prop · FW0345 · 1973-12-31 00:00:00 — Av den angivna principen torde ocksåfölja alt tandläkaren har rätt att föra talan mot beslut som avser hansförhållande lUl försäkringen, t, ex, beslut i fråga om rätt all tillämpaindividuell taxebindning (se den allmänna motiveringen avsnitt 7,3,6),Tandläkaren kan emellertid ocksä ha intresse av att kunna föra talan mol besluti mer renodlade försäkringsärenden, t, ex, beslut i ärende om förhandsprövningeller bestämmande av landvårdsersättning. har därförföreslagit en uttrycklig regel om rätt för landläkare att föra talan mot besluti ärende enhgt tandvårdstaxan. Prop,1973:45 100 När del gäller ärenden om bestämmande av landvårdsersättningär det tydligt att beslutet direkt angår landläkaren. Delta kan vara falletäven i andra tandvårdsärenden. Uttrycklig regel om besvärsrätl för landläkarebehövs inte för sådana fall. I ärenden om förhandsprövning skall tandläkarensbehandlingsförslag underkastas en prövning av , varvid kassantillhandahålls sakkunskap genom förlroendetandläkaren. Det är givet attmeningarna ibland kan vara delade i fråga om vilken behandling som är denriktigaste från odontologisk synpunkt. I enlighet med utredningens uppfattningbör behandlande landläkares möjlighet att självständigt överklaga ett besked i förhandsprövningsärendeklart slås fast. Tandvårdstaxan avses därför innehålla en uttryckligbestämmelse om tandläkares klagorätt i sådana ärenden. Det bör emellertidunderstrykas all del i första hand är den försäkrades intresse av alt kunna fäviss behandling utförd på försäkringens villkor som motiverar ett överklagandei sådant ärende. Tandläkaren måste därför förvissa sig om att den försäkrade ärinförstådd med ett överklagande av beslut i ärende om förhandsprövning innanhan fullföljer talan. Om den försäkrade åtnöjer sig med det beslut försäkringskassanefter hörande av förtroendetandläkaren fatlat, kan del inle komma i fråga attden försäkrades tandläkare överklagar beslutet. Visar det sig all tandläkarenöverklagat förhandsprövningsbeslut i strid mot vad nu sagts bör besvärenavvisas. Till skillnad från reglerna för sjukvårdsförmånerna iövrigt omfattar tandvårdsförsäkringens aUmänna ersättningsregler bara vuxnaförsäkrade. 1 andra stycket av 3 § anges sålunda att vad som sägs i förstastycket inte gäller utgifter för tandvård åt försäkrad som inle fyller minst 20år under det år vården inleds. Fram lill denna ålder skall försäkrad åtnjutaavgiftsfri tandvård inom folktandvården. En hänvisning har gjorts lillbestämmelserna härom i folktandvårdslagen. Som framgår av föreslagna övergångsbestämmelsertill folktandvårdslagen görs dock under en övergångstid undantag frånlandstingskommuns skyldighet att svara för avgiftsfri landvård åt ungdomar iåldrarna . Enligt punkt 2 i övergångsbestämmelserna lill förevarandelagförslag skall därför bestämmelserna i 2 kap. 3 § första stycket tillsvidare och till dess Kungl. Maj:t förordnar annat gälla utgifter för tandvårdåt försäkrad från och med det år då han fyller om han inle faktisktomfattas av organiserad landvård. I den allmänna motiveringen (avsnitt 7,3.8) har lämnatsredogörelse för förslag lill ersättning ål landstingskommunerna från denallmänna försäkringen för vård som ges inom folktandvården. Förslaget innebäratt ersättning skall utgå med sikte på alt behålla folktandvårdens realanettokostnader på oförändrad nivå under den utbyggnad som skall genomförasunder 1970-lalet. I andra stycket sista punkten av förevarande lagrum har medhänsyftning på detta angetts alt Kungl. Maj:l meddelar bestämmelser omersättning till den som ombesörjer avgiftsfri landvård enligtfolktandvårdslagen. De åsyftade bestämmelserna avses få sin plats i en särskUdavdelning av tandvårdstaxan. Enligt paragrafens tredje Stycke skah detandläkarbehandlingar som avses i nuvarande 3 § första stycket ersättas enligtde grunder för ersättning för läkarvårdsutgifter som fastställs enligt 2 §.Behandlingarna kommer således att kosta den försäkrade . per besök enligtnuvarande