prop · FW0397 · 1973-12-31 00:00:00 — Saratidigt är det tveksamt om pensionsmedel skall engageras i högt riskbelasladverksarahet. i Stockholmslän betonar angelägenheten av alt kommunernas låneutrymme i AP-fonden ocksåfortsättningsvis tryggas. i län ser det som utomordentligtangeläget med nya instrument på kapitalmarknaden som ger möjligheter till ökadeinsatser under mer flexibla former än vad nuvarande finansieringsinstitut kanmedge. Enligt bör aktieplaceringama inte i dominerandeutsträckning ske i börsnoterade förelag. i anser attmöjligheterna att tillföra näringslivet ett verkligt tiUskolt av riskvilligtkapital blir beroende av emissionsreglernas Prop.1973: 97 44 utformningi den kommande nya aktiebolagslagen. Enligt är det angeläget attfondens nya verksamhet kommer alt Ugga i linje med länsstyrelsernasregionalpolitiska verksamhet. i finner det medhänsyn till AP-fondens storlek naturligt all någon del av fondens medeltillförs aktiemarknaden. i anser detönskvärt att medel från AP-fonden kanaliseras tUl näringslivet som riskvilligtkapital. Det är enligt tveksamt om detta nås genom att fondenköper aktier, åtminstone om köpen sker över fondbörsen. Den föreslagna metodenbör dock prövas om man finner sådana former för aktieköp, alt fondenskapitalinsatser verkligen når företagen. i anseralt ett tUlskott av riskvUligt ägarkapilal via AP-fonden kan medverka till enökad investeringsaktivitet inom landels industri. , som granskatutredningsförslaget huvudsakligen från regionalpoliliska utgångspunkter, finnerdel emellertid tveksamt om förslaget med den angivna placeringsinriktningen fårnågon betydelse för länets del. Används fondmedlen i regionalpolitiskt syftekan däremot positiva effekter nås på de norrländska förelagensinvesteringsvilja och expansionstakt. föreslår därför attaktieköp med AP-fondmedel används också som ett regionalpolitiskt instrument. ,som inte tar ställning till frågan ora AP-fonden bör åläggas att uppfyllaekonomisk-politiska mål i sin placeringsverksamhet, anser förslaget väl ägnatalt ligga till grund för lagstiftning. Riksbanksfullmäktigeframhåller alt den särställning som AP-fonden i olika hänseenden har i detsvenska kreditväsendet gör alt fonden inte kan betraktas från sammautgångspunkter som övriga institutioner på den svenska kreditmarknaden. FondenstUlkorasl och uppbyggnad är grundade på samhällsekonomiska överväganden ochdess ändamål är att främja kapital- och produktionstillväxt varigenom realtutrymme skapas för gjorda pensionsåtaganden. En förutsällning för att fonden skallkunna tjäna detta syfte är att dess placeringsaklivitet anpassas lill strukturellaförändringar i finansieringsbehoven i samhället. En återkommande omprövning avAP-fondens placeringsreglemente är därför naturlig, även om detta så långlmöjligt bör besitta en inneboende flexibilitet. Fullmäktige understryker vidareall det är en central fråga för kapilalmarknadsutredningen i dess fortsattaarbete att pröva olika möjligheter att komma till rätta med de problem som harsamband med fondens dominans och särskUda ställning på kreditmarknaden. 1 fråganom näringslivets behov av riskkapital anför fullmäktige all det, med hänsyn lillmålet alt upprätthåUa en hög investeringstakt och med föreliggande tendensertill sviktande investeringsvilja, kan bli nödvändigt alt mer perraanentutnyttja investeringsstimulerande medel. En ökad tillförsel av externtriskkapital ter sig då angelägen. Detta utgör visserligen inte någon fullvärdigersättning för internt genererat eget kapital. Prop.1973: 97 45 andrasidan förbättras soliditeten i ett förelag av ett tillskott av eget kapitalgenom nyemission av aktier. Den nu bestående låga självfinansieringsgradenhar lett till att det egna kapitalets andel av den totala balansomslutningensuccessivt har sjunkit. Till en viss del har försvagningen av företagensfinansieringsstruktur uppvägts av att upplåningen fått en mer långsiktiginriktning, vUket främst möjliggjorts genom AP-fondens långfristiga