prop · FW03179 · 1973-12-31 00:00:00 — Kungl.Majrts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående godkännande av avtal mellan och Finlandför undvikande ar dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst ochförmögenhet, m. m.; given . Kungl.Maj:t viU härmed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå all bifalla de förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemstäUt. Ipropositionen föreslås att godkänner ett mellan och Finlandingånget avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter påinkomst och förmögenhet samt ett tiU avtalet fogat protokoll. Efterratifikation avses avtalet och protokollet träda i kraft sedan de båda staternaunderrättat varandra om att ratifikation skett och bli tillämpat första gången,såvitt avser skatt som uttas vid källan, på inkomst som uppbärs den 1 januarinärmast efter ikraftträdandet och, såvitt avser annan skatt på inkomst ochskatt på förmögenhet, på sådan skatt som utgår på grund av taxering andrakalenderåret efter ikraftträdandet. 1 1973.1 saml. Utdragar protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , , ,. Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om godkännande av avtal mellankonungariket och republiken för undvikandeav dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet jämte etttill avtalet fogat protokoll och anför. Maj:t beslutat att avtalet mellan och Finlandför undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst ochförmögenhet jämte ett till avtalet fogat protokoll skulle undertecknas, hardessa undertecknats för del av beskickningschefen iHelsingfors. Den21 slöts mellan och ett avtal för undvikande avdubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet. Avtaletgodkändes av (prop. 1950: 19, BeU 1950: 5, rskr 1950: 20) ochtiUämpades första gången vid taxering (SFS 1950: 198 och 199). Avtaletändrades genom tilläggsavtal (prop. 1958: B 43, BeU 1958: B20, rskr 1958: B 104; SFS 1959: 20) och genom skriftväxling den 9 september1968 (SFS 1968: 517). Genom överenskommelse harfaststäUts regler om tiUämpningen av vissa bestämmelser i avtalet (SFS 1952:716). Underde har mellan samtliga nordiska länder pågått arbete med revisionav de äldre dubbelbeskattningsavtalen i syfte att anpassa dessa till deprinciper som rekommenderats av ochutveckling () och som kommit tUl uttryck i det modeUavtal som dennaorganisation färdigställde . Inom ramen för detta arbete slöts ett nyttavtal med , som godkändes av (prop. 1971:172, SFS 1972: 35). Förhandlingar om nya avtal med ochIsland har avslutats. Med inleddes avtalsförhandlingar iStock-hohn och paraferades ett påsvenska språket avfattat förslag tUl nytt avtal samt ett tiU avtalet fogatprotokoU. Texter på finska språket har sedermera utarbetats. tUlavtal och protokoll torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende sombilaga. FörslagentUl avtal och protokoll remitterades tiU kammarrätten i ochriksskatteverket. Sistnämnda myndighet har framfört vissa synpunkter på bl. a.de föreslagna bestämmelserna i art. 18 punkt 2 i avtalet vilka jag avser att taupp i samband med redogörelsen för innehållet i denna artikel. Denfinska inkomstbeskattningen företer i sina grunddrag stora likheter med densvenska. Beskattningen grundas sålunda på två allmänna inkomstskatter, nämligenden statliga inkomstskatten och den kommunala inkomstskatten. HärtUl kommer,liksom i , en allmän förmögenhetsskatt till staten. Den statiigainkomstskatten och förmögenhetsskatten regleras i en gemensam lag om statliginkomst- och förmögenhetsskatt av . som arbetar ombord på finskthandelsfartyg erlägger en särskild sjömansskatt som påminner om den svenska ochsom infördes med denna . Slutligen uttas, enligt i stort settsamma gmnder som den kommunala inkomstskatten, en kyrkoskatt till förmån för delokala församlingama av den evangeUsk-lutherska kyrkan och det ortodoxakyrkosamfundet. Fysiskapersoner bosatta i samt finska bolag och andra sammanslutningar