läkarvårdstaxa. Denna avgift avser såväl tandläkarens åtgärder som landleknisktarbete. Behandlingarna kommer att finansieras på samma sätt som den öppnaläkarvården. Med det i bestämmelsen använda uttrycket poliklinik förspecialist-landvård avses förutom centrallandpolikhnik vissa under senare årtillkomna institutioner vilka i fråga om nu avsedda behandlingar har sammauppgifter som centraltandpoliklinikerna. De nämnda poliklinikerna avses bliangivna i en förteckning som fastställs av . Förbehandling vid centraltandpoliklinik och annan här avsedd poliklinik skallkrävas remiss. Detta krav har ansetts böra komma tiU direkt uttryck ilagtexten. Vid de odontologiska fakulteterna och de i anslutning till dessaupprättade tandsjukvårdscentralerna behövs inte motsvarande spärr. Denförteckning över behandlingar som avses i nuvarande 3 § första stycket finnsinlagen i 10 § läkarvärdstaxan. Förteckningen avses i omarbetat skick ingå itandvårdstaxan. I anslutning till kommentaren lill den föreslagna 2 kap. 3§ bör en speciell fråga tas upp, nämligen utlandssvenskarnas rätt till sjukvårdsersätlningvid tandvård. Svensk medborgare och den som ulan alt vara svensk medborgare ärbosatt i riket är försäkrad enligt AFL, Försäkrad som inle är bosalt i rikethar enligt bestämmelserna i 2 kap, 8 § som alltså gäller enbart svenskamedborgare - rätt till sjukvårdsersätlning endast om vårdbehovet uppkommitunder vistelse här. Ersättning kan således inte utgå om försäkrad reser tillSverige för att söka vård för en sjukdom han fått utomlands. Att fastställa närbehov av tandvård uppkommit torde ofta inte vara svårare än i fråga om behov avläkarvård. har därför i sitt förslag inte funnit anledningatt föreslå någon särreglering för landvården. Det är emellertid enligtutredningen inle meningen all försäkringen skall bekosta annat än oundgängligvård åt en försäkrad som inte är bosatt i landet. En sådan försäkrad skall,menar utredningen, exempelvis kunna få ersättning för åtgärder mot tandvärk.Utredningen framhåller alt tandvård som inte avser att avhjälpa ett trängandevårdbehov bör bekostas av en sådan försäkrad utan all försäkringen träder in.En restriktiv prövning kan enligt utredningen i högre grad vara påkallad vidtandvård än vid övrig sjukvård. Försäkringsdomstolen har i sitt remissvar framhållit alldet av utredningens uttalanden framgår att utlandssvenskars rätt till tandvårdinom försäkringens ram och deras motsvarande rättigheter i fråga om övrigsjukvård skall bedömas efter skilda principer. Domstolen framhåller att om ensådan skUlnad i bedömning finnes böra godtas detta bör markeras i lagtexten. Som redan framhållits ulgår sjukvårdsersättning enligt 8 §endast om vårdbehovet uppkommit under vistelse här i landet. Prop, 1973:45 102 natur all riskerna för att ersättningsbestämmelserna skallkomma att utnyttjas på ett sätt som inte är avsett kan vara större vid landvårdän vid annan sjukvård genom att vederbörande väntar med att få sina tänderöversedda lill dess han gör ett besök i . Det bör inte komma i fräga altförsäkringen tas i anspråk för alt bekosta tandvård i sådana fall. Det finnsdärför i detta sammanhang anledning att fästa uppmärksamheten på deförutsättningar som reglerar utlandssvensks rätt tUl sjukvårdsersätlning.Några särskUda principer skall emellertid inte tUlämpas vid bedömningen avrätten till ersättning för landvård och några särbestämmelser är med hänsyn härtUlinte påkallade. Enligt den föreslagna tandvårdstaxan förutsättspatientavgifter bli eriagd direkt tiU tandläkaren (huvudmannen beträffandefolktandvården m, m,) medan en försäkringsandel, kallad landvårdsersättning,utbetalas av . För att veta att en patient är inskriven iförsäkringskassa och således inte berörs av bestämmelserna i 8 § kan, somutredningen framhållit, tandläkaren begära all få se hans försäkringsbesked.