prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningens uttalande att kostnaderna för skyddsombudensutbildning i princip bör falla på arbetsgivarna har godtagits av deremissinstanser som yttrat sig i frågan. All utbildningen skall bekostas avarbetsgivarna har också fått starkt stöd vid arbetsplatsremissen. Utredningens synpunkter på utbildningens inriktning m. m.tas upp av LO betonar att utbildningen börvara praktisