prop · FW0398 · 1973-12-31 00:00:00 — Om sjömannen inte är skattskyldig i skall redaren avgesärskild arbetsgivaruppgift som avses i 3 § förordningen (1959:551) angåendeberäkning av pensionsgrundande inkomsl enligt lagen om allmän försäkring. Äveni kontrolluppgift och särskUd arbetsgivaruppgift, som båda ges in direkt tillden lokala skattemyndighet som skaU bestämma den pensionsgrundande inkomsten, skaUsjömannens identitetsnummer anges. Sedan lokal skattemyndighet bestämt den pensionsgrundandeinkomsten för sjömannen lämnas meddelande härom lill den försäkringskassa somskall registrera pensionspoängen. Även i sådant meddelande skallidentitetsnumret anges. Genom att identitetsnumren bygger pä sjömannensfödelsedata kan registreringen integreras i det nuvarande ADB-systemet förregistrering av pensionspoäng efter personnummer. Ett godtagbart system för registrering av utländska sjömänutgör en förutsättning för den föreslagna utvidgningen av rätten tilltilläggspension. Oavsett hur systemet utformas ligger del i sakens natur attrisker för felaktig registrering av pensionsgrundande inkomst och andraadministrativa problem i vissa fall inte kan helt förebyggas. Jag finneremellertid inte anledning anta annat än att det registreringssystem som avsesinfört från kommer att fungera tillfredsställande. Närmare erfarenheterav detta system får enligt min mening avvaktas innan särskUda åtgärder iregistreringsfrågan övervägs. Det bör ankomma på Kungl, Maj:t eller, efler Kungl.Maj:ts bemyndigande, annan myndighet att vid behov utfärda närmare föreskrifterrörande administration och kontroU av den utvidgade rätten tilltilläggspension. Jag förordar att registreringen av pensionsgrundandeinkomst för de utländska sjömännen anknyts till del system för registrering avsjömännen som chefen för kommer att föreslå. Jag ansluter mig vidare rill de i promemorian framfördaförslagen att den pensionsgrundande inkomsten skall bestämmas av den lokalaskallemyndigheten i för alla sjömän som är anställda på svenskahandelsfartyg utan all vara mantalsskrivna eller bosalla i riket och allpensionspoäng för dessa sjömän skaU registreras hos iGöteborg, Motivet för dessa förslag är att det behövs ett nära samarbete mellansjömansregistret och sjömansskattekontorel, båda belägna i Göte- Prop, 1973:98 25 borg, och den lokala skattemyndighet och försäkringskassasom skall bestämma resp, registrera den pensionsgrundande inkomsten. Till vissa frågor av administrativ art i samband med bestämmandetav pensionsgrundande inkomst återkommer jag i specialmotiveringen, 4, Avgifts- och kostnadsfrågor samt ikraftträdande Jag förordar att de nya bestämmelserna, som måste gällafrån ett kalenderårsskifte, träder i kraft . Detta innebäratt pensionsgrundande inkomst första gången kommer att beräknas på 1974 årsinkomster. Redare erlägger avgifi lill tilläggspensioneringen ochsjukförsäkringen enligt särskilda bestämmelser som tagits in i förordningen (1959:555)angående redares avgifter i vissa fall enligt lagen om allmän försäkring. Avgiften ulgår med en på visst säll bestämd andel av denavgift som enligt 19 kap, 4 och 5 §§ AFL skall utgå till sjukförsäkringen resp.tilläggspensioneringen. Nämnda andel svarar mol förhållandel mellan antaletsvenska sjömän och sjömän på svenska handelsfartyg i medeltalunder de , som närmast föregått del år då procentsatserna fastställs.Procentsatsen för är enligt kungörelse (SFS 1972:709) bestämd lill 6,69för tilläggspensioneringen. Den eljest för är 1973 gällande avgiften förarbetsgivare lill tilläggspensioneringen är . När de särskilda bestämmelserna för redare i dettaavseende infördes var bakgrunden att, om full pensionsavgift ullogs församtliga anställda på fartygen, redarna skulle åsamkas betydande kostnader somendast delvis skulle motsvaras av pensionsräll för svenskt sjöfolk. Vid enbegränsning av avgiflsskyldigheten var det å andra sidan angeläget att motverkaatt det ur avgif npunkt blev fördelaktigare för redama att anställautländska sjömän än