prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsema har haftmöjlighet att förordna tjänstemän för handläggningen avfastighetstaxeringsärenden 22 1973.1 saml. ochvissa andra frågor om fastigheter. Länsstyrelsema har inom ramen för ordinarielöneanslag kunnat ge dessa s. k. fastighetstaxeringsspecialister på visst sättberäknat arvode. framhåUer att förslag ompermanenta tjänster för dessa specialister framlades års allmännafastighetstaxering men att detta förslag inte genomfördes bl. a. med hänsyn tUlpågående omorganisation inom länsstyrelsema. Utredningen anser att frågan omfastighetstaxeringsspecialisterna ånyo bör tas upp tUl prövning och framhålleratt man åtminstone bör behålla den nuvarande ordningen med arvoderadefastighetstaxeringsspecialister. I vissa län med stor arbetsvolym behövs en särskUdtjänst för fastighetstaxeringsspecialisten. Då sådan åtgärd är påkallad, bör länsst)T:elsenenligt utredningen göra framställning därom i samband med sina petita. Delänsstyrelser som här yttrat sig framhåller vikten av att fastighetstaxeringsspecialistermedverkar vid den allmänna fastighetstaxeringen. Även under återstående del avtaxeringsperioden finns enligt länsstyrelserna ett stort behov av sådanaspecialister för ärenden om särskild fastighetstaxering, för besvärsärenden omfastighetstaxering m. m. Länsstyrelserna anser genomgående att permanentatjänster bör imättas för fastighetstaxeringsspecialistema. Ett skäl tUl dettaanges vara att specialistema, som får särskUd utbildning om fastighetstaxeringoch även stor erfarenhet av dessa ärenden, bör bli kvar i sina befattningarunder relativt läng tid, så att deras kunskaper skall kunna nyttiggöras vidflera taxeringar. Enligtmin mening har remissbehandlingen visat alt ett klart behov finns av att ha entjänsteman vid länsstyrelserna som väsentligen ägnar sig åtfastighetstaxeringen och därmed sammanhängande frågor. Detta gäller flertaletlän och i vart fall de större länen. Jag anser därför att det i många fall kanvara befogat att inrätta särskild tjänst för fastighetstaxeringsspecialist.Med hänsyn till förberedelsearbetet för fastighetstaxeringen bör länsstyrelsemaefter framställning kunna tilldelas medel för inrättande av sådan tjänst redanfr. o. m. . Fastighetstaxeringsutredningenhar föreslagit vissa klarlägganden av reglerna om val och ersättnmgar vidfastighetstaxeringen. Utredningen har vidare föreslagit att deltagare i kurserom fastighetstaxering skall få ersättning av statsmedel enligt bestämmdser sommeddelas av Kungl. Maj:t liksom sker vid inkomsttaxeringen. Mot dessa förslaghar inte gjorts några invändnmgar i remissyttrandena. Jag förordar att förslagengenomförs. 8.5Taxeringsförfarandet och besvärsförfarandet vid fastighetstaxeringen Taxeringsförfarandeti första instans vid allmän fastighetstaxering kan indelas i två skeden. Dessaär förberedelsearbetet för taxeringen och det egentliga taxeringsarbetet. Förberedelsearbetetpågår främst före taxeringsåret tUl dess att det egentiigataxeringsarbetet påbörjas. Detta sker enligt 152 § TF senast den 5 oktoberåret före taxeringsåret. Taxeringsarbetet pågår in under taxeringsåret,då underrättelserna om slutlig taxering sänds ut. Besvärsförfarandet vidfastighetstaxeringen regleras genom särskilda bestämmelser för ordinära ochextraordinära besvär. Fastighetslaxeringsutredningenanser att arbetet med den allmänna fastighetstaxeringen kan rationaliseras ochge väsentligt bättre resultat främst genom en innehålls- och tidsmässig omdispositionav förberedelsearbetet inför denna taxering. Utredningen framhåller att detegentliga taxeringsarbetet i stort sett fungerat väl enligt de nya regler som tUlkommitinför allmänna fastighetstaxering. Vissa rutiner, främstunderrättelseförfarandet men även hanteringen av fastighetslängder, dessasindelning m. m., har emellertid påkallat översyn. I fråga om besvärsförfarandetföreslås viss förlängning av besvärstiden och utökning av grandema förextraordinära