prop · FW03117 · 1973-12-31 00:00:00 — Den som kan misstänkas för brotiet kan dock underangiven förutsättning hållas kvar längre. Undersökningsledare fär inhämta yttrande av sakkunnig ochhos rätlen begära föreläggande att skriftligt bevis skall företes eller föremåltillhandahällas för besiktning. Föremål eller skriftUg handling som skäligen kan antas habetydelse för utredning om brott eller ha avhänts någon genom brott eller förverkalspå grund av brott får tas i beslag. Särskilda inskränkningar med hänsyn tilltystnadsplikt gäller dock för skriftliga handlingar lik- som för försändelser sora finns hos post- ellerteleverket. Den som griper eller anhåUer misstänkt eller verkställer häktning färlägga beslag på de föremål som då påträffas. Också i samband med husrannsakanoch kroppsvisitation får den som verkställer åtgärden lägga beslag pä deföremål och handlingar som påträffas. Föreraål och handlingar som påträffatspä annat sätt får tas i beslag efter beslut av undersökningsledaren tullmyndigheten eller åklagaren. Är fara i dröjsraål får också utan sådant beslutåtgärden vidtas av polisman eller tullljänsteraan, då det inte rör sig omförsändelser i post- eUer vård. Så snart det gäller egendora sorakan antas vara förverkad enligt varusmugglingslagen och oavsett ora fara i dröjsraålär för handen får tullljänsteraan, tjänsteraän vid lots- och fyrslaten och polisraanutan beslul av undersökningsledaren eller åklagaren la egendomen i beslag. Ombeslag verkställs av annan än undersökningsledaren eller åklagaren och denne inlehar beslutat beslaget skall anmälan skyndsamt göras hos denne som har attomedelbart pröva om beslaget skall bestå. Den sora har drabbats av ell beslagkan påkalla rättens prövning av det. När rällen fastställer beslag eller, somockså kan förekomma, själv förordnar om beslag skall den sätta ut tid inomvilken åtal skall väckas. I annat fall skall åtal väckas inom en månad sedanbeslaget verkställdes. Vid behov kan rätlen förlänga tiden. Har beslag lagts päegendom sora kan antas vara förverkad enligt varusraugglingslagen ärföreskriften ora den tid inom vilken åtal senast skall väckas inte tUlämplig.När det gäller försändelser som koraraer in till bl. a. post-, telegraf-dierjärnvägsanstalt finns det raöjlighet för rätten alt förordna all försändelsenskall hållas kvar liUs frågan om beslag har blivit avgjord. Husrannsakan får företas i hus, rum eUer slutet förvaringsställe,om det kan antas att brott förövats som kan medföra fängelse. Syftet skali varaall söka efler föremål sora är underkastat beslag eller eljest att utreda orasländighetsom kan ha betydelse för utredning om brottet. FIos annan än den som skäligenkan misstänkas för brottet får husrannsakan dock ske endast om brottet harförövats hos honom eller den misstänkte har gripits där eller eljest synnerliganledning finns alt anta att man där skall påträffa föremål sora är underkastatbeslag eller erhålla annan utredning ora brottet. Husrannsakan får vidareföretas i syfte att få tag på person sora skall gripas, anhållas eller häktaseller hämtas till förhör eller inställelse vid rällen. I lägenhet som ärtillgänglig för allmänheten får husrannsakan företas även i andra fall än nuhar sagts. Sädan utsträckt rätt alt företa husrannsakan gäller ocksä lägenhet sorabrukar utgöra tillhåll för lösdrivare eller förbrytare eUer där sådant gods soraeftersöks brukar köpas upp eller las emot sora pant. Om husrannsakan förordnarundersökningsledaren, åklagaren eller rätlen. Kan husrannsakan antas bli avstor orafattning eller raedföra synnerlig olä- genhetför den hos vilken åtgärden företas, bör åtgärden inte genoraföras utanrättens förordnande annat än ora det är fara i dröjsmål. Vid fara i dröjsmål fårpolisman eller tuUtjänsteman för övrigt företa husrannsakan utan förordnande.För att söka efter egendora som kan antas vara förverkad enligt varusraugglingslagenfår polisraan eller tullljänsteraan, även ora fara i dröjsraål inte är förhanden, utan förordnande företa husrannsakan i lägenhet