utlåning.Försvagningen av förelagens soliditet kan dock ha negativa effekter påinvesteringsviljan. Mot bakgrund av rådande utveckling finner fullmäktige detdärför motiverat att pröva möjligheten alt öka tillförseln av riskkapital genomatt en del av AP-fondens medel placeras i aktier. KFframhåller att ju lägre andel eget kapital ett företag arbetar med desto mindrebenägen är man alt ytterligare försämra detta förhållande genom ökad extern upplåningför att finansiera ett investeringsprojekt. En ytterligare tillförsel avriskvilligt kapital till näringslivet är därför i hög grad önskvärd. Det ärnaturligt att det kollekliva sparandet i AP-fonden tar ansvar för en sådan kapitallillförsel,särskilt som detta kollektiva sparande successivt kommer att öka i omfattning.Förbundet delar utredningens gmndinställning att fondens aktieförvärv skallske som kapitalplacering och alt för näringspolitiska insatser får användasandra medel. Det är således angeläget att skilja mellan vad främst löntagarnahar tillgång till, dvs. kollektivt samlade pensionsmedel, och vad staten hartillgång till, dvs. statsägda företag och direkta styrraedel för näringspolitik.I praktiken är det emellertid omöjligt att helt skUja placering av AP-medelfrån drivande av näringspolitik. I synnerhet gäller detla om man utgår från attAP-medlen skall användas i syfte att främja samhällets ekonomiska tillväxt ochdärmed den framtida sysselsättningen. Då blir det i hög grad angelägel att den riskvUligaplaceringen sker på nyskapande områden i befintliga förelag eller i nyaenheter. Förbundet finner del inte troligt att rena marknadsförvärv viafondbörsen eller på annat sätt kan resultera i något betydelsefullt tUlskott avriskvilligt ägarkapilal. Även delar uppfattningen att AP-fonden skallvara huvudsakligen kapitalplacerande och att för näringspolitiken får användasandra instrument. LO erinrar om att syftetmed förslaget i organisationens skrivelse till Kungl. Maj:t var attstärka investeringsvUjan i företagen genom alt dessa fick ökad tillgång tillriskbärande kapital som samhället och löntagarna skulle få ett ökatinflytande i näringslivet. Detta inflytande skulle användas för en utbyggdnäringspolitisk planering och samordning. Ett vidgat samhälls- ochlöntagarinflytande är också ett led i utbyggnaden av den ekonomiska demokratin.LO framhåller att utredningen har begränsat sina bedöraningar till frågor somrör näringslivets finansiella betingelser. Med den betydelse AP-fonden har ochän mer kommer att få för kapitalmarknaden och nä- 1973: 97 46 ringslivetkan förvaltningens perspektiv emellertid inte begränsas till placeringarnas säkerhet och avkastning. Pensionssystemets utbetalningar kan i sistahand sägas vara garanterade av samhällsekonomins förmåga att genereratillräckligt underlag för pensionsavgifter. Förutsättningen för altavsättningarna tUl fonden skall ha ett reellt värde är full sysselsättning ochett starkt och konkurrenskraftigt näringsliv också i framliden, när deavgifter skall tas upp, som skall fördelas liU pensioner, och de tidigareavsättningarna eventuellt behöver tas i anspråk. LO kan i och för sig håUa medutredningen om alt fondstyrelserna, fastän de förvaltar allmänna medel, i sinegenskap av kapitalplacerande institution inte kan bära ett sådant politisktansvar, som förbinds med ett ökat samhällsinflytande i näringslivet. Å andrasidan har styrelserna ett klart intresse av att medverka som en länk i en aktivnäringspolitik, som syftar till ökad samordning, effektivitet och konkurrenskrafti det framtida svenska näringslivet och således också s::k-rar pensionsutbelalningarnas reella underlag. Även om kapitalmarknadsutredningen ansett att dennabedömning legat utanför dess mandat, måste den enUgl LO:s mening las raed iden helhetsbild som skall presenteras när frågan slutligt skallavgöras. Det måste så klart ligga i fondstyrelsemas eget intresse att allmäntmedverka i samhällets näringspolitik att en formalisering av denna samverkan inte