är iprmcip oinskränkt skattskyldiga, dvs. all inkomst som förvärvas av och allförmögenhet som innehas av sådana rättssubjekt är skattepliktig. Fysiska personerbosatta utanför samt utländska bolag och andra sammanslutningar ärbegränsat skattskyldiga, dvs. skattskyldiga för inkomster med vissa undantag som härrör från och för tillgångar som är belägna där. Fysisk personanses bosatt i om han eller hans familj har sin huvudsakliga bostad däreller om han utan avbrott vistas i . Statliginkomstskatt utgår för fysiska personer efter progressiva skiktskalor. Deskattskyldiga indelas i tre skatteklasser, beroende på civUslånd och underhållav bam. Skatteklass III omfattar personer, som under inkomståret eller underminst underhålUt barn , samt aUa giftaskattskyldiga under äktenskapets tre första år. Skattesatsen varierar från 13 %för inkomst mellan 4 400 och 6 000 finska mark (FM) tUl för den del avinkomsten som överstiger 200 000 FM (en FM f.n. ca 1: ).Skatteklass II omfattar gifta skattskyldiga, som ej tUlhörskatteklass III, samt ensamstående som är och inte tiUhörskatteklass III. Skatten utgår för inkomst meUan 3 400 och 4 400 FMoch för den del av inkomsten som överstiger 200 000 FM. Skatteklass Iomfattar ensamstående skattskyldiga som ej tUlhör annan skatteklass. Skattenutgår för inkomst mellan 2 500 och 3 400 FM och för den delav inkomsten som överstiger 200 000 FM. kommunalainkomstskatten är proportionell och varierar mellan ca 12 och beroendepå utdebitering. Äktamakar sambeskattas vid taxeringen till statiig inkomst- och förmögenhetsskattmedan särtaxering gäller vid kommunalbeskattningen. Om båda makarna har inkomstav anställning, fritt yrke eller rörelse eller pension, erhåller den make somhar den lägsta inkomsten ett särskilt avdrag med 1 500 FM jämte av den delav inkomsten som överstiger 1 500 FM, sammanlagt dock högst 3 000 FM. PersonertUlhörande skatteklass III får från den statliga inkomstskatten avräkna 60 FMför varje barn . Allmänna avdrag medges vid inkomstbeskattningen förbl. a. ränta och periodiskt understöd. Vid beräkning av statlig inkomstskattmedges dessutom ett särskilt avdrag på de första 10 000 FM av inkomstav anställning eller pension och på dämäst följande belopp om 10 000 FM avinkomsten, sammanlagt således högst 3 500 FM. Liknande avdrag, men med lägrebelopp, medges personer med inkomst av fritt yrke eller rörelse. Aktiebolagär i princip underkastat s. k. ekonomisk dubbelbeskattning, dvs. den del avbolagets vinst som utdelas tUl aktieägare beskattas både hos bolaget ochaktieägaren. Den ekonomiska dubbelbeskattningen mildras dock i fleraavseenden. Sålunda är finskt aktiebolag och även finsk ekonomisk förening iallmänhet fritagna från både statlig och inkomstskatt på utdelningfrän annat finskt aktiebolag eller annan finsk ekonomisk förening. I de fallskattefrihet för utdelning enligt nyssnämnda regler inte föreligger, fårutdelnmgsmoltagaren i stället från den statliga inkomst- ochförmögenhetsskatten på utdelningen avräkna ett belopp motsvarande avutdelningen. Denna avräkningsrält är dock tillfälligt upphävd för inkomståren1972 och 1973. Slutiigen äger aktiebolag och ekonomisk förening rätt alt vidberäkning av tUl statUg inkomstskatt beskattningsbar inkomst avdraga ett beloppmotsvarande av utdelad vinst. I den mån bolagets inkomst utgörs avutdelning, som enligt tidigare nämnda bestämmelser är skattefri hos bolaget,får avdraget beräknas endast på den del av den utdelade vinsten som överstigermottagen skattefri utdelning. Den statliga bolagsskatten är proportionell meden skattesats av . Härtill kommer inkomstskatt med i genomsnitt samt kyrkoskatt , sammanlagt således i genomsnitt . Effekten avde skatteregler jag här redogjort för kan illustreras med följande exempel: Mottagenskattefri utdehiing 100 000 UtdelningtiU aktieägarna 300 000 Avdrag:40 % av (300 000100 000) = 200 000 Statiiginkomstskatt på 320 000 inkomstskatt på 400 000 Kyrkoskatt på 400 