sora är tillgängligför allmänheten eller brukar utgöra tillhåll för lösdrivare etc. Detsamma gällermagasin, upplagsbodar och uthus. Finns anledning anta altbrott förövats som kan medföra fängelse, får kroppsvisitation företas för attsöka efter föremål som är underkastat beslag eller eljest för alt utröna orasländighetsora kan ha betydelse för utredning ora brottet. Annan än den som skäligen kanmisstänkas för brottet får dock kroppsvisiteras endast ora synnerlig anledningfinns att anta att föreraål sora är underkastat beslag skall påträffas elleratt annan utredning ora brotiet skall erhållas genora åtgärden. Om rätt attförordna om kroppsvisitation gäller i tillämpliga delar samma regler som orarätt att förordna ora husrannsakan. Vid fara i dröjsraål får polisraan eller tullljänsteraanbesluta ora kroppsvisitation. En utsträckt rätt att företa kroppsvisitationfinns i vissa faU. Förekoraraer sålunda anledning raot någon, som anträffas vidgräns-dier kustort eller ankommer till plats där förbindelse med utlandet ägerrum, att han har på sig gods som enligt varusraugglingslagen är underkastatbeslag får tullljänsteraan företa kroppsvisitation på för att söka eftersådant gods. chef för tull-, kust- eller gränsbevakning finner att det äroundgängligen nödvändigt att på någon plats skärpa tuUkontrollen avpersontrafiken till eller från utiandet raed viss lägenhet eller för viss tidryrad,kan bevakningschefen förordna all kroppsvisitation skall verkställas på densom kommer från eUer avreser lill utiandet med lägenheten eller på den somunder tidrymden koramer från utlandet till platsen eller avreser till utlandetfrån platsen. Sådant förordnande skall ofördröjligen underställas generaltullstyrdsensprövning men går Ukväl genast i verkstäUighet. Varusraugglingslagensbestämmelser om förundersökning, beslag, husrannsakan och kroppsvisitationäger enligt 21 § valutaförordningen (1959: 264, 21 § ändrad : 262)motsvarande tillämpning i fråga om olaga in- och utförsel av värdepapper ochandra betalningsmedel än växlar. Omskattebrott och smuggling finns bestämraelser i "Reichsabgaben-ordnung"(§§ 391 och följande). Det centrala skattebrottet är "Steuer-hmterziehung",undandragande av skatt. Med skatt förstås därvid även tull. Den som med uppsåtatt bereda sig eller annan skaffar sig otillbörlig skatteförraån eller uppsåtligen föranlederatt skatteinkomster undandras det allmänna straffas sålunda raed "Geldstrafe"(böter) eller raed "Freiheitsstrafe" (fängelse) och böter. Högstafängelsestraff är fera år. Högsta bötesbelopp är fera railjoner . "Steuer-hinterziehung"begår också den sora använder föremål beträffande vilka skattebefrielse ellerannan skatteförmån beviljats honom för ett ändamål sora inte motsvararändamålet med skatteförmånen, och raed uppsåt alt bereda sig eUer annan vinningunderlåter alt först i rätt tid uppge detta för skattemyndighet(tullmyndighet). "Bannbmch" är den förra av smuggling som består iatt föremål införs, utförs eller transiteras i strid raot förbud ulan alt de ivederbörlig ordning företetts vid behörig lullanstall. "Bannbruch"bestraffas sora "Steuerhinlerziehung", såvida gärningen inte soraöverträdelse av införsel-, utförsel- eller transiteringsförbud är belagd medstraff eUer "Gddbusse" (penningbelopp som åläggs i administrativ ordning)enUgt andra bestämraelser. För yrkesraässig eller organiserad srauggling eller sraugglingsom genomförs med våldsamma medel är straffet frihetsstraff i mhist tre raånader. "Sleuerhehlerei" begär den sora för egen köper, tar eraot(som pant eller eljest), döljer eller avsätter produkter eUer varor för vilkaförbrukningsskatt eller tull har undandragils eller som varit föremål för "Bannbruch".Straffskalan bestäms som för "Steuerhinlerziehung" och, ora gärningsraannenhandlat yrkesraässigl, för yrkesraässig smuggling. Oaktsamt undandragande avskall "leichtfertige Steuerverkur-zung" och ett antal andra raindreallvarliga förseelser mot skatte-och tullbeslämradserna räknas som "Ordnungswidrigkeiten"(ordningsöverträdelser) och