prop · FW0341 · 1973-12-31 00:00:00 — KKär vidare chefsmyndighet för bergsstaten, som är den regionala organisationenför teknisk tillsyn, utmålsförrättningar, säkerhetsfrågor, yrkesinspektionunder jord m. fl. för bergshanteringen speciella uppgifter. Bergsstatenshittillsvarande uppgifter i samband med yrkesinspektion och arbetarskydd avsesbli förda till den allmänna yrkesinspektionen (prop, 1973: 1 bU, 7 s. 225), SGUsvarar för insamling och spridning av geologisk information, t, ex, i form avkartor. SGU svarar vidare för malmletning för statens räkning, för geologiskforskning i kontakt med universitet och högskolor samtför geologiska uppdrag av olika slag och tillhandahållande av geologiskexpertis för stat, kommuner och enskilda. Vidsidan av myndigheterna bör framför allt nämnas och AB Stafsgruvor, somsvarar för huvudparten av statens mineralexploatering. Undantag härifrån ärlegodriften i Adakfältet och verksamheten i . Någraförändringar vad gäller inriktningen av statens mineralpolitik har inteaktualiserats. Förslagen från de utredningar som arbetat inom detmineralpolitiska området, främst gruvrättsutredningen, gruvutredningoch geologiutredning utgår från i stort sett oförändradeföratsättningar. 2.9.2Prospekteringsverksamhet och förvaltning av statens gruvegendom 2.9,2,1 Utredningen KK-utredningenkonstaterar inledningsvis att del föreligger ett behov av enreorganisation av förvaltningen av statens gruvegendom. Bakgrunden härtill ärframför allt den kraftigt ökade statliga prospekteringen samt enskilda företagsaktivitet avseende fyndigheter där staten har kronoandel, vUket aktualiseratställningstaganden till en rad tämligen omfattande gruvprojekt. Utredningenanser att det finns reellt underlag för att konstatera att den nuvarandeorganisationen är otUlräcklig. Det finns dessutom anledning att uppmärksammaden dubbelroll som det nuvarande KK har med anknytning tiU gruvnäringen.Verket skaU både fungera som myndighetsorgan för tillämpningen avgruvlagstiftningen och arbeta med affärsmässiga uppgifter. Trots att dennuvarande ordningen i praktiken knappast betytt några svårigheter i form avrollkonflikter är det berättigat att ifrågasätta den. kan den visasig betydligt mer problematisk. En ny gruvlagstiftnuig som lämnar möjligheterför en starkare statlig styming kan bidra därtill. Denprincipiella innebörden av utredningens bedömning är att en ny organisation börge rågångar mellan myndighetsuppgifter i anslutning till gruvlagstiftningen ochuppgifter i anslutning till förvaltningen av de statliga gravrätterna samt denstatiiga prospekteringen. De senare verksamheterna måste drivas underaffärsmässiga former och bör uppfattas som en parallell till annan affärsmässigverksamhet. Utredningen föreslår därför att de samordnas inom ramen för denstatliga företagsgruppen. Att de statliga åtgärderna på mineralområdet delvisutgår från privilegier (kronoanddsinstitutet) bör enligt utredningens bedömninginte hindra att det operativa ansvaret läggs hos ett aktiebolag. är de stathga uppgifterna i samband med exploateringen avnaturtillgångarna på kontinentalsockeln, icke inmutningsbara fyndigheter påkronomark samt sand-, grus- och stenföre-komster inom vissa aUmännavattenområden parallella med uppgifterna Prop.1973: 41 41 i samband med de statliga gruvrätterna. Förtillståndsgivningen i fråga om e.xploateringen av dessa naturtillgångar och förbestämningen av den ekonomiska ersättningen till kronan har KK, vissalänsstyrelser samt vederbörande markförvaltande myndighet ansvaret. Den uppdelningsom föreslås beträffande KK:s uppgifter på gravområdet bör till-lämpas även idetta sammanhang, anser utredningen, Tillståndsgivningen och uppgiften att påstatens vägnar träffa de ekonomiska avgörandena bör särskiljas, Samma princip bör tillämpas i samband med beviljande avkoncession enligt den gmvrättsliga speciallagstiftningen och fastställande avvillkor om statiigt ddtagande eller om ekonomisk ersättning till staten,Tillståndsgivningen