prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — Genombestämmelserna i denna paragraf jämställs med fastighet annan egendom som kanha del i samfäUighet och med fastighetsägare vissa innehavare av nyttjande- ochförvaltaingsrätt. Promemorieförslaget.Enligt 2 § förslaget till anläggningslag skall gemensamhetsanläggning kunnainrättas till förmän inte bara för fastighet utan också för inskriven tomträttoch grava samt, om det är ändamålsenligt, för byggnad och annan anläggning påofri grand. Till förmån för gmvegendom kan enligt 14 kap. 2 § JB också upplåtasservitut. Det är enligt promemorian uppenbart att alla som har del i ensamfällighet också skall delta i förvaltningen av den. Denna princip kommer tUluttryck i första stycket av förevarande paragraf. I andra stycket anges attden som innehar fastighet på grund av testamentariskt förordnande utan att äganderättentillkommer någon skall anses som fastighetens ägare. En liknande bestämmelse ominnehavare av fastighet med fideikomissrätt bör, anförs det i promemorian, tasupp bland övergångsreglerna. Motsvarighet tUl de nu nämnda föreskrifterna finnsi 1 § LGA. Delaktighet i samfällighetenligt 1 § 1 eller 2 kan endast tillkomma fastighet. Med hänsyn till att entomträttshavares rätt alt pä andra sätt disponera den upplåtna fastigheten fögaskiljer sig från en ägares anses tomträttshavare böra likställas med ägareockså såvitt avser förvaltningen av sådan samfällighet som nämnts.Fastighetens ägare har givetvis också intresse av att samfälligheten förvaltaspå ändamålsenligt sätt. Onödiga komplikationer skulle emellertid uppstå, omfastighetsägaren och tomträttshavaren gemensamt skulle företräda fastighetenvid förvaltningen. Som regel torde fastighetsägarens intressen sammanfalla medtomträttshavarens. Eftersom den sistaämnde har ett mera intresse avden löpande förvaltningen, bör han enligt promemorian ensam företrädafastigheten. På gnmd härav har i tredje stycket föreskrivits att innehavare avtomträtt i fastighet som har del i samfällighet enligt 1 § 1 eller 2 skall vidtillämpningen av lagen anses som delägare i fastighetsägarens ställe. Remissyttrandena.Enligt torde varken servitut eller annan särskild rättighet somavses i 1 § första stycket 3 kunna upplåtas till förmån för byggnad och annananläggning. Hovrätten anser därför att 3 § första stycket bör ändras så, att hänvisningentill 1 § 3 avser bara tomträtt och gruva. iVästernorrlands län framhåller att jordavsöndringar ofta i grundavhandlingarnatiUagts viss rätt till stamfastighetens andel i samfällt fiske. Som regelinnefattar sådan servitutsupplåtelse bara en del av stamfastighetens helafiskerätt. I 2 § lagen om fiskevårdsområden är det klart uttryckt att sådanservitutshavare skall i fiskerättsägarens ställe anses som delägare ifiskevärdsområdet till den del som belöper på hans fastighet. I promemorianutesluts inte att fiskeservitutshavama skall ha en liknande ställning enUgtförvaltningslagen men ett förtydligande skulle vara värdefullt. Föredraganden.Med anledning av remissyttrande vill jag påpeka att rättighet somavses i 1 § första stycket 3 i vissa faU kan tvångsvis upplåtas till förmån förbyggnad och annan anläggning, t. ex. enligt 49 § departementsförslaget tUlanläggningslag. Hänvisningen 1 första stycket av förevarande paragraf bördärför utformas på sätt som skett i promemorieförslaget. Länsstyrelseni önskar ett förtydligande beträffandefiskeservitutshavares ställning. Enligt min mening saknas anledning attbehandla innehvare av servitut avseende rätt tiU fastighets andel i samfälltfiske på annat sätt än rättighetshavare i alhnänhet vid förvaltning avsamfällighet. Sådan servitutshavare bör alltså inte, såsom skett i lagen omfiskevårdsområden, tUlerkännas ställning som delägare även om han har exklusivrätt att utnyttja upplåtarens andel i det samfällda fisket. TUläggas bör dockatt fiske som hör till flera fastigheter gemensamt och som är skilt frånäganderätten till vatten och grund utgör särskUd samfällighet (se 1 kap. 3 och4 §§ FBL). Har avsöndrad eller avstyckad fastighet tiUagts stamfastighetenshela andel i sådant fiske eller viss del därav, torde den avsöndrade elleravstyckade fastighetens ägare böra anses som delägare i samfälligheten (jfrprop. B 665). Departementsförslagettill anläggningslag öppnar i 2 § möjUghet att ansluta naturreservat ellernationalpark till gemensamhetsanläggning. Vidare skall enligt 3 § förslaget somägare av naturreservat eller nationalpark anses den som förvaltar reservateteUer parken. De nämnda bestämmelsema kräver motsvarigheter i lagen omförvaltning av samfälligheter. I förevarande paragraf har därför i förstastycket tillagts att lagens bestämmdser om fastighet äger motsvarandetUlämpning på naturreservat eller nationalpark. Till andra stycket har fogatsen ny punkt motsvarande 3 § andra punkten anläggningslagen. Paragrafeninnehåller en allmän föreskrift om de förvaltningsformer som lagen erbjuder. Iparagrafen skiljs mellan begreppen delägarförvaltning ochför-eningsförvaltning. innebär att delägama direkt, dvs.utan att använda sig av en särskild organisation, förvaltar samfälligheten.Föreningsförvaltning i sin tur förutsätter att delägarna i enlighet med lagensföreskrifter bUdat ett särskUt rättssubjekt (samfällighetsförening) för att handhaförvaltaingen. Någraytterligare förvaltningsformer tillåter inte lagen. Det är sålunda uitemöjligt att anförtro förvaltningen åt ett aktiebolag eUer en ekonomisk föreningannat än som ombud för delägama eller samfällighetsföreningen. Iparagrafen meddelas vissa särbestämmelser för det fall att avstyckning sker avmark som förvaltas enligt lagen. Promemorieförslaget.I promemorian framhålls att sådan samfällighet som avses i 1 § 1 eller 2 kan ilikhet med annan mark bli föremål för fastighetsbUdningsåtgärd. a. kansamfälligheten eller del av den avstyckas (jfr 10 kap. 2 § FBL). Sker sådanavstyckning utan att överlåtelse skett av styckningslotten, kommer dennaliksom hittUls att ägas gemensamt av delägarna i samfälligheten. Om ingasärskilda bestämmelser meddelas, skulle emellertid den sakrättsligaanknytningen till delägarnas fastigheter brytas och den nybUdade fastighetenbli underkastad andra förvallningsregler än samfälligheten. Enligt gällande rättmedför avstyckningen de rättsverkningar som angetts. Detta har visat sigmedföra avsevärda praktiska olägenheter, anförs det i promemorian. Det ärangeläget att man undviker dessa för framliden. På grund härav har iförevarande paragraf föreskrivits att fastighet som bUdas på sätt angettsskall förvaltas som samfällighet enligt förvaltningslagen och att den andel ifastigheten som tillkommer delägare i den ursprangliga samfälligheten inte fårskiljas från äganderätten till delägarfastigheten. Vidare har i 56 § förstastycket tagits upp en bestämmelse som tar sikte på det fallet att densamfällighet som helt eller delvis avstyckas förvallas avsamfällighetsförening. Bestämmelsen innebär att den nybildade fastighetenautomatiskt skaU faUa under föreningens verksamhetsområde. Genomdenna specialreglering kommer samma förvaltningsform att bli tillämplig påsamfälligheten och den nybildade fastigheten, heter det vidare i promemorian.Som regel torde också kretsen av delägare i de båda förvaltningsobjekten kommaatt sammanfalla. Om samfälligheten efter avstyckningen undergårfastighetsreglering kan dock olikhet i fråga om delaktigheten uppstå. I så faUblir bestämmelserna i 60 § tUlämpliga. Under de villkor som anges i lagen kanförsäljning eller inteckning av fastigheten komma i fråga. Remissyttrandena.Hovrätten över och anmärker att promemorieförslaget inte gör detmöjligt att låta de förändringar i fastighetsindelningen som övergårddägarfastigheterna återspeglas i ägarförhållandena beträffande "samfällighetsfastigheten".Enligt hovrätten skulle det otvivelaktigt fylla praktiska behov, om man öppnademöjlighet att överlåta andel eller del av sådan till annan ddägarfastighet.Även fastighet som nybUdas av mark tillhörande ddägarfastighet bör få möjlighetatt förvärva andel i samfällighetsfastighet. 