synes nödvändig. För alt inte driva centraliseringen avkapitalmarknaden för långt bör ett sådant samråd kunna göras informellt i näraanslutning till den samhälleliga näringspolitiken och dess kommande in-dikaliva planering. LO finner med tillfredsställelse att kaphalmark-nadsutredningen accepterat huvudprincipen i organisationens förslag, nämligen att en del av allraännapensionsfondens medel skall kunna placeras som riskvilligt kapital inäringslivet. omgärdar emellertid utredningen sitt förslag med såmånga begränsningsregler att det näringspolitiska syfiet svårligen kan uppnås. Enligt LO är det inte möjligt att bedöma förslaget enbart medutgångspunkt i näringslivets finansieUa betingelser. Det är släUt utom allttvivel att soliditeten i företagen vid varje särskild tidpunkt spelar en storroll för investeringsviljan och att denna soliditet f. n. av många bedöms varaför låg. Så länge näringslivet domineras av privata företag och statsmaktemahar full sysselsättning som primärt mål för den ekonomiska politiken, liggerdel i företagarnas makt att avgöra vad som skaU menas med tillräcklig soliditet och tillfredsställande lönsamhet. Det traditionella sättet att höjasoliditeten är att öka självfinansieringen genom förbättrad lönsamhet.Nyemissioner av aktier på marknaden har vid sidan härav spelat enrelativt liten roll. De är emellertid både från fördelnings- ocheffektivitetssynpunkt ett väsentligt bättre alternativ, särskilt om kapitalet koramerfrån kollektivt samlade medel. Att detta också gäller fråneffektivitetssynpunkt beror på att investeringsprojek- Prop.1973: 97 47 tenprövas noggrannare när de skall genomföras med utifrån kommande medel ävennär dessa medel tUlförs genom en aktieteckning i förelaget - än när degenomförs med vinstmedel som tillförts företagen genom en allmänt förbättradlönsamhet. Betydelsen av en tUl-försel av riskkapital som ger ökad soliditetligger också i att det i sin tur kan utgöra bas för upplåning av främmandekapital. Flera av de av LO hördafackförbunden berör förslagets betydelse från inflylandesynpunkt. anser att det hade varit önskvärt att utredningen särskilt påtalatangelägenheten av att man observerar de styrningseffekter somkan komma av olika engagemang. framhålleratt näringslivets beroende av det kollektiva sparandet gör det rimligt attlöntagarna kollektivt tillsammans med samhället tillförsäkras ett betydandeinflytande över näringslivets utveckling. Denna demokratisering kan dock integenomföras i en handvändning varför det enligt förbundet är klokt med enförsiktig inledning och en på praktiska erfarenheter grundad successivutbyggnad. betonar att AP-fondens medel skall användasockså i syfte att öka samhällets och löntagarnas inflytande i näringslivet. tillstyrker i princip förslaget men förutsätter att delblir fråga om en försöksverksamhet och att den slutliga bedöraningen av fråganfår göras på grundval av erfarenhetema från försöksverksamheten och kapitalraarknadsutredningenskommande förslag om AP-fondens totala verksamhet och organisation. SACOtillstyrker en försöksverksamhet av den föreslagna omfattningen. Vad angårmöjligheten att öka det riskvilliga kapitalet i företagen genom att sänkauttaget av pensionsavgifter anmärker alt detta kan medföra en irrationellfördelning mellan kapital- resp. personalintensiva företag av samma slag somgäller för återlån. TCO ser utredningsförslaget som ett första steg mol ettökat deltagande från arbetstagarnas sida i kapitalbildningsprocessen underhänsynslagande till näringslivets finansieUa behov. Organisationen påpekar attutredningen borde ha undersökt möjligheterna att förebygga alt gjorda kapilaltillskotltill näringslivet leder till ökad etablering och investeringsaktivitetutomlands. a. alt invesleringsbe-nägenhelen inte tordeökas genom att AP-fonden förvärvar aktier men ställer sig ändå inte avvisande lillatt AP-fonden i begränsad utsträckning engagerar sig i näringslivet medriskkapital. Förbundet framhåller att en eventuell