000 Deneffektiva skattesatsen på rörelsevinsten blir således i exemplet . Intillutgången av gällde, att såväl i bosatta skattskyldiga somskattskyldiga bosatta utanför beskattades med vissa undanlag i frågaom utdelning efter taxering. Fr. o. m. sker emellertid beskattningbeträffande vissa slag av inkomster, som uppbärs från av person bosattutomlands, i form av källskatt, dvs. skatt som dras av vid utbetalning avinkomsten. De inkomstslag som här avses är utdelning, ränta, vissa slag avroyalty, inkomst av anställning samt pension. Skattesatsen är förutdelning och för övriga inkomstslag. Skatten tas ut på inkomstensbruttobelopp utom i fråga om lön och liknande ersättnmg. I sistnämnda fallmedges schablonavdrag av brattoinkomsten för artister och liknandeyrkesutövare samt för andra skattskyldiga. Övriga inkomster, somförvärvas av skattskyldiga bosatta utanför , beskattas fortfarande pånettobasis efter taxering. Detsamma gäller sådan utdelning, ränta eller royaltysom förvärvas av ett utiändskt förelag genom ell fast driftställe som företagethar i . Denstatliga förmögenhetsskatten utgår efter en progressiv skiktskala förnettoförmögenhet som överstiger 25 000 FM men inte 50 000 FM och försådan förmögenhet som överstiger 500 000 FM. Slutligenbör nämnas, att finsk lagstiftning innehåller regler om skattelättnader vidinvestering i de s. k. utvecklingsområdena, huvudsakligen i norra och mellerstaFinland. Lagstiftningen är temporär och tUlämpas på skattskyldig som under åren19661975 grundar ny produktionsanläggning inom utvecklingsområde eUerutvidgar där befintlig produktionsanläggning eller förnyar sin maskinpark m.m. så att anläggnmgens produktionsförmåga eller produktionens förädlingsgradväsentiigt höjs. Skatlelättnadema utgörs av fri avskrivningsräll påanläggningstillgångarna, extra avskrivningsavdrag, förbud mot s. k.prövningsbeskattning vid kommunaltaxeringen samt frihet frånförmögenhetsskatt. ti 1973.1 saml. Deviktigaste sakliga skillnadema meUan det nya avtalet och gäUandeavtalsreglering avser utformningen av bestämmelsema om utddningsbeskatlningen,beskattningen av personer anställda i allmän tjänst och metoden för undvikandeav dubbelbeskattnmg. Angåendedet huvudsakliga innehållet i avtalet får jag anföra följande. Art. 1 och 2 anger depersoner och de skatter som omfattas av avtalet. Avtalet avses i princip skolaomfatta alla de skatter som eller tas ut i de båda staterna påinkomst och förmögenhet. Enligt art. 2 punkt 5 är skatter på lotteri- ochvadhållningsvinster samt arvs- och gåvoskatter uttryckligen undantagna frånavtalets lillämplig-hetsområde. Art. 35 innehåller definitioner av vissauttryck som används i avtalet och har utformats i huvudsaklig överensstämmelsemed modellavtal. I art. 3 förekommer dock en definition av "intemationelltrafik" som inte återfinns i modellavtalet. Definitionen har betydelse förtUlämpningen av art. 8, art. 13 punkt 2, art. 15 punkt 3 b och art. 22 punkt 3.I art. 3 har vidare klargjorts, alt uttrycken "" resp."" även innefattar den del av kontinentalsockdn till vilkenresp. stat har rättigheter enligt konvention om kontinentalsockeln.Art. 4 och 5 kan i förhållande till nuvarande avtal i vissa fall innebärasakliga skillnader. Enligt nuvarande avtal är t. ex. i fall av s. k. dubbelthemvist för juridisk person nationaliteten avgörande för hemvistet enligtavtalet men enligt art. 4 punkt 3 i det nya avtalet avgörs en sådan konflikttill förmån för den stat där den verkliga led ningen finns. Art. 621 innehållerbestämmelser om beskattningen av särskilda, inkomstslag. 