26 1973.1 saml. Föredraganden.Paragrafen har utan sakliga ändringar förts över från promemorieförslaget. Avbestämmelsen i andra punkten följer att fastighets andel i en från samfäUdmark avstyckad fastighet liksom andel i samfäUighet automatiskt ingår iöverlåtelse av delägarfastigheten. Lagfart på ddägarfastighet omfattar ocksådess andel i fastighet av nu ifrågavarande slag. Hovrätten över ochBlekinge tar upp frågan om inte möjlighet bör öppnas att till ägare av annanddägarfastighet eller fastighet som nybUdats av mark från ddägarfastighetöverlåta andel i fastighet som bildats genom avstyckning av samfälld mark. Ensådan överlåtelse skulle emellertid enligt 4 kap. 8 § första stycket JB ledatill att ett samäganderättsförhållande uppkom mellan anddsförvärvaren ochövriga delägare i fastigheten. Detta skuUe helt strida mot syftet medbestämmelsema i förevarande paragraf. Om man vUl tUlgodose hovrättens önskemål,måste möjlighet öppnas att genom fastighetsbildningsåtgärd överföra andel i denavstyckade fastigheten från en ddägarfastighet tUl en annan. Detta skulleemellertid föratsätta ändringar i FBL som tUl sina verkningar är svåra attöverbUcka och som därför kräver ingående överväganden. Vidare synes detpraktiska behovet av en sådan lagändring inte vara särskUt stort med hänsyn tUlatt avstyckning av samfälld mark i första hand torde ske som ett led i enplanerad avhänddse av marken. Jag anser därför att promemorieförslaget f. n.bör godtas. Om förslaget skulle visa sig medföra praktiska olägenheter, fårfrågan om behövliga lagändringar tas upp i lämpligt sammanhang. Paragrafenuttrycker huvudbestämmelsen om samfällighetsförvaltning direkt av delägamasjälva. I paragrafen anges endastatt delägarna vid delägarförvaltning gemensamt bestämmer över samfälligheten.Regeln innebär att delägarna så länge enighet råder mellan dem har full frihetatt bestämma om förvaltningen. De kan alltså avvika frän vad som bestämts omsamfälligheten vid förrättning. Givetvis är de underkastade bestämmelser sommeddelats i andra författningar om skydd för allmänna intressen o. d. I frågaom möjligheten att överlåta samfälld mark gäller exempelvis de begränsningarsom föreskrivs i JB och FBL. Paragrafeninnehåller bestämmelser om rätt för delägare i samfällighet att begäraförordnande av sammanträdesledare för att få tUl stånd majoritetsbeslut iförvaltningsfråga. Promemorieförslaget.Av skäl som redovisats i avsnitt 3.4.4 bör enligt promemorian, när oenighet iviss förvaltningsfråga uppkommer vid delägarförvaltning, frågan kunna tas upppå sammanträde mellan delägarna och avgöras genom majoritetsbeslut. 716 §§innehåller bestämmelser om sådant sammanträde. Somframgår av avsnitt 3.4.5.3 föreslås i promemorian, att varje delägare isamfällighet skall ha rätt att kräva att samfäUighetsförening bildas.Föreningen kommer att kunna ges en enkel organisation när så anses lämpligt. Ipromemorian framhålls att det i allmänhet torde vara fördelaktigt fråndelägarnas synpunkt att ett fast forum för gemensamma beslut och ett särskiltverkställighetsorgan etableras. När oenighet uppkommer mellan delägarna, bördet normala därför vara att en samfällighetsförening bildas. Bestämmelserna i716 §§ torde därför böra få ett ganska begränsat tillämpningsområde. Reglerom sammanträde för att få tUl stånd beslut om tillfälliga förvaltningsåtgärderfinns f. n. i 6 och 7 §§ bysamfällighetslagen, påpekas det vidare ipromemorian. 