prop · FW0357 · 1973-12-31 00:00:00 — Majrtsproposition nr 1973 Prop. Kuigl.Maj:ts proposition angående åtgärder för gjuteriindustrin; given Stockholmsslott . Kungl.Maj:t vill härraed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver industriärenden, föreslå att bifalla de förslag, om varsavlåtande till föredragande departementschefen hemställt, Ipropositionen läggs frara förslag ora vissa tidsbegränsade åtgärder för gjuteriindustrin.Förslagen syftar till att åstadkomraa en raer planmässig strakturomvandlinginom gjuterundustrin och att höja den tekniska kunskapsnivån inom branschen. Ipropositionen föreslås därför att gjuteriindustrin inordnasbland de branscher som orafattas av det av statsmakterna tidigare beslutade (prop,1972: 46, NU 1972: 32, rskr 1972: 195) systemet med statliga lånegarantier strukturgarantier i syfte att finansieUt underlätta företagssamgåenden, Gjuteriindustrinföreslås bli inordnad även i det löpande prograramet för omställningsfrämjandeåtgärder i form av statiiga bidrag till konsulttjänster. Detta program löper tUlutgången av /75. I samband härmed avses även resurserna för denuppsökande verksamheten i anslutning lill omställningsprograraraet bliförstärkta. För nästa budgetår beräknas för detta ändaraål . Föratt till branschens företag förmedla forskningsrön och ny telaiik föreslås enförsöksverksamhet med tekniska konsulenter. Kostnaderna förverksamheten, som föreslås inledas , beräknas för hela periodentiU , eller 300 OOd kr, per budgetår. 1 1973.1 saml Nr 57 Utdragav protokollet över industriärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsrainislern , rainistern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , , ,, , , . Chefenför industrideparteraentet, statsrådet , anraäler efler gemensaraberedning raed statsrådels övriga ledaraöter fråga angående åtgärder för gjuteriindustrinoch anför. Underperioden aprU 1971augusti 1972 genoraförde och industrideparteraenteti saraarbete en undersökning av den svenska gjuteriindustrin. Avsikten var attbelysa branschens nuläge särat bedöraa dess utveckling under första hälfien av1970-talet. Utredningsresultatet publicerades i septeraber 1972 i en av utarbetad rapport raed titeln : Nuläge,Fraratidsbedöraning, Överrapporten har efler reraiss yttranden avgivits av arbetarskyddsstyrelsen,styrelsen för arbelarskyddsfonden, (), universitetskanslersärabetet(UKÄ), (), , statens pris- och kartellnärand(SPK), koraraerskollegiura (KK), överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF),(), (),styrelsen för teknisk utveckling (STU), länsstyrelserna i , ,, , , och ,arbetsmiljöutredningen, delegationen för de mindre och medelstora förelagen, inslallatlonsbranschutredningen,melallraanufakturutredningen. (),i (LO), () ochSveriges industriförbund vilka avgivit ett geraensaral yttrande, akaderaikerscentralorganisation (), () ochSveriges hantverks- och industriorganisation (SHIO), Vissaremissinstanser har till sina yttranden fogat yttranden från andra instanser.Sålunda har LO bifogat yttrande från Svenska metallindustriarbetareförbundetoch SHIO bifogat yttrande från Svenska jäm-och raetallgjuteriers förening (SJMF).Flera länsstyrelser har bifogat yttranden från bl. a. företagareföreningarnaoch näringslivskommittéerna i resp. län. 1973: 57 3 Densvenska gjuteriindustrin omfattade 460 arbetsställen raed totalt ca 14000 anställda. Branschens salu- och förädlingsvärde uppgick sararaa år till ca1 300 railj. resp. drygt 700 railj, ler. Nästansaratliga gjuterier är belägna i södra och raeUersta raed enkoncentration lill , , och . Medhänsyn lill de i flera avseenden olikartade produktions- ochmarknadsförhållandena kan inom gjuteriindustrin tre delbranscher sär-skUjas, näraligenjäm-, stål- och raetallgjuterier. Av dessa delbranscher svarar järngjuterlernaför av branschens sysselsättning och förädlingsvärde. Det övervägandeantalet arbetsställen inora branschen återfinns inora gruppen raetallgjuterier,vilkas huvudsakliga produktion utgörs av gjutgods av koppar-, alurainiura- ochzinklegeringar. Denna senare delbransch, sora till största delen består av raycketsraå arbetsställen, svarade för av såväl sysselsättningen somförädlingsvärdet inora gjuterundustrin. De genorasnittligt avsevärt större stålgjute-riemasvarade sararaa år för av förädlingsvärdet och sysselsättningen.Branschens orafattning fraragår av följande sararaanställning. Förädlingsvärde milj. kr. mer än en gjutmetall. 