prop · FW03137 · 1973-12-31 00:00:00 — Konossementskall innehålla uppgift om dag och ort för dess utfärdattde och om avlastaren.I mottagningskonossement skall angivas plats för godsets mottagande samt iotnbordkonossement fartygets namn och nationalitet och plats för inlastningen. Ikonossementet skall, där så äskas, angivas: 1) godsetsart, dess vikt, mått eller stycketal, dess förpackning ävensom för godsetsigenkännande erforderliga märken; 2) godsets synligatillstånd; 3) denbetingade frakten samt övriga villkor för godsets befordran och utlämnande; 4) avlastaren,lastningshamnen och tiden för inlastningen, fartygets art, hemort ochnationalitet samt befälhavaren. Den som utfärdar konossementet äge däri göra förbehållbeträf- I konossement skall på avlastarensbegäran intagas uppgift om 1. godsetsnärmare angivna art och dess vikt, mått eller stycketal enligt avlastarensskriftliga uppgift; 2. demärken som fordras för att identifiera godset, sådana avlastaren skriftligenuppgivit dem innan godset mottogs eller lastades och som tydligt anbragts pågodset eller dess förpackning på sådant sätt att de under vanliga förhållandenförbliva läsliga till resans slut; 3. godsets synligatillstånd; /mottagningskonossement dagen då godset mottagits och i ombordkonossementdagen då inlastningen avslutats; 5. var ochtill vem godset skall lämnas ut; och 6. fraktensstorlek samt övriga villkor för godsets befordran, och utlämning. Bortfraktaren är icke skyldig att i konossement utanförbehåll in- fande uppgift av avlastaren, vars riktighet han skäligenicke må anses pliktig att undersöka. taga sådan uppgift om godsets art eller dess vikt, mått,stycketal eller märken, vars riktighet han har skälig anledning att betvivlaeller som han icke haft rimlig möjlighet att undersöka. För riktigheten av de uppgifter Avlastaren svarar gentemot om godset, som jämlikt avlastarens bortfraktaren förriktigheten av de begäran intagits i konossementet, uppgifter om godsetsom på hans vare han bortfraktaren ansvarig. begäran intagits ikonossementet. Konossementmå ställas till viss man, till viss man eller order eller till innehavaren.Ändå att konos-setnentet är ställt till viss man, skall det gälla såsomorderkonos-sement, där ej utfärdaren, genom orden "icke till order"eller dylikt, gjort förbehåll mot överlåtelse. Konossementställes till viss man, till viss man eller order eller till innehavaren. Ävenom konossement är ställt till viss man, gäller det såsom orderkonossement, omutfärdaren ej gjort förbehåll mot överlåtelse genom uttrycket "icke tillorder" eller liknande. För riktigheten av uppgift, som i konossement intagitsrörande godset, vare bortfraktaren ansvarig, där ej i konossementet anmärkts,att uppgiften är avlastarens eller att dess riktighet är bortfraktaren okänd,eller däri gjorts annat sådant förbehåll eller ock mottagaren måst inse, attuppgiftens riktighet icke undersökts av bortfraktaren. Har bortfraktaren insett eller med användande av vanliguppmärksamhet kunnat inse, att uppgift i konossement var oriktig, vare han,ändå att förbehåll skett som i 152 § sägs, ej fri från ansvarighet, med mindrei konossementet intagits särskild anmärkning om uppgiftens oriktighet. Godset skall anses mottaget eller lastat såsom detbeskrivits i konossementet, om ej annat styrkes. Motbevisning får dock ickeföras gentemot tredje man som förvärvat konossementet i god tro. Har bortfraktaren enligt 152 § andra stycket ikonossementet tagit förbehåll mot riktigheten av uppgift om godset, får sådantförbehåll ej åberopas mot tredje man, om bortfraktaren insett eller bort inseatt uppgiften var oriktig och förbehållet saknar uttrycklig anmärkning omoriktigheten. Har anmärkning om skada på godset eller brist i dessförpackning icke tagits in i konossementet, skall godset anses ha mottagits ellerlastats i gott synligt tillstånd, om ej annat styrkes. Bestämmelsen i förstastycket andra punkten har motsvarande tillämpning. Varder skada å godset eller brist med avseende å dessförpackning ej anmärkt i konossementet, oaktat bortfraktaren före utfärdandetutrönt eller med användande av vanlig uppmärksamhet kunnat utröna skadaneller bristen, må den ej åberopas till bortfraktarens fritagande frånansvarighet för godset. Bortfraktaren må ej till sitt fritagande åberopa attgodset lastats å däck, med mindre detta anmärkts i konossementet. Lider tredje man skada genom att inlösa konossementet iförlitan på dess riktighet, är bortfraktaren ansvarig, om han insett eller bortinse att konossementets innehåll var vilseledande för tredje man.Bestämmelserna i 161 § andra stycket och tredje stycket första punkten hamotsvarande tillämpning. Om mottagningskonossement och genomgångskonossement. Utställerbortfraktaren före inlastningen skriftligt erkännande att godset mottagitstill befordran, med förbindelse att i bestämmelseorten utlämna det tillmottagaren, skall vad i detta kapitel är stadgat om konossement i tillämpligadelar gälla i fråga om sådant mottagningskonossement. Ärmottagningskonossement å godset utfärdat, må icke efter inlastningen utfärdaskonossement utan att mottagningskonossemen-tet återlämnas. Medgenomgångskonossement förstås konossement, vari angives att godsets befordrandelvis skall utföras av annan än bortfraktaren. Harbortfraktaren utfärdat genomgångskonossement och utfärdas särskiltkonossement för del av befordringen, skall bortfraktaren sörja för att däriangives att godset befordras enligt genomgångskonossement. V. Vissa bestämmelser om tillämpningen Utfärdarbortfraktaren, när godsets befordran skaU delvis utföras genom annanfraktförare, skriftligt erkännande att godset inlastats eller mottagits tillsådan befordran, med förbindelse att i bestämmelseorten utlämna godset tillmottagaren, skall vad i detta kapitel är stadgat om konossement i tillämpligadelar gälla i fråga om sådant genomgångskonossement. Dågenomgångskotiossement utställts, må icke för del av befordringen utfärdassärskilt konossement, utan att däri angives att Vidsådan befordran som avses i 169 § få bestämmelserna i 95 och 97 §§, 98 § andrastycket, 101 § första stycket, 118123 §§, 152, 161 och 162 §§ samt 284 §första stycket 5 och andra stycket första punkten ej åsidosättas genom avtaltill nackdel för avlas-tare, befraktare eller mottagare. Bestämmelse ifraktavtal, varigenom till bortfraktaren överlåtes rätt på grund av försäkringeller träffas annan sådan överenskommelse, anses som förbehåll om befrielsefrån ansvarighet. godset befordras enligt genomgångskonossement. Utan hinder av första stycket får bortfraktaren förbehållasig frihet från ansvarighet för tiden före lastningens början och efter lossningensslut. Han får också förbehålla sig frihet från ansvarighet för levande djureller för gods, som i fraktavtalet angives som lastat på däck och befordras pådet sättet, samt träffa överenskommelse rörande gemensamt haveri. Är det avtalat eller klart förutsatt att befordringenhelt eller till bestämd del skall utföras av annan än bortfraktaren, får denneförbehålla sig frihet från ansvarighet för skada som orsakas medan godset äri den andres vård. Är det, med hänsyn till godsets ovanliga beskaffenhet ellertillstånd eller de särskilda förhållanden eller villkor under vilka befordringenskall utföras, skäligt att genom särskild överenskommelse inskränkabortfraktarens ansvarighet eller eljest utvidga hans rättigheter enligt dettakapitel, skall sådan överenskommelse gälla, förutsatt att konossement ejutfärdas men villkoren intagas i mottagningsbevis varav framgår att det ej ärlöpande handling. Är iavtal om passagerarebefordran viss person angiven såsom passagerare, äge denneicke till annan överlåta sin rätt enligt avtalet. Sedan resan anträtts, må ej i något fall överlåtelse ägarum. Vid befordran inom , , eller Norgeeller mellan dessa stater gäller lagen i den stat där avgångsorten är. Dettagäller även om konossement ej utfärdats. Har iannan fart än som avses i första stycket konossement utfärdats i stat som ärbunden av tilläggsprotokoll till internationella konventionrörande konossement (tilläggsprotokollet), tillämpas