prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Anslagspostentas i anspråk för bidrag till avelsföreningarna för nötboskap, får, svin,fjäderfä och kaniner, för rådgivnings- och upplysningsverksamhet för attfrämja och påskynda rationaliseringen av animalieproduktionen samt för stödtill tjurar. För att de viktigastebidragsbehoven skall kunna tillgodoses är det nödvändigt att anslagsposten tåsupp med oförändrat belopp. För stöd åt hästaveln stårunder /73 ett belopp av . till styrelsens förfogande.Härav utgör . reserverade medel som enligt medgivande får användasför bidrag tUl hinigst-håilningen. För /74 bör stödet utgå medoförändrat belopp. 1973:1 Bilaga 11 30 Fr.o.m. /69 har 300 000kr. åriigen ställts tiU styrelsens förfogande för att försöksvis användas tillatt stimulera till ökad anslutning tUl mjölkavkastningskontroll och andraåtgärder för att främja en rationell mjölkproduktion. På grund av läget inommjölkproduktionen är det angeläget att ytterligare insatser kan göras. Medelsbehovetuppgår till , varav . bör tas ur reservationen påanslaget. Reservationen härrör från den senast för /68 uppfördaanslagsposten Bidrag till kontrollförenlngsverk-samheten och utgör medel som ejtagits i anspråk för detta ändamål. Av en av lantbruksstyrelsen lämnadredogörelse för ifrågavarande verksamhet framgår att medlen under budgetåret1971/72 i huvudsak disponerats för en kampanj för ökad anslutning tiUmjölkavkastningskontroll, organisation av klövvården, introduktion avutfodringsservice, resultatanalys i samband med effektlvitetskontroU, insamlingav data rörande olika metoder för höberedning samt försöksverksamhet medavbytare i mjölkproducerande besättningar. Stödet till hästaveln kan minskas med . på gmnd av minskat behov av medel för hingsthållningsbidrag (2).Behovet av medel till befrämjande av mjölkavkastningskontroU m. m. beräknar jagöka med . (3). Under /74 bör 220 000kr. av reserverade medel disponeras, varav . för stöd åt hästavelnoch . för befrämjande av mjölkavkastiUngskontroll m. m. Anslaget kandärför föras upp med oförändrat 1 milj. kr. Jaghemställer att Kungl. att till Befrämjande av husdjursaveln m.m. för budgetåret 19.73/ 74 anvisa ett reservationsanslag av . Statens hingstdepå och stuteri: Uppdragsverksamhet Nyttanslag (förslag) 1 000 Under detta anslag tas upp ett formelltbelopp av . till uppdragsverksamhet vid statens hingstdepå ochstuteri. Verksamheten vid statens hingstdepå ochstuteri avser främst att tillgodose halvblodsavelns behov av goda beskällare.Rekryteringen av hingstdepån sker dels från stuteriet, dels genom inköp avhingstar och hingstföl. Anslaget till statens hingstdepå ochstuteri bör läggas om. Sålunda bör verksamheten vid hingstdepån och stuterietfinansieras med de avgifter som uttas och som för innevarande budgetårredovisas på drift- Prop.1973:1 BUaga 11 31 Statför verksamheten vid statens hingstdepå och stuteri Bidrag till statens hingstdepå och stuteri Ersättning tiU domänverkets fond för Målet bör liksom hlttUls vara att de direkta kostnaderna ochinkomsterna balanserar. Täckning av underskott bör ske genom att bidrag lämnastill verksamheten. Detta bidrag bör anvisas överett särskUt reservationsanslag benämnt Bidrag till statens hingstdepå ochstuteri. Under förevarande anslag anvisas endast ett formellt belopp av 1 000kr. Vid tiUämpningen av den nyaanslagstekniken krävs en rörlig kredit. Behovet härav ryms inom ramen för denrörliga kredit som förra årets riksdag stäUde tUl Kungl. Maj:ts förfogande(prop. 1972: 1 bU. 1, FiU 1972: 12, rskr 1972: 82). Jaghemställer att Kungl. att till Statens hingstdepå och stuteri:Uppdragsverksamhet för /74 anvisa ett förslagsanslag av 1 000kr. Bidrag till statens hingstdepå och stuteri Nyttanslag (förslag) 632 000 Underdetta anslag anvisas medel för att täcka beräknat underskott av verksamhetenvid statens hingstdepå och stuteri. Jag hemställer att Kungl. att till Bidrag till statens hingstdepåoch stuteri för /74 anvisaett reservationsanslag av . Särskilt stöd åt biskötsel och växtodling 1971/72Utgift 136 060 Reservation 13 704 1972/73Anslag 96 000 1973/74Förslag 96 000 Prop.1973:1 Bilaga 11 32 Från anslaget utbetalasdels bidrag med . till främjande av biskötsel, dels bidrag medtillhopa . till främjande av växtodling. Bidraget till främjandeav biskötsel används till gmndutbildning och fortbildning av bitUlsyningsmän,försök med vandringsbiskötsel m. m. samt till bidrag åt . I avvaktan på resultatet av den pågående utredningen ombiodlingens framtid bör denna del av anslaget föras upp med oförändrat belopp.