Är tandläkaren tveksam om försäkrad är bosatt i landet trots attdenne innehar försäkringsbesked kan han vända sig till och fåbesked därifrån. Det förtjänar påpekas att vissa av konventionerpå socialförsäkringsområdet innebär att medborgare i andra länder skall vara hkställdamed svenska medborgare i fråga om hälso- och sjukvård oavsett bosättning iSverige, En utlänning från sådant land blir i fråga om rätt tiU ersättning vidtandvård vid tUlfällig vistelse i att likställa med utlandssvensk, Paragrafen behandlar den försäkrades rätt till ersättningför resor. Ändringarna är betingade av den rätt till reseersättning vidtandvård som föreslagits. Se vidare kommentaren tiU förslaget till lag omändring i sjukreseförordningen, 18 kap, 12-13§§ Hos skall finnas en eller fleraförtroendetandläkare för att biträda kassan när det gäller granskning avräkningar från anslutna tandläkare och sådan förhandsprövning som enligttandvårdstaxan skall kunna ske vid bl, a, mer omfattande behandlingar.Bestämmelser härom har upptagits i 12 §, som också innehåller en erinran om attförtroendetandläkare skall verka för ell gott samarbete mellan kassan och inomdess område verksamma tandläkare. När tandvårdsärendena inom yrkesskadeförsäkringendecentraliseras tUl försäkringskassorna får förtroendetandläkaren medverka ihandläggningen av ärenden enligt denna lagstiftning. Förtroendetandläkarna skall enligt 13 § liksomförtroendeläkarna utses av . När tandvårdsförsäkringen träder i kraft den 1 januari1974 har folktandvården inle blivit tillräckligt utbyggd för alt kunna beredaalla ungdomar organiserad och avgiftsfri tandvård. Försäkringenskall därför tills vidare även gälla utgifter iför tandvård åt försäkrad fr, o,m, det år han fyller såvida han inte inom visst landstingsområde erbjudssådan vård. Det skall ankomma på Kungl, Maj:l alt förordna när dennaövergångsanordning skall upphöra att gälla. Bestämmelsernas avfattningmöjliggör en successiv avveckling så alt man tar en årsklass i sänder, Som framgår av den allmänna motiveringen skallprivatpraktiserande tandläkare under vissa förutsättningar efter särskUt beslutav kunna få tillämpa en högre arvodessätlning. Bl, a, föratt beslut i sådan fråga skall kunna fattas , tordeförsäkringskassorna behöva biträde av förlroendelandläkare före tandvårdsförsäkringensikraftträdande. Förlroendelandläkare skall enligt lagförslaget kunna anställashos kassorna fr, o, m, den 1 juh 1973, I den allmänna motiveringen (avsnitt 7.3,8) harföreslagits att ersättning skall utgå från den allmänna försäkringen dels förviss landvård som meddelas av privatpraktiserande tandläkare under sistakvartalet 1973, dels lill landstingen för en utbyggnad av folktandvården underår 1973, Kungl, Maj:t har därför i förevarande punkt föreslagits få rätt attbestämma om ersättning från försäkringen för utgifter för tandvård sommeddelats . Angående bestämmelserna om anslutning avprivatpraktiserande tandläkare lill försäkringen se den allmänna motiveringen(avsnitt 7,3,3), Regeln i punkt 9 har utförligt motiverats i avsnitt 7.2,2. I fråga om utträdesreglerna (punkt 10) bör tilläggas altom behandling av patient påbörjats under den angivna sexmånaderstiden ellerdessförinnan det är naturligt att försäkringens bestämmelser måste gälla tUlsdess all behandlingen avslutals. En erinran om detta bör göras i försäkringskassansbeslut. Som utredningen föreslagit i sitt förslag till tandvårdstaxa skall vidsidan av reglerna om utträde ur försäkringen gälla en bestämmelse atttandläkare som inle följer laxans bestämmelser kan föras av fränförsäkringskassans förteckning över anslutna tandläkare, varvid hanföljaktligen avstängs från rätten att arbeta inom försäkringens ram. Denna punkt innehåller en straffbestämmelse för det fallatt tandläkare som är uppförd på försäkringskassas förteckning uppsåtligenbedriver tandvård i strid mot de bestämmelser som gäller för anslutentandläkare. Bestämmelsen siktar till alt beivra att tandläkare vägrar altmedverka till tandvård inom försäkringens ram eller sätter sig över t. ex,tandvårdstaxans bestämmelser om maximiarvoden. Straff skall inle ådömas omgärningen är att anse som ringa. Som redan angivils i samband med