på tilläggsprotokolletgrundad lag i den staten. Om befordringen, ehuru konossementet ej utfärdats istat som är bun- den av tilläggsprotokollet, likväl äger rum från sådanstat, tillämpas på protokollet grundad lag i den staten. Har konossementutfärdats enligt certeparti, gäller vad som sagts endast såvittkonossementet bestämmer rättsförhållandet mellan bortfraktaren ochkonosse-mentsinnehavaren. Skerbefordran enligt konossement från stat. som icke är bunden avtilläggsprotokollet, till , , eller , tillämpaslagen i den stat där den avtalsenliga bestämmelseorten är. Bestämmelsen i andrastycket tredje punkten har motsvarande tillämpning. 170Passagerare vare skyldig att ställa sig till noggrann efterrättelse allt vadmed avseende å ordning och skick ombord föreskrives. Vad i 24, 51 och 54 §§ sjömanslagen (1973: 282) ärstadgat med avseende å gälle ock för passagerare. Har i konossement bestämts att på tilläggsprotokolletgrundad lag i viss stat, som tillträtt protokollet, skall gälla, tillämpas denlagen utan hinder av 169 §. Bestämmelsei konossement att tilläggsprotokollet skall gälla för befordringen skall här ilandet anses innefatta hänvisning till motsvarande bestämmelser i denna lag. Om befordran av passagerare och resgods Bortfraktarenskall från inskepp-ningen till utskeppningen sörja för passagerarens säkerhetoch i sedvanlig omfattning tillgodose hans bästa. Drabbaspassageraren av skada å person, vare bortfraktaren därföransvarig, där antagas må, att skadan orsakats av omständighet, som kan såsomfel Medbortfraktare förstås i detta kapitel den som, yrkesmässigt eller mot vederlag,genom avtal åtager sig befordran med fartyg av passagerare eller passagerareoch resgods. Med resgods avses varje föremål, inbegripet fordon, som befordrasför passagerarens räkning men ej enligt certeparti eller konossement. 4 Senastelydelse 1973: 283. o Senaste lydelse av 171182 §§ 1936: 276. Upphört attgälla: 183186 §§ enligt 1928: 161, 187-48. 2 1973.1 saml. -201 §§ enligt 1967; eller försummelse tillräknas bortfraktaren eller någonför vilken han svarar. Skadestånd skall bestämmas enligt de i strafflagenstadgade grunder. Iinrikes fart må ej förbehåll göras om annan inskränkning i bortfraktarensansvarighet än att ersättningen ej skall överstiga för varjepassagerare. Konungen äger, under förutsättning av ömsesidighet, förordna attvad sålunda stadgats skall äga tillämpning jämväl i avseende å fart mellanSverige och främmande stat. geraren bär med sig eller har i sin hytt eller eljest hari sin värd under befordringen, inbegripet vad han har i eller på medförtfordon, utgör handresgods. Omresgods, som lämnas i bortfraktarens vård, gälle vad i 91 93 och 118123 §§är stadgat om gods som där avses. Medundantag för 178 § och i den mån ej annat följer av 200 och 201 §§ skolabestämmelserna i detta kapitel lända till efterrättelse endast såvitt ej annatär avtalat eller följer av sedvänja. Förkommer, minskas eller skadas resgods, som ej lämnats ibortfraktarens vård, vare bortfraktaren därför ansvarig, där antagas må, attförlusten, minskningen eller skadan orsakats av omständighet, som kan såsom feleller försummelse tillräknas bortfraktaren eller någon för vilken han svarar. Stadgandena i 119121 §§ skola äga motsvarandetillämpning, och vare, ändå att förbehåll ej skett, bortfraktarens ansvarighetså begränsad som i 122 § andra stycket sägs. Ej vare bortfraktaren på grund av vad nu är stadgatpliktig att ersätta penningar, värdepapper eller dyrbarheter. Bestämmelsernai delta kapitel gälla ej i den mån befordringen är underkastad gällandeinternationellt fördrag om befordran med annat transportmedel. Vad i97 § stadgas angående skada, som orsakas av gods, skall äga motsvarandetillämpning beträffande resgods. Medföljernågon ett fartyg, vilken varken är passagerare eller är i bortfraktarenstjänst eller utför arbete i fartygets tjänst, och till- skyndas han därvid skada, som avses i 188 eller 189 §, habestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och begränsning avansvarighet