svenska. Därför anknöts avgiftsplikten inte till sjömannensnationalitet i det enskilda fallet utan metoden med en generell nedsättning avavgiften valdes. Dä regelntillkom kunde lill följd av del krav på mantalsskrivning som gällde förutländsk medborgare som regel endast svenska sjömän tjäna in rätt tilltilläggspension. har som tidigare nämnls genom ändringar i dennordiska trygghetskonventionen sjömän frän de övriga nordiska länderna fållrätt lill tilläggspension. bestäms dock redaravgiften efler andelensvenska sjömän i den totala bemanningen, F. n. måste därför enligt vad somframhålls i promemorian avgiften anses vara för låg. Med den föreslagnautvidgningen av tilläggspensioneringen till alt i princip omfatta alla sjömänpå svenska fartyg saknas enligt promemorian anledning att behålla en lägreprocentsals för redare än för andra arbetsgivare sävill avser tilläggspensioneringen.Särregeln för redarna i fräga om avgiften lill sjukförsäkringen berörs däremotinle av promemorians förslag. Höjningen av redarnas ATP-avgifler lill samma nivå som förövriga arbetsgivare bör enligt promemorian ske successivt under enövergångslid. Mot en omedelbar höjning tUl fullt avgiftsuttag åberopas särskUtdel förhällandet att förmåner tUl de utländska sjömännen på grund av kvalifikationsreglernakan börja utgå tidigast efter det den föreslagna lagstiftningen trätt ikraft. Med anknytning till detta föreslås i promemorian all höjningen avavgiften sker etappvis och att anpassning tUl den allmänna avgiftsnivån skermed en övergångstid av . Vid del föreslagna ikraftträdandet avpensionsbestämmelserna skulle alltså redarna först år 1977fä betala full ATP-avgift. Mot det i promemorian framlagda förslaget om att ta utfull ATP-avgift från redare har flera remissinstanser, däribland , anfört invändningar. Som tidigare antytts motiveras dettahuvudsakligen med att endast en mindre del av de utländska sjömännen äranställda så lång lid inom den svenska handelsflottan att de förvärvar rätttill tilläggspension, LO och har hemställt om ennärmare prövning av avgiflsfrågan. Tilläggspension på grund av inkomsl av anställningfinansieras helt genom arbetsgivaravgifter. Med anledning av vad anfört angående sambandet mellan avgifter och kostnader för denutvidgade rätlen till tilläggspension vill jag framhålla att en av grundprincipernaför ATP är att tilläggspensioneringen är av kollektiv natur. Att differentieraavgiften till ATP på grundval av all pensionskostnaderna inom någon grupp ärhögre eller lägre än normalt är inte en framkomlig väg. Jag anser det därför inlemöjligt att göra något undantag frän de vanliga avgiftsreglerna när utländskasjömän ombord på svenska fartyg blir berättigade till ATP på samma villkor somandra försäkrade. Det är vidare att märka att den pågående tekniskautvecklingen ställer allt högre krav på utbildning och erfarenhet hossjömannen. I stor utsträckning måste fartygen i framliden bemannas medspecialutbildad arbetskraft. Vissa typer av laster, t, ex, olja, gas ochkemikalier, ställer mycket höga fordringar på personalen fränsäkerhetssynpunkt. Man kan också räkna med att sjöfolket kommer all bindasfastare till rederiet genom s. k, rederianstäUning, en anställningsform somsnabbt vinner utbredning. Dessa omständigheter i förening med förbättradesociala förmåner i olika avseenden lorde medverka lill att sjömannen iframtiden stannar inom yrket än vad f. n. är fallet. Även dessa skältalar alltså mol en differentiering av avgifterna. Eftersom det till följd av de allmännakvalifikationsreglerna dröjer avsevärd tid innan kostnader för de utländskasjömännens pensionering belastar tilläggspensioneringen anser jag det dock moiiveratatt övergångstiden för anpassningen av avgiftsnivån görs längre än de tre årsom föreslagits i promemorian. Därigenom kan de vid remissbehandlingenframförda synpunkterna i avgiftsfrågan i viss mån tUlmötesgås, Jag förordar attövergången till den allmänna avgiftsnivån för arbetsgivaravgiften lilltilläggspensioneringen sker i