besvär. Remissinstanserna har i allt väsentiigt varit positivatill förslagen om ändringar i förfarandet. Även jag ansluter mig i huvudsak lillutredningens förslag, för vilka redogörelse lämnas i de följande avsnitten. Tillförberedelsearbetet vid allmän fastighetstaxering hör utarbetandet avanvisningar, informationsmöten med taxeringsfunktionärer m. m. Denna verksamhetbör som jag nämnt överföras i väsentliga delar från länsstyrelsema till riksskatteverket.Vidare bör enligt uttedningen detta arbete tidigardäggas i förhållande tUl vadsom skedde vid taxering. Utredningens förslag tiU tidsschema m. m. ifråga om förberedelsearbetet har i huvudsak följande innehåll. Riksskatteverketbör tidigt utarbeta anvisningar av organisatorisk och värderingsteknisk natur.Dessa anvisningar bör faställas året före taxeringsåret.Därefter vidtar kursverksamhet för taxeringsfunktionärer m. fl. rörandefastighetsvärdering och fastighetstaxering. Det s. k. Stockholmsmötet börhållas under första hälften av aprU. bör därefter senast den 1maj sända preliminära värderingsanvisningar tiU länen. Dessa utgörs av preliminärtbeslutade riktvärden i form av värdetabeller för skog, viUor m. m. och andraanvisningar för värdesättaingen av olika slag av fastigheter. Snarastefter påbörjas det lokala förberedelsearbetet. a. de preliminära anvisningarna testas av arbetsgrapper. En sådan gruppbör utses för varje lokalt fastighetstaxeringsdistrikt. Grappen bör bestå avfastighetstaxeringsnämndens ordförande, den av utsedde ledamotensamt en av kommunen vald ledamot. Grappen bör arbeta under fastighetstaxermgsombudetsinseende och vara färdig . Arbetsgruppen bör även övervägavilka byggnadsvärdetabeller som bör användas inom distriktet samt upprättaförslag till markvärdekartor. Det arbete som föreslagits bli utfört av arbetsgrappenhar tidigare till väsentlig del utförts sedan det egentliga taxeringsarbetetpåbörjats och därför fördröjt laxeringen. Arbetsgrupperna redogör för sittarbete vid sammanträde inför skattechefen . Skattechefenförutsätts parallellt och i visst samarbete med arbetsgrupperna före sagdatidpunkt ha företagit undersökningar i fråga om fastighetema inom länet. Fördessa undersökningar redogör skattechefen vid sammanträdet. De i sammanttädetdeltagande har att överväga om och i vad mån jämkning enligt deras mening börske av de av preliminärt angivna värderingsanvisningarna. Skattechefen skalldärefter bl. a. med ledning av vad som framkommit vid nyssnämndasammanträde insända yttranden tUl över verkets preliminäravärderingsanvisningar. Yttrandet skall inte avse val av byggnadsvärdetabelleroch markvärdekartor inom länet. Anvisningar därom bör faststäUas avskattechefen. fastställer senast den 10 septemberanvisningarna med riktvärden och andra grander för värde-sättnmgen av skUdaslag av fastigheter inom länen. Anser skattechefen att däratöver erfordraskompletterande anvisningar för länet bör dessa fastställas och i vartfall före , då taxeringsarbetet tar sin början. Vid remissbehandlingen föreslagna tidsplanen för förberedelsearbetet accepterats överlag avremissinstanserna liksom i huvudsak även övriga förslag om förberedelsearbetet.Emellertid anser bl. a. och statskontoret att man böröverväga effektivare former för information än Stockholmsmötet. Någraremissinstanser har ansett att den föreslagna tiden för arbetsgruppernastestningar är för knapp. Tiden för arbetsgruppernas arbetesammanfaller med den tid, då arbetet i taxeringsnämndema och hos lokalskattemyndighet med inkomsttaxeringen är särskilt hektiskt. Det föreslåsdärför att arbetsgruppernas arbete utförs av fastighetstaxeringsombuden. Andraförslag är att arbetsgruppen skall bestå av flera eller färre nämndledamöter änsom utredningen föreslagit och att arbetsgrappens resultat skall hållas tUlgängligtför offentligheten för att fastighetsägarna skall få tillfälle yttra sig idetta för anvisningarnas utformning avgörande skede. Man vill också attarbetsfördelningen meUanarbetsgrapperna och fastighetstaxeringsombuden samt ansvaret förarbetsgruppemas arbete skall anges klarare. För egen del vUl jag idetta hänseende säga följande. Stockholmsmötet i dess nuvarande utformningkommer att förlora sin väsentliga uppgift om taxeringsvärdenivän lagfästs såsomföreslagits. Detta möte bör därför ersättas med informationsmöten som pålämpligt sätt arrangeras av . Jag anser farhågorna föratt arbetsgrupperna inte skall hinna med sina uppgifter vara överdrivna. Denföreslagna ordnmgen finner jag i huvudsak ändamålsenlig. Förtydliganden böremellertid göras innebärande att arbetet med att upprätta förslag tiUmarkvärdekartor och med det förberedande arbetet i övrigt samt medföredragningen av resultatet därav skall åvUa fastighetstaxeringsombudet.Arbetsgruppen bör sedan vid ett lämpligt antal sammanträden (eventuellt besiktaingar)ta ställning tUl fastighetstaxeringsombudets förslag i berörda frågor.Arbetsgruppens ståndpunktstagande bör tas in i protokoll som redovisas förskattechefen vid sammanträdet meUan honom och arbetsgrupperna. Genom att det egentiigaarbetet läggs på fastighetstaxeringsombudet bör denomständigheten att arbetet med testaingama och inkomsttaxeringen delvissammanfaller inte medföra särskUda svårigheter för ledamöterna i nämnderna. Förslagen iremissbehandlingen om att arbetsgrappens ställningstaganden skall hållas tUlgängligaför offentligheten finner jag i och för sig intressanta. Emellertid får fastighetsägamasintresse i samband med fastighetstaxeringen anses bU tillgodosett genom de idemokratisk ordning valda fastighetstaxeringsnämnderna. Ytterligarerepresentation för partsintressen synes f. n. inte kunna inarbetas i systemetför fastighetstaxeringen. Förberedelsearbetet inämnderna i de gemensamma distrikten får regleras av länsstyrelserna efter vadsom är lämpligt i varje län. kan eventuellt lämnarekommendationer i detta hänseende. a. riksskatteverkethar tagit upp frågan om i vUken mån anvisningar är bindandevid fastighetstaxeringen. Min uppfattning i denna fråga är att de anvisningar,som man i lagstiftning förutsatt att skall utfärda vidfastighetstaxeringen, t, ex, VärdetabeUer för skogen, liksom vid inkomsttaxermgent, ex, i fråga om bUanvisningar skall följas och att avsteg från dem får görasendast med stöd av den allmänna bestämmelsen i punkt 1 tredje stycket anvisningarna till 9 § KL, Av främst praktiska skäl bör byggnadsvärdetabeUer ochmarkvärdekartor inte fastställas eller sändas in tUl . Inteheller på länsplanet lämnade kompletterande anvisningar bör fastställas av riksskatteverket.Även dessa tabeller, kartor och anvisningar bör i princip följas ehura de intehar samma valör som anvisningar. Jagförordar att fastighetstaxeringsutredningens förslag om förberedelsearbetetgenomförs med de ändringar jag nu angett. Föratt underlätta för fastighetsägarna och även för att få ett bättre ochfullständigare underlag för taxeringen kommer förtryckta deklarationsblanketteratt sändas till fastighetsägarna års allmänna fastighetstaxering.Även om deklarationsskyldigheten enligt förslaget inte bör avskaffas förfastighetsägare, som anser att hans fastighet inte är skattepliktig, kommerdetta att medföra att uppgiftslämnandet i fråga om dessa fastigheter kommer attbli avsevärt förenklat, F. n. finns inte några regler i TF om att erinringarskall sändas tUl fastighetsägama, om allmän fastighetsdeklaration inte haravgetts. På grund av anvisning av dävarade riksskattenämnden utsändes sådanaerinringar vid föregående allmänna fastighetstaxermg. De förtryckta deklarationsblanketternasom skall sändas ut tUl fastighetsägarna bör komma att fylla samma funktion somerinringarna. a, i rationaliseringssyfte och för att spara in tid vidtaxeringen bör därför, generellt sett, erinringar i fortsättningen intetillställas fastighetsägarna. DetegentUga taxeringsarbetet vid allmän fastighetstaxering innefattar bl. a.beslutsfattande, beslutsregistrering, databehandling och