6 får inkomst av fastighet beskattas i den stal där fastigheten ärbelägen. Denna princip gäller även i nuvarande avtal enligt vilketfastighetsinkomst beskattas endast i den stat där fastigheten finns. Genom altför svensk del i det nya avtalet införts den s. k. credit of tax-metoden(avräkning av skatt) för undanröjande av dubbelbeskattning gäller dock allmäntbeträffande inkomst som enligt avtalet får beskattas i att svensk skattfår tas ut om inkomsttagaren har hemvist i . Därvid skall emellertidfrån den svenska skatten på inkomsten avräknas den finska skatt som uttagils påsamma inkomst. Bestämmelserna härom finns i art. 24 punkt 3, som jag senareskall återkomma till. I fråga om inkomst av fastighet innebär dessa regler, attinkomst av fastighet i , som uppbärs av person med hemvist i ,får beskattas i med avräkning för den skatt som tagits ut i Finlandenligt art. 6. Bestämmelserna i art. 6 punkt 3 tar särskilt sikte på en iFinland vanlig form för dispositionsrätt till bostadslägenhet, nämligeniimehav av aktie i bostadsaktiebolag. Inkomst på grund av upplåtelse av sådanrätt får beskattas i den stat där bolagets fastighet är belägen. Inkomstav rörelse får enligt art. 7 beskattas i den stat där rörelsen bedrivs frånfast driftställe. Uttrycket "fast driftställe" är definierat i art.5. Om person med hemvist i driver rörelse från fast driftställe iFinland får inkomsten av rörelsen beskattas även i men finsk skatt pårörelseinkomsten skall enligt art. 24 punkt 3 avräknas från den svenskaskallen. Det bör i detta sammanhang påpekas, att de särskilda regler ombeskattning av vinst vid försäljning, förädling eller transport av virke, vilkaåterfmns i punkt 4 av slutprotokollet tUl art. 5 i nuvarande avtal, inte harnågon motsvarighet i det nya avtalet. Art, 8 innehållersärskilda regler om beskattning av inkomst av sjöfart och luftfart iinternationell trafik. Sådan inkomst beskattas endast i den stat där företagethar sm verkliga ledning. I art. 8 punkt 3 har tagits in speciella regler ombeskattning av inkomst av luftfart, som förvärvas av Scandinavian AirlinesSystem (SAS). Enligt art, 9 kanomräkning av inkomst av rörelse ske vid obehörig vinstöverflyttning tUlutlandet, exempelvis i förhållande mellan moderförelag i en stat ochdotterföretag i den andra. Artikelns första stycke samt första meningen i andrastycket överensstämmer med modellavtal. De två sista meningarna i andrastycket däremot har i sak oförändrade överförts från gällande avtal. Sistnämndabestämmelser innebär en förpliktelse för en stat att underrätta den andrastatens behöriga myndighet när fråga om omräkning uppkommer. Artikelnsbestämmelser har för svensk del betydelse vid tUlämpning av 43 § 1 mom. kommunalskattelagen(1928: 370) (43 § 1 mom, ändrad : 573). Regler om beskattning avutdelning har intagits i art. 10. Enligt nuvarande avtal får den stat varifrånutdelningen betalas (källstaten) innehålla skatt vid källan . Dennaprocentsats har i princip bibehållits i det nya avtalet (art. 10 punkt 2 förstastycket b). Om mottagaren av utdelningen är ett bolag som direkt eller indirektbehärskar av röstetalet för aktiema i det utdelande bolaget, fåremellertid skatten i källstaten inte överstiga . Skatt som tagits ut ikällstaten avräknas enligt art. 24 från den skatt som uttagits i mottagarenshemviststat. Sådana bolag som enligt bestämmelsen i art. 10 punkt 4, vilken jagstrax skall återkomma tiU, åtnjuter skattefrihet i hemviststaten för mottagenutdelning kan givetvis inte få någon skat-teavräkning. För sådana bolag, vilkai regel behärskar av röstetalet för aktiema i det utdelande bolaget,innebär således det nya avtalet en reduktion av skatten på utdelningen från 10tUl . Den nyssnämndabestämmelsen i art. 10 punkt 4 om skattefrihet för utdelning har till syfte attförhindra kedjebeskattning av bolagsvinst och ansluter tiU de regler ombefrielse från skattskyldighet som gäUer i fråga om utdelning meUan svenskabolag enligt 54 § kommunalskattelagen (54 § ändrad : 915) och 7 §förordningen (1947: 576) Bestämmelsen har i sak oförändrad överförts från gällandeavtal. I art. 10 punkt 5 behandlas faU då utdelning har verkligt samband medfast driftställe som mottagaren har i källstaten. I sådana faU gäller inte denbegränsning av skattesatsen på utdelningen i källstaten som föreskrivs i art.10 punkt 2. I stället tillämpas