6 § avser beslut om samfälld ägas användning genom brakande fördelägarnas egen räkning eller genom utleg-ning. I motiven föratsätts paragrafenkomma till användning särskUt beträffande mindre värdefulla ägor där enregelbunden förvaltning är överflödig eller inte kan genomdrivas. Enligt 7 §bysamfällighetslagen kan delägarna besluta om avhänddse av samfälld äga. Detär enligt promemorian inte lämpligt att man i den nya lagen anger vissa typerav förvaltningsåtgärder som skall kunna avgöras vid sammanträde med delägarna isamfällighet. En smidigare lösning torde vara att det i varje särskilt fallgörs en bedömning om den ifrågasatta åtgärden är av sådan beskaffenhet att denbör genomföras utan att föreningsförvaltning anordnas. Densålunda angivna förutsättningen har kommit tUl uttryck i förevarande paragraf.Om villkoret är uppfyllt, skall enligt paragrafen fastig-helsdomstolen påbegäran av delägare förordna sammanträdesledare. En sådan begäran fär enligtpromemorian anses utgöra en presumtion för att oenighet har uppkommit blanddelägarna. Någon utredning härom bör således inte krävas. Vid sin prövning avärendet har domstolen att bedöma om det är lämpligt att åtgärden kommer tUlstånd ulan att en permanent förvaltningsorganisation inrättas. Denna bedömningmåste givetvis ske mot bakgrund av samfällighetens omfattning och beskaffenhet.Större samfälUgheter enligt anläggningslagen torde ha bebov av ensådan organisation. Detsamma gäller mera betydande samfälligheter enUgt FBLsom utnyttjas kontinuerligt, exempelvis gemensamhetsskogar. Förordnande avsammanträdesledare torde som regel inte heller böra meddelas, om det kan antasatt den aktuella åtgärden kräver insatser för verkställighet eUer ger upphovtUl fortlöpande medelsförvaltning. Detpåpekas i promemorian att delägares begäran om förordnande avsammanträdesledare skall handläggas enligt lagen om handläggning avdomstolsärenden. Det åligger enligt 2 § andra stycket denna lag sökanden att iansökningen ange de omständigheter som fordras för att fastighetsdomstolenskall kunna fullgöra sin prövningsskyldighet enligt förevarande paragraf. Omansökan tas upp till prövning, skall den delges övriga delägare i samfälligheten.Tillämpning av bestämmelserna om kungördseddgivning i 16 § delgivningslagen kandärvid komma i fråga. Som påpekats i avsnitt 3.4.4 kan domstolen med stöd av 4§ tredje stycket lagen om handläggning av domstolsärenden interimistisktförordna om samfällighetens förvaltning när förhållandena påkallar det. Några särskilda krav påsammanträdesledaren uppställs inte i 7 §. Det anses emellertid ligga i sakensnatur att han bör inta en fristående ställning i förhållande till sakägarnaoch att han bör ha vana att leda förhandlingar. Enligt 8 § åligger detsammanträdesledaren att utreda vilka som är delägare i samfälligheten. Givetvisbör det tUlses att den som förordnas har tiUräckliga kvalifikationer attfullgöra denna uppgift. Har sökanden föreslagit viss person, torde han i förstahand böra komma i fråga för uppdraget, om han är lämpad för det. Kravet påopartiskhet måste uppenbarligen alltid upprätthållas, understryks det i promemorian. Föredraganden.Med anledning av vad som i promemorian anförs angående tUlämpningen av 4 §tredje stycket lagen om handläggning av domstolsärenden vUl jag framhåUa attdomstolen knappast kan i interimistisk ordning vidta åtgärder som är meravidsträckta än de som domstolens slutliga prövning avser. Eftersom ärendeenligt förevarande paragraf endast angår förordnande av sammanträdesledare,vilken inte skall ha några självständiga befogenheter med avseende på samfällighetsförvaltningen,synes domstolen inte kunna med stöd av angivna bestämmelser förordna omsamfällighetens förvaltning i avbidan på ärendets slutiiga avgörande. I vissasituationer torde man emellertid behöva ha en möjlighet att vidtainterimistiska åtgärder beträffande samfällighetens förvaltning.Bysamfällighetslagen innehåller i 9 § andra stycket en bestämmelse som öppnarsådan möjlighet. En bestämmelse om interimistiska åtgärder bör alltså enligtmin mening införas i lagen om förvaltning av samfälligheter. På grand av det anfördahar i departementsförslaget lagts ett nytt andra stycke till förevarandeparagraf. Enligt den nya bestämmelsen får domstolen, sedan fråga om förordnandeav sammanträdesledare väckts, föranstalta om de åtgärder som krävs för attsammanträdet med delägama inte skall förfela sitt syfte. Söm föratsättning försådana åtgärder skall gäUa att synnerUga skäl föreligger. TUl de åtgärder somkan vidtas hör bl. a. att förordna god man som skall förvalta samfällighetentill