underrättelseförfarande.Fastighetstaxeringsutredningen anser att taxeringsarbetet i stort settfungerat väl enligt de nya regler som tillkommit års allmännafastighetstaxering. Utredningen föreslår emellertid vissa tidsmässigaförskjutningar av den senare delen av det egentliga taxeringsarbetet. I övrigtavser förslaget främst underrättelseförfarandet. Föratt bereda nämnderna något längre arbetstid föreslås föravslutandet av arbetet bli framflyttad från . undertecknande av fastighetslängden föreslås bli framskjutetfrån tUl . Även i övrigt föreslås vissarationaliseringsåtgärder i fråga om hanteringen av fastighetslängdema, dessasindelning m. m. Med hänsyn till att slutdagen för underskrivandet avfastighetslängden föreslås bli bör för utsändande av deslutliga underrättelsema framflyttas från tUl . Remissinstansernahar allmänt lämnat förslaget om ändringar av tidsschemat utan erinran. Någrainstanser finner dock att tidsfristerna alltjämt är något snäva. För min delanser jag utredningsförslaget väl avvägt inom den tillgängliga tiden förtaxeringsarbetet och ansluter mig till det. Utredningenhar också behandlat underrättdseförfarandet vid allmän fastighetstaxering.Delgivning av beslut om allmän fastighetstaxering har hittiUs skett genom utiäggningav fastighetslängd. Utsändandet av underrättelser om preliminär och slutligtaxering, som skett genomlösbrev, har ansetts som en serviceåtgärd lill vilken rättsliga konsekvenserinte är knutna. Utredningen föreslår att slutlig underrättelse skall tUlställasägaren i rekommenderat brev. Om denna försändelse återkommer bör den delgesägaren. Vidare föreslås att både de preliminära och de slutiiga underrättelsemavid allmän fastighetstaxering skall innehåUa bl. a. samtliga uppgifter omfastighetens taxering och grandema för denna. Utredningsförslaget omändrat underrättelseförfarande tillstyrks i det närmaste enstämmigt avremissinstanserna. Några anser emellertid att såväl de preliminära som deslutliga underrättelserna bör sändas till fastighetsägarna i rekommenderat brevoch att de bör delges fastighetsägarna. För egen del anser jag attett förfarande som innebär delgivning av både de preliminära och de slutligaunderrättelserna är förenat med vissa nackdelar. Delgivning av de preliminärabesluten skulle medföra förseningar av taxeringsarbetet. Ökad användning avrekommenderade försändelser skulle också höja kostnaderna betydligt. Man kan enUgtutredningen räkna med att ca 2,8 milj. underrättelser om preliminär taxeringoch 0,2 mUj. om slutlig taxering skall sändas ut till fastighetsägare vid 1975års taxering. Enligt det portoläge som låg till grund för utredningens beräknmgarskulle portokostnaderna enligt utredningens förslag bli . under detatt kostnaderna för rekommendering av samtliga underrättelser skulle uppgå till7 . Utredningens förslag, som medför en merkostnad i förhållande tiUnuvarande system på ca , är enligt min mening kostnadsmässigtgodtagbart. Det bör inte heller möta invändningar ur rättssäkerhetssynpunkt,särskilt mot bakgrund av den utvidgning av den extraordinära besvärsrättensom jag förordar i det följande. Jag biträder alltså utredningsförslaget. Faslighetstaxeringsutredningenhar föreslagit vissa ändringar i reglerna för de ordinära och extraordinärabesvären vid allmän fastighetstaxering. Förslagen avser en anpassning tillmotsvarande regler i fråga om den årliga taxeringen och tUl utredningensförslag om tidsförskjutningar under taxeringsarbetet och utformningen av underrätlelseför-farandet.Till följd av förslaget om framflytlning av sista dag för lokalskattemyndighets utsändande av slutliga underrättelser bör enligt utredningentidsfristen för fastighetsägarens besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslutförlängas från tUl . I likhet med vad som gäller vidårlig taxering föreslås att fastighetstaxeringsrätten får prövafastighetsägares besvär som kommer in efter den ordinarie besvärstidens utgångom taxeringsintendenten helt eller delvis biträder