på bortfraktarens sida motsvarande tillämpning till förmån för varoch en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. Resgods,som lämnats i bortfraktarens vård, vare han ej pliktig att utlämna, innanpassageraren erlagt betalning för befordringen och för kost under resan. Därbetalningen icke gäldas, äge bortfraktaren för passagerarens räkning uppläggagodset under säker vård och låta genom offentlig auktion eller, om det ejlämpligen kan ske, på annat betryggande sätt sälja så mycket av godset att,utom kostnader, fordringen täckes. Bortfraktarenskall sörja för att fartyget är sjövärdigt, behörigen bemannat, provianteratoch utrustat samt för att passageraren och resgodset befordras skyndsamt ochtryggt till bestämmelseorten. Bortfraktaren skall även i övrigt tillgodosepassagerarens bästa. Resgodsfår ej befordras på däck. Deviationfår göras endast för att rädda människoliv eller bärga fartyg eller gods ellerav annan skälig anledning. Varderfartygets avgång från den ort, där resan börjar, väsentligen fördröjd, ägepassageraren häva avtalet. Därfartyget före resans början går förlorat eller förklaras icke varaiståndsättligt, upphöre avtalet att gälla. bestämt fartyg, får bortfraktaren ej utföra befordringenmed annat fartyg. Därunder resan fartyget så uppehälles, att passageraren med hänsyn tillomständigheterna finnes icke kunna avvakta resans fortsättande, eller fartygetgår förlorat eller förklaras icke vara iståndsättligt, vare bortfraktarenpliktig att sörja för befordran av passageraren och hans resgods tillbestämmelseorten med annan, lämplig lägenhet, såvitt det kan ske utan oskäligkostnad. bestämd person, får denne icke till annan överlåta sin rättenligt avtalet. Sedan resan påbörjats får överlåtelse ej äga rum, även omavtalet ej avser bestämd person. Varder fartyget uppehållet eller resan avbruten efter vadi första stycket sägs och sörjer ej bortfraktaren för befordringen till bestämmelseortenmed annan, lämplig lägenhet, äge passageraren häva avtalet. Uppkommer skada genom dröjsmål å bortfraktarens sidaeller enär fartyget går förlorat eller förklaras icke vara iståndsättligt, varebortfraktaren därför ansvarig, där ej antagas må, att varken han själv ellernågon för vilken han svarar gjort sig skyldig till fel eller försummelse. Passageraren är skyldig att iakttaga föreskrifter omordning och säkerhet under befordringen. Bestämmelsernai 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om undersökning i anledning av brottombord och tvångsmedel mot besättningsmedlem ha motsvarande tillämpning ifråga om passagerare. Måste,på grund av haveri eller annan omständighet som rör fartyget, passagerarenuppehålla sig i land, skall bortfraktaren vidkännas skälig kostnad för uppehållet. Passageraren får medföra resgods i skälig omfattning. Kännerpassageraren till att hans resgods kan medföra fara eller väsentlig olägenhetför fartyg, liv eller annat gods, skall han upplysa bortfraktaren därom föreresans början. Detsamma gäller, om annat resgods än handresgods kräversärskild vård. Är resgods av sådan beskaffenhet som sagts, skall detta ommöjligt utmärkas på godset innan befordringen börjar. Anträderpassageraren icke resan eller avbryter han den, äge bortfraktaren rätt tillersättning för skada, som därav kommer, där ej passageraren dött, insjuknat ellerfått annat laga förfall och meddelande därom givits utan oskäligt uppehåll. Vidersättningens bestämmande skall hänsyn tagas därtill, att bortfraktaren utanskälig anledning underlåtit alt medtaga annan passagerare. Bortfraktarenhar rätt att vägra passageraren att medföra resgods, som kan medföra fara ellerväsentlig olägenhet för fartyg, liv eller gods. Harsådant resgods tagits ombord utan att bortfraktaren kände till dessbeskaffenhet, får han efter omständigheterna föra det iland eller oskadliggöraeller förstöra det utan skyldighet att ersätta skadan. Detsamma gäller, omresgodset, efter att ha tagits ombord med bortfraktarens kännedom om dess beskaffenhet, visar sig medföra sådan fara eller väsentlig olägenhet för fartyg, liveller gods att det ej är försvarligt att behålla det ombord. Vad i135 § första stycket stadgas om ömsesidig hävningsrätt skall äga motsvarandetillämpning med avseende å passagerarebeford- Harresgods orsakat skada för bortfraktaren eller skada på fartyget, ärpassageraren ersättningsskyldig, om skadan beror av att han eller någon förvilken han svarar gjort sig skyldig till fel eller försummelse. Är ifall som avses i 177 § andra stycket, 180 eller 181 § en del av resan utförd,äge bortfraktaren uppbära avgift efter vad i 129 § är om avståndsfraktstadgat. Har bortfraktaren uppburit betalning utöver vad honom sålundatillkommer, skall överskottet åter-bäras. Bortfraktaren är icke skyldig att lämna ut annat resgodsän handresgods förrän passageraren betalt för befordringen och för kost ellerannan tjänst under resan. Uteblir betalning, äger bortfraktaren lägga uppgodset i säkert förvar och genom offentlig auktion eller på annat betryggandesätt sälja så mycket att hans krav jämte för-varings- och försäljningskostnadernatäckas. Om befordringsavtal avser bestämt fartyg och detta föreresans början går förlorat eller förklaras efter skada icke varaiståndsättligt, upphör bortfraktarens skyldighet att utföra befordringen. Blir fartygets avgång från den ort där befordringen skallbörja väsentligt fördröjd, har passageraren rätt att häva avtalet. 184 § Uppehälles fartyget under resan så attdet icke skäligen kan fordras att passageraren avvaktar att resan fortsattes,eller går fartyget förlorat eller förklaras det efter skada icke varaiståndsättligt, skall bortfraktaren sörja för att passageraren och dennesresgods befordras till bestämmelseorten på annat lämpligt sätt och bära kostnadendärför. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse tåren detta, har passageraren rätt att häva avtalet. Måste passageraren uppehålla sig iland på grund av haverieller annan omständighet som rör fartyget, skall bortfraktaren på lämpligtsätt sörja för hans uppehälle och bära kostnaden därför. Anträder passageraren icke resan eller avbryter han den, skallavtalad befordringsavgift likväl betalas. Vad som sagts gäller dock ej, ompassagerarens underlåtenhet att anträda eller fullfölja resan beror av att haninsjuknat eller avlidit eller av annan skälig anledning och bortfraktaren underrättatshärom inom rimlig tid. Är passageraren enligt första stycket skyldig att utgivaavtalad befordringsavgift, skall denna dock nedsättas med skäligt belopp, ombortfraktaren medfört annan passagerare i hans ställe eller eljest begränsateller, med iakttagande av tillbörlig omsorg, kunnat begränsa sin skada. Visar det sig, sedan befordringsavtal träffats, att resanskulle vara förenad med fara för passageraren eller fartyget till följd avkrig, blockad, uppror, oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld elleratt sådan fara väsentligt ökat, har vardera parten rätt att häva befordringsavtaletäven om resan börjat. Häves avtalet, skall vardera parten bära sin kostnad ochskada. Avbryter passageraren resan på grund av förhållande somavses i 185 § första stycket andra punkten eller häves befordringsavtalet enligt184 § eller, sedan resan börjat, enligt 186 §, skall befordringsav-giftenbetalas med avdrag för be- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse lopp, som bestämmes med beaktande av den återstående ochden avtalade resans längd, tidsåtgång och kostnader. Har bortfraktaren mottagit betalning utöver vad somsålunda tillkommer honom, skall han åter-bära överskottet. Om ansvarighet på bortfraktarens sida 188 § Bortfraktaren är ansvarig för skada till följd av att passageraren avlider eller drabbasav kroppsskada på grund av händelse under befordringen eller försenas, omskadan vållats genom fel eller försummelse av bortfraktaren eller någon förvilken denne svarar. 189 § Bortfraktaren är ansvarig för skada till följd av att resgods går förlorat eller skadaspå grund av händelse under befordringen eller försenas, om skadan vållats genomfel eller försummelse av honom eller någon för vilken han svarar. Medförsening likställes dröjsmål med utlämning av resgods på bestämmelseorten. Bortfraktaren är icke skyldig att ersätta penningar,värdepapper, konstföremål eller andra dyrbarheter, om han ej uttryckligen åtagitsig sådan ansvarighet. Om vållande på passagerarens sida medverkat till skada,som avses i 188 eller 189 §, gäller vad som är föreskrivet i 5 kap. 5 §.skadeståndslagen (1972: 207). 191 § Bortfraktaren skall till sitt fre dande från ansvarighet visa, att skada som avses i 188 eller 189 § ej orsakats genom fel eller försum- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse melse av honom eller någon för vilken han svarar. I frågaom personskada samt förlust av eller skada på handresgods galler dock vad nusagts endast om skadan inträffat vid eller i samband med förlisning,sammanstötning, strand-ning, explosion eller brand. 192 § Bortfraktarens ansvarighet skall ej överstiga för varje passagerarevid personskada och för varje passagerare vid försening avpassageraren. Vid skada på eller förlust eller försening av resgodsskall ansvarigheten ej överstiga 1. tiotusenfrancs för varje passagerare i fråga om handresgods, som icke förvaras i ellerpå medfört fordon; 2. femtiotusenfrancs för varje fordon jämte resgods, som förvaras i eller på fordonet; och 3. sextontusenfrancs för varje passagerare i fråga om annat resgods. I fråga om skada på eller förlust av handresgods, somavses i andra stycket 1, gäller begränsningen för varje skadebringande händelseoch i övrigt för varje resa. Begränsningen gäller icke ränta och rättegångskostnader. Med franc förstås den värdeenhet som angives i 348 §. Bortfraktaren kan genom uttrycklig överenskommelse åtagasig ansvarighet till högre belopp än som föreskrives i 192 §. Han äger på sammasätt förbehålla sig att passageraren själv skall stå risken intill ett beloppav 1. ettusenfemhundrafrancs för varje fordon som skadas; 2. tvåhundrafrancs för annan resgodsskada; och Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3. tvåhundra francs för skada på grund av försening. Avräkning för självrisk sker från skadans belopp. 194 § Bortfraktaren har ej rätt att åberopa bestämmelserna i 192 § om begränsning avansvarigheten eller överenskommelse om självrisk för passageraren enligt 193§, om det visas att han själv vållat skadan uppsåtligen eller av grovvårdslöshet och med insikt att skada sannolikt skulle uppkomma. 195 § Bestämmelserna om frihet från eller begränsning av bortfraktarens ansvarighet gälla ävenom talan mot honom icke grundas på befordringsavtalet. Föres talan mot någon för vilken bortfraktaren svararenligt 8 §, är denne berättigad till samma befrielse från och begränsning avansvarighet som bortfraktaren. De ersättningsbelopp som bortfraktaren och denför vilken han svarar förpliktas utgiva få ej sammanlagt överstiga den gränsför ansvarigheten som föreskrives i . Bestämmelserna i första stycket gälla icke till förmån förden som visas ha vållat skada uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och medinsikt att skada sannolikt skulle uppkomma. Utföres befordringen helt eller delvis av annan änbortfraktaren, förblir denne likväl ansvarig som om han själv utfört helabefordringen. Härvid gälla bestämmelserna i detta kapitel i tillämpligadelar. Utför den andre befordringen Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse med fartyg, är han jämte bortfraktaren och enligt sammaregler som denne ansvarig för sin del av befordringen. Bestämmelserna i 196 §ha motsvarande tillämpning. Bortfraktarens och den andres ansvarighet ärgemensamt begränsad enligt 192 §. Krav på ersättning för personskada eller försening avpassagerare får väckas endast av passageraren eller dennes rättsinnehavareeller, vid dödsfall, den som har rätt till skadestånd enligt 5 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207). 199 § Bestämmelser om hänskjutande till viss domstol eller till skiljemän av tvist angåendeansvarighet på grund av avtal om befordran av passagerare och resgods finnas i337 §.