Återstående del av anslaget används för särskilda åtgärder för att främjaväxtodlingen. Styrelsen föreslår att även denna del av anslaget förs upp medoförändrat belopp. Anslaget bör föras upp med oförändrat belopp.Jag hemställer att Kungl. att till Särskilt stöd åtbiskötsel och växtodling för /74 anvisa ett reservationsanslagav . Bidrag till Svensk matpotatiskontroll 1971/72 Utgift 110000 Reservation 1972/73 Anslag 110000 1973/74 Förslag 120000 Från anslaget bestridskostnader för Svensk matpotatiskontrolls (SMAK) verksamhet. SMAK har tilluppgift att genom olika åtgärder verka för att inom landet saluförd matpotatisär av fullgod beskaffenhet. SMAK står under ledning av en styrelse, i vilkenbl. a. konsumenterna, odlarna och handeln är företrädda. Av anslaget förinnevarande budgetår är . avsedda för SMAK:s allmänna verksamhet och95 . SMAK har dessutom fått . Med hänvisning till ökadarbetsvolym och automatiska kostnadsstegringar har SMAK begärt att den del avanslaget som är avsett för dess allmänna verksamhet räknas upp med 60 000 kr.till . Av samma skäl begärs attden del av anslaget som är avsett för SMAK:s upplysningsverksamhet räknas uppfrån . Lantbruksstyrelsen har tillsatt en arbetsgruppmed uppgift att se över vissa matpotatisfrågor, i första hand rörandekvalitetskontroll och märkning. I gruppen ingår företrädare för styrelsen samt för jord- Prop.1973:1 Bilaga 11 33 bruksnämnden, potatisintressenter ochSMAK. I avvaktan på resultatet av denna översyn föreslås att stödet till SMAK:sallmänna verksamhet utgår med oförändrat belopp. Däremot bör stödet till upplysningsverksamhetenhöjas från . Anslaget bör därför föras upp med . Lantbruksstyrelsen har redovisat resultatet avdenna översyn. Förslaget remissbehandlas f. n. Anslaget bör höjas med . tUl 120 000kr. Jag hemstäUer att Kungl. att till Bidrag tillSvensk matpotatiskontroll för / 74 anvisa ett reservationsanslagav . Restitution av bensinskatt tillträdgårdsnäringen 1971/72 Utgift 243 600 1972/73 Anslag 500000 1973/74 Förslag 500000 Anslaget avser kollektivåterbäring av skatt på bensin som förbmkas till jordfräsar inom yrkesmässigträdgårdsodling. Medlen disponeras av lantbruksstyrelsen efter samråd till vissa för trädgårdsnäringen allmännyttiga ändamål.Medel som inte utbetalas som bidrag förs vid utgången av påföljande budgetåröver till trädgårdsnäringens bensinskattefond, som förvaltas av statskontoretoch får disponeras för samma ändamål som anslaget. Anslaget bör föras upp med500 . Under /72 har för bidrag till olika ändamåldisponerats . Medelstillgången uppgick vid utgången av budgetåret1971/72 till . beviljade men ej utbetaladebidrag. Styrelsen erinrar om attde allmänna riktlinjerna för bensinskattemedlens användning är att i förstahand sådana ändamål skall tillgodoses för vilka anslag på riksstaten inte kanpåräknas och vilka är av påtaglig praktisk betydelse för näringen. Därjämtebör undvikas att det allmänna genom bidragsgivning ådrar sig moraliskt ansvarför tjänster eller löne- och anställningsvUlkor (jfr BeJoU 1956: 1, s. 16, ochJoU 1957: 1). Med utgångspunkt från detta beslutade riksdag att bidragfår lämnas till vissa särskilt angivna ändamål. Erfarenheten har visat attuppräkningen av bidragsändamål numera är otidsenlig och vållar svårigheter vidtillämpningen. På grund härav föreslår styrelsen, efter samråd medträdgårdsnämnden, att styrelsen bemyndigas att under iakt- 1973: 1 Bilaga 11 34 tagande av de ovan angivna allmänna riktlinjernaoch efter samråd med trädgårdsnämnden bevilja bidrag av bensinskattemedlen tilländamål som är av påtaglig nytta för den yrkesmässiga trädgårdsodlingen. Jag har ingen erinran motlantbruksstyrelsens förslag beträffande medlens användning. Anslaget bör tasupp med oförändrat belopp. Jag hemställer att Kungl. att till Restitution avbensinskatt till trädgårdsnäringen för /74 anvisa ett anslag av500 . att avräknas mot automobUskattemedlen. 