470 66 110 15 140 19 Deninhemska gjutgodsproduktionen, som uppgick till närmare ,har under vuxit raycket långsamt. Särskilt markant vardelta då den för branschen genomsnittiiga produktionsökningenendast uppgick till i volym och i värde. Tillväxttaktenskiljer sig dock åt raellan olika gjulraelaller. Således var ökningstakten fört. ex. alurainiuralegeringar betydligt högre än för branschen i genorasnitt,6,i volyra och i värde. Denlåga tillväxttakten i produktionen beror i första hand på att den svenskaefterfrågan på gjutgods endast visat en långsara ökning under senare år.Förklaringen härtill är dels att den kontinuerliga höjningen av It 1973.1 saml Nr 57 1973: 57 4 gjutgodsetsprestanda rainskat åtgången i de slutprodukter där materialet ingår, dels attvissa marknader förlorats till konkurrerande material och raetoder, i förstahand tUl plast resp. svetsade eller sraidda konstruktioner. En raotsvarandeutveckling kan konstateras i flertalet andra högindustrialiserade länder. Desvenska gjutgodstillverkarna har också fått erfara en skärpt konkurrens från utiändskaproducenter. har iraportande-len av tillförseln till densvenska raarknaden ökat, i volyra räknat, från tUl . Speciellt kraftighar ökningen varit på raarknaden för maskingjutgods, näraligen från år 1960till . Densvenska gjutgodsexporten är trots en kraftig ökning fortfarandemycket begränsad och utgjorde av den producerade volymen. Gjuteriindustrinslångsamraa produktionstillväxt har åtföljts av en avsevärd rainskningav antalet företag. Således sjönk antalet gjuterier från 570 stycken tiU460 stycken , För järngjuterlerna har noterats en nedgång från 247 till153 produktionsenheter medan antalet stälgjuterier reducerats från 30 till 20stycken. Antalet nietaUgjuterier har varit i slort sett det senastedecenniet. De orafattandenedläggningarna har så gott sora undantagslöst skett bland de sraå gjuterierna.Trots detta karakteriseras branschen fortfarande av en raycket stor andel raindreföretag. Är 1970 hade sålunda av gjulerierna högst 25 anställda.Speciellt fraraträdande är småföretagsdorainansen bland raetallgjuterierna, därraotsvarande andel uppgick till . Ävenraed en relativt optiraistisk bedöraning av importutvecldingen torde densvenska gjutgodsproduktionen även i fraratiden koraraa att öka i långsara takt.Utredningen anser att en efterfrågetillväxt på är trolig förperioden 19701975. TUlsararaans raed ett antagande ora en något rainskad fraratidairaport ger detta en svensk årlig produktionsökning på . För storaproduktgrupper, bl. a. för huvuddelen av järngjutgodset för raaskinindustrinsärat stål- och tungraetallgjutgods, bedöras förbrukningen bil av sammastorlek som . För rör och rördelar finns anledning att räkna med enfortsatt minskning av efterfrågan. Men en jämfört raed oförändradårlig produktivitetsökning bedöms branschens totala arbetskraftsbehov rainska raedi genorasnitt närraare . Utredningen räknar här raed sararaautveckling för både arbetare och tjänsteraän. Takteni strukturomvandlingen påverkas också i hög grad av utvecklingen på detproduktionstekniska området. Inora gjuteriindustrin, liksora inora flertaletandra industribranscher, leder denna utveckling till en ökad mekanisering ochdärigenom ofta till en ökad optiraal företags- Prop.1973: 57 5 storlek.Enligt utredningens bedöraning koramer den ur teknisk synvinkel önskvärda gjuteristorlekenatt vara lägst för järngjutgods ilängre serier och lägst 1 500 a för korlseriegods. Flertaletsvenska järngjuterier har f. n. en produktion understigande per åroch så många som en dryg tredjedel tUlverkar under . Motsvarande förhåUandenkan konstateras i de båda andra delbranscherna. Utredningenunderstryker eraellertid att en ökad volyra raåste korabi-neras med en längredriven specialisering av produktionen för att de produktionsekonomiska fördelarnatill fullo skall kunna utnyttjas. Många svenska gjuterier uppvisar redan idagen hög specialiseringsgrad. Detta gäller bl. a. för produktionen av kokiller,rör, valsar och aducer-gods. Hos raånga förelag i branschen, inte rainst blandtillverkarna av raaskingjutgods, kännetecknas eraellertid produktionen av enbetydande splittring vad gäller produkter, serielängder, styckevikler,legeringstyper ra. Enligt utredningen är ett intensifierat saraarbetemellan de enskilda företagen, innebärande bl, a, produktbyten och gemensara raark-nadsföringvid korapletterande produktsorliraent, en viktig förutsättning för att enspecialisering skall kunna genoraföras. Utredningenkonstaterar också alt den för gjutgodsproduktionen väsentiiga raodeUtUlverkningeni stor utsträckning sker vid företag, sora genora sin begränsade storlek ochofta oraoderna produktionsutrustning dåligt svarar raot dagens krav. Motbakgrund härav anses det önskvärt att raodeUbranschens fraratida utvecklingblir föreraål för ett närraare studlura. De adrainistralivarutinerna anses vidare vara raycket outvecklade i raånga gjuteriföretag. Dettaförhållande är särskUt raarkant i de mindre företagen. Sålunda saknas inte säUansåväl förkalkylering av offerter sora efterkalkylering av erhållna order. Detlabedöras vara speciellt allvarligt i en bransch där huvuddelen av produktioneninte utgörs av standardprodukter utan sker efter specifikation från kunderna ivarje enskUt fall. Även vad avser budgetering konstateras betydande brister.Då ett rationellt utnyttjande av raoderna adrainistraliva rutiner ofta förutsätterstörre förelagsstorlekar än de sora nu finns inora stora delar av gjuteriindustrinanses det även på detta oraråde finnas potentiella saraordningsvinster. Utredningenframhåller att det för att branschen skall kunna raöta de krav sora i framtidenkomraer att ställas krävs betydande insatser vad gäller forskning ochutveckling (FoU). FoU-arbetet inora gjuteriindustrin är Uksora inora flertaletandra branscher starkt koncentrerat till de stora och raedelstora företagen.Vid sidan härav sker ett relativt orafattande kollektivt FoU-arbete vidSvenska gjuteriföreningen raed finansiellt stöd från statens sida. Utredningenanser att en successivt vidgad rara för det statiiga stödet till såväl denkollektiva som den ensldlda Prop.1973: 57 6 Den raera grundläggande gjuteriforsk-nuigen, sora f. n. i vissutsträckning bedrivs vid de tekniska högskolorna, bör enligt utredningenförstärkas genom att en professur i gjuteriteknik inrättas. Gjuteriindustrinsfraratida utveckling koraraer också på ett avgörande sätt att vara beroende avi vUken utsträckning och på vilket sätt man löser branschens arbetsmiljöproblera.I den specialstudie rörande gjuteriernas arbetsmiljö, sora utförts inora raraenför utredningen, har klart dokuraenterats att betydande problera föreligger vadgäller bl. a. buller, värme, drag och darara. Arbetet raed att reducera sådanaolägenheter komraer att ställa stora krav på såväl arbetsraUjöförbätlrandeinvesteringar i produktionsapparaten sora insatser på . De raest kostsararaainvesteringarna bedöras därvid koraraa att avse ventilationsanläggningar.Enligt utförda beräkningar stiger kostnaderna för denna typ av railjöförbättrandeåtgärder kraftigt raed fallande företagsstorlek. För ett gjuteri raed 1 000tons årsproduktion är sålunda investeringskostnaden per producerat ton gjutgodsraer än så hög som i ett gjuleri vars produktion uppgår till 10 000ton . Motbakgrund av de betydande insatser som kommer att krävas finner utredningen detönskvärt att statliga bidrag läranas till arbetsraUjöförbätlrandeinvesteringar inora gjuterierna. Man anser det vidare angeläget att staten påolika sätt stöder FoU-verksamheten på detta område. mening raedför bristen på