anses inte som i egentlig mening kriminella gärningar.För dessa ordningsöverlrädelser finns endast administrativa sanktioner soraregleras i första hand genom en generell lag, "Gesetz iiber Ordnungswidrigkeiten".Lagen som gäller för en stor mängd lindrigare överträdelser inom hela samhällsorarådetföreskriver en ordningsbot, "Gddbusse" raellan fera och 1 000 . Påskatte- och tull-orarädet gäUer dock särskilda högre raaxiraibelopp. "LeichtfertigeSteuerverkijrzung" kan t. ex. medföra en bot på högst 100 000 och andraöverträdelser på området en bot på högst 10 000 . Ordningsbot åläggs av förvaltningsrayndigheteroch åklagare är ej inkopplad. Besvär kan emellertid anföras hos domstol. Vid utredning av brott raot tull- och skatteförfaltningamahar de tyska tuUkrirainalrayndigheterna och tulltjänstemannen samraa befogen-heter som polismyndigheter och polismän vid utredning av brott i allmänhet.Bestämmelser om brottsutredning och om rättegången i brottmål finns främst i "Strafprozessordnung".Motsvarighet till förundersökning enligt svensk rätt är "das Vorverfahren".Delta består antingen endast av ett utredningsförfarande under ledning avåklagarmyndighet och med biträde av polispersonal och andra tjänsteraän eller,i all? särskiltviktiga eller svåra saker, av åklagarrayndighetens utredningsförfarande jämteen därpå följande "Voruntersuchung". En "Vorunter-suchung"leds av en undersökningsdomare, "Untersuchungsrichter". Sådan domarebör noga skiljas från den doraare, "Ermittlungsrichter", soraåklagarmyndigheten raåste vända sig till vid sin utredning för att få vissaåtgärder utförda. och polisen (tullen) har inte någonbefogenhet att tvinga den misstänkte eller andra som behöver höras attinställa sig hos dem för förhör. På förordnande av domare är den raisstänkteoch vittnen eraellertid skyldiga att inställa sig inför denne. Förordnande av doraarekan åklagarmyndigheten begära. I brådskande fall får dock även polisrayndighet (tullkrirainalrayndighet)rikta sädan begäran tiU doraaren. den raisstänkte uteblir kan han häratas.Vittnen som uteblir kan dömas till böter. Hämtning av vittnen kan också ske.Under åklagarens utredning kan vittne höras under ed, om det är fara i dröjsraåleller det behövs för att få frara en för den fortsatta utredningen väsentiig,sann utsaga. Några ytterligare fall då vittne kan höras under ed förehuvudförhandlingen förekomraer, bl. a. under "Voruntersuchung". kan doraare förordna om hörande av sakkunnig. Föremål,skriftliga handlingar inbegripna, sora kan vara av betydelse som bevismedel vidutredningen eller vara förverkade får las i förvar eller på annat sättsäkerställas. Förvaras ett föremål av enskild person och läranas det inte ut friviUigt,får det tas i beslag. Vissa undantag gäller raed hänsyn till tystnadsplikt m.ra. beslag förordnar doraare. Vid fara i dröjsraål kan dock ävenåklagarmyndigheten och åklagarens biträden, i förekommande fall tulltjänsteman,göra det. Har sådant beslag skett i den enskilde partens eller hans anhörigasfrånvaro eller trots deras invändningar skall doraarens godkännande av åtgärdeninhämtas. Även försändelser under postbefordran kan enligt särskilda reglerlas i beslag. Husrannsakanoch kroppsvisitation enligt svensk rätt motsvaras i tysk rätt av "Durchsuchung"som företas för att man skall få tag på föreraål sora kan komma i fråga som förverkandeobjekteller bevismedel eller för all fä lag på den misstänkte. Förutsättningarna för "Durchsuchung"är olika beroende på om åtgärden skall företas hos den misstänkte eller ej.Hos den misstänkte får "Durchsuchung" företas ora syfiet är alt gripahonora eller om åtgärden kan antas leda tUl att bevismedel anträffas. detgäller att anträffa föremål, som är underkastade beslag, får "Durchsuchung"hos den misstänkte företas under sararaa förutsättningar sora gäller förbeslag. Behörig att förordna om "Durchsuchung" är domaren, vid farai dröjsraål åklagare eller biträdande tjänsteraän, i förekoraraande fall tullljänsteraan. "Durchsuchung" av