utträdesreglernaskall tandläkare som inle följer taxans bestämmelser också kunna föras av frånförteckningen över anslutna tandläkare, 8.2 Förslaget till folktandvårdslag Varje landstingskommun (och kommun som inle tillhörlandstingskommun) är i sjukvårdslagen (1962:242) ålagd alt ombesörja sjukvård.Vården av psykiskt utvecklingsstörda är dock särskilt reglerad i lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. Vårdansvaret enligt sjukvårdslagen omfattar inte landvård.Någon allmän skyldighet för sjukvårdshuvudmännen att tillhandahålla landvårdfinns inte f, n. Den nuvarande författningsregleringen är uppbyggd som villkorför statsbidrag enligt kungörelsen (1961:278) angående statsbidrag tillfolktandvård. Enligt förslaget till folktandvårdslag åläggs nusjukvårdshuvudmännen ett vårdansvar när del gäller tandvård som i vissaavseenden är mer begränsat men i andra mer utvidgat än ansvaret för övrigsjukvård. Härutöver innehåller förslaget översiktliga bestämmelser om tillsynoch förvaltning, Landstingskommuns ansvar för barn- och ungdomstandvårdenanges i denna paragraf. Bestämmelserna överensstämmer i stora delar med 2 § ifolktandvårdsutredningens förslag till lag om folktandvård. Av första stycketframgår att vårdskyldighelen omfattar inom landstingskommunen bosatta bam ochungdomar t, o, m, del år då de fyller . Landstingskommunen behöver dockinte ge tandvård åt barn och ungdomar vars tandvårdsbehov tillgodoses isärskild ordning. Exempel på delta är när tandvård ges åt barn och ungdomar somvårdas på institution och landvård som inom den militära fredstandvården gesungdomar i åldrarna 18 (och i vissa fall även yngre ungdomar), I andra stycket anges innehållet i ansvaret för barn- ochungdomstandvården. Där slås till att börja med fast att barnen och ungdomarnaskall erbjudas regelbunden och fullständig behandling. Härmed avses attuttrycka detsamma som i den nuvarande statsbidragskungörelsen har Prop,1973:45 105 angetts med begreppen "systematisk behandling"och "organiserad vård", 1 lagtextens ordalag "skallerbjudas" ligger således all huvudmannen inle bara skall ställa detandvårdsresurser som behövs till förfogande utan också all han skall lainitiativ till alt vården faktiskt kommer tih stånd. Detta avses ske iorganiserade former på motsvarande sätl som . Med regelbundenbehandling avses "i regel en gång återkommande tandvård" Gfr9 § statsbidragskungörelsen). Som framgår av uttrycket "fullständig"behandling gäller vårdskyldigheten såväl specialisttandvård som allmäntandvård.Socialstyrelsen avses kunna ge föreskrifter om tandvårdens innehåll. Dettakommenteras vid 7 §, Som redan påpekats i den allmänna motiveringen förutsättsden organiserade vården när del gäller barn lill övervägande delbestå i råd och vägledning åt barnens föräldrar för skötseln av barnens länder,exempelvis i anslutning till hälsokontrollerna på barnavårdscentralerna, I denmån dessa barn har landskador skall de naturligtvis få behandling mot dessa. Enligt andra stycket skall barnen och ungdomarna också gesden vård för akuta landbesvär som de behöver, dvs. vid sidan av den regelbundetåterkommande tandvärden. Slutligen föreskrivs i paragrafen all landvårdenskall vara avgiftsfri för patienten. Så är fallet inom folktandvården för barn i åldrarna upp lill och med . Det kan påpekas attbestämmelsen om avgiflsfrihet innebär all inte heller patientavgiften ,skall tas ul vid de oralkirurgiska behandlingarna m, m, som avses i 2 kap. 3 § Iredjestycket AFL, När det gäller barn under 6 och ungdomar fr, o, m, kommer skyldigheten i fråga om organiserad vård att åläggas huvudmännensuccessivt i takt med alt folktandvården byggs ut under 1970-talel, Deltakommenteras vidare i övergångsbestämmelserna. Det bör särskilt framhållas altfolktandvården även skall sörja för avgiftsfri landvård ålbarn när dessa själva söker värd. Lagförslagetinnehåller ingen bestämmelse om skyldighet för huvudmännen all sörja för attbarn och ungdomar som vistas inom landstingskommun utan att vara bosatta därfår