prop · FW03100 · 1973-12-31 00:00:00 — Avtal sluts mellan den bidragspliktige ochbamet eller företrädare för detta. Barnavårdsmannen fär inle ingå avtal förbamet. Avtal utgör enligt huvudregeln i 7 kap. 7 § första stycket FB inlehinder för deri underhållsberättigade alt göra gällande rätt till högreunderhällsbidrag. Avtal om underhåll till barn utom äktenskap kan dock enligtandra stycket bli bindande för den underhållsberättigade under förutsättningbl. a. att det godkänns av baraavårdsmannen eller, om sådan inte finns, avbarnavårdsnämnden. Avser avtalet ett engångsbelopp krävs alltid barnavårdsnämndensgodkännande. Kan avtal om underhållsbidrag inte träffas fastställs bidraget avdomstol, EnUgt 18 § lagen om faststäUande av fa- derskapettiU barn utom äktenskap kan talan om underhållsbidrag föras i mål om faderskap.Barnavårdsmannen har rätt att föra talan för barnet i mål om underhåll (20kap, 11 § FB och 19 § faderskapslagen). Enligt utredningen ställsvårdnadshavare till barn utom äktenskap mången gäng inför allvarligasvårigheter då det gäller att tillförsäkra bamet underhåll. Om fadern undandrarsig att medverka till att bidrag fastställs, har modern små möjligheter attsjälv efterforska honom. Ofta saknar hon vetskap om de närmare omständighetersom är bestämmande för underhållsbidragets storlek, säsom mannens inkomst ochhans försörjningsbörda. Om det ankom på modern ensam att sörja för attunderhäll tiUförsäkras barnet, skulle därför ofta något bidrag över huvud tagetinte kunna fastställas eller bidraget bli bestämt till för lågt belopp.Utredningen anser med hänsyn härtill att det alltjämt bör ankomma pä samhälletatt se till att underhåll tillförsäkras de utora-äktenskapliga barnen. Detfinns emellertid enligt utredningen inte anledning att behålla barnavårdsmanför denna uppgift. Med nuvarande ordning saknas enligt utredningenföratsättningar för att vinna enhetlighet vid bestämmande avunderhållsbidragens storlek. Den enskilde barnavårdsmannen får ofta intetillräcklig erfarenhet för att kunna se till att bidraget bestäms till skäligtbelopp. Enligt utredningen bör uppgiften att sörja för att bamet tUlförsäkrasunderhäll vila på barnavårdsnämnden och anförtros åt den tjänsteman som skallmedverka vid faderskapsutredningen. Utredningenhar övervägt om det inte bör ankomma på barnavårdsnämnden att se tiU att ocksåbarn i äktenskap får underhällsbidrag vid separation mellan föräldrama. Medhänsyn till att underhållsfrågan dä makarna inte kan enas avgörs genom domstolsprövning och vårdnadshavaren har goda möjligheter att fä biträde i rättegångenanser emellertid utredningen att risken för att bamets rätt eftersatts ärliten. Utredningen finner därför att förhållandena inte allmänt kan sägas varasådana att det av hänsyn till bamet är påkallat alt ålägga attvaka över att bamets rätt i detta hänseende iakttas. Utrednuigen påpekar dockatt nämnden på värdnadshavarens begäran kan biträda i frågor som rörunderhållsbidragels storlek. Utredningensförslag har allmänt godtagils vid remissbehandlingen. och har emellertid anfört attförfarandet i fråga om avtal om underhållsbidrag bör utformas i enlighet medvad förbunden har föreslagit beträffande faderskapserkännande. Enligtförbundens mening bör lagen inte innehålla några tvingande regler om att underhällsbidragskall fastställas för de fall då barnets föräldrar sammanbor. Socialstyrelsenanser det önskvärt att bamavårdsnämnden åläggs att bevaka även de.inomäklen-skapliga bamens intresse i fråga om underhåll. Som skäl härför anför styrelsenatt det, eftersom domstolen i mål om underhäll till barn inte kan gå utöver denram som uppdragits av yrkandena i målet, inte finns någon garanti för attbaraets bästa tillgodoses. Föregen del anser jag att den nu behandlade frågan bör lösas efter en avvägningmellan ä ena sidan barnets och värdnadshavarens behov av bistånd medfastställande av underhällsbidrag och ä andra sidan de praktiska möjlighetemaför samhället att tillhandahålla sådant bistånd. Medanledning