dessdelägama genom lagakraftägande beslut vid sammanträde enligt första stycket haravgjort den aktueUa förvaltaingsfrågan. Till god man torde böra förordnas sammaperson som förordnas till sammanträdesledare, om inte detta av speciella skälär olämpligt. mannens förvaltning bör givetvis inte sträcka sig längre änsom är nödvändigt för att ddägarsammanträdet inte skaU bli meningslöst. Ävenandra åtgärder än godmansförordnande skall kunna vidtas av domstolen, t. ex.avverknings- eller täktförbud. En förutsättning för att domstolen skall la uppfråga om interimistiska åtgärder bör naturligen alltid vara att delägareframställer yrkande därom. Klart är också att domstolen skall upphäva sittförordnande om sådana åtgärder, när de skäl som uppburit förordnandet intelängre föreligger. Iparagrafen åläggs sammanträdesledaren viss utredningsskyldighet. Promemorieförslaget.Innan sammanträde kan komma till stånd och omröstning kan ske för fattande avbeslut i förvaltaingsfråga, måste uppenbarligen klarhet vinnas vilka som ärdelägare i samfälligheten, anförs det i promemorian. I denna paragrafföreskrivs därför att sammanträdesledaren skall utreda denna fråga. Några föreskrifter om hurutredningen skall gå till lämnas inte i lagen. Sammanträdesledaren har dockenligt promemorian självfallet att i första hand hålla sig tUl de officiellakälloma: fastighetsregister, förrättningsakter, fastighetsböcker,taxeringslängder osv. I övrigt får han laga efter läglighet, t. ex. hänvändasig till kända delägare med förfrågningar vilka ytterligare delägare som kanfinnas. Den som uppges vara delägare utan att detta bekräftas av de officiellakälloma bör anmodas att genom företeende av åtkomsthandlingar eller på annatsätt styrka delägarskapet. Fullständig klarhet om delägarförhållandena kangivetvis inte alltid vinnas. I de närmast följande paragraferna finns därför vissabestämmelser till skydd för okända delägare. Remissyttrandena.Efter mönster från 8 § lagen om fiskevårdsområden föreslår iVästernorrlands län att sammanlrädesleda-ren skall bestämma andelstalet förvarje delägare i de fall då delaktigheten är oklar. Föredraganden.Departementsförslaget stämmer helt överens med promemorieförslaget. Ibestämmelsen att utredningen skall avse frågan vilka som är delägare isamfälligheten måste anses inbegripet att också andelarnas storlek skallutredas. Denna har betydelse t. ex. för betalningen av sammanträdeskostnadernaenligt 16 § och inte minst för rösträtten, om omröstning skall ske efteranddstalsmetoden. intebestämts vid samfällighetens bildande eller vid senare förrättning, fårdelägama anses ha lika stora andelar i samfälligheten. Enligt min mening bördet däremot inte komma i fråga att ålägga sammanlrädesleda-ren att meddela förframtiden bindande beslut om delaktigheten, eftersom det här inte är fråga omatt tillskapa en ny gemensamhetsbildning såsom fallet är vid bildande avfiskevårdsområde. Paragrafenreglerar frågan om kallelse till ddägarsammanträde. Promemorieförslaget.Första stycket innehåller bestämmelser om utfärdande av kallelser. I promemorianframhålls att bestämmelserna har utformats efter förebild frän bestämmelserna i4 kap. 18 § FBL om kallelse till första sammanträdet underfastighetsbildningsförrättning. Till en början fastslås att samtliga kändadelägare skall var för sig kallas till sammanträdet. Med känd delägare avsesden som är känd till namnet, även om hans hemvist är okänt. När två eller flerapersoner har sinsemellan oförenliga och inte uppenbart ograndade anspråk påegendom som är delaktig i samfälligheten eller när det av annan anledning intekan tillförlitligt utredas vilken av flera personer som är delägare isamfälligheten, skall enligt första stycket andra punkten samtiiga kallas. Sompåpekats vid 8 § kan man inte alltid räkna med att få kännedom om alladelägarna. Om det finns anledning anta att okända delägare finns, skallsärskild kallelse utfärdas på dessa. En föreskrift härom har tagits upp itredje punkten av första stycket. Andrastycket innehåller