den akultandvård som de kan behöva. Del förutsätts att huvudmännen ändå liksom svarar för sådan vård. Vårdansvaret för barn och ungdomar innefattar som nämntsäven specialisttandvård. I förevarande paragraf åläggs landstingskommunenskyldighet alt också svara för specialisttandvård för vuxna som är bosatta inomlandstingskommunen. Det förtjänar påpekas att vårdansvaret inte är absolut iden meningen att den enskilda landstingskommunen i varje särskilt fall skallkunna erbjuda den önskvärda vården. Liksom enligt sjukvårdslagen berorvårdansvaret på de vårdresurser som kan åstadkommas och på vilkenspecialisttandvård som är rimlig med hänsyn till utvecklingen på området inomlandet. Av punkt 4 i övergångsbestäm- Prop,1973:45 106 melserna framgår att kan medge undantag ifråga om viss eller vissa specialiteter. Bestämmelser om specialistbehörighel finns i kungörelsen(1963:663) med tillämpningsföreskrifter lUl lagen om behörighet att utöva tandläkaryrket.F, n, finns fem specialiteter, nämhgen barntandvård, landreglering, tandlossningssjukdomar,tandsyslemets kirurgiska sjukdomar och rolbe-handling, Kungl, Maj:t har år 1970uppdragit åt och gemensamt att verkställa utredning omlandläkarnas specialistutbildning m, m, 1 uppdraget ingår all pröva behovet avspecialiteter. Skulle ytterligare specialiteter tillkomma efler utredningen,faller även dessa in under vårdansvaret, i den mån inte eftersamråd med huvudmännen funnit alt undantag bör göras från vårdansvaret. I den allmänna motiveringen har framhållits attförutsättningar saknas att ålägga folktandvården ell allmänt vårdansvar förannan vuxenland-vård än specialistvård. Förevarande paragraf anger därför attlandstingskommunen i övrigt skall tillhandahålla tandvård för vuxna i lämpligomfattning. Avsikten är alt vuxentandvården skall byggas ul med barn-och ungdomstandvården. En allt större del av de vuxnas vårdefterfrågan avsesbli tillgodosedd inom den offentliga vården. För att ha lämplig omfaltning börvuxentandvården medge att patienter kan tas emot för regelbunden tandvård. Detlaär av vikt när det gäller att göra tjänstgöring vid folktandvårdenattraktiv bland landläkarna. Att vuxentandvården skall ha lämplig omfattningkan givelvis innebära all andelen vuxentandvård inom en del landstingskommuner,särskilt i glesbygdsregionerna, måste vara större än i andra där det finnsförhållandevis fler privatpraktiserande tandläkare. Folktandvårdslagen innehåller när det gällervuxentandvården ingen bestämmelse om skyldighet att svara för akutvård. Ensådan bestämmelse avses i stället intagen i tandvårdstaxan där den skall gällaför såväl folktandvården som de till tandvårdsförsäkringen anslutnaprivatpraktiserande tandläkama. Några motsvarigheter tUl statsbidragskungörelsensföreskrifter om förtur vid akultandvård och mödratandvård föreslås inle hellerintagna i de nya folklandvårdsförfattningarna. Också nuvarande bestämmelser omkölistor bör slopas. Det ankommer på att i mån av behov utfärdaanvisningar i dessa frågor. I dessa paragrafer ges översiktliga bestämmelser omledningen av folktandvården och tillsynen över denna. Bestämmelsernaöverensstämmer i sak med 6 och 7 §§ i folktandvårdsutredningens förslag tilllag om folktandvård. Prop, 1973:45 107 Närmare föreskrifier för tillämpningen av folklandvårdslagenavses intagna i en av Kungl, Maj:t utfärdad folktandvärdskungörelse. Bestämmelserskall där ges om folktandvårdens organisation i stort och om behörighet ochtillsättning av vissa tjänster, I övrigt skall det överlämnas ål huvudmännensjälva att bestämma om folktandvårdens ordnande. Det bör vara möjligt för Kungl,Maj:t att ge dispens från bestämmelser om folktandvårdens organisation närförhållandena i en enskild landstingskommun motiverar det. Instruktionen (1961:279)för landläkare inom folktandvården avses bli upphävd. Instruktionens föreskrifierom tandläkares åligganden kommer inte att få någon motsvarighet ifolktandvårds-kungörelsen. Avsikten är i. stället att överlämna åtsocialstyrelsen att utfärda föreskrifter