besvären. Senaste dag försådana besvär föreslås vara under taxeringsåret. Isamband med förslaget att de slutliga underrättelsema men inte de preliminäraunderrättelsema skall utsändas i rekommenderade brev och delges fastighetsägama,har utredningen av rättssäkerhetsskäl föreslagit viss utvidgning av denextraordinära besvärsrätten. Fastighetsägare, som skulle ha fått slutiigunderrättelse men inte fått sådan under taxeringsåret,föreslås ha rätt att anföra extta-ordinära besvär till utgången av året eftertaxeringsåret. Vidare föreslås extraordinär besvärsrätt intiU sistaämndatidpunkt för fastighetsägare som gör sannolikt att han på grund av bortovaroeller sjukdom eller av annan anledning inte fått preliminär underrättelse föreutgången av febraari under taxeruigsåret. Förslagenom ändrade bestämmelser för fastighetsägares ordinära besvär lämnas utanerinran av remissinstansema. Även jag ansluter mig tUl förslagen. Någraremissinstanser har anfört att den ordinarie tiden för besvär i andra instansbör förlängas även för kommun och taxeringsintendent. Jag delar dennauppfattning såvitt gäller kommunema. Jag föreslår alltså att även kommunsbesvärstid utsträcks. Sista dag för kommims besvär överfastighetstaxeringsnämnds beslut bör vara under taxeringsåret. Utredningsförslagenom utvidgning av den extraordinära besvärsrätten tiUstyrks i huvudsak avremissinstanserna. Några anser emeUertid att den föreslagna utvidgnuigen vidutebliven preliminär underrättelse inte bör genomföras bl. a. då man anser attden kan missbrukas. Andra remissinstanser understryker vikten av att kravet päbevisning om att underrättelsen uteblivit stäUs lågt. Föregen dd vill jag framhålla följande. Frågan om sättet för underrättelse omtaxeringsbeslut vid allmän fastighetstaxering har ingående diskuterats i olikasammanhang. Det hittUls gällande systemet med offentiigt utläggande avfastighetslängden av har kritiserats, i synnerhetdärför att systemet inte ger tUlräcklig grad av säkerhet för attfastighetsägaren blir delaktig beslutet. Ett system med personlig delgivning avalla slutiiga taxeringsbeslut alltså iimefattande även de preliminära beslutsom inte blir ändrade skulle StäUa sig onödigt kostsamt och säkerligen intebehövligt för att tillgodose kravet på information. Det förslag som nuföreligger underrättelse i vanligt brev av preliminärt beslut samtunderrättelse i rekommenderat brev eventuellt också delgivning om slutligtbeslut när erinringar avgetts eUer ändring av preliminärt beslut skett är välavvägt enligt min menuig. För att undanröja den eventueUa osäkerhet som kanfinnas kvar har utredningen föreslagit extraordinär besvärsrätt i de fall någonsom inte fått slutligt beslut kan göra antagligt att han inte heller fått denpreliminära underrättelsen före utgången av februari. I princip är detta enframkomlig utväg. Jag vill emellertid förorda en något annorlunda lösning änden utredningen föreslagit. Utredningensförslag gynnar nämligen i för hög grad sådana som inte deklarerat eller annarsuppgivit korrekt adress för mottagande av underrättelser. Jag anser det varabättre om fastighetsägare, som inte fått preliminärt beslut före utgången avfebruari får tillfälle att hos lokala skattemyndighetenanmäla att han önskar få underrättelse om slutligt beslut om taxeringen. Hanskall då få underrättelsen sig tillsänd i rekommenderat brev liksom i de övrigafaU då underrättelse om slutligt beslut sker. Om fastighetsägare, som anmältatt han önskar slutlig underrättelse, inte fått underrättelsen senast den 25maj, bör han få extraordinär besvärsrätt t, o, m, året efter taxeringsåret,liksom gäller för andra fastighetsägare som inte fått del av underrättelse om slutUgtbeslut på sätt föreskrivits. Jag vUl här också erinra om den förlängning avfastighetsägares besvärstid till taxeringsåret som föreligger ide faU där taxeringsintendenten helt eller delvis biträder besvären i sak.Genom den ordning jag föreslår har enligt min mening skälig hänsyn tagits tUlsädana fastighetsägare som på grand av utebliven underrättelse inteuppmärksammats på fastighetstaxeringsnämndens beslut. 