gjuteriteknisk utbUdning på såväl högskole-sora gymnasienivå svårigheter för branschen att rekrytera kompetentaingenjörer. Vid de tekniska högskolorna ges f, n. endast korta kurser i gjuteriteknik.Den tidigare näranda professuren anses även från denna synpunkt angelägen, pågyranasienivå sker utbildningen i förra av gjuteriteknisk specialisering underfjärde studieåret på raaskinteknisk linje. Utredningen anser att en gjuteriteknisklinje inora ramen för den fyraåriga tekniska gyranasieskolan bör inrättas vid gyranasieti , Det frarahålls också sora önskvärt att det vid sarama skolainrättas en tvåårig utbildning för gjuteritekniker. Slutligenföreslår utredningen att fortbildningskurser för förmän anordnas och att kursprograraraetvid i kompletteras raed gjuterimekaniskutbildning särat kurser för raodell-snickare och metallraodellraakare. Flertaletreraissinstanser uttrycker stor tillfredsställelse över alt gjuteriindustrinsförhållanden blivit föreraål för en grundlig undersökning. De remissinstansersom uttalat sig rörande branschens framlida utveck- Prop.1973: 57 7 ling delar också i huvudsak utredningens bedömningar ochslutsatser. Några remissinstanser anser dock att prognoserna rörandeden framtida produktionsutvecklingen är alltför optimistiska. Såväl metaUmanu-fakluruiredningensora anser således att den framtida importkonkurrensentroligen har underskattats. Vad avser strukturomvandlingen i branschen har enligt ÖEFden fraratida nedläggningstakten troligen underskattats. Från beredskapssynpunktutgör den orafattande nedläggningen av anläggningar ett allvarligt problera dåden frärast drabbar de mindre gjuterierna vilka är speciellt lämpade för denökade korlserieproduktion sora aktualiseras i ett beredskapsläge. raenar alt den fraratida nedläggningstakten underskattatsdå raånga företag i branschen har en dålig lönsarahet vilket raedförsvårigheter att finansiera bl. a. nödvändiga miljöförbättrande och produktivitetshöjandeinvesteringar. SJMF anser att den optimala gjuteristorleken överskattatsav utredningen. Enligt föreningens raening raåste de raindre servicegjuteriernabedöraas efter andra grunder än de större gjulerierna raed produktion i långaserier. Denna åsikt delas av . Enligt TCO.s raening har utredningen underskattat denframtida minskningen av antalet tjänstemän inora branschen. Den ökade användningenav datorer för processtyrning och produktionsplanering talar för att antalet tjänsteraäninora gjuteriindustrin koraraer att rainska kraftigare än vad sora föratsetts, Arbetarskyddsslyrelsen har i vissa frågor inora arbetsrailjöorarådeten från utredningen avvikande raening. a. har silikosriskerna i sarabandmed press- och kokillgjutning särat vid användning av olivinsand enligtstyrelsens raening underskattats. Länsstyrelserna i Norrlandslänen frarahåller att dennuvarande koncentrationen av gjuterundustrin till södra och raeUersta Sverigeär otUlfredsställande, i föreslår att det framtidabehovet av gjutgods inora norrländsk verkstadsindustri görs till föremål för ennärmare undersölaiing. i har bedörat behovetav ett järngjuteri för närservice till länets verkstadsindustri vara såpåträngande alt en speciell arbetsgrupp tillsatts för att studeraförutsättningarna för en etablering av ett järngjuteri i länet. Enligtlänsstyrelsen i fmns inora länet goda förutsättningar för etableringav såväl ett stort gjuteri raed ett specialiserat sortiment sora en raindreenhet raed raera diversifierad produktion. Åtgärder för att påverka branschens utveckling konstaterar att lönsaraheten inorasvensk industri visat en fallande trend. På grundhärav har bl. a. företagens kapitalanskaffning försvårats eller omöjliggjorts.De Prop.1973: 57 8 branschutredningarsom fraralagts visar alla på geraensararaa problem, som sararaanhängermed denna allmänna lönsamhets-försämring. Enligt organisationernas uppfattningkan branschspecifika åtgärder inte nå avsedd effekt, ora inle den aUraänna lönsarahetsutveck-lingenförändras till det bättre. LOpåpekar att utredningen