bör i båda dessa fall läggas hos en myndighet medan detföretag som skall svara för förvaltningen av statens gruvegendom bör få tilluppgift att företräda staten i samband med bestämmandet av den ekonomiskaersättningen, anger som förutsättning för sina förslagangående den statliga prospekteringen att denna kommer alt vara enmotsvarighet till den nuvarande, men att styrningen av den kan förändras. Detmaterial som finns tiUgängligt ger enligt utredningen knappast underlagför en ekonomisk jämförelse mellan alternativen att ha den statligaprospekteringsverksamheten knuten till SGU resp, till den statligaföretagsgruppen. AUtså måste andra faktorer fälla utslaget. Det avgörande förutredningens bedömning är, som tidigare nämnts, behovet att iorganisationsstrukturen skapa klara rågångar meUan allmännyttiga ochaffärsmässiga uppgifter. Utredningens förslag att prospekteringen skall brytas utfrån SGU och överföras till ett statligt bolag betyder att SGU:s ställning somgeologisk fackmyndighet för framtiden ytterligare markeras. 2.9,2,2 Remissyttranden Utredningens förslag beträffande förvaltningen av denstatliga gruvegendomen behandlas av ett 10-tal instanser, bl, a,statskontoret, KK, SGU, Norrlandsfonden, , ,AB Atomenergi, /AB Statsgruvor och . AUa tillstyrker i alltväsentiigt utredningens förslag. Statskontoret anser att en lösning enligt utredningensriktlinjer skapar förutsättningar för en samordning av mineralfrågorna medövriga näringspolitiska uppgifter. KK tillstyrker i stort utredningens förslag och anför attdet synes ändamålsenligt att förvaltningen av statens gmvegendom förs över tillett statiigt bolag inom ramen för , Eventuella uppkommande svårigheteri konkurrenshänseende bör kunna lösas t. ex. genom att insynsfrågorna reglerasi avtal mellan det statiiga förvaltningsbolaget och berörda gruvföretag. Prop, 1973: 41 42 uppfattningatt uppgiften att företräda staten vid träffande av ekonomiska uppgörelser omutnyttjandet av sand, grus och sten på kontinentalsockeln och i vissa störresjöar samt av icke inmutningsbara mineralförekomster på kronomark bör läggas påförvaltningsbolaget. SGU biträder helt den delav utredningens förslag som behandlar överföringen av uppgifter i samband medförvaltningen av statens gruvegendom tUl ett helstatiigt bolag. Några avremissinstanserna framhåller att förvaltning av kronoandelar o. d. inte börföras tUl den statliga företagsgruppen. TiU dessa remissinstanser hör bl. framhålleratt statens gruvegendom har ett äganderätts-ligt mångskiftande innehåll. Motdenna bakgrand finner det naturhgt att förvaltningen av bl. a.statligt helägda utmålsfält förs över från KK till den statligaföretagsgruppen. Beträffande t. ex. enstaka, spridda utmål och blygsammastatliga andelar i utmål anslutande tUl större utmålsgrapper anser emellertidJernkontoret att dessa bör förvaltas med hänsyn till näringspolitiska aspektersnarare än statligt företagarintresse. Organisationen för förvaltningen avstatens gravegendom bör enligt ge rum såväl för en effektivexploatering av statens egna gravor som en god samverkan med de enskildagruvföretagen vad gäller statens jordägar- och kronoandelar samt perifera utmåli företagens normala malmförsörjningsområden, vill därför starktifrågasätta lämpligheten av att anförtro den senare uppgiften åt ett med denövriga gruvnäringen konkurrerande statligt företag. Dettas huvudintresse måstevara att visa ett gott ekonomiskt resultat och inte att syssla mednäringspolitiska problem. Enligt Jemkontorets mening kan denna del avförvaltningen med fördel bibehållas inom KK och närmast handläggas underledning av den gruvnämnd, som utredningen föreslår skall ingå bland derådgivande organen inom verket. Svenska gruvföreningenmenar att förvaltningen av kronoanddar, med undantag av sådana som är föremålför undersökningsarbete eller bearbetning från statens sida, tills vidarealltjämt bör åvila en myndighet, vilken efter samhällsekonomiska ochnäringspolitiska kriterier bör avgöra