sädan takt att redarna först från det åttondeåret efler reformens ikraftträdande, alltså , får betala avgifi enligtvanliga regler, Detla innebär alt den årliga höjningen begränsas lill omkringen halv procentenhet. Redarnas avgifter till tilläggspensioneringen bör aUtsåefter en övergångstid bestämmas på samma sätt som för övriga arbetsgivare,dvs. med tillämpning av 19 kap, 1 och 5 §§ AFL. 1 samband med att de allmännabestämmelserna om arbetsgivaravgift tUl tilläggspensioneringen i AFL görstillämpliga på redare bör också bestämmelserna om redares arbetsgivaravgifttill sjukförsäkringen arbetas in i denna lag. bör vissa följdändringar göras i andraförfattningar om arbetsgivaravgifter. Jag återkommer till detta ispecialmotiveringen, har i sitt remissyttrande pekatpå att del finns ett antal icke-nordiska sjömän som i densvenska handelsflottan uppbär eller kommer att erhålla sjömanspension.Sädan pension upphör som tidigare nämnls när sjömannen fyller och torde iåsyftade fall inte avlösas av pension frän hemlandet eller annat land efterdenna ålder. Förbundet anser det därför vara nödvändigt att dessa sjömän pånågot sätt tUlförsäkras svensk pension även efler fyllda är, antingen säatt de får räkna retroaktiv kvalifikationslid för tilläggspension eUer så attde får fortsätta att uppbära sjömanspension. Jag finner del angelägel att denna fräga, som berör ettjämförelsevis litet antal sjömän, löses. Någon retroaktivitet kan emellertidinte förekomma när det gäller kvaUfikation för tilläggspension, I samråd medchefen för har jag därför funnit att frågan börlösas inom sjömanspensioneringens ram. Pä detta sätt skulle del vara möjligtatt snabbt tillgodose behovet av pensionsstöd för vissa utländska sjömän iavvaktan pä att utbyggnaden av tilläggspensioneringen får effekt. Frågan om dennärmare utformningen av en sådan övergångsanordning kommer att tas upp lillövervägande av chefen för . 6, Vissa andra frågor Innevarande års riksdag har genom proposition (1973:40)förelagts förslag till ny sjömanslag. Denna proposition liksom propositionen (1973:45)om allmän tandvårdsförsäkring föranleder vissa ändringar i 2 kap, 7 och 9 §§ AFL,För har också lagts fram en proposition (1973:46) angåendeutformningen av beskattad sjukpenning. Därvid har angivils (s, 127) att vissaförslag om ändringar av författningar om arbetsgivaravgifter som föranleds avden ändrade utformningen av sjukpenningförsäkringen skulle anmälas i ett senaresammanhang. Jag önskar ta upp dessa frågor i samband med förevarande förslag,som även det berör dessa författningar. angivna frågor går jag närmare in på ispecialmotiveringen. Prop, 1973:98 28 I enlighet med det anförda har inom socialdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändring i förordningen (1959:551)angående beräkning av pensionsgrundande inkomsl enligt lagen om allmänförsäkring, 3. lag om ändringi lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 4. lag om ändring i lagen (1961:300)om redareavgift för sjöfolks pensionering, 5. lag om ändring i förordningen (1960:77)angående byggnadsforskningsavgifl, 6. förordning om ändring iförordningen (1968:419) om aUmän arbetsgivaravgift, 7. lag om ändringi lagen (1970:742) om lönegarantiavgifl, 8. lag om ändringi lagen (197 1:282) om arbetarskyddsavgift, 8,1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring I enlighet med vad tidigare anförts har i ett nytt andrastycke såsom grund för anslutning till försäkringen för tilläggspension tagitsupp anställning pä svenskt handelsfartyg. Somvillkor för alt skall kunna bli berättigad till tilläggspension enligtde nya reglerna gäller att han är anställd i redarens tjänst ombord på svenskthandelsfartyg. Någon begränsning i fråga om fartygets storlek eller användningpå sätl stadgas i förordningen (1958:295) om sjömansskatt har av skäl somberörts i den allmänna motiveringen - inle uppställts. Däremot undantas sädanaarbetstagare som inte är anställda för sedvanligt fartygsarbete. De nyabestämmelserna omfattar icke