inte innehåller konkreta förslag utan närmast kan karakteriserassom en probleminventering. Mot bakgrund härav föreslår LO att en arbetsgrupp tUlsättsmed uppgift att utvärdera utredningen och bedöraa huruvida behov av statligastödåtgärder föreligger. Om ett sådant behov finns bör arbetsgruppen utarbetaett förslag till åtgärdsprogram. LO framhåller vidare att restriktivitet böriakttagas vad gäller statligt stöd tUl stagnerande branscher. I ettövergångsskede kan det dock vara motiverat raed begränsade statliga insatserunder förutsättning att initiativ tas även från branschens sida för att pålång sikt tiygga sysselsättningen. Svenskametallindustriarbetareförbundel frarahåller att ett branschråd för gjuteriindustrinbör inrättas i anslutning till det nya industriverket. Rådet, sora bör vara sararaansattav representanter för gjuteriföretagen, de anställda och statsraakterna, bör hatill uppgift att fortlöpande följa utvecklingen inom branschen samt diskuteraoch föreslå de näringspolitiska åtgärder som behöver vidtas.Metallindustriarbetareförbundet anser vidare att en plan för ökad saraverkan raellangjuteriföretagen bör utarbetas av branschorganisationerna. Detla är särskiltviktigt när det gäUer produktbyten, raarknadsföring, administration ochinvesteringar. En sådan plan bör ligga till grund för de ekonoraiska insatser statsraakternakan behöva göra för branschen. En form av statliga stödåtgärder för attåstadkomma den nödvändiga samverkan raellan företagen är enligt förbundet attgjuterier i likhet raed förelag inora vissa andra branscher ges raöjligheteratt få statliga länegarantier (strukturgarantier). Uppfattningenatt gjuteriindustrin bör inkluderas bland de branscher sora kan erhållastatliga strukturgarantier och särskilt oraställningsstöd i förra av bidrag förundersökningar rörande förutsättningar för företags-saragåenden framförs avlänsstyrelsen i och SIFU. Även delegationen för de mindre ochmedelstora företagen anser att dylikt stöd bör övervägas. Någraremissinstanser berör de problem sora härrör från gjuteriföre-tagens oftabristfälliga adrainistrativa rutiner. SJMF frarahåller att det mot bakgrund avden dåliga lönsamheten i branschen är beklagligt alt konstalera att företagens kalkylerlngsrutinerär svagt utvecklade. Detta visar att behovet av utbildning och inforraation pådet ekonoraiska området är slort. Detta gäUer såväl mindre sora störreföretag. Uppfattningen att adrainistrativa kunskaper i större orafattning raåstetillföras förelagen delas av Svenska metallindustriarbetareförbundel.Utbildning 1973: 57 9 av företagsledare är enligt förbundet en nödvändig del ien aktiv branschpolitik. Ett på så sätt förbättrat kunnande skulle kunna bidratill förbättrad lönsarahet inora branschen och tUl en ökad förståelse för behovetav saraverkan raellan företagen. SIFU anser att behovet av fortbildningsinsatserklart framgår av utredningen och föreslår att SIFU får i uppdrag att isamarbete raed bransch- och personalorganisationerna genoraföra ett fyraårigt utvecklingsprograra.Insatser på ulbUdningsora-rådet bör därvid inta en fraraträdande plats. Det allraännabehovet av ett intensifierat FoU-arbete inora det produktionstekniska orarådetvid branschens förelag och saraarbetsorganisationer understryks av flera reraissinstanser.Svenska metaUinduslriarbe-tareförbundet har uttalat sig för ell ökat statligtstöd till denna verksarahet. STU frarahåller att raan i prograraraet för behovsorarådetproduktionsteknik speciellt angivit gjuteriteknik, varför stödraöjligheter härföreligger för väl underbyggda utvecklingsprojekt från enskilda industrier ochindustrigrupper. STU konstaterar dock att det under innevarande budgetårhittills inte funnits några projekt av gjuteriteknisk art för behandling.Projekt raed helt ny teknik i produktionsprocessen eller nya produkter för gjuteriteknisktillverkning, sora bedöms kunna förändra situationen i branschen till detbättre, skulle STU ulan tvekan prioritera. Flera reraissinstanser uttalar sig för en professur i