av vad och har anfört under remissbehandlingen vUl jag erinra ora attgällande bestämmelser inte innebär alt avtal eller dom beträffandeunderhållsskyldighet alltid mäste drivas frara när det gäller barn utoraäktenskap. Är omständigheterna sädana att barnet ändå kan antas få detunderhåll barnet enligt lagen har rätt till, kan detta underlåtas. skall se tUl att bamet tillförsäkras underhällmedför naturligtvis ingen ändring härvidlag. Jag vill därför understryka i många fall där föräldrarna sararaanbor och fadern fullgör sin del avunderhållsplikten torde kunna avstå från att fastställa något underhällsbidragför barnet. fall där underhållsbidrag bör fastställas för barn utom äktenskapaktualiseras delta normalt i samband med att faderskapsfrägan utreds. har anfört saknar modern i sådana fall inle sällan föratsättningaratt bevaka att bamet tillförsäkras vederbörligt underhäll. Som jag haranfört bör barnavårdsnämnden medverka vid faderskapsbestämningen för attbevaka barnets intressen. Det möter inga större problem att ålägga näranden atti detta samraanhang även se till att barnet tillförsäkras underhåll. Jagansluter mig därför till utredningens förslag i denna del. Om handläggningen avfaderskaps-och underhåUsfrågor, i enlighet med vad utredningen förordar, anförtrosåt särskilda tjänstemän, torde man också kunna tiUgodose fraraförda önskemålom en enhetiigare bedömning av underhållsbidragens storlek. har förordat bör näranden ha raöjlighet att till tjänsteman hoskomraunen delegera befogenheten att föra talan i mål om underhäll särat attgodkänna avtal ora underhåll till barn utom äktenskap enligt 7 kap. 7 § andrastycket FB. Barnavårdsnärandens uppgift alt enligt samma lagrum pröva ochgodkänna avtal om engångsbelopp bör däreraot inte kunna delegeras. Vadgäller frågan om underhåll tiU barn i äktenskap vUl jag anföra följande. Ettsystem som innebär att barnavårdsnämnden skall medverka i sådana sammanhangskulle innebära en avsevärd administrativ belastning och komplicerahandläggningen av skilsmässoprocesserna. Behovet av det bistånd nämnden skullekunna lämna torde i de flesta fall vara ringa, eftersom makarna vid enskUsmässa har goda möjligheter att få rättshjälp och som regel också anlitarjuridiskt biträde. Riskenför att barnets rätt skulle eftersättas till följd av det sätt på vilket denbidragsberättigade bestämt sin talan vid domstolen torde med hänsyn härtillvara liten. Mot bakgrund av det nu anförda finner jag f. n. inte skäl altföreskriva skyldighet för barnavårdsnämnden att se till att underhåU bestämsför barn i äktenskap. Ienlighet raed det anförda bör alltså barnavårdsnämndens skyldighet att medverkatill fastställande av underhällsbidrag inskränkas till att gälla barn utomäktenskap, för vilka nämnden medverkar vid fastställande av faderskapet. Iövrigt bör nämnden i enlighet med vad jag föreslår i avsnitt 7.5 vara skyldigatt pä begäran biträda vårdnadshavare i frågor om underhållsbidragets storlek. Vad härefter gäller fråganom indrivning av underhållsbidrag kan behov av biträde härmed uppkomma om denunderhållsskyldige vägrar att utge fastställt bidrag eller bara utger en del avbidraget. Det kan då vara nödvändigt att vidta ätgärder för utmätning ochinförsel och i saraband därmed efterforska den underhållsskyldige. har framhållit skulle vårdnadshavaren ofta inte tillräckligteffektivt kunna tillvarata barnels rätt i detta hänseende. Av utredningensundersökning bland vårdnadshavare framgår att äv vårdnadshavarnahade behövt hjälp med att få ut underhåll eller bidragsförskott. I likhet medutredningen finner jag det därför nödvändigt att vårdnadshavaren ävenframdeles får hjälp med indrivning av underhållsbidrag. Behovet avbarnavårdsmannens medverkan i detta hänseende har minskat väsentligt genomtillkomsten av bidragsförskottslagen. Enligt denna lag utgår bidragsförskottmed av basbeloppet till barn som inte står under båda föräldrarnasvårdnad, om den av föräldrarna som saknar del i vårdnaden inte betalarfastställt