bestämmelserna i art. 7 om beskattning avinkomst av rörelse. Beskattningenav ränta regleras inte uttryckligen i gällande avtal, vilket med den teknikenligt vilken avtalet är uppbyggt innebär, att beskattning får ske endast i denstat där räntemottagaren har hemvist. Denna princip har bibehållits i det nyaavtalet och en uttrycklig regel därom har intagits i art. 11 punkt 1. Denskattemässiga behandlingen av ränta enligt gällande avtal har i vissa faUvållat särskilda problem. På gmnd av bestämmelser i den finska lagen ominkomst- och förmögenhetsskatt betraktas i vissa fall lån från svensktmoderbolag tiU dotterbolag i helt eUer delvis som kapitalplacering. Vidförmögenhetsbeskattningen av dotterbolaget i medges inte avdrag förlåneskulden i den mån den anses som kapitalplacering. Som en följd härav medgesinte heller vid inkomstbe-skattnUigen av dotterbolaget avdrag för ränta på dendel av lånet som anses såsom kapitalplacering. Genom en överenskommelse mellande båda staterna har särskilda, delvis mycketkomplicerade regler fastställts för beräkning av den del av moderbolagetsfordran som högst får anses som kapitalplacering (art. 2 i överenskommelsen,mtagen i SFS 1952: 716). Genom att räntan beskattats som inkomst hos detsvenska moderbolaget har ekonomisk dubbelbeskattning uppstått inom koncernen iden mån räntan inte fått dras av vid inkomstbeskattningen av dotterbolaget iFinland. Problemet har i vissa fall kunnat lösas genom överenskommelse mellande båda staternas behöriga myndigheter (på svensk sida ,tidigare riksskattenämnden). Överenskommelserna har inneburit, att räntan imoderbolagets hand betraktats som utdelning som är skattefri enligt de särskUdaavtalsregler om skattefrihet för utdelning mellan bolag som jag tidigareberört. De finska reglerna gäller endast de fall då långivaren är ettutländskt moderbolag men inte om lånet ges av ett finskt bolag. Genom ensärskild bestämmelse i punkt IIav det tUl det nya avtalet fogadeprotokollet innebär de nya avtalsbestämmelserna om förbud mot diskriminering(art, 25), att avdrag för ränta från finsk utbetalare tiU mottagare i SverigeskaU medges vid finsk beskattning i samma utsträckning som skulle ha skett, ombåde utbetalaren och mottagaren haft hemvist i , 12 föreskrivs, att royalty i regel skall beskattas endast i mottagarenshemviststat. Bestämmelsen överensstämmer med motsvarande regel i och innebär ingen förändring av vad som gäller. Nuvarande avtalimiehåller emellertid vissa bestämmelser, som begränsarrätten för utbetalaren av royaltyn att vid beskattningen erhålla avdrag förutbetalningen (se punkt 2 av slutprotokollet tiU art. 6 i avtalet samt art. 1 iden tidigare nämnda överenskommelsen , intagen i SFS1952:716). Bestämmelser av direkt motsvarande innehåll finns inte i det nyaavtalet men reglema i art. 12 punkt 4 om den skattemässiga behandlingen av förhöga royaltybetal-ningar meUan personer med intressegemenskap kan dock i viss månanses fylla samma funktion som de nuvarande bestämmelserna. Beskattningenav realisationsvinst regleras i art. 13. Punkterna 13 i artikeln motsvararOECD:s modellavtal. Hänvisningen i art. 13 punkt 2 till art. 22 punkt 3innebär, att vinst vid överlåtelse av fartyg eller luftfartyg i internationelltrafik får beskattas endast i den stat där företaget har sin verkUga ledning.Punkt 4 av art. 13 innehåller ett undantag från punkt 3 och innebär, att enstat i vissa fall kan tillämpa sin egen lagstiftning vid beskattning av vinstvid överlåtelse av aktie eller andel i bolag vars väsentliga tUlgång utgörs avfastighet. För svensk del får bestämmelsen betydelse för tillämpningen av 35 §3 mom. sjunde stycket kommunalskattelagen (35 § 3 mom. ändrad : 273).Motsvarande regel har även intagits i det tidigare nämnda nyadubbelbeskattningsavtalet med (SFS 1972: 35). Art,14 behandlar inkomst av fritt yrke och föreskriver liksom modellavtal,att sådan inkomst som regel beskattas endast i inkomsttagarens hemviststat. Omyrket