gjuteriteknik.Enligt UKÄ koraraer denna fråga att behandlas i saraband raed arbetet raed ärabeletsförslag tUl anslagsfrarastäUning för /75, IVF frarahålleratt gjuteriemas ofta ringa storlek ulgör ett problera då det gäller att spridakunskap ora gjorda erfarenheter i forsknings-och utvecklingsarbetet och att orasättadera i praktisk verksarahet, IVF vill därför understryka vikten av att en personliguppsökande, inforrae-rande och rådgivande verksamhet tillskapas för de mindreoch medelstora företagen i branschen. Denna åsikt delas av iJönköpings län, som anser att förulsällningama bör prövas för att försöksvisinrätta en teknisk konsulenttjänst inom gjuteriindustrin på sararaa sätt sora inoraden träbearbetande industrin. Enligt bör raot bakgrund av gjuterikoncentrationentill denna del av landet och av att en stor del av branschensforskningsresurser finns samlade hos Svenska gjuterif öreningen i ensådan konsulent lämpligen placeras vid företagareföreningen i . Utredningensförslag ora statliga bidrag till investeringar för att förbättra arbetsrailjöninora gjuterierna behandlas av flera reraissinstanser. Arbetarskyddsslyrelsenanser att kostnaden för en god arbetsmiljö raåste ses sora enproduktionskostnad och att denna i princip bör bäras av företagen. Dettahindrar inte att statliga stödåtgärder kan vara raotive-rade för viss branscheller visst företag, sora i ett utsatt läge drabbas av stora kostnader för t,ex. nödvändig upprustning av arbetsrailjön, Mo- 1973: 57 10 tiven för sådana insatser bör eraellertid enligt arbetarskyddsslyrelsenvara sysselsättningspolitiska eller näringspolitiska och bidrag lämnas inora raraenför de stödåtgärder sora företas raot bakgrund härav. Dessa uppfattningar delasav arbetsmiljöutredningen. i raenar att det i ochför sig är tveksamt ora staien bör ge bidrag till en speciell bransch för detlaändaraål. Med hänsyn bl, a, tiU att utländska gjuteriföretag ofta raöter lägrekrav än motsvarande svenska företag vad gäller arbetsmiljön bör dock enligtlänsstyrelsen lärapligheten av bidrag prövas i detta fall. Enligt Svenska metalUndu-slriarbetareförbundeisraening kan branschens behov av kapital för ar-betsmiljöförbällrandeinvesteringar inte täckas internt. Finansiella insatser från statens sida börkunna ske i förra av riskkapital. Reraissinstansernas inställning till förslaget ora ökatstöd tUl FoU-arbete inora arbetsrailjöorarådet är genoragående positiv.Arbetarskydds-styrelsen anser sålunda att detta är ett område där statligt stödi första hand kan vara motiverat. konstaterar attgjuteriindustrins behov av FoU-insatser på arbetsrailjöorarådet är betydande.Styrelsen är för sin del inte fräraraande för alt stödja denna typ av verksarahet.Man efterlyser dock en av förelagen utförd systeraalisk genoragång av miljöfrågomasamt en plan i vilken raålen för den railjöförbättrande verksaraheten anges raeden angelägenhelsgradering av de åtgärder som erfordras. Enligt styrelsensmening karakteriseras branschens verksarahet på arbetsrailjöorarådet i dagensläge av relativt sporadiska insatser som görs först när problemen blir akuta. STUanser att FoU-projekten på arbetsrailjöorarådet ofta är av den art att de lärapligensamordnas och organiseras kollektivt. Härigenom möjliggörs tids-ochkostnadsbesparingar. STU avser dock att även stödja enskilda in-dustrianknulnaproduktutvecklingsprojekt med miljöteknisk inriktning. Vad gäller ökade utbildningsinsatser inora raraen för gyranasieskolanär raeningarna delade bland remissinstanserna, Allraänt positiva till en ökningär bl, a, AMS, SIFU och i . Länsstyrdsenunderstryker att utbildningen ifråga i enlighet raed förslaget bör förläggastill , i vill för sin del uttala enviss tveksamhet beträffande en utbyggnad av gymnasieskolan i , Dennautbildningsfråga och lokaliseringen av nya utbildningsformer bör enligtlänsstyrelsen övervägas raed beaktande av bl, a, det fraratida behovet avyrkesarbetare inom gjuterUndustrin, TCO ställer sig avvisande till att de aktuellautbildningslinjerna inrättas.