8.6.1Fastighetsbegreppet i skattelagstiftningen. Somframgår av den redogörelsen har begreppet fastighet betydelse i olikaskattesammanhang utöver själva fastighetstaxeringen. Så t, ex, beräknas statligoch inkomstskatt med utgångspunkt i antingen begreppsbestämningen somsådan eller fastighetsdispositioner av olika slag. Detsamma gäller vid andrabeskattningsformer, såsom förmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt,mervärdeskatt och stämpelskatt, Idet föregående har jag föreslagit alt det civUrättsliga fastighetsbegreppet i JBskall användas även inom skatterätten och att, i de fall man vUl åstadkommamateriella avvikelser, särskilda föreskrifter skall lämnas om det, I detcivilrättsliga fastighetsbegreppet ingår s, k. industritillbehör. Av skäl somredovisats i det föregående har jag föreslagit vissa modifikationer i dettaavseende för fastighetstaxeringens vidkommande. Förslaget innebär i dettahänseende i stort sett att industritillbehören inte skall beaktas vidberäkning av taxeringsenhets taxeringsvärde. Detta får givetvis konsekvenser ide fall taxeringsvärdet eller delvärde därav skall ligga till grand vidberäkning av skatt, t, ex, förmögenhetsskatt, I detta sammanhang viU jag dock erimaom att byggnad som är lös egendom enligt förslaget även i fortsättningen skallbehandlas som fastighet i skatterätten. Olikameningar har, som sagts, framförts av remissinstanserna då det gällerfrågan om tillskapandet av ett nytt fastighetsbe- Vissa förordar den lösning som föreslagits i betänkandet Detskatterättsliga fastighetsbegreppet och som anknyter till tillgångsgrupperingamai reglerna om avskrivningar i förvärvskällan inkomst av rörelse. Mananser att detta är tUl fördel bl. a såväl för realisationsvinstbeskattningensom för tiUämpnmgen av de s. k. proportioneringsreglema. Enligt dessa beräknasavskrivningsunderlaget för byggnad, då anskaffningskostnaden inte kan visas,till så stor del av köpeskillingen för fastigheten som byggnadsvärdet utgör avfastighetens taxeringsvärde. De flesta remissinstanserna är emeUertid av denuppfattningen att det civilrättsliga fastighetsbegreppet principiellt sett börtillämpas även inom skatterätten. Man har bl. a. framhållit vikten av attfastighetsbegreppet blir såvitt möjligt oföränderUgt, vilket inte skulle blifallet, om begreppet fastighet bestämdes enligt den tUlgångsgrappering somgäller för avskrivningsändamäl. Somjag anfört i det föregående innebär mitt förslag i fråga om särskUtfastighetsbegrepp inom skatterätten att man helt bör utgå från begreppetscivilrättsliga användning och meddela avvikande föreskrifter i de särskildafall behov därav föreligger. Det civUrättsliga fastighetsbegreppet skiljer sigi vissa väsentliga avseenden frän det fastighetsbegrepp som begagnatsinom skatterätten. Utöver de avvikelser från de civilrättsliga reglerna, somjag ansett nödvändiga vid fastighetstaxeringen och för vilka jag tidigareredogjort, samt de avvikelser, som föreslagits i promemorian angående fastighetsbegreppeti skatterätten, m. m. och till vilka jag strax skall återkomma, kan behovfinnas av ytterligare särföreskrifter. Förslaget i vad avser ändrad tillämpningav begreppet fastighet avses inte träda i kraft förrän tidigast den 1 januari1975. Det finns därför god lid att överväga frågan om ytterligare avvikelsefrån de civilrättsUga regler som i princip kommer att gälla. Jag vill erinra omatt vissa områden där sådana avvikelser kan visa sig erforderliga är föremålför översyn. Här kan nämnas utredningsarbete som görs avföretagsskatteberedningen, reaUsationsvinstkommittén ochmervärdeskatteutredningen. Företagsskatteberedningen och realisations-vinstkoramitténhar tillsyrkt förslaget om ändrad tiUämpning av fastighetsbegreppet.Mervärdeskatteutredningen har speciella frågor att överväga i vad avsermervärdeskatt på fastigheter och fastighetstillbehör.