utövas från en stadigvarande anordning i den andra staten, får inkomstenemellertid beskattas i denna stal lill den del inkomsten är hänförlig tillverksamhet vid denna anordning. Sker dubbelbeskattning undanröjs denna med tillämpningav bestämmelsema i art. 24. Beskattningenav inkomst av enskild tjänst regleras i art. 15. Som huvudregel gäller, altsådan inkomst skall beskattas endast i inkomsttagarens hemviststat. Om arbetetutförs i den andra staten, får dock beskattning ske där enligt bestämmelsen iart. 15 punkt 1. Även i sistnämnda fall sker dock beskattning endast iinkomsttagarens hem-vislstat under de förutsättningar som anges i art. 15 punkt2. Riksskatteverkethar anmärkt, att art. 15 enligt sin rubrik endast behandlar enskild tjänst.Verket menar, att den i punkt 1 gjorda hänvisningen till art, 19, som avseroffentligt uppdrag (allmän tjänst), därför är oegentlig och bör utgå. Jag villmed anledning av detta framhålla, att mbriken lill art. 15, liksom rubrikernatill övriga artiklar i avtalet, endast avser att ge en kort upplysning omartikelns innehåll. I punkt 1 av artikeln föreskrivs sedan, att löner, arvodenoch andra Uknande ersättningar som uppbärs av en person med hemvist i en statskall beskattas endast i denna stal, om inte arbetet utförts i den andrastaten. Uttrycket "enskUd tjänst" förekommer alltså inte iavtalstexten. Eftersom beskattningen av löner, arvoden och andra liknandeersätt- ningar,som utbetalas på gmnd av allmän tjänst, regleras genom särskilda, från art, 15avvikande bestämmelser i art, 19, är det alltså helt korrekt att i avtalstextenhänvisa tUl undantagsbestämmelserna i denna artikel. Jag föreslår därför, attbestämmelsen i art, 15 punkt 1 antas i föreliggande utformning. Särskildabeskattningsregler gäUer för anställda ombord på fartyg samt på luftfartyg iinternationell trafik. Art. 15 punkt 3 a föreskriver, att inkomst avanställning ombord på fartyg liksom enligt gällande avtal skall beskattasendast i den stat vars nationalitet fartyget har. Denna regel, som avviker frånOECD:s rekommendation, har utformats mot bakgrund av de regler förskattskyldighet till sjömansskatt som gäller enligt såväl svensk som finsklagstiftning på området. En i bosatt erlägger svensksjömansskatt enligt de regler som gäller för bosatt i (SFS 1958:542). Inkomst av anställning ombord på luftfartyg i internationell trafikbeskattas enligt art. 15 punkt 3 b endast där inkomsttagaren har hemvist. Art.15 punkt 4 innehåller regler om beskattning av inkomst som förvärvas av s. k.gränsgångare. Bestämmelsen i denna punkt kompletteras med ett förtydligande ipunkt I av det till avtalet fogade protokollet. Motsvarande bestämmelser finnsintagna i art. 15 § 4 i det nya dubbelbeskattningsavtalet med och jagfår beträffande bestämmelsernas bakgrund och innebörd hänvisa till vad jaganförde i samband med att sistnämnda avtal förelades för godkännande(prop. 1971: 172, s. 4647). Styrelsearvodenoch liknande ersättningar får enligt art. 16 beskattas i den stat där delutbetalande bolaget har hemvist. Sker beskattning även i betalningsmottagarenshemviststal, undanröjs dubbelbeskattningen med tUlämpning av art. 24. De nyareglerna överensstämmer med modellavtal men har ingen direktmotsvarighet i nuvarande avtal. 17 punkt 1 föreskrivs, att inkomst som förvärvas av professionellaartister och idrottsmän får beskattas i den stat där verksamheten utövas.Bestämmelsen utgör ett undantag från reglerna om beskattning av fritt yrke(art. 14) och av enskild tjänst (art. 15). Art. 17 punkt 2 har tillkommit föratt förhindra, alt beskattningsregeln i punkt 1 kringgås genom attersättningen för artistuppträdandet etc. utbetalas tUl annan än artisten själv,t, ex, till ett för ändamålet tUlskapat s, k. artistbolag i vilket artisten harett avgörande inflytande. Motsvarande bestämmelser finns i en rad tidigaresvenska dubbelbeskattningsavtal (se t. ex. art. 18 § 2 i det tidigare omnämndaavtalet med ; SFS 1972: 35).