utryraraen sora är tillgängliga för envar eller beryktade tillhåll kan polisraan (tullljänsteraan) göra på egen hand,såvida del är fara Hos annan än den raisstänkte får "Durchsuchung" ske endastora det föreligger faktiska oraständigheter varav kan slutas att den person,spår eller föremål sora eftersöks står att finna. Denna inskränkningbeträffande "Durchsuchung" hos annan än den raisstänkte gäller dock inleför utryraraen där den raisstänkte har gripits eller sora han uppsökt underförföljande eller där en person sora står under polisövervakning bor elleruppehåller sig. 14 i avtalet utfärdar behöriga rayndigheter i de avtalsslutande staternai saraförslånd de tillärapningsföreskrifter sora behövs. För del ankoraraerdet i första hand på Kungl. Maj:t att utfärda sådana tillärapningsföreskrifter.Sora fraragår av det följande behövs eraellertid för avtalets genoraförande iett par hänseenden lagstiftning som kräver medverkan. I mål och ärenden soraavser brott mot lullbestämraelserna i allraänhet läranas bistånd enligt art.3. Förutsättning för att bistånd skall lämnas är att tuUrayndigheterna i den anraodandestaten är behöriga att företa utredning i raålen eller ärendena. Dennaförutsättning lorde få förstås sä att bistånd kan påkallas även i fall dååklagare har övertagit ledningen av fömndersökningen. Enligt 13 § Iredjestycket varusmugglingslagen får åklagaren vid förundersökning anlita biträdeav tullmyndighet och uppdra åt tulltjänsteman att vidta särskild tiU undersökningenhörande åtgärd, om dess beskaffenhet tUlåter det. En motsvarande ordninggäller i . Om tullmyndighet i det andra landet harupplysningar av betydelse för undersökningen att lämna, kan dessa tUlförasutredningen genom att åklagaren uppdrar åt tullmyndighet i det egna landet attbegära bistånd av tullmyndigheten i det andra landet. Enligt art. 3 (3) skall deavtalsslutande staternas tullmyndigheter på framställning lärana varandra aUa tUlgängligaupplysningar ora förberedda eller begångna gämingar sora strider mot eller kanantas strida mot den andra avtalsslutande statens luUbesläraradser. Med"tillgängliga" upplysningar avses här endast sådana som redan finnshos myndigheten när fraraställning görs och som myndigheten kan disponeraöver. Som framgått av vad sora tidigare anförts gäller särskUda bestäraraelserför att uppgifter eller utdrag ur kriminalregister och polisregister skall kunnalämnas. Dessa bestämraelser medger inte att svensk tullmyndighet lämnaruppgifter eller utdrag som den har fått ur dessa register till utländskmyndighet och något undantag härifrån på gmnd av avtalet har inte varit avsett.Det kan tUläggas att det i och för sig inte torde möta hinder att uppgifter somtullmyndigheten har fått frara vid en utredning vidarebefordrastill utiändsk tuUmyndighet, även ora uppgifterna också skulle finnas i krirainalregistreteller i polisregister. Idetta sammanhang kan vidare nämnas att lagen (1937: 249) om inskränkningar irätlen alt utbekoraraa allraänna handlingar (sekretesslagen, ändrad senast1972: 734) som avser förhåUandet raeUan rikets rayndigheter och den enskilde iaUmänhet inle är tillämplig myndigheterna emellan. Det sagda torde gälla även iförhållandet raellan svensk och utländsk rayndighet. I fråga ora utiäranandeav uppgifter och anteckningar sora tillförts kriminalregistret ellerpolisregister gäller eraellertid särskilda bestäraraelser vars innebörd såvittnu är av intresse har berörts tidigare (jämför även 11 § första stycketsekretesslagen, första stycket ändrat : 95). När fråga uppkoraraerhuruvida allraän handling kan läranas ut till utiändsk myndighet bör dock tiUsesatt de intressen sora uppbär lagen inte åsidosätts genom att handlingen lämnasut lill utiändsk rayndighet. Enligt art. 6 skall raeddelanden sora endera avtalsslulandestaten raotlar vara underkastade sekretess i enlighet raed den raollagandestatens lag. De tyska sekretessreglerna, vars huvudprincip är alt myndighetsakter och handlingar inle är offentliga och tyska tulltjänstemän är bundna