bestämmelser om delgivning av kallelse. I detta hänseendebör enligt promemorian delgivningslagen äga tUlämpning. Av nästföljandeparagraf framgår att delgivningen skall ombesörjas av sammanträdesledaren. Medhänsyn härtill och till bestämmelsen i 22 § andra stycket nämnda lag har lagitsupp en uttrycklig föreskrift om att kallelsen skall delges. Vidare fastslås attdelgivningen skall ske före sammanträdet. Delgivningmed känd delägare som saknar känt hemvist och med okänd delägare får med stödav 15 § första stycket delgivningslagen ske genom kungördseddgivning pä sättsägs i 17 § samma lag, påpekas det vidare i promemorian. Enligt 22 § andrastycket andra punkten delgivningslagen får sammanträdesledaren inte självombesörja sådan delgivning utan måste påkalla biträde härmed hoslänsstyrelsen. Delgivningslagens bestämmelser i 10 § första stycket omdelgivning med delägare i samfälUghet och i 16 § om delgivning med en obestämdkrets eller ett stort antal personer har dock inte ansetts böra gälla i dettasammanhang. Andra stycket avslutas med en föreskrift härom. Imotsats till bysamfällighetslagen innehåller förvaltningslagen inga detaljeradeföreskrifter om kallelse och dess innehåll. Enligt promemorian bör dockkallelse självfallet ange tid och plats för sammanträdet. Av kallelse skallockså framgå vilken fråga som skall behandlas vid sammanträdet. I övrigt börkallelsen innehålla de uppgifter som behövs för att delägarna skaU kunnatillvarata sin rätt. Remissyttrandena.Enligt lantbruksstyrelsen kan kravet på delgivning medföra att ingen ordnadförvaltning kommer tiU stånd, om delägarna är mänga, ägarförhållandena oklaraeller egendomen av ringa värde. Därför föreslås att 16 § delgivningslagen, sominnehåller garantier mot missbruk och rättsförluster, får gälla även här. Föredraganden.I 16 § delgivningslagen finns bestämmelser om kungördseddgivning. Föratom viddelgivning med en obestämd krets personer får enligt första stycket i nämndaparagraf kungördseddgivning användas, om ett stort antal personer skall delgesoch det skulle innebära större kostnad och besvär än som är försvarligt medhänsyn tUl ändamålet med delgivningen att delge var och en personUgen. Enligtandra stycket får kungördseddgivning vidare ske med bl. a. delägare i samfällighet,om känd styrelse, förvaltare eller sammankallande inte finns och delägarna ärfler än tio. Ipromemorian föreslås att 16 § delgivningslagen inte skall äga tUlämpning pådelgivning av kallelse tUl ddägarsammanträde. För egen del är jag av denuppfattningen att promemorians ståndpunkt i princip är riktig med hänsyn tillatt varje delägare genom att få särskild kallelse bör tillförsäkras möjlighetatt bevaka sina intressen gentemot övriga delägare. Det förekommer emellertidsamfälligheter med mycket stort antal delägare. För att förvaltaingen av dessaskall kunna fungera i enlighet med den nya lagen synes möjligheten att användakungörelseddgivning inte böra helt uteslutas. Jag föreslår därför att 16 §första stycket delgivningslagen skall få tillämpas vid delgivning av kallelsetill ddägarsammanträde. Att återhållsamhet med alt använda kungördseddgivningenligt nämnda lagrum bör iakttas framgår av såväl lagtexten som motiven därtUl(se prop. 1970: 13 s. 145). Iövrigt har departementsförslaget utformats helt i överensstämmelse med promemorieförslaget.Bl. 16 § andra stycket delgivningslagen skall sålunda inte tillämpas pådelgivning av kallelse tiU ddägarsammanträde. Paragrafenföreskriver skyldighet för sammanträdesledaren att ombesörja vissaförberedelser för ddägarsammanträdet. Iparagrafens första stycke fastslås att utfärdande och delgivning av kallelseåligger sammanträdesledaren. Som anförts vid 9 § måste han emellertid anlitabiträde av när kungördseddgivning skall ske. I andra punkten av förevarande paragraf harsammanträdesledaren ålagts skyldighet alt anmäla till rätten när god man enligt18 kap. 4 § behöver förordnas. Vad som här främst åsyftas är bestämmelseni första stycket 4 av nämnda paragraf om god man för bortovarande.