underhållsbidrag till barnet eller på annat sätt sörjer för detlaeller om det fastställda bidraget understiger det belopp till vilketbidragsförskottet enligt lagen uppgår. Förskottet utges av barnavårdsnämnden,som enligt 15 § Bfl inträder i bamets rätt tUl underhållsbidrag mot denunderhållsskyldige. I 17 § andra stycket Bfl föreskrivs att barnavårdsnämnden,i samband med att den återkräver det bidrag som på grund av utgivet förskottskall betalas till nämnden, också skall bereda företrädare för barnet tillfälleatt återkräva den del av obetalda underhällsbidrag som överstiger det utgivnabidragsförskottet. I större kommuner handhas denna verksamhet av särskildakravavdelningar. Utredningen anser att det utöver nu nämnda bestämmelser ibidragsförskottslagen inte behövs några särskilda föreskrifter för regleringav barnavårdsnämndens kravverksamhet och att det inte finns skäl ätt behållaregler om skyldighet för ett annat organ barnavårdsman att biståvårdnadshavaren i detta hänseende. Ocksäjag anser att barnavårdsnämnden, ora bidragsförskott utgår, skall biträdavårdnadshavaren vid indrivning av den del av underhålls- bidragetsora överstiger förskottet. Sora framhåller i sittremissyttrande finns det emellertid barn också utanför deförskotts-berättigades krets, vilkas vårdnadshavare kan ha behov av hjälp medindrivning av underhållsbidrag. Eftersom rätt till bidragsförskott i principinte föreligger om varken barnet eller vårdnadshavaren är medborgare i Sverigeeller annat nordiskt land, saknar exerapelvis en stor del av invandrarbarnensådan rätt. Vidare utgår inte bidragsförskott om den underhållsskyldige betalarbara en del av det fastställda underhällsbidraget men denna del uppgår till såslort belopp att det motsvarar vad som enligt lagen kan utgå i form avbidragsförskott. I likhet med anser jag alt det bör åliggabarnavårdsnämnden att biträda även nu åsyftade kategorier av vårdnadshavare medindrivning av underhållsbidrag. Sådant biträde bör kunna lämnas inom ramenför den aUmänt stödjande och rådgivande verksamhet som barnavårdsnämnden börbedriva och tUl vilken jag återkoraraer i det följande (7.5). Fastställtunderhällsbidrag kan enligt 7 kap. 8 § FB jämkas av domstol om väsentligtändrade förhållanden påkallar det. Vidare finns i lagen (1966: 680) om ändringav vissa underhällsbidrag allraänna regler om att utgående underhällsbidragskall ändras i anslutning till förändringarna i penningvärdet med procenttalsom fastställs av . Bamavårdsmannens skyldighet attsörja för att barnet erhåller underhållsbidrag har ansetts innefatta att hanskall medverka till att fastställt bidrag höjs, när väsentligt ändradeförhållanden påkallar det, och se till att den lagstadgade uppräkningen avunderhållsbidragen med anledning av förändringar i penningvärdet iakttas. Upphörbarnavärdsmannens befattning med underhållsbidragen kommer vårdnadshavaren attgä miste om dennes biträde i nu ifrågavarande hänseenden. Om bamavårdsnämndenhar inträtt i barnets rätt på gmnd av utgivna bidragsförskott får det enligtutredningen anses ankoraraa pä nämnden att underrätta vårdnadshavaren omsådana särskilda förhållanden sora kan föranleda ändring i fastställt bidragoch som nämnden får kännedora ora, liksom även att se till att den underhållsskyldigebeaktar uppräkning av underhållsbidrag. Utredningen anser att nämnden dessutoragenom en vidgad och allmän inforraation bör sprida upplysning ora beslutadehöjningar av underhållsbidrag och om de åtgärder vårdnadshavare har att vidtaför alt få ell underhållsbidrag jämkat vid väsentligt ändrade förhållanden. Underremissbehandlingen har från flera håll betonats att barnavårdsmännen spelar enbetydelsefull roll när det gäller att biträda vårdnadshavare med attfå,ändringar i underhållsbidragen genomförda. Några remissinstanser anser attdenna möjlighet till hjälp bör garanteras också genom attbarnavårdsnämnden åläggs alt för värdnadshavarens räkning bevaka möjUgheternalill höjning av underhållsbidrag. Barnavårdsmännenhar obestridligen haft