om och i så fall i vilken utsträckningoch på vilka villkor kronoandelarna skall upplåtas till det statliga grav ochprospekteringsbolaget eller till annat gruvföretag. erinrar omatt kronoanddsinstitutet har till syfte att tillgodose inte bara statensprivatekonomiska intresse utan även allmänna intressen av samhällsekonomiskkaraktär. Vad gällerprospekteringen understryker flera remissinstanser att endast kommersielltmotiverad prospektering bör föras över till ett statligt bolag. Till dessaremissinstanser hör bl, a, SGU, , , /ABStatsgruvor och . SGUanser att styrningen av den företagsekonomiskt bedömbara delen av den statligaprospekteringen bör ligga på det statiiga bolaget, me- Prop.1973: 41 43 dan den prospektering som motiveras av långsiktigamalmförsörjningsbehov bör ligga kvar hos SGU. Motivet härför är att den senareprospekteringen har mycket starka samband med övriga verksamheter vidundersökningen. Utredningens önskemål om klara rågångar meUan affärsmässigaoch allmännyttiga uppgifter kan enbart gälla en uppdelning mellan denföretagsekonomiskt bedömbara delen och den övriga prospekteringsverksamheten,hävdar SGU. SGU anser slutligen att ett förverkligande av KK-utredningensförslag i detta avseende skulle medföra en splittring av statens resurser inomgeologi och geofysik med därmed ökade kostnader och sänkt effektivitet även förden statiiga prospekteringen. Detta vore, menar SGU, tUl skada inte endast förstatens malmintressen utan också för svensk bergshantering i sin helhet. Jernkontoretansluter sig till utredningens förslag i stort men framhåller attorganisationsfrågan kan fordra vidare utredning. Särskilt bör, enligtJernkontoret, problemet om gränsdragningen mellan å ena sidan den regionalaprospekteringen, som nära sammanhänger med den geologiska karteringen, och åandra sidan den målinriktade lokala prospekteringen uppmärksammas. De två idet förra ledet ingående uppgifterna förefaller enligt vara SGU:shuvuduppgift, medan målinriktade lokala prospekteringsarbeten inrymmer ettföretagsekonomiskt intresse, som av principiella skäl bör hållas skilt frånSGU:s verksamhet. tillstyrker förslaget att överföra den statligaprospekteringsverksamheten och förvaltningen av statens gravegendom till ettbolag inom den statliga företagsgruppen i syfte att åstadkomma en gemensamstyrning av den affärsmässigt inriktade statiiga prospekteringsverksamhetenoch exploateringen av de statliga gruvrättigheter-na. förutsätteratt det nya statliga grav- och prospekte-ringsföretaget skall konkurrera med deenskUda gruvföretagen på lika villkor. 2.9.3 Myndighetsuppgifter pä mineralområdet 2,9,3.1 Utredningen Med hänsyn lill planerna på ny gruvlagstiftning anserKK-utredningen att ett definitivt ställningstagande tUl den statligaorganisationen på gruvområdet f. n. ligger utom räckhåll. Utredningenförutsätter därför att myndighetsuppgiftema samt bergsstaten tills vidare skaUsortera under nya KK, Utredningenskisserar också en framtidslösning, vilken i stort sett innebär att ensammanhållen organisation för myndighetsuppgifterna på mineralområdet skapas.Utredningen förutsätter att denna organisation byggs upp vid SGU. SGU skulledå överta de myndighetsuppgifter på bergsbmksområdet som f. n. ligger hos KK.Utredningen gör dock undantag för en dd uppgifter av mera begränsad räckvidd,som 1973: 41 44 anseskunna föras över till andra organ såsom utformandet av säkerhetsföreskrifterför olje- och gasprospektering på kontinentalsockeln. Vad gäller bergsstatendiskuterar utredningen en framtida avveckling av denna, vilket skullemöjliggöras bl, a, genom att den verksamhet som har anknytning tUlarbetarskyddslagstiftningen överförs till den allmänna yrkesinspektionen. Utredningenförutsätter att det bör höra till uppgiftema för nya SGU att svara för ensystematisk prognos- och utredningsverksamhet med inriktning bl, a, på deallmänna försörjningsfrågoma. Denna verksamhet har knappast någonorganiserad form på den statliga sidan. Utredningsverksamheten