efter samråd med , Folktandvårdskungörelsenavses innehålla bemyndigande för att meddela ytterligare föreskrifierför tUlämpningen av folktandvårdslagen. Sådana föreskrifter kan främst kommaatt behövas när det gäller den organiserade barn- och ungdomstandvården ochtandvårdens innehåll. Bestämmelserna överensstämmer i tillämpliga delar medförslag som lämnats av folklandvårdsulredningen och försäkringsutredningen. När folktandvårdslagen enligt förslaget träder i kraft den1 , kommer folktandvården inte att vara tillräckligt utbyggd föratt kunna uppfyUa ansvaret i fråga om organiserad vård av barn och ungdomar.Först beräknas folktandvården ha nått en sådanutbyggnad i hela riket att samtliga barn och ungdomar t, o, m, kanerbjudas organiserad vård. Bestämmelsen i 2§ andra stycket om erbjudande avbehandling föreslås därför i punkt 2 tills vidare inte gälla barn under 6 ochungdomar fr. o, m. I övrigt skall dock ansvaret finnas kvar även när delgäller dessa åldersgrupper. Det ankommer pä Kungl, Maj:t att pä initiativ avsocialstyrelsen och efter hörande av huvudmännen förordna närövergångsanordningen skall upphöra all gälla. Det är tänkbart att detta får skesuccessivt. Den organiserade vården skulle exempelvis kunna utvidgas så att denfr, o, m, 1976 omfattar barn födda , fr, o, m, 1977 barn födda ochsenare etc. När det gäller ungdomarna skulle ansvaret t, ex, kunna utvidgas attfr, o, m, 1977 omfatta dem som är födda , fr, o, m, 1978 dem som är födda1960 och senare etc, I övrigt hänvisas till den utbyggnädsmodell som lagts framav försäkringsutredningen. Utbyggnaden av organiserad vård för barn ochungdomar fr, o, m, varierar kraftigt mellan olika landsting.Övergångsbestämmelsen är formulerad med härisyn härtUl, Det får emellertidförutsättas Prop,1973:45 108 att den enskilde huvudmannen i mån av resurser gerorganiserad värd även för grupper som ännu inle omfattas av vårdskyldighelen. Av denna punkt framgår att bestämmelsen i 2 § andrastycket att tandvärden skall vara avgiftsfri för patienten under övergångstideninle skall gälla för de ungdomar som står utanför den organiserade vården. Deungdomar som tills vidare inle tillhör den organiserade vården skall i ställetunder övergångstiden ha rätt lill landvårdsersättning enligt den aUmännatandvårdsförsäkringens regler. För att säkerställa att patientavgifterna fördessa ungdomar inle blir högre i folktandvården efter försäkringens genomförandeföreskrivs att högst av den högsta patientavgift som gäller enligtsärskilda bestämmelser, dvs, tandvårdstaxan, får las ut av ungdomarna. Om mani en enskUd landstingskommun ger organiserad vård för ungdomar som lUls vidare undantagitsfrån det lagstadgade ansvaret i fråga om sådan vård skall dock avgiftsfrihetengälla. Något motsvarande undantag har inte gjorts i fråga om barnunder . Alla barn t. o. m, skall således åtnjuta avgiftsfrilandvård oberoende av om de lagils om hand i organiserad vård eller inle. Specialisttandvården är inle så uppbyggd altlandstingskommunerna f. n, kan uppfylla det ansvar som ålagts dem i 3 §, ävenom vårduppgifterna tUl en del torde kunna lösas i samverkan mellanlandstingskommunerna inbördes saml liksom ocksä i samverkan med de odonlologiskafakulteterna. Enligt förevarande punkt fär därför tills vidareundanta landstingskommun från skyldighet att svara för landvård utförd avspecialist inom viss eller vissa specialiteter. Delta också möjligt attunder en övergångstid undanta nya specialiteter som den tidigare nämnda specialislutredningenkan komma alt. föreslå. Bestämmelsen är så formulerad att undanlag mästemeddelas varje landstingskommun för sig. Undantaget skall vara tidsbegränsat.Det är givetvis inget hinder mot att tiden förlängs efter förnyad prövning. Enligt den allmänna motiveringen (avsnitt 7,2.2) bör - somett led i förverkligandet av folktandvårdens ulbyggnadsprogram - de framtida folktandvärdsplanernaredovisa den utbyggnad av folktandvården som behövs för att en organiseradbarn- och ungdomstandvård skall kunna införas.