en viktig funktion att fylla när det gällt att få tUlstånd ändring av utgående underhållsbidrag. Om man, som jag förut anfört, iviss utsträckning avstår från all fastställa underhållsbidrag till barn utomäktenskap vars föräldrar sammanlever, tillkommer dessutom behovet att fåunderhåUsbidrag bestämt om samlevnaden upplöses. Upphör barnavårdsmannensbefattning med underhåUsfrågor, bör självfallet värdnadshavarens behov avhjälp för att få tUl stånd de ändringar av underhållsbidragen somlagstiftningen medger tUlgodoses i annan ordning. Om man i enlighet medutredningens förslag slopar den särskilda tillsyn över vissa barnsförhållanden som det nuvarande systemet med barnavårdsraan innebär, rainskarrayndighetemas möjligheter att få kännedom om förhållanden som bör föranledaatt underhållsbidrag fastställs eUer att utgående underhällsbidrag jämkas samtatt se till att föreskrivna generella höjningar av bidragen iakttas. I alla defall där bidragsförskott utgår har dock bamavårdsnämnden anledning att bevakadessa frågor, och sora utredningen har framhållit bör nämnden därvid också setill att den underhållsberätligades intressen tas till vara. I övrigt börbarnavårdsnämnden biträda vårdnadshavarna i de frågor det här gäller inoraramen för det stöd och den hjälp, som nämnden enligt vad jag föreslår i detföljande (7.5) skall lämna den som har vårdnaden om barn. En förutsättning föratt nämnden i dessa fall skall kunna lämna vårdnadshavare hjälp är att denneunderrättar nämnden om att sädana förhållanden inträtt som bör föranledaåtgärder i underhällsfrågan. I likhet raed flera remissinstanser vill jagdärför starkt understryka behovet av allmän information om beslutadeuppräkningar av underhållsbidrag och ora möjligheterna att vid väsentligtändrade förhållanden få ett underhållsbidrag ändrat. Jag förutsätter attsocialstyrelsen uppmärksammar denna fråga och närmare överväger hurinforraationen bör läggas upp och vilket organ sora bör svara för den säratutfärdar de anvisningar som kan behövas. Barnavårdsmannenskall enligt 8 kap. 6 § FB se tUl att baraets rätt och bästa tillvaratas. I 6 §kungörelsen (1950: 146) om barnavårdsmans verksamhet och tillsynen därå (BvmK)föreskrivs att barnavårdsmannen skall öva tillsyn över baraels personligaförhållanden och med uppmärksamhet följa dess utveckling. Barnavårdsmannenskall besöka bamet och dess vårdnadshavare i den omfattning som påkallas medhänsyn till omständigheterna. Efiersombamavårdsman alltid skall förordnas för utomäktenskapliga barn innebär systemeti praktiken att samhället har anordnat en speciell form av tillsyn beträffandedessa bara. Det kan med skäl ifrågasättas om en sådan ordning längre har någotberättigande. meningbör man i möjligaste mån undvika regler som innebär att utomäktenskapliga bamblir föremål för särbehandling. Det finns inte heller fog för att påstå attdessa barn numera typiskt sett skulle vara i behov av en särskild form avtillsyn. I dagens samhälle kan ett barns börd inte längre tillmätas någonutslagsgivande betydelse när det gäller alt avgöra om barnets förhållandenbehöver underkastas speciell tillsyn. Utöverde principieUa invändningar som sålunda kan riktas mot den nuvarande ordningenvill jag också erinra om alt tUlsynen enligt vad företagna undersökningar handen i praktiken inle kunnat fullgöras i avsedd omfattning. De flestabarnavårdsmän har så många uppdrag att deras tid inte räcker tUl för någonegentiig kontroU av barnens levnadsförhållanden. I de kommuner där barnavårdsmannaskapeni enlighet med helhetssynen i behandlingsarbetet fördelats mellan ett störreantal tjänstemän tar i regel andra angelägna uppgifter upp tjänstemannens tidi sådan utsträckning att det inle finns något större utrymme för alt genomhembesök eller på att annat sätt utöva tUlsyn över bamen. Detär en viktig samhällelig uppgift att se lill att de uppväxande barnen leverunder tillfredsställande förhållanden och får god omvårdnad. Det ankommer päbarnavårdsnämnden och andra bamavårdande organ att