avtappning frånkapitalmarknaden som följd av fondens aktieköp inte får drabbalantbrukssektorn med dess stora lånebehov. Länsstyrelseni (majoriteten) anser att med 1973: 97 48 förslaget kan nås vissa positiva effekter men ställer sigmed hänsyn till risken för statlig styrning av företagen ändå tveksam tillförslaget. Placeringarna bör i princip vara neutrala från närings-, industri-och regionalpolitiska synpunkter. En negativinställning till förslaget i huvudfrågan redovisas av de flesta näringslivsorganisalionerna.Till remissinstanser som avstyrker förslaget hör sålunda . , , , industriförbundoch . samt handelskammaren i och fem andra handelskammareavstyrker förslaget. Styrelsen för (majoriteten), och är också negativatill förslaget. finner det olämpligt all utredningen på sätt som skett ryckt uten delfråga ur sitt sammanhang och inte fått tillfälle att åstadkomma entotallösning av sitt uppdrag innan frågan om AP-fondens aktieförvärv behandlas.I utredningens fortsatta arbete aktualiseras sålunda en mängd frågor som iviss mån föregripits genom delbetänkandet. Förbundet förenar därför sittavstyrkande raed en rekommendation att utredningen tar upp altemativalösningar till behandling och presenterar dessa i samband med den totalaanalys av kapitalmarknaden som huvudbetänkandet enligt direktiven skall innehålla. Engenomgående synpunkt hos de negativt inställda instanserna är att den vikandeinvesteringstakten främst beror på företagens försämrade lönsamhet och att enökning av investeringstakten därför kan nås endast om lönsamhetsutsiktemaförbättras. framhåller att ackumulerade vinstmedelutgör företagens viktigaste finansieringskälla genom att de kan bära en högrisk. Försämras företagens soliditet minskar företagens möjligheter att motståkortsiktiga resultatändringar och att planera verksamheten. En tUlfredsstäUandesoliditet krävs vidare för alt ell företag skall accepteras som låntagare. Eninsats av AP-medel direkt i företagen kan på kort sikt lösa ett besvärandelikviditetsläge. På krävs dock en ökad lönsamhet. Inte ens ettavsevärt ökat utbud av riskvilligt kapital över aktiemarknaden kan få merbetydande effekter på företagens investeringsvilja om inte lönsamhetsutsiktemaförbättras. För att påverka dessa behövs helt andra åtgärder än vad utredningenföreslagit. Sora exempel nämner förbundet en sänkning av avgiftsuttaget för denallraänna till-läggspensioneringen. Enligt är nyttaktiekapital även om det inte är lika investeringsbefrämjande som sparadevinstmedel en viktig komplementär finansieringsform. Den viktigaste orsakentill alt företagens efterfrågan på nytt aktiekapital varit låg är Prop.1973: 97 49 atttUlgängliga investeringsprojekt inte bedömts som tillräckligt räntabla medtanke på de höga kostnaderna för denna kapilalanskaffningsform. Del s. k. Annellavdrageti saraband med nyemissioner borde därför höjas och ges obegränsadgiltighetstid. En sådan åtgärd skulle i likhet med en generell förbättring av lönsamhetsutsiktemaöka företagens efterfrågan på nytt aktiekapital. Fleraav de avstyrkande remissinstanserna invänder att förslaget inle påverkarsparandet i samhället och att det innebär endast en omfördelning av en del av AP-fondensmedel från obligationsmarknaden till aktiemarknaden. Det påpekas därvid attminskningen på obligationssidan medför all företagens möjligheter att fålångfristiga krediter denna väg ytterligare reduceras. En annan invändning motförslaget är att placeringarna avses gälla större bolag under det att detfrämst är de mindre och medelstora förelagen som behöver ökade möjligheter attfå kapilaltillskotl. a. SAF kritiserar förslaget också från den synpunktenatt alla företag bidrar till att bygga upp fonden men att endast vissa förelagmed förslaget skulle få lättare att öka sitt rörelsekapital. Flera av de avstyrkanderemissinstanserna vänder sig mot den fara för maktkoncentration och risk förcentral styming av näringslivet som enligt deras mening följer av denföreslagna lösningen. Sådana