inom SGU böromfatta analyser äv resurstUl-gångar och resursutnyttjande och ge underlag föranalyser av marknads- och strukturförhållanden inom näringsgrenar medanknytning tUl mineralområdet. De senare analyserna bör enligt utredningenutföras av nya KK, vilket bör ha ansvaret för den del av den samhälleliga bevakningenpå mineralområdet som har näringspolitiska utgångspunkter. Utredningenutgår från att nya SGU ställs under ledning av en styrelse. Denna bör ha ansvarför de frågor som har att göra med planeringen i stort av verksamheten. Däremotär en sådan styrelse knappast lämplig att vara huvudansvarig för frågor isamband med till-lämpningen av gruvlagstiftningen. Det finns därför, menarutredningen, ett behov av att komplettera styrelsen med ett fackorgan förfrågor i anslutning till gruvnäringen och gravlagstiftningen. Utredningen tarfasta på gruvrättsutredningens förslag (SOU 1969: 10) om bildandet av engruvnämnd, men föreslår att denna ges ställning som beslutande myndighet.Nämnden skall kunna användas också för andra frågor än de som direkt har attgöra med tUlämpningen av gruvlagstiftningen. Bl, a. kan det bli fråga om attanvända nämnden som rådgivande organ för frågor som gäller servicefunktionergentemot gruvindustrin och som kontaktorgan i övrigt, 2,9,3,2Remissyttranden Samtiigatio remissinstanser som yttrar sig i fråga om organisationen ställer sigpositiva tUl utredningens förslag till provisorisk lösning, dvs, attmyndighetsuppgiftema handhas av KK. Statskontoretansluter sig således till utredningens förslag tUl provisorisk lösning medmotiveringen att förslaget skapar förutsättningar för en samordning avmineralfrågorna och övriga näringspolitiska uppgifter. Endastnågra få av remissinstanserna är positivt inställda till utredningens förslagom en framtida överföring av myndighetsuppgifterna till SGU. De flesta anserdessa uppgifter naturligen höra till KK:s verksamhetsområde. KKanser att uppgifter med ett markerat inslag av samhällsekono- Prop.1973: 41 45 miska bedömningar, bl. a. tillståndsgivning enligtgruvlagen, bör skötas av nya KK. Verket pekar bl. a. på att enligtgruvrättsutredningens förslag till ny gruvlag den näringspolitiska delen avKK:s myndighetsfunktioner skall utvidgas och samhället få möjlighet att aktivtingripa så att fyndigheterna utnyttjas rationellt. Angående frågan om de gruvrättsliga myndighetsfunktionernainom bergsstaten anser , liksom utredningen, att de måstelösas i anslutning till statsmaktemas behandling av förslagen till ny gruvlagstiftning.Gruvföreningen påpekar att bergsstatens uppgifter blir av avgörande betydelseför ett ställningstagande till frågan om vart myndighetsfunktionerna påbergsbruksområdet bör förläggas. anser att tillämpnmgen avgruvlagstiftningen i första instans i fortsättningen bör handhas av enavdelning hos den myndighet som centralt skall svara för myndighetsuppgiftemapå området. Tillämpningen av gruvlagstiftningen bedöms ha betydligt störresamband med den näringspolitiska bevakning av förhållandena på mineralområdet,som nya KK avses utöva, än med det tänkta verksamhetsområdet för nya SGU, somgenom utbrytningen av prospekteringen skulle bli i mindre grad orienterat motgruvnäringen än f. n. Den förvaltning av vissa kronoanddar, som enligtgruvföreningens mening bör omhänderhas av en myndighet, anses höra hemma hosnya KK, Utredningens förslag om inrättande av en gruvnämnd tillstyrks däremotav gruvföreningen. Denna nämnd bör dock knytas tiU KK, Beträffande en överföring av myndighetsfunktionerna pågruvområdet från KK till SGU ifrågasätter inte minst med hänsyntill de nya funktioner, som skulle tillkomma enligt förslaget till ny gruvlag,om SGU har möjlighet att inom sig hålla en härför kompetent personalgrupp.Dessa funktioner ansluter sig däremot naturligt till nya KK:s näringspolitiskaverksamhet. framhåller att den ofta påtalade principiellakonflikten mellan KK:s gruvförvaltande verksamhet och dess myndighetsutövningenligt gruvlagen väsentligen