med olika raedel verka isådant syfte. I likhet raed utredningen anser jag mot bakgrund av vad jagförat har anfört alt det kan ifrågasättas om man har anledning att vid sidan avde andra barnavårdande organ som finns behålla baravårdsmännen sora ett särskiltorgan för tillsyn av vissa gmpper av barn. Jagvill till en början erinra om alt barnavårdsnämnden inom ramen för den allmäntförebyggande verksamheten har all bedriva uppsökande verksamhet. EnUgt 3 §barnavårdslagen skall bamavårdsnämnden sålunda göra sig val förtrogen medbarns och ungdoms levnadsförhållanden inom kommunen samt därvid särskiltuppmärksamma sådana underåriga som med hänsyn till kroppslig eller själslighälsa och utrustning, hem-och familjeförhållanden samt omständigheterna i övrigtkan anses vara särskilt utsatta för risk att utvecklas ogynnsamt. Underremissbehandlingen har föreslagits att bestämmelsen om barnavårdsnärandensuppsökande verksarahet skall förtydligas och skärpas. För egen del instämmerjag i att denna verksamhet har den största betydelse. Förslag ora attförtydliga näranda bestämmelse har lagts fram av barnslugeulredningen ibetänkandet (SOU 1972: 2627) Förskolan. Förslaget övervägs f. n. isocialdepartementet. Jag anser mig därför inle i detta sararaanhang böra ta uppdenna fräga. i enlighet med vad jag föreslår åläggs att sörja för attfaderskap till bam utom äktenskap fastställs, fär den också i det sammanhangetmöjUghet till insyn i barnets förhållanden. Blandde övriga samhälleliga organ sora kan utöva tillsyn över bar- nensuppväxtförhållanden tilldrar sig, som utredningen och flera remissinstanserframhåller, de av landstingen anordnade mödra- och barnavårdscentralernasärskild uppmärksarahet. Verksaraheten vid barnavårdscentral avser alla barnfrån födelsen upp till skolåldern. finnsförutsättningar för att saratiiga barn skall kunna skrivas in vidbarnavårdscentral. Genom försorg har nämligen meddelatsanvisningar om införande av ett födelsemeddelande frän förlossningsklinik tUlbl. a. barnavårdscentral. Meddelandet ingår som ett led i ett enhetiigtjournalsystem för mödrahälsovård, förlossningsvård och barnhälsovård. Vidarehar riksskatieverket i samråd med meddelat anvisningar rörandeavisering tiU barnavårdscentral om förändringar i personregister avseende bamunder 7 är. Deläkarundersökningar som företas vid barnavårdscentralerna och de hembesök somcentralemas personal gör innebär en fortiöpande kontroll av barnens fysiskaoch psykiska utveckling och ger också goda möjligheter att bedöma barnetsuppväxtmiljö och värdnadshavarens sätt att sköta bamet. Av särskUt värde är altdet blir möjligt att på ett tidigt stadium spåra fall av barnmisshandel. Även om föratsättningar nufinns för att alla barn skall bli inskrivna vid barnavårdscentral är detvårdnadshavaren som avgör om besök vid centralen skall äga rum. De allra flestavårdnadshavare utnyttjar barnavårdscentralens tjänster i full utsträckning.Det förekomraer eraellertid vårdscentral om förändringar i personregisteravseende barn . undanlagsvis att vårdnadshavaren inle besökercentralen och även motsätter sig hembesök. Detla ulgör givetvis en särskildanledning till närmare undersökningar. Som utredningen framhåller börbarnavårdscentralen i sådana fall åtminstone ora det inte klart framgår attbarnet på annat sätt är underkastat läkartillsyn påkalla biträde av barnavårdsnämndför utredning om orsaken. Barnavårdscentralen kan därvid i sararåd med nämndenbedriva en uppsökande verksamhet för att förvissa sig om att barnen leverunder tillfredsställande förhållanden. Enannan institution som har stor betydelse i detta samraanhang är barnstugorna.Med hänsyn tiU den tid varunder barnen vanligtvis vistas i lekskolor och daghemoch med hänsyn till den hälsokontroll som sker där har, som utredningenframhåUer, barnstugepersonalen goda förutsättningar att bedöma om barnen fårgodtagbar omvårdnad i hemraet. Personalen har även möjlighet ati följa barnensutveckling och på ett tidigt stadium iaktta sädana förhållanden