1971/72 Utgift 1349433 Reservation 283 320 1972/73 Anslag i300000 1973/74 Förslag 630000 ' Anslaget Rådgivningsverksamhet förrennäringens främjande. AnslagetRådgivningsverksamhet för rennäringens främjande används bl. a. för informationi produktionsteknik och driftsekonomi m. m. tUl rennäringsutövarna. Med anledning av nylagstiftning och organisation på rennäringens område har en betydandekursverksamhet genomförts inom samebyarna. För /74 planerarstyrelsen att intensifiera kurs-och rådgivningsverksamheten. Styrelsen föreslår vidareatt anslaget får tas i anspråk för att bekosta mindre undersökningar rörandebetestillgång och andra förhållatiden som påverkar förutsättningarna förrenskötselns bedrivande. a. den nya svensk-norska renbeteskonventionen gördet nödvändigt att genomföra vissa undersökningar av detta slag, som intelämpligen kan finansieras på annat sätt. Jag vill i dettasammanhang redovisa vissa av lantbruksstyrelsen avlämnade förslag röranderennäringen. Enligt beslut av (prop. 1971: 51, JoU.1971: 37, rskr 1971: 216) skulle frågan om ettkatastrofskadeskydd inom rennäringen ytterligare utredas och övervägas. Medanledning härav uppdrogs åt lantbruksstyrelsen att i samråd med bl. a.statistiska centralbyrån utreda de närmare förutsättningarna för ettkatastrofskadeskydd. I uppdraget ingick också en undersökning av skyddetsfinansiering bl. a. mot bak- Prop.1973:1 Bilaga 11 35 grundenav beslut (prop. 1969: 107, JoU 1969: 24, rskr 1969: 204)beträffande finansieringen av skördeskadeskyddet. Lantbruksstyrelsen har den13 inkommit med förslag till katastrofskadeskyddinom rennäringen. Styrelsen erinrar om att rennäringen i lika hög grad som jordbruket och i högre gradän husdjursskötseln 1 övrigt arbetar med riskmoment på produktionssidan.Övergången till en mer extensiv renskötsel har i viss mån ökat förlustriskerna.De mest omfattande förlusterna vållas i samband med brist på vinterbeteantingen genom att renar dör på grund av svält eller att de genom kraftig viktminskningblir mottagliga för sjukdomar som orsakar renförluster och fosterdöd. n. ingen tillförlitiig statistik över renförlusternas årliga storlek.Förlusterna torde variera starkt och mellan de olikarenskötseldistrikten. Vinterbetéskriserna drabbar också regelbundet vissarenbetesområden hårdare än andra. För renägare föreligger ingen möjlighetatt försäkra sig mot de ekonomiska verkningarna av att renar går.förlorade.Detta sammanhänger med den stora osäkerheten som anses föreligga vidriskbedömningen. Vissa typer av förluster ersätts dock i särskild ordning.Detta gäller renar som blivit påkörda av tåg eller bil eller blivit rivna avrovdjur. Styrelsen framhåller att de ekonomiskaverkningarna av renförluster är kännbara för de enskilda renägarna eftersomrennäringen arbetar med knappa marginaler. En vinterbeteskris kan genomförlusterna eller de relativt sett höga kostnaderna för utfodring samteventuell transport av renarna minska eller t. o. m. undanröjaförutsättningarna för att bedriva en rationell renskötsel. Beteskriser kan 1dag någorlunda effektivt förebyggas genom tillskottsutfodring samt transportav renar till andra bättre vinterbetesområden. Effekterna av dessa ständigtåterkommande betesbristsituationer kan numera förebyggas så effektivt att deinte behöver påverka möjligheterna att bedriva renskötsel rationellt. Därförbör skadeskyddet enligt styrelsens mening i första hand ha en skadeförebyggandekaraktär. Skyddet bör således