bortfaller, om förvaltningen avexploateringsobjekten skils från KK. förordar därför altmyndighetsfunktionerna bibehålls inom KK. AB Atomenergi rekommenderar för sin del attmyndighetsuppgifter i anslutning tUl gravlagstiftningen ligger kvarpå nya KK och inte förs samman med uppgifterna inom nya SGU. Bolaget anförflera skäl för sitt ställningstagande. Det anser det således vara en viktignäringspolitisk uppgift att observera läget och utvecklingen vad gäller landetsmalmförsörjning. Bolaget menar att anspråken på myndighetsutövningen förstärksom gruvrättsutredningens förslag till ny gruvlag genomförs och att SGU:skaraktär av geologisk fackorganisation förändras om verket fårmyndighetsuppgifter på gruvnäringsområdet. AB Atomenergi tillstyrker däremotförslaget att bergsstaten i sin nuvarande form avvecklas. 1973: 41 46 SGUanser att den framtidslösning beträffande verket som skisserats av utredningeninte kan genomföras utan ytterligare undersökningar. StatsföretagAB anför att lagtiUämpningen, som är en betydande del av myndighetsutövningen,är starkt näringspolitiskt inriktad och därför med fördel bör behandlastillsammans med de övriga näringspolitiska frågor som föreslås åvila nya KK. LKABoch Statsgruvor avstyrker i sitt gemensamma yttrande utredningens skiss tillframtidslösning. De förordar, eftersom de anser att SGU skall bedrivaprospektering och kunna åta sig kommersiellt motiverade prospekteringsuppdrag,att myndighetsuppgifterna på mineralområdet bör åläggas något annat organ, t,ex, nya KK, Betänkandet om företagsservice av delegationen för de mindre och medelstoraföretagen Delegationenkonstaterar att ett ökat utnyttjande av externa tjänster kan vara ett effektivtsätt för mindre företag att komplettera egna resurser och därmed skapafömtsättningar för en gynnsam utveckUng, Ett servicebehov föreligger enligtdelegationen när en komplettering av företagets resurser genom utnyttjande avexterna tjänster är fördelak-tidigare än att inom företaget bygga upp egenkapacitet på området i fråga. De mindre och medelstora företagen saknar imånga fall både ekonomiska och personella resurser för att bygga upp egenkapacitet på alla områden som är nödvändiga för ett framgångsrikt agerande. Förutomden ökade arbetsfördelningen och specialiseringen inom näringslivet grandasdelta ökade serviceberoende enligt delegationens uppfattning på att den miljöföretagen verkar i blir mer komplicerad i ett flertal avseenden. De tekniskakraven på såväl produkter som produktionsteknik växer. Marknadsföringen blirmer komplicerad i takt med en ökad internationell handel och genom de regleroch bestämmelser som måste iakttas till följd därav. Produktionsekonomisktställs högre krav på företagen med avseende på fullt kapacitetsutnyttjande avarbetskraft och kapital om de skall kunna uppnå ett konkurrenskraftigtkostnadsläge. Till detta kommer ett flertal standardiserings-, patent-,provnings-, säkerhets- och miljövårdskrav. Demindre företagen, som borde ha det största behovet av företagsservice, harenligt delegationen endast i liten utsträckning utnyttjat dennamöjlighet till komplettering av de egna resurserna. I de fallserviceutnyttjande skett är emellertid erfarenheterna positiva. En förklaringtill att utnyttjandet varit begränsat kan vara att det, innan ettserviceutnyttjande kommer till stånd, ofta behövs ett relativt tidskrävande arbete från företagens sida för att bliorienterade på servicemarknaden. Existerande serviceorgan kan enligtdelegationen i många fall inte på för de mindre företagen acceptabla vUlkorpresentera de tjänster dessa kräver. Serviceutnyttjande betraktas t. ex. oftasom alltför kostsamt och utbudet framstår som föga anpassat till det enskildaföretagets behov. Det låga serviceutnyttjandet kan också bero på företagensjälva. De saknar i många fall tUlräcklig förmåga eller möjlighet atttillgodogöra sig service. Detta kan bottna i attitydmässiga, kunskaps-mässigaeller ekonomiska orsaker. Företagen saknar med andra ord