser om vård i frihet av dem sora döratstill påföljd för brott (frivårdskungörelsen) införs en bestäramelse som tillgodoserönskemålet att frågan om fortsatt övervakning under alla förhållanden koinmeralt bli föreraål för prövning när av prövotiden har förflutit. Underremissbehandlingen av krirainalvårdsberedningens belänkande frarafördes frånflera håll förslag ora att övervakningen i vissa fall skall kunna förlängasutöver den föreslagna tvåårsliden raed . I promemoriankonstateras i anslutning därtiU att en sådan möjlighet, om den begränsas tillfall där särskilda skäl talar för en sådan åtgärd, kan visa sig bli av värdesom ett komplement till den föreslagna tvåårsregdn. Mot bakgrund häravföreslås en särbestämraelse raed denna innebörd. Sora exempel på sådanasärskilda skäl sora bör föreligga för alt en förlängning av övervakningstidenskall korama i fråga nämns t. ex. att den dömde själv önskar fortsattövervakning eller att han har särskilt behov av övervakarens fortsatta stöd ochkontroll på grund av svårartat alkolhol- eller narkotikaraissbruk. Kriminalvårdsberedningenberörde i sitt betänkande även frågan om övervakning av den som är villkorligtfrigiven från fängelse men föreslog i denna del inte någon lagändring.Beredningen uttalade sig därvid för en restriktivare praxis när det gäller attförordna om övervakning i samband med villkorlig frigivning och förordade ävenall övervakning bör upphöra så snart det inte längre finns något behov av enfortsall kontroll av den frigivne. Ipromemorian konstaleras att prövotiden för det övervägande antalet villkorligtfrigivna är begränsad till . För den som friges från ett långvarigtfrihetsstraff besläras eraellertid prövotiden lill eller raera. Ipromemorian anförs vidare att det säkerligen i raånga fall inle är nödvändigtatt den villkorligt frigivne står under övervakning under hela prövotiden.Detta gäller särskilt den sora har längre prövotid än . Den föreslagnaregeln i frivårdskungörelsen ora en obligatorisk oraprövning av övervakningen eflerett år föreslås därför gäUa också villkorligt frigivna. Förden sora är föreraål för krirainalvård i frihet gäller enligt BrB vissaallmänna föreskrifter ora vad han har att iakttaga under prövo-IJden. Sålundaåligger det alt föra ett ordentiigt och laglydigt leverne, undvikaskadligt säUskap och efter förraåga söka försörja sig. Kriminalvårdsberedningenföreslog alt dessa aUraänna föreskrifter skulle ses över och att sådana krav påden övervakade som att han skall undvika skadligt sällskap och liknande skulletas bort. En översyn av ifrågavarande bestäraraelser har gjorts och proraeraorianinnehåller förslag till ny utforraning av de allraänna föreskriftema i enlighetmed vad beredningen förordat. Förslaget innebär att orden "föra ett ordentligtoch laglydigt leverne, undvika skadligt sällskap" utbyts mot"iakttaga skötsamhet". Beredningenföreslog också en översyn av besläraraelserna om särskilda föreskrifter förden som är föremål för krirainalvård i frihet i syfte alt åstadkoraraa rainskadanvändning åv sådana föreskrifter. ora vad den dörade har att iakttaga kan ges vid skyddstUlsynsaral i saraband raed vUlkorlig frigivning från fängelse och vid vård utoraanstalt av den sora dörats tUl ungdomsfängelse eller internering. ViUkorlig dorakan endast förenas raed viss föreskrift, näraligen föreskrift oraskadeståndsbetalning. får avse vistelseort eller bostad, användande av frilid, förfogandeav arbetsförtjänst eller andra tillgångar, utbildning, arbetsanställning ellerförbud all använda alkohol. Annan liknande föreskrift får också meddelas.Dessutom.kan ges föreskrift om läkarvård eller nykterhetsvård eller annan vårdeller behandling saral ora fullgörande av skadeståndsskyldighet. Föratt ge en viss uppfattnmg om i vilken utsträckning olika föreskrifter användsredovisas i proraeraorian vissa statistiska uppgifter angående skyddstillsynoch villkorlig frigivnmg. Av uppgifterna fraragår bl. a. att föreskrifter under1968 och 1969 meddelades för cirka en fjärdedel av dera som dömdes tillskyddstillsyn och för ungefär en tredjedel av dem som frigavs villkorligt. Vidskyddstillsyn gällde föreskriftema främst vård eller behandling och skadeståndsbelalningmedan föreskriftema för viUkorligt frigivna i stor utsträckning avsåg arbetsanställningoch