vid en katastrofsituation först fungera som ettbidrag till utfodring, transporter och andra skadeförebyggande åtgärder. Försti andra hand bör faktiskt inträffade förluster ersättas. Lantbruksstyrelsenföreslår att katastrofskadeskyddet skall omfatta samtliga renar i registreradesamebyar. Samebyn föreslås utgöra skaderegleringsenhet i fråga om skadeförebyggandeåtgärder och den enskilda renägaren i fråga om ersättning för inträffaderenförluster. Det bör vara en förutsättning för att ersättning för faktisktinträffade förluster skall utgå att för situationen lämpliga förebyggandeåtgärder för att förhindra renförlust har vidtagits. Lantbruksstyrelsen föreslår vidare attdet skall ankomma på lantbruksnämnderna att bedöma uppkomna betessituationerm. m. och avgöra huruvida en så svår betessituation m. m. uppstått attersättning Prop.1973:1 Bilaga 11 36 skallutgå för förebyggande åtgärder. För att underlätta bedömningen avbetessituationer och betesfrågor föreslår styrelsen att nämnderna vid behovskall få tillkalla särskilda sakkunniga, däribland representanter för renägarnaoch renforskningen. Kostnaderna härför uppskattar lantbmksstyrelsen till . I fråga om ersättning för inträffadeförluster föreslår styrelsen ett individuellt skadeskydd dvs. att ersättningför förluster utgår till vederbörande renägare. Samebyn bör dock sammanställaoch vitsorda ersättningsanspråk. Eftersom katastrofskadeskyddet i första handskall inriktas på skadeförebyggande åtgärder bör ersättningsmöjligheterna förinträffade individuella förluster vara begränsade. En förutsättning är attregelbundna och tillförlitliga renräkningar kommer till stånd. Ersättningsanspråkenbör prövas med utgångspunkt från det renantal som finns upptaget förvederbörande i renlängden. Härifrån skall räknas ordinarie avgång dvs.normalförluster, slaktuttag och i annan ordning ersatta dödade djur samt enviss självrisk. Denna bör bestämmas så att den motsvarar en tredjedel av denormala förlusterna. Normalförlusterna beräknas uppgå till av årskalvarnaoch av de äldre djuren. Lantbruksstyrelsen föreslår attersättning för förlorade renar, utöver den ordinarie avgången och självrisken,bör utgå med samma belopp som för rovdjursskadade renar. Kostnaderna för ett katastrofskadeskyddär, enligt styrelsens mening, svåra att uppskatta i förväg eftersomhjälpbehovet varierar . För skadeförebyggande åtgärder har undersenare år kostnaderna åriigen uppgått tillca . ExceptioneUt svåra betesförhållanden inträffaren gång . Kostnadema uppgår i dessa fall till ca 2 milj. kr. Underen tioårsperiod kan således behovet av medel till ett katastrofskadeskyddberäknas till ca 4,5 milj. kr. Kostnaderna för att ersätta faktiskt inträffadeförluster kan inte på förhand uppskattas. Ett årligt tillskott tillkatastrofskadeskyddet på totalt . beräknas dock vara tillräckligt ochsamtidigt innefatta en uppbyggnad av ett reservkapital. Dessutom bör statenliksom för jordbruket garantera att ersättningar och bidrag utöver det årligatillskottet vid behov kan utgå. Lantbruksstyrelsen föreslår attfinansieringen av skadeskyddet skall ske på i princip samma sätt som i fråga omjordbrukets skördeskadeskydd, dvs. genom att staten svarar för två tredjedelaroch rennäringen för en tredjedel av övriga kostnader. Enligt styrelsens meningär det inte ändamålsenligt att inrätta en särskUd fond för rennäringens skadeskydd.De föreslagna medlen bör administreras via samefonden. Statens årliga andel avde gemensamma kostnaderna, dvs. , bör således tUlföras samefonden. Rennäringensandel av kostnaderna för skadeskyddet kan enligt sty- relsensmening inte täckas genom avgifter direkt från renägarna. Flertalet renägaresalltför dåliga ekonomi liksom också organisatoriska skäl talar mot ett sådantförfarande. Ej heller anser styrelsen det vara lämpligt att direkt taga medlenur samefondens avkastning, då avkastningen f. n. i det närmaste till fulloutnyttjas. Vid beteskrissituationer uppstårotvivelaktigt ett mycket omfattande merarbete