aven på tull- och skatteområdet gällande tyst-nadspUkt, torde innefattatillräckliga garantier för att svenska intressen av sekretess skyddas i de fallsom avtalet omfattar. Skulle ett väsentligt allraänt intresse kunna skadasgenom att upplysningar lämnas kan bistånd vägras raed stöd av art. 4 iavtalet. Denna artikel föreskriver näraligen alt bistånd kan vägras ora deltaskulle strida mot landets väsentliga intressen. Ifråga ora handlingar sora enUgl avtalet har översänts tiU svensk tuU-rayndighetoch handlingar som eljest tiUhör utredning som sker pä tysk begäran torde 10 §första stycket sekretesslagen (10 § ändrad : 629) få ansestillämplig och erbjuda tillräckligt skydd mol att sådana handlingar läranasut. Enligt denna bestäraraelse får sålunda handlingar rörande tullmyndighetseller åklagares verksamhet till förekomraande av eller beivrande av brott,liksom handlingar rörande användning av tvångsmedel i brottmål, ej lämnas ut,såvida det skäligen kan befaras all ett utiäranande skulle motverka brottsupptäckande eller utredningen av brottmål eller åtgärder till förekommande avbrott eller också vara menligt för rikets säkerhet eller för enskild person. Ivarje fall ora svenska bestäramelser om förundersökning och tvångsmedel görs lill-lärapUgavid utredning av brott raot tysk tuUag bör 10 § sekretesslagen anses orafattahandling sora tUlhör sådan utredning. i den anmodade staten ej har de upplysningar som begärs iframställningen ora bistånd tillgängliga skall myndigheten enligtart. 3 (4) sörja för alt de adrainistraliva och rättsliga åtgärder företas sorabehövs för att framställningen skall kunna efter-koraraas. Avser en fraraställningfrån tysk sida upplysningar eller hand- 2 1973.1 saml. lingar sora annan svensk myndighet innehar torde densvenska tullmyndigheten enligt 4 § första stycket allmänna verkstadgan (1965:600, 4 § ändrad : 408) kunna påkalla biträde av den andra myndighetenför att efterkomma framstäUningen. När tullmyndigheten påkaUar sådant biträdeför tysk myndighets räkning sker det för att uppfylla ett svenskt åtagande ochför alt svenska tullmyndigheter skall kunna erhålla bistånd i det omvända faUel. Skulle deuppgifter eller handUngar sora behövs kunna erhållas endast från enskUd person,skulle luUrayndigheten eraellertid, i avsaknad av tvångsmedel och andramöjligheter att handla raot den enskildes vilja, ofta inte kunna lämna begärtbistånd. Bortsett frän fall sora omfattas av speciell lagstiftning såsom dentidigare nämnda lagen om internationellt samarbete rörande verkstäUighet av brottraälsdorakan tvångsmedel enligt svensk rätt inte tillgripas på grund av misstanke om utiändsktbrott pä vilket någon svensk slraffbeslämradse ej är tillämplig. Från tysk sidaär raan beredd att hålla förhör och använda vissa tvångsmedel för att efterkoraraaen svensk fraraställning ora bistånd enligt avtalet. Svenskt bistånd i en raotsvarandeomfattning förutsätter att vissa bestämmelser om förundersökning rörande brottsom avses i varusraugglingslagen och ora beslag, husrannsakan och kroppsvisitationför utredning av sådant brott görs tillärapliga i fråga ora brott raot de tyskatullagarna. För detta krävs särskild lagstiftning. Bistånd i ddgivningsärenden regleras i art. 12. På fraraställningav tullmyndighet i den ena staien skall tuUmyndighet i den andra staten, med tiUärapningav där gällande lag, delge eller låta delge de handlingar somförvaltningsmyndighet utfärdar eller avlåter vid tillämpning av tulllag. Bevisom delgivning skall läranas genora ett av mottagaren undertecknat och dateraterkännande av mottagandet eller ett intyg av tullmyndigheten om lid och sättför ddgivningen. Delta innebär för svenskt vidkommande att delgivningslagen(1970: 428) och delgivningskungörd-sen (1970: 467) blir tillämpliga. Bevis omdelgivning sora har verkstäUts enligt lagen bör förses raed särskilt intyg av luUrayndigheten. I ärenden orahandräckning för indrivning läranas bistånd enligt art. 13. Sådan handräckningkan avse indrivning av fordringar på tull