synpunkter anförs bl. a. av ,som menar att huvudmotivet för LO:s begäran att medel från AP-fonden skall fåanvändas till förvärv av aktier är att öka löntagarnas och samhällets inflytandeöver näringslivet. Genom att utredningen grundar sitt förslag främst påöverväganden i fråga om näringslivets finansieringsbehov har förslaget ihuvudsak hamnat vid sidan av såväl den allraänna debatten om motiven förplacering av fondmedel i näringslivet som utredningens egen analys.Placeringar i aktier med medel från AP-fonden rör mest frågor sådana sommaktfördelningen i samhället, företagsdemokrati, styrelserepresentation församhälle och löntagare etc. Genoragripande ändringar av ägarstruktur ochinflytande inom näringslivet kan inte uppfattas som enbart en fråga omnäringslivets finansieringsbehov. Förslaget innebär att AP-fonden får endominerande ställning på aktiemarknaden. Den centralisering av näringslivetskapitalförsörjning som följer av den starka koncentrationen av ägarinflytandetöver företagen till en enda instans får huvudsakligen negativa effekter på denekonomiska utvecklingen. Någraremissinstanser tar inte ställning till själva principfrågan om AP-fondensmedel skall få placeras i aktier. Bankinspektionen anför att om förslagetgenomförs detta bör ske utan ändring i princip av fondens nuvarande ställningsom kapitalplacerande institution. Placeringama bör vidare bli av marginellkaraktär och tillgodose högt ställda krav på säkerhet. Inspektionen, som intetar ställning tUl bedömningar av politisk och samhällsekonomisk natur, delaruppfattningen att metoden att tUl- 1973: 97 50 föra näringslivet ägarkapilal från AP-fonden kan mildrakonsekvenserna av företagens minskade självfinansieringsgrad och soliditet. mån insatserna går väsentligt utöver den nu föreslagna placeringsvolymenkrävs dock beslut om ändrad målsättning för fonden eller en kanalisering iandra former än vad nu föreslagits. Vad gäller fondens inflytande i företag ivilka aktier förvärvals anser inspektionen att det till stöd för fondförvallarnaoch revisorerna behövs någol mera vägledande uttalanden än vad utredningen angett.Förslagets huvudsyfte alt med bevarande av tryggheten av AP-fondens medeltillföra näringslivet ägarkapilal från fonden gör del enligt inspektionennaturligt, att fondförvaltningen så noggrant som möjligt kontrollerar ochbevakar lönsamheten av planerade och gjorda investeringar. AP-fonden måstedärför utnyttja alla fondens på aktierätten grundade befogenheter, inklusivesådana som avser deltagande i förvaltningsålgärder. Kammarrätten i Stockholmanser alt utredningen borde närmare ha belyst i vad mån de föreslagnaändringarna kan förenas med bestämraelsen att placeringen av fondmedlen skalltillgodose kraven på betryggande säkerhet, god avkastning och tiUfredsställandebetalningsberedskap. Är avsikten alt hänsyn skall tas till annat än godsäkerhet och god förräntning bör detta komma tUl uttryck i förvaltningsbestämradserna. AP-fondensandra och tredje fondstyrelser samt en minoritet i första fondstyrelsen tar inleställning i själva aklieförvärvsfrågan under hänvisning till attstyrelseledamöterna hade att yttra sig i frågan via sina intresseorganisationer. Delegationen för de mindre och medelstora företagen delari princip uppfattningen att de mindre företagens kapitalbehov tillgodoses genommellanhandsinstiluten och betonar viklen av att AP-fondmedel i ökad omfattningkanaliseras till dessa företag. I fråga om kanaliseringsformen stöds utredningens förslagatt aktieplaceringarna skaU handhas av en fjärde, självständig fondstyrelse avkammarrätten i , AP-fondens första fondstyrelse (majoriteten),länsstyrelserna i (majoriteten) och i ochriksbanksfullmäktige. I flera andra yttranden tillstyrks förslaget ellerlämnas ulan erinran utan något särskilt uttalande i frågan. Svenska fabriksarbetareförbundeltillstyrker förslaget under förutsättning att löntagarsidan får majoritet istyrelsen. Kammarrätteni anser all del är en välmotiverad åtgärd