som kan bottnai brister hos vårdnadshavaren eller i hemmiljön. I likhet med utredningen vUljag också betona att skolorna och fritidshemmen fyller en viktig funktion isarahällets bamlillsyn. Svårigheter i skolarbetet, skolkning, aggressiviteteller andra förhållanden kan ge läraren anvisningar om begynnandemissanpassning. Under vistelsen pä fritidshemmet kan liknande iakttagelsergöras. Avdet anförda framgår att det finns flera olika organ som har möjlighet attobservera tecken på missförhållanden och vidla åtgärder för att åstadkomraaförbättringar. I likhet raed utredningen vill jag understryka betydelsen avsaraverkan mellan de olika barnavårdande organen. Enligt 93 § barnavärdslagenåligger det bl. a. myndighet vars verksarahet rör barnavården att underrättabarnavårdsnäranden ora förhållanden som är av beskaffenhet att de kanföranleda ingripande av nämnden. Som utredningen påpekar är emellertid dennabestämmelse utformad pä ett sätt som föranleder att underrättelse lämnas baranär det föreligger allvarliga missförhållanden. En effektiv tillsyn av barnen ikommunen kräver vidgad samverkan mdlan barnavärdens organ. Dessa bör upplysavarandra om sådana hemförhållanden som kan innefatta risker för bamet och omiakttagelser som tyder pä att barnels vård är eftersatt samt om de ätgärder,som vidtas för att förbättra barnets förhållanden. Först genominformationsutbyte av detta slag fär de bamavårdande organen möjlighet alt vartoch ett på sitt håU ägna behövlig uppmärksamhet åt de bam som lever underförhållanden vilka av en eller arman orsak inger farhågor. Det är således av storbetydelse för det individuellt förebyggande arbetet bland barn att samverkanmeUan de bamavårdande organen kan komraa till stånd. F. n. pågår inorasocialulredningen (S 1969: 29) en genoragripande översyn av samarbetsforraernaoch raetodfrågorna inora socialvården. Framför allt i regibedrivs en försöksverksamhet byggd på barnstugeutredningens i belänkandetFörskolan framlagda förslag till saraordnade insatser av socialvård ochbarnhälsovård. Frågor ora saraarbelet raeUan landsting och primärkorarauner harnyligen utretts av och . Resultatet avutredningsarbetet, den s. k. , reraissbehandlas f. n. Vissa frågorövervägs f, n, inom med anledning av barnslugeulredningensbelänkande. Resultatet av dessa överväganden bör inte föregripas. Del är dockangelägel all vissa riktUnjer för en samverkan raellan de barnavårdandeorganen anvisas möjligt. Utredningen har skisserat hur en sådansamverkan skulle kunna utformas. Jag anser mig inte ha anledning alt gå närmarein på vad utredningen har anfört i delta hänseende. harframhållit under remissbehandUngen måste lokala förhållanden tillmätas storbetydelse. Både resurser och behov varierar. Sålunda råder ännu betydandeskillnader i fråga om barnavårdscentralernas kapacitet i olika landstingsområden,I likhet med utredningen anser jag att det bör ankomma på att isararåd med företrädare för kommuner och landsting utarbeta anvisningar församarbetet mellan de olika barnavårdande organen, Ilikhet med utredningen och en praktiskt taget enhällig remissopinion finnerjag mot bakgrand av vad som har anförts att de existe- randebarnavårdande organen bar goda möjligheter att i samverkan utöva enerforderlig tillsyn som omfattar alla barn. Anledning att stäUa deutomäktenskapliga barnen under särskild uppsikt föreligger inte längre. Oraspeciell övervakning anses nödvändig bör den i stället ske i enlighet medbarnavårdslagens bestämmelser. Det finns följaktligen inte skäl att behållabarnavårdsman för tUlsyn av vissa barn. 7.5Barnavårdsmannens stödjande och rådgivande verksamhet Blandbarnavårdsmannens skyldigheter enligt 8 kap. 6 § FB ingår att biståvårdnadshavaren med råd och upplysningar. Enligt BvmK skall barnavårdsmannenvara ett stöd för den som har vårdnaden om barnet. I kungörelsen föreskrivsvidare alt barnavårdsman som förordnats för kvinna som väntar barn utoraäktenskap skall lämna uppgift ora och förmedla den hjälp som kan komma i fräga.