erforderligmoltagarkapacitet. Mot denna bakgrund anser delegationen alt ett ökatserviceutnytl-jande bland de mindre och medelstora företagen skulle vara tillgagn inle bara för det enskUda företagets utan för hela näringslivets utvecklingoch att det därför finns anledning att överväga samhälleliga insatser för attstimulera serviceutnyttjandet främst på regional eller lokal nivå. Ett drygt 30-tal remissinstanser har yttrat sig omdelegationens principiella utgångspunkter. Av dem är flertalet positiva tUldelegationens allmänna synsätt, bl. a, SHIO, ,några länsstyrelser, KK, , , , några handelskamrar,STU samt lUC. instämmer helt idelegationens principiella utgångspunkter och anser att ett mera allmänt ochriktigt serviceutnyttjande från de mindre förelagens sida inle endast skullereducera riskema för nedläggning, utan framför allt kunna medföra en meramedvetet styrd och balanserad utveckling inom många företag. Länsstyrelserna i Östergötlands-, Jönköpings-, Hallands-,Skaraborgs-, och instämmer i delegationensgrundläggande uppfattning. Serviceinsatserna bör enligt i Norrbottenslän vara inriktade på ett långsiktigt och systematiskt utvecklingsarbete iföretagen. påpekar det angelägna i att, mot bakgmnd av de mindre ochmedelstora företagens andel av den samlade produktionen och sysselsättningen, främja dessa företags effektivisering. STU anser betänkandet utgöra en intressant genomgång avmånga faktorer, som kan stimulera och påverka de mindre och medelstora företagensfortsatta utveckling. lUC instämmer i delegationens syn och iin-. derstrykervikten av att de mindre och medelstora företagen erbjuds konkretaservicetjänster anpassade tUl deras behov. Några av de remissinstanser som i princip instämmer idelegationens synsätt har lämnat vissa kompletterande synpunkter. Sålunda anserSIFU att delegationen ej tiUräckligt beaktat utbildning och information/dokumentation såsom utvecklingsstimulerande åtgärder. Prop.1973: 41 48 handelskammare, med instämmande av Gotlandshandelskammare, anser alt förelagsservice är en betydelsefull del av denindustriella miljön, men att det även finns andra förhållanden, t, ex.branschstrukturella, som påverkar de mindre och medelstora företagen. gör motsvarande bedömning. SAF/anser att delegationen i allt förbegränsad utsträckning beaktat de kvalitetsproblem, som sammanhänger med grundproblemetatt skapa praktiska och företagsnära tjänster förmedlade till företagen avspecialister med den kompetens som erfordras för att upprätta ettförtroendefullt samarbete. Enligt organisationerna gäller det att förbättraföretagarens egna möjligheter alt avgöra huruvida han behöver ytterligareservice. ERU delar delegationens bedömning att tUlgången tiUregional och lokal företagsservice är väsentlig för att godaproduktionsförhållanden skall kunna utvecklas i en region. ERU anser dock attdet skulle ha varit värdefullt om en jämförelse gjorts av effekterna avservicestöd till små, medelstora resp. stora företag. Enligt ERU borde också haundersökts vilka servicetyper som har en lokal, regional resp. nationeU efterfrågan.Detta skulle ha gett möjligheter att bedöma vilka serviceutbud som kanutvecklas spontant i olika regions- och ortstyper. Därigenom skulle man också,enligt ERU, närmare kunna precisera vilka organ som kan vara lämpliga för resp.form av företagsservice. FAR anser att konsultinsatser i form av t. ex.kvalificerade ekonomiska översikter, sannolikt skulle bidra till att mångaföretag, som eljest skulle ha uppskjutit en oundviklig avveckling,redan på ett tidigt stadium kunde överväga samgående, försäljning ellerplanerad avveckling. menar att delegationen i sittbetänkande är alltför snävt inriktad på industriföretag. anser att delegationen tar uppett område av stor angelägenhetsgrad. De företag som har ett speciellt behov avtillgång till företagsservice på olika områden för sin verksamhet och då gärnaregionalt tillgänglig, är de företag som storleksmässigt icke inrymmer egnaspecialistfunktioner.