att inrätta en heltsjälvständig, fjärde fondstyrelse för den nya verksamheten och anför. Endecentralisering av beslutsfunktionerna på kapitalmarknaden äreftersträvansvärd och särskUt gör sig detla krav gällande i fråga om AP-fondenmed dess dominerande ställning. En uppdelning av verksamheterna är i detta falldessutom naturlig med hänsyn till att aklieplacering skiljer sig väsentiigtfrån kreditgivning i aUmänhet. Investering i aktier kräver speciella insikteroch erfarenheter vUka bäst kan 1973: 97 51 utnyttjasoch komma till sin rätt i en särskild fondstyrelse. Genom att verksamheternahålls klart isär ges också större möjlighet att avläsa resultatet av fondensinsatser på aktiemarknaden. En fortsatt utvidgning av denna verksamhet avsesnämligen bli beroende av utfallet av den nu föreslagna verksamheten. Tre ledamöter i uttalar förståelse för utredningens motiv bakom inrättandetav en fjärde, självständig fondstyrelse och tillstyrker därför förslaget. Deförutsätter dock alt en ny prövning av organisationsformen skall ske . Enledamot i samma fondstyi-else betonar att alla beslut om aktieköp bör fattas avsamma gmpp personer. Han förordar därför förslaget om en fjärde fond, dock somen temporär företeelse i väntan på utredningens slutbetänkande. I det saramanhangetförutsätts att tanken på en enda fondstyrelse aktualiseras. Riksbanksfullmäktigebetonar att det är väsentiigt att institutionella förutsättningar skapas föratt koncentrationstendenserna på kapitalmarknaden i varje fall inte förstärksgenom att AP-fonden får rätt att placera i aktier. I debatten har anförts atten möjlighet till aktieplacering för var och en av de tre nuvarandefondstyrelserna skulle innebära en högre grad av decentralisering än om aktieplaceringamakoncentrerades till en särskild styrelse med i stort enbart denna funktion.Denna invändning mot utredningens förslag faller emellertid på attfondstyrelserna har en gemensam administration och fungerar sora en enhet isitt agerande på marknaden. AP-fondens inflytande skulle självklart förstärkasom den med ett samlat agerande kunde inrikta sig på såväl obligationsmarknadensom aktiemarknaden. Den förhållandevis snäva utformning somplaceringsreglementet för fondstyrelserna har givits, får bl. a. ses just mot bakgmndenav att man velat så långt möjligt undvika en stark maktkoncentration. Enligtfullmäktiges mening medför möjligheten för AP-fonden att förvärva aktier ensådan ökad koncentration av inflytandet på kapitalmarknaden, att en lösninginnebärande enbart en vidgning av de nuvarande fondstyrelsernas placeringsrättinte bör komma i fråga. En utvidgning av de nuvarande fondstyrelsernasplaceringsrätt till att omfatta också akiier kan inte motiveras raed en enkel järaförelseraellan det rambelopp om 500 milj. kr. utredningen föreslår och värdet av t.ex. försäkringsbolagens aktieinnehav. AP-fonden är och kommer att vara den heltdominerande långivaren på kapitalraarknaden till de företag, den kan väntas blidelägare i. Den princip som varit vägledande i svensk kreditmarknadslagstiftning,nämligen att inte förena kreditbevillning med aklieplacering, får härigenomhelt annan betydelse än för mindre kreditinstitutioner. Valet avorganisationsform måste ske så att den kan bli bestående även vid en utvidgningav ramen utöver nu föreslaget belopp. I anslutning till den mening somframförts av reservanten i utredningen stryker fullmäktige under, att genomatt statsmakterna beslutar ora storleken av rambeloppet upphävs de nuvarandestyrelsernas Prop.1973: 97 52 ansvarför de medel som förs över till fjärde fonden. Den fjärde fonden blir såledesinte i något avseende underordnad de övriga fonderna. Fjärde fondens dragningari övriga delfonder kan knappast vålla några problem från likviditetssynpunkt,eftersom de kan väntas bli av ringa storlek jämfört med inflytande avgifter,amorteringar och ränteinkomster. Varje delfond har dessutora möjlighet att taupp kredit för att möta kortfristiga likviditetspåfrestningar.