för renägarna. Detta merarbetefår bekostas genom en höjning av skötselavgiften. Skötselavgiften i sin turerläggs av renägarna som härigenom direkt bekostar den ökade arbetsinsatsen m.m. Lantbruksstyrelsen föreslår därför att rennäringens andel av de gemensammakostnaderna i första hand betraktas uppfylld genom det merarbete m. m. somrenägarna har att utföra i samband med katastrofskade-skyddets praktiskagenomförande. Demedel som ställs till katastrofskadeskyddets förfogande att ad-. ministreras via samefonden bör lämpligen särredovisas under titelnKatastrofskadeskydd för rennäringen. Det bör ankomma på samefonden att meddela medelsramar avseende skadeförebyggande åtgärder till resp.lantbruksnämnd. Administrationskostnaderna beräknarstyrelsen skola kunna inrymmas inom ramen för lantbruksorganisationens ochsamefondsstyrelsens normala verksamhet och således inte medföra någon nämnvärdmerkostnad. Över förslaget haryttranden avgivits av statskontoret, ,, statens jordbruksnämnd, växtbiologiska institutionen vidUppsala universitet, lantbruksnämnderna i , ochNorrbottens län, , , statensveterinärmedicinska anstalt, länsstyrelserna i , ochNorrbottens län, samefondens styrelse samt . Förslaget om att införa ettkatastrofskadeskydd för rennäringen tillstyrks av samtliga remissinstanser. är dock tveksamt omskadeskydd vid förlust av renar kan genomföras och förordar attkatastrofskadeskyddet i stället i huvudsak inriktas på förebyggande åtgärder.Statistiska centralbyrån tUlstyrker att skadeskyddet görs individuellt.Övervägande skäl talar dock mot en behovsprövning av ersättningarna. Eftersomunderlaget för bestämning av förlusterna är mycket bristfälligt vill verketkraftigt understryka vikten av att man redan från början vidtar alla möjligaåtgärder i syfte att efter hand få ett allt säkrare underlag för skadebestämningarna. Såväl somstatskontoret ifrågasätter om tillskottet av statliga medel skall tillförassamefonden. Verken förordar att för ändamålet anvisas ett särskiltreservationsanslag som får disponeras av lantbruksstyrelsen. 1973:1 Bilaga 11 38 Samefondens styrelseframhåller vikten av att statens bidrag till katastrofskadeskyddet tillförssamefonden bl. a. med hänsyn till fondstyrelsens sammansättning och dessverksamhet med bidrag till rennäringens rationalisering. Med anledning avrennäringslagen (1971: 437) har lantbruksstyrelsen låtit den inom styrelsentillsatta rennäringsgruppen verkställa inventering av renskötselanläggningarsom uppförts i lappväsendets regi och som staten fortfarande står som huvudmanför. På gmndval av inventeringen har styrelsen avgivit förslag om framtida huvudmannaskap, underhåll m.m. av renskötselanläggningar. Inventeringen omfattar totalt ca 2 000 anläggningar av olika slag.Värdet av dessa beräknas till ca 48 milj. kr. Anläggningarna består avriksgränsstängsel, stängsel mellan byar och inom byarna samt av arbetshagar,stugor, slakterier, vägar, flyttleder, stigar och broar m. m. Det övervägandeantalet anläggningar har tillkommit enbart för renskötseln medan andra, t. ex.vissa stugor, vägar, stigar och broar, utförts för att tillgodose även andraintressen. Den ojämförligt störstadelen av anläggningarna har bekostats av medel, som anvisats avarbetsmarknadsmyndigheterna. Därnäst kommer anläggningar, vartill medelanvisats från samefonden. Andra anläggningar har utförts med vattenregleringsavgifter,SJ-medel och andra statliga medel. Anläggningar har också uppförts avvatténregleringsföre-tag. En sista grupp är sådana anläggningar som byggts avolika samebyar. Ansvaret för samtliga de anläggningar som är hänförliga tilldetre förstnämnda grupperna har tidigare i huvudsak åvilat lappväsendet/men åvilar numera vederbörande lantbruksnämnd. För anläggningar uppfördaav t. ex. vattenregleringsföretag har företaget det yttersta ansvaret.Samebyarna är huvudmän för av byarna uppförda anläggningar. Lantbruksstyrelsenföreslår att huvudparten av de anläggningar, som staten äger och ärhuvudman för, förs över till samebyarna. De anläggningar som byarna behöver förrenskötseln och som inte får disponeras av andra skall i princip ägas avbyarna. För anläggningar, som gemensamt betjänar två eller flera samebyarföreslår dock styrelsen att huvudmannaskapet åläggs resp. lantbruksnämnd. Överförandet avanläggningar bör enligt styrelsens mening föregås av förhandlingar medsamebyarna. Lantbruksstyrelsen hemställer om bemyndigande att träffa avtal medresp. sameby om övertagande utan vederlag av huvudmannaskapet för vissa statentillhöriga renskötselanläggningar. Vad underhållet beträffar föreslår styrelsen att samebyarna och 1973:1 Bilaga 11 39 samefonden svarar för de anläggningar somoundgängligen behövs och ensamt får disponeras för renskötseln. Underhållet avövriga anläggningar bör bekostas i huvudsak av budgetmedel. Statens årligaunderhållskostnader för sina anläggningar kommer enligt förslaget att uppgåtill högst . De underhållskostnader som avses belasta byarna ochsamefonden beräknas till ca . Överförslaget har yttranden avgivits av , lantbruksnämnderna iNorrbottens, och samt av . Dessa tillstyrker i princip förslaget. anser dockatt samebyarna skall kunna få medel ur samefonden för sina underhållskostnader.Ri/csrevisions-verket utgår från att det undersöks i vilken utsträckning detkan åligga SJ att svara för underhållet av järnvägsstängsel. I fråga om destugor som främjar turismen bör det enligt verkets mening övervägas om inte dessakan överlåtas till någon turistorganisation. Verket ifrågasätter också omlantbruksnämnden skall ha ansvaret för underhållet av vägar som även utnyttjasav allmänheten och om inte frågan om annan huvudman bör övervägas. Den utredning somlantbruksstyrelsen lagt fram, visar att behovet av ett katastrofskadeskydd ärstort för rennäringen. Styrelsen föreslår att staten skall lämna bidrag tillett katastrofskadeskydd för rennäringen och medverka i administrationen därav.Det föreslagna skadeskyddssystemet avser framför allt att förebyggaskadeverkningar men omfattar också individuell ersättning för inträffadeskador. Förslaget har inte mötts av några erinringar vid remissbehandlingen.Även jag bUräder förslaget och föreslår att ett katastrofskadeskydd genomförs ihuvudsak enligt styrelsens förslag. Det ankommer på Kungl. Maj:t att meddelanärmare bestämmelser i ämnet. När det gällerfinansieringen av stödet biträder jag förslaget att staten skall svara för tvåtredjedelar av kostnaderna och rennäringen för en tredjedel. Rennäringens delbör anses uppfylld genom det merarbete som renägarna har att utföra i sambandmed skadeskyddets praktiska genomförande. Jag biträder vidarelantbruksstyrelsens förslag att staten i likhet med vad som gäller i fråga omjordbrukets skördeskadeskydd skall stå för administrationskostnaderna. Lantbruksstyrelsenföreslår att statens bidrag skall föras över till samefonden och därsärredovisas. och statskontoret har för sin del förordatatt ett reservationsanslag förs upp för ändamålet och att skadeskyddetadministreras endast av lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. Jag förordardärför att statens årliga bidrag till rennäringens katastrofskadeskydd tas uppsom en särskild post under förevarande anslag och att under posten uppkommandereservation Prop.1973:1 BUaga 11 40 särredovisas.Medelsbehovet för nästa budgetår beräknar jag i likhet med styrelsen till . Av beloppet bör högst . avses för skadeförebyggande åtgärder. Lantbruksstyrelsens förslag att tillsamebyarna föra över huvudparten av rennäringens tekniska anläggningar somstaten äger och är huvudman för, har tillstyrkts av och övriga remissinstanser. Även jag ansluter mig i princip tillförslaget. Jag har för avsikt att senare begära Kungl. Maj:ts bemyndigande attmed utgångspunkt från den av styrelsen gjorda inventeringen få ta uppförhandlingar med samebyarna och träffa avtal med dessa om övertagande utan vederlagav huvudmannaskapet för vissa staten tillhöriga renskötselanläggningar.