utbildning. Vissa föreskrifter användes i raycket ringa orafattning, fraraförallt sådana som avser användande av fritid och förfogande över arbetsförtjänsteller andra tUlgångar. I anslutning tillkriminalvårdsberedningens och flertalet reraissinslansers kritik av denpraktiska tillärapningen av de särskilda föreskriftema föreslås i proraeraorianatt föreskrifter ora användande av fritid, förfogande Över arbetsförtjänsteller andra tillgångar, förbud att använda alko-kolhaltiga drycker och annanliknande föreskrift inte längre skall få raeddelas. Vidare föreslås att raöjligheternaatt ge särskilda föreskrifier ora vistelseort eller bostad, utbUdning eUerarbete, läkarvård, nyklerhetsvård eller annan vård eller behandling inskränksgenom en ändring av lagtexten sora klargör alt sådan föreskrift endast får användasnär det finns skäl att anta att den frigivne för sin anpassning i samhälletbehöver stöd av föreskriften. Föreskriftom skadeståndsbetalning för den som blivit villkorligt frigiven, överförtstill vård utora anstalt eller sora dörats till skyddstillsyn skall enligt det iproraeraorian fraralagda förslaget få raeddelas bara i den raån en sådanföreskrift inte raed hänsyn lUl den dörades ekonomiska situation och övrigaomständigheter kan antas raotverka hans anpassning i sarahället. Avde sanktioner sora kan vidtagas ora den sora är föremål för kriminalvård ifrihet missköter sig föreslog kriminalvårdsberedningen att vamingoch vitesföreläggande skulle avskaffas. Förslaget all avskaffa möjligheten lUlvitesföreläggande vann allraän anslutning under reraissbehandlingen ochframförs även i proraeraorian. Däremot var raeningarna delade hos reraissinslansemai fråga om förslaget alt avskaffa institutet vaming. De kritiska reraissinstansernafrarahöll att varning kan användas i tveksararaa fall för all undvikaförverkande. Denna synpunkt är enligt proraeraorian väl värd alt beakta. Delunderstryks också alt ora vitesföreläggandel avskaffas koraraer vid vård utomanstalt efter dora på ungdorasfängelse eller internering raöjligheten att raeddelavarning att utgöra den enda sanktion sora kan vidtas vid raisskötsarahet, ora raaninte vUl tUlgripa återintagning i anstalt. Detsararaa blir förhållandel vidvillkorlig dora, skyddstillsyn och vUlkorlig frigivning från fängelse, om raangodtar beredningens förslag att vid dessa påföljder avskaffa raöjligheten allförlänga prövotiden på grund av misskötsamhet. Medhänsyn till vad som anförts föreslås i promemorian att varning behålles somåtgärd vid raisskötsarahet. Beredningens förslag att prövotidenvid skyddstillsyn och villkorlig frigivning inle skall kunna förlängas utoravid ny dom eller tUl följd av beslut om åtalsunderlåtelse med anledning av nyttbrott har raed något undanlag godtagits av reraissinstanserna. I promemorianföreslås emellertid alt förlängning av prövotid endast skall få ske vid ny doraoch att sararaa begränsning görs beträffande påföljden villkorlig dora. När detgäller åtalsunderlåtelse konstateras i promemorian alt ett genoraförande avberedningens förslag skulle kräva en särskild bestäraraelse för dessa fall ochatt en sådan regel skulle få ringa praktisk betydelse. Det lär sålunda enligt proraeraorianknappast förekomma att åklagare underlåter åtal för brott som har begåtts underprövotiden annat än i fall då brottet är bagatellartat (20: 7 första stycket 1rättegångsbalken) eller då brottet har begåtts under inflytande av själsUgabnormitet (20: 7 första stycket 4 samraa balk). I sådana fall bör enligt proraeraorianprövotiden inte förlängas. Därför föreslås inte någon raöjlighet att förlänga prövotidenvid åtalsunderlåtelse. Det påpekas att förlängning av prövotid i samband raedny dora enligt gällande rätt kan ske raed stöd av bestäraraelser i 34 kap. BrB. Beredningentog också upp frågan ora intagning i anstalt på grund av misskötsamhet, dvs. genoraförverkande av villkorlig frigivning, åter- intagningför vård i anstalt resp. anstaltsbehandling eller genora undanröjande avskyddstillsyn. Enligt beredningen bör institutionsvistelse vid misskötsamhetförekomma endast då frivårdens resurser kan anses uttömda. Beredningensståndpunkt föreslås i proraeraorian komraa lill uttryck i bestämmelserna omförverkande av villkorlig frigivning saml om undanröjande av skyddslillsyn ochförordnande