och annan iraport- eller exporlavgiftjärate ränta och andra biförpliktdser. Däreraot orafattar avtalet inte bötereller de särskilda avgifter som enligt tysk rätt kan åläggas i administrativordning (Gddbussen). Enligt dentidigare nämnda lagen om uttagande av utiändsk skall och allmän avgift får Kungl.Maj:t förordna dels alt utiändsk skatt eller allmän avgift skall uppbäras ochindrivas i samraa ordning sora svensk skatt eller allraän avgift, dels bestäraraavillkoren för uppbörden och indrivningen. Tullar och iraport- och exporlavgifterär i och för sig all hänföra till allraänna avgifter, men lagen och dessföregångare dvs. lagen (1935: 315) angående uttagande i vissa fall avogulden utiändsk utskyld eUer allmän avgift och lagen (1935: 316) orainförsel i avlöning, pension eller livränta för uttagande av oguldna utländska utskyldereller allmänna avgifter har inte tillämpats på avgifter som tas ut i sarabandraed införsel och utförsel av varor. De båda lagarna antogs avriksdagen i saraband med godkännande av det avtal mellan och Tyskariket angående handräckning i beskattningsärenden vartill hänvisas i det nuföreliggande avtalet om ömsesidigt bistånd i tullfrågor (prop. 1935: 242 och243, rskr 1935: 285 och 290). avtal uteslöts bl. a. tullaruttryckligen från avtalets tUlämpningsoraråde. Utiändsk stals fordringar på tuU eller annan import- ellerexporlavgift kan f. n. inte indrivas i . För att skall kunna uppfyUasitt åtagande enligt art. 13 bör Kungl. Maj:l kunna förordna att FörbundsrepublikenTysklands fordringar av nämnda slag skall uppbäras och indrivas i sammaordning som svensk tull och därmed jämställda avgifter. Även om sådana avgiftertäcks av ordalagen i lagen om uttagande av utländsk skatt och allmän avgifi, lordelagen böra ändras sä att det klarare fraragår alt den omfattar också sådanaavgifter. Vid indrivning av tysk tull och jämställda avgifter skall tUlärapasart. X och XI avtal eller de bestäraraelser sora kan koraraaalt er-sälla dessa artiklar. Artiklarna innehåller följande. (1) Exigibla beslut i beskaltningsärendenraed undantag av beslul ora kvarstad och liknande tvångsraedel skola efter frarastäUningfrån den högsta finansmyndighelen inora den ena staten till motsvarande rayndigheti den andra staien utan särskUd kostnad erkännas såsora gällande i den senarestaten och där verkställas. Dylikt erkännande skall meddelas uttryckligen. (2) De i punkt (1) angivna beslutenskola utan parternas särskilda hörande verkställas i enlighet raedlagstiftningen i den stal, inom vilken verkställigheten skall äga rum. (3) Vid fraraställningen oraverkställighet skall fogas förklaring av vederbörande myndighet i den stal,frän vars sida framställningen skett, att beslutet är exigibelt; denna rayndighetsbehörighet skall bestyrkas av den högsta finansmyndighelen i nämnda stat. (4) Såframt ej annat överenskomraesskall den handling, på grund varav verkstäUighet skall ske, lill den del deninnefattar själva beslutet vara åtföljd av översättning, avfattad ä detofficiella språket i den stat, till vilken framställningen gjorts. (5) Förklaring och bestyrkande, varorai punkt (3) förraäles, skola vara åtföljda av översättning till det officiellaspråket i den stat, lill vilken framställningen skett. Framställning om visst slag av verkställighet skall imöjligaste raån ef-lerkomraas, såframt nämnda slag av verkställighet är tiUåteti beskaltningsärenden enligt lagstiftningen både i den stat, sora gjortframställningen, och i den stat, tUl vilken framstäUningen riktals; i övrigtregleras sättetför verkställigheten och förfarandet därvid, på sätt i artikel X punkt(2) stadgas, i enlighet med lagstiftningen i den stat, tiU vilken framställningenskett. Genomden starka utvecklingen av det intemationella handelsutbytet och resandetmellan länderna har trafiken över våra gränser blivit mycket intensiv. Däsamfärdseln saratidigt ställer stora krav på snabbhet i' koraraunikationernaoch'frihet från detaljkontroll ökar svårighetema att upprätthålla en effektivgränskontroll.