svensk . Skulle svensk som äranställd ombord pä svenskt handelsfartyg vara bosatt i utlandet är han utanhinder av detta försäkrad för tilläggspension på grund av anslällningsinkomstentUl följd av bestämmelserna i första stycket. Med svenskt handelsfartyg jämställs fartyg, som av svenskredare förhyrs på s. k, bareboat-basis, vilket innebär all fartyget förhyrs obemannatvarefter det ankommer på den förhyrande redaren alt bemanna fartyget. Däremotger anställning ombord pä svenskt handelsfartyg som hyrts ut till utländskredare inle rätt lill tilläggspension. Motsvarande gäller enligt sjömansskalleförordningen. Även lön under s. k. väntetid blir pensionsgrundande. Omsjöman avmönslrat frän tjänst ombord på visst fartyg för att tillträda tiänstombord pä annat fartyg tillhörigt samme redare skall enligt sjömansskalleförordningenersättning som utgår anses som utbetald Prop, 1973:98 29 i tjänsten ombord på det förra fartyget. Detta innebär altsådan ersättning inkluderas i den löneredovisning frän redaren som ligger tillgrund för bestämmande av pensionsgrundande inkomst. Även semesterlön och semesterersätlninginkluderas i redarens löneredovisning och blir alltså pensionsgrundande. Ändringen i sista stycket föranleds dels av den ipropositionen (1973:45) om allmän tandvårdsförsäkring föreslagna ändradedispositionen av 2 kap, 3 §, dels av förslaget i proposition (1973:40) om nysjömanslag all även ombordanställd som har annan arbetsgivare än redaren skallomfattas av sjömanslagens bestämmelser. Vidare har viss justering skett pågrund av att sjömanslagen även kan bli tillämplig pä utländskt fartyg. Denföreslagna lydelsen innebär alt omfattningen av ersättningsrätten anknyts lillarbetsgivares förpliktelse enligt sjömanslagen all bereda fri sjukvård.En förutsättning för att arbetsgivaren skall få gottgörelse är liksom f. n, allsjömannen omfattas av sjukförsäkringen. Vilka utgifter som är ersättningsgillaframgår av hänvisningen i bestämmelsen till föregående paragrafer i kapitlet. Ändringen i andra stycket har företagits i anledning avpropositionen (1973:40) om ny sjömanslag. Angående innebörden av ändringenhänvisas lill vad som anförts under 7 §, 11 kap. I § För den som är berättigad till tilläggspension på grund avanställning på svenskt handelsfartyg skall i princip gälla samma bestämmelsersom för övriga för tilläggspension försäkrade. Detta innebär bl. a, attpensionsgrundande inkomst skall beräknas . I andra stycket har därförlagils in en hänvisning till det nya andra stycket i 1 kap. 3 §, 1 gällande lydelse hänvisas i sjätte stycket beträffanderedares avgifi för lön lill vissa sjömän lill vad därom särskilt stadgals.Sådana särskilda stadganden har givits i förordningen (1959:555) angåenderedares avgifter i vissa fall enligt lagen om allmän försäkring. Förordningenavser avgift till såväl sjukförsäkringen som tilläggspensioneringen. Prop, 1973:98 30 Redarna skall enligt förslaget i fortsättningen erläggasamma avgift till tilläggspensioneringen som andra arbetsgivare, alltså enUgt19 kap. 1 och 5 §§ (se dock övergångsbestämmelserna). De bestämmelser i förordningensom avser avgift till sjukförsäkringen har överförts till 19 kap, 4 § som ettnytt andra stycke. Förordningen bUr således för framtiden överflödig. Detlamedför alt sjätte stycket i 19 kap. 1 § föresläs upphävt, I fjärdestycket sista punkten stadgas all vid bestämmande av avgift tilltilläggspensioneringen skall bortses från bl. a. arbete utom riket omarbetstagaren inte är svensk medborgare och inte heller bosall i riket.Undantaget har sin motsvarighet på förmånssidan. I de fall som undantagetavser tjänar arbetstagaren nämligen inte in någon rätt liU tilläggspension. Ombordanslälldsarbete på fartyg under svensk flagg betraktas emellertid enligt vadriksförsäkringsverket påpekat under remissbehandlingen i praxis som arbeteinom riket. Någon ändring av fjärde stycket behövs därför inte. Enkonsekvens av att avgiften för tilläggspensioneringen för redare skallbestämmas enligt 19 kap, 1 och 5 §§ blir alt vid bestämmande av avgiften skallbortses från arbetstagare, vars lön ej uppgått till . Sådantundantag har tidigare inte gällt för redare, vare sig för avgiften tilltilläggspensioneringen eller för avgiften till sjukförsäkringen. Med hänsyntill att del från administrativa synpunkter såväl på uppbördsmyndigheternassom pä arbetsgivarnas sida torde vara ett önskemål alt avgiftsunderlaget förutgående arbetsgivaravgifter bestäms efter sä enhetliga grunder som möjligt harmotsvarighet till denna särbestämmelse enligt förslaget inte intagits i 19 kap,1 § AFL. 500-kro-norsgränsen avses således gälla även här. Också förövergångstiden bör denna gräns gälla. Som nämnts under 1 § föresläs att förordningen (1959:555)om redares avgifter i vissa fall enligt lagen om allmän försäkring skallupphävas och att nuvarande regler i förordningen om redarnas avgifter tillsjukförsäkringen skall tas in i 4 §. Detta innebär att de allmännabestämmelserna om sädan avgift i 19 kap. 1 § blir tillämpliga även beträffandeavgiften till sjukförsäkringen. Bestämmelserna om en särskUd procentsats förredare i fräga om avgift lill sjukförsäkringen har tagits in i ett nytt andrastycke i förevarande paragraf. Som en följd av det förslag om ändringar iprinciperna för sjukförsäkringens finansiering som i annat sammanhang lagtsfram (prop. 1973:46) har motsvarighet lill de nuvarande bestämmelserna i 5 §förordningen om fördelningen av influtna avgifter lill finansieringen avsjukvårdsförsäkringen och sjukpenningförsäkringen inte tagits in i paragrafen. Den s. k. 500-kronorsregeln blir lill följd av deföreslagna ändringarna tillämplig även när del gäller underlaget för redaresavgifter till sjukförsäkringen. Som berörts i den allmänna motiveringen (s, 26) bör redareavgiflentill tilläggspensioneringen anpassas tUl den vanliga avgiftsnivån i sådan taktatt redarna först från det ättonde året efler lagändringens ikraftträdande,alltså , får betala avgifi enligt vanliga regler, Lagteknisktbör detta ske så att den metod för avgiftsberäkningen somangivits i 2 § förordningen angående redares avgifter i vissa fall enligt lagenom allmän försäkring i princip tillämpas även i fråga om den procentsats,varmed avgiften lill tilläggspensioneringen skall utgå. För att uppnå ensuccessiv anpassning lill det vanliga avgiftsuttaget skall dock det medbestämmelsen åsyftade medelantalet svenska sjömän ökas med en åttondel avmotsvarande antal utländska sjömän . Dettainnebär alt nämnda medelantal skall ökas med en åttondel av antalet utländskasjömän såvitt gäller avgiften för , med en fjärdedel för osv, enhgtvad som anges i bestämmelsen. 8.2 Förslaget till lag om ändring i förordningen (1959:551)angående beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen om allmänförsäkring Av skäl som berörts i den aUmänna motiveringen bör denpensionsgrundande inkomsten för de sjömän som inte är mantalsskrivna ellerbosatta i riket bestämmas av den lokala skattemyndigheten i Göteborg.Bestämmelse härom har inlagils i ell nytt andra stycke. Som berörts i den allmänna motiveringen (avsnitt 3) finnsinom den grupp utländska sjömän som föresläs få rätt lill tilläggspension trekategorier, nämligen 1, sjömän som omfattas av sjömansskatteförordningen, 2,sjömän som betalar skatt enligt vanliga bestämmelser och 3. sjömän som inteomfattas av sjömansskatteförordningen och som inte heller är skallskyldiga iSverige enligt vanliga regler. Vad gällerde sjömän som omfattas av sjömansskatteförordningen gäller att redarenslöneredovisning omfattar även sädana sjömän som är befriade från att erläggasjömansskatt. I inkomstlängden antecknas emellertid den beskattningsbarainkomsten endast för sädana sjömans-skattepliktiga som avses i 7 § sjömansskalleförordningen,dvs. här i riket bosatta sjömän. I de fall då sådan anteckning inte sker skaUemellertid förfarandet vid beräkningen av pensionsgrundande inkomst varalikartat. Den registrering av utländska sjömän som här förutsätts bli infördmedger nämUgen all redarnas löneredovisningar för samtliga sjömän som omfattasav sjömansskatteförordningen kan ADB-behandlas varefter uppgift om varje årsinkomst sänds lill den lokalaskattemyndigheten. Till grund för bestämmande av den pensionsgrundandeinkomsten kommer således all för samtliga sjömän i denna grupp ligga denredovisning som redare har att avge enligt 14 § sjömansskatteförordningen. De sjömänsom är skatteskyldiga enligt vanUga regler (grupp 2) kommer all omfattas avreglerna i 1 § första stycket och den pensionsgrundande inkomsten kommer allmed redarens kontrolluppgift som grund bestämmas med ledning av den försäkradestaxering tUl statlig inkomstskatt enligt reglerna i förevarande paragraf. Någonförfattningsändring behövs inte för denna grupp. Beträffandede sjömän som inte omfattas av sjömansskatteförordningen och inle heller ärskattskyldiga i enligt vanliga regler (grupp 3) skall redarna lillgrund för fastställande av pensionsgrundande inkomsl avge särskild uppgiftenligt 3 §, Någon ändring erfordras inle i nämnda paragraf, En svårighet av administrativ art uppkommer genombestämmelserna om underrättelse om beslut i 8 och 9 §§ förordningen. Enligt 9 §andra stycket skall beslut om pensionsgrundande inkomst, som inte anges pådebetsedel för slutlig skatt, delges den försäkrade om del inte är känt attdenne inle kan anträffas. Uppenbarligen skulle denna delgivningsskyldig-hetvålla den lokala skattemyndigheten i stora svårigheter om den skulletillämpas på den grupp, varom här är fråga. De beslut det här är frågan om kan som regel inte antas gåden försäkrade emot. Beslutet grundas nämligen enbart pä de uppgifter somframgår av löneredovisningarna. Det praktiska behovet för sjömännen alt få enunderrättelse måste därför anses vara ringa. Det synesmed hänsyn till desvårigheter som är förknippade med en obligatorisk underrättelseskyldighetlämpligast med en ordning som innebär att sjömannen i del särskilda fallet påförfrågan hos fär upplysning,om den pensionsgrundande inkomslsom beräknats för honom. En regel om alt underrättelse får underlåtas i fallpensionsgrundande inkomsten inle angivils pä debetsedel på slutlig skatt hardärför intagits i Iredje stycket. Som förut angivils avses varje utländsk som påmönstrarsvenskt handelsfartyg tilldelas ett regislernummer. 1 samband med att han fårskriftligt bevis om registernumrel kan sjömannen lämpligen i samma formunderrättas om de pensionsförmåner, som han enligt svensk lagstiftningåtnjuter. Därvid bör anges all han kan vända sig till iGöteborg, om han önskar upplysning om den pensionsgrundande inkomst som fastställtsför honom. Som framgår av specialmoliveringen till 19 kap. 1 och 4 §§AFL bör den undantagsregel som gäller för sjömän vid beräkning av arbetsgivares Regeln att lönebelopp som understigit 500kr, inle föranleder avgift avses alltså över hela avgiftsområdet bU tillämpligäven beträffande sjömän, I detta sammanhang föreslås som nämnts i avsnitt 6av den allmänna motiveringen vidare vissa författningsändringar som föranledsav propositionen (1973:46) angående utformningen av beskattad sjukpenning m, m.och som berör författningar rörande arbetsgivaravgifter utanför den allmännaförsäkringen. Innebörden av dessa ändringar är att i underlaget förarbetsgivaravgiften inte skall räknas in den del av arbetstagares lön sommotsvaras av sjukpenning och föräldrapenning i de fall arbetsgivarinträde isjukförsäkringsförmånerna gäller. Motivet för ändringarna är alt ett avtal omsjuklön m. m, med villkor om arbetsgivarinträde inte skall leda till andrakonsekvenser i avgiflshänseende för arbetsgivaren än en överenskommelse alldenne skall utge enbari ersättning som kompletterar sjukförsäkringensförmåner. Upphävandet av förordningen (1959:55 5) angående redaresavgifter i vissa fall enligt lagen om allmän försäkring föranleder enredaktionell ändring i förordningen om allmän arbetsgivaravgift. En redaktionell ändring har vidtagits i 2 § första stycketförordningen (1960:77) angående byggnadsforskningsavgift.