ora behandling i tiUsyns-anstall genora att del tydligare raarkerasatt sådana åtgärder bör användas restriklivl när raisskötsamheten inle beslåri ny brottslighet. Ienlighet raed beredningens förslag om införande av möjlighet för den övervakadeatt föra talan mol beslul om förordnande av övervakare och mol beslul sominnebär all övervakning inte skall upphöra innehåller promemorian förslag lUlerforderliga ändringar i BrB. Promemorieförslagel innebär emellertid inlenågon vidgad klagorätt raot beslul att övervaknuig i fråga ora den sora har döratstill ungdomsfängelse eller intemering skall bestå. Dessa påföljder är förenademed övervakning tUls påföljden upphör. Ungdorasfängelse och intemering skallupphöra när viss i BrB angiven längsta tid har förflutit men ungdorasfängelsenärandenresp. inlerneringsnäranden kan besluta att påföljden och därmedövervakningen skaU upphöra (29 kap. 12 § och 30 kap. 15 §). De centralanärandernas beslut kan över huvud tagel inte överklagas (37 kap. 11 §) ochdärför har klagorätt inte heller föreslagits i detta fall. Dei proraeraorian föreslagna författningsändringama föreslås träda i kraft den 1januari 1974. Det påpekas all den föreslagna ändringen i 28 kap. 5 § BrB, sorainnebär all övervakningstiden autoraaliskt upphör efler , ora beslul intemeddelas ora förlängd övervakning, torde göra del nödnvändigl alt reglera densituation sora uppstår vid lagens ikraftträdande genom en särskildövergångsbestämmelse. Därför föreslås att övervakning, sora har pågått i två åreller längre när lagen träder i kraft, inte skall upphöra förrän två raånaderefter ikraftträdandet. På det sättet får övervakningsnämnden tiUfälle att taupp till prövning de fall där det av särskilda skäl kan vara anledning attbesluta ora förlängd övervakning. Promemoriansförfattningsförslag lorde få fogas till statsrådsprotokollel i detla ärendesom bilaga. 6 Remissyttranden över promemorian Flertaletremissinstanser tiUstyrker all den treåriga prövotiden vid skyddslillsynbehålls och att Övervakningen skall oraprövas och i principupphöra . anser emellertid att den föreslagnaregleringen lätt skyraraer vad sora är avsett att alltjämt giilla somhuvudregel, nämligen att övervakning skall upphöra så snart den inte längrebehövs. En anvisning lUl övervaknings- nämndernai frivårdskungörelsen, att man så ofta det finns anledning och alltid senastinom från övervakningens början bör pröva om övervakningen alltjämtbehövs, skulle enligt krirainalvårdsnäranden vara tUlräcklig för alt nå sararaaresultat. Vissaerinringar har gjorts mot förslaget att göra det möjligt alt förlängaövervakningstiden utöver om den dömde av särskUda skäl anses vara ibehov av förlängd övervakning. Hovrätten för anser att regelnbör ges en vidsträcktare innebörd än som föreslagits och ifrågasätter om inteuttrycket "särskilda skäl" bör ersättas raed "skäl". Sararaauppfattning har hovrätten över och , sora dessutora påpekar alldel, om övervakningen har upphört innan prövotiden utlöpt, enligt 28 kap. 5 §andra stycket BrB är lill-räcMigl all "skäl" föreligger alt ånyoställa den dömde under övervakning. å andra sidan anseratt en förlängning av övervakningstiden endast bör förekoraraa undantagsvis ochförordar därför alt uttrycket "särskUda skäl" utbyts mot"synnerliga skäl". Föreningen och skyddsassistenleravstyrker att övervakning skall kunna förlängas utöver på gmnd av attden dömde själv önskar fortsatt övervakning eller att han har särskilt behovav övervakarens fortsatta stöd och kontroll på gmnd av svårartat alkohol- ellernarkotikamissbruk. Kriminalvårdsdirektören i inlandsrä-jongeii och skyddsvärneti framhåller att behov av övervakning inte alltid föreligger när denövervakade föreslår förlängning. Förslagetatt bestämmelsen om obligatorisk oraprövning av övervakningen efter ett årskall gälla även villkorligt frigivna raed längre prövotid än har endastkoraraenterats av två reraissinstanser. Hovrätten över och Blekingepåpekar alt prövotid för vilkorligt frigiven kan vara upp till fera år och attobligatorisk oraprövning av övervakningens bestånd därför bör ske och inlebara efter . förordar att sådan oraprövning sker . FöreningenSveriges skyddskonsulenter och skyddsassistenler förordar införandet av reglersom förhindrar att en person ställs under övervakning både som villkorligtfrigiven och sora dörad till skyddstUlsyn. Ianledning av krirainalvårdsberedningens i proraeraorian återgivna uttalande,att en praxis som innebär att man är mera återhållsam än f. n. när det gälleratt förordna om övervakning i saraband raed villkorlig frigivning inle skulle raedföranågra nackdelar ur kontrollsynpunkt, anför övervakningsnämnden i förstaavdelningen att svårigheterna ofta är påtagliga att rätt bedöraa närövervakning kan undvaras. Att underlåta att förordna om övervakning exempelvisnär en sådan med hänsyn tiU den frigivnes negativa sarahällsinställning och kriminellaförflutna skulle framstå som meningslös eller då frigivnings-situationentvärtom är ovanligt gynnsara skulle sålunda enligt övervakningsnärandens nieningmedföra en oförslående inställning hos det storaåtalet intagna och även i övrigt innebära problera. Kriniinal-vårdsnämndenkonstaterar i anslutning till närandens uttalande att frågan om en ändradpraxis på detla oraråde är raer koraplicerad än många kanske föreställer sig.Även RÄ ställer sig något frågande till beredningens uttalande. Socialstyrelsendäreraot anser det olyckligt att uttalandet inle föranlett något förslag omändring i BrB. framhåller all de villkorligt frigivna och till skyddstiUsyndörada nuraera lUl övervägande del är så socialt och/eller psykiskt störda altde norraall är i behov av ett så långvarigt rehabiliteringsprograra att inteens nuvarande övervakningstider i raånga fall är tUlräckliga. Den föreslagnaregleringen skulle därför enligt förbundels raening medföra både en ganskavidlyftig pappersexercis och risk för att undantagen från bestämraelsen omövervakningens auloraatiska upphörande blev regel. Även kriminalvärdsnämndenunderstryker att ett genoraförande av förslaget skulle föranleda ett inleobetydligt merarbete för övervakningsnämnderna. Någraremissinstanser understryker betydeisen av alt en effektiv övervakning koraraertill stånd efler del att frågan ora övervakning aktualiserats.Kriminalvårdsstyrelsen och Föreningen ochskyddsassistenter förordar sora ett raedel att nå detta syfte attskyddskonsulent får behörighet att förordna övervakare. Ingaerinringar har gjorts mot förslaget att ur besläraraelserna i 26 kap. 14 § och27 kap. 4 § BrB ora den dörades allraänna skyldigheter skalltas bort kravet på att den dömde skall undvika skadligt sällskap. Treremissinstanser motsätter sig att uttrycket "föra ett ordentiigt ochlaglydigt leverne" ändras till "iakttaga skölsamhet". Skyddsvärneti konstaterar sålunda att skölsarahetsbegreppel är diffust ochinbjuder tiU subjektiva värderingar. I likhet raed Svenska fångvårdssädskapetifrågasätter därför skyddsvärnet ora inte del föreslagna uttrycket börersättas raed "föra ett laglydigt leverne". Remissinstansernatillstyrker genomgående att de nuvarande raöjlighelema att meddela särskildaföreskrifter för den dömdes livsföring inskränks. Däreraotråder i viss raån delade meningar ora vilka föreskrifter sora bör avskaffas.Förslaget att ta bort raöjligheten att raeddela föreskrift ora användande avfritid tUlstyrks av hovrätten över och , hovrätten för ÖvreNorrland och övervakningsnämnden i femte avdelningen raen avstyrks avRÅ. RÅ och övervakningsnämnden i femte avdelningen biträderförslaget att avskaffa föreskrift ora förfogande över arbetsförtjänst ellerandra tUlgångar, raedan hovrätten över och saral Svenska nykterhelsvårdsförbundetanser att föreskriften bör behållas. Förslagetalt föreskrift ora förbud att använda alkoholhaltiga drycker eller"liknande föreskrift" inte längre skall få raeddelas tillstyrks uttryckligen av RÄ och övervakningsnämnden i förstaavdelningen. Hovrätten över och avstyrker förslaget underhänvisning till alt en föreskrift ora avhållsarahet från alkohol eller narkotika,när det gäller dömda som har problera med någol av dessa medel och viljan att koramatiU rätta därmed, kan utgöra ett slöd för både dem själva och deras övervakare.Liknande synpunkter anförs också av hovrätten för ,övervakningsnämnden i femte avdelningen, intemeringsnämnden ochSvenska nykterhelsvårdsförbundet. FöreningenSveriges skyddskonsulenter och skyddsassistenler förordar, att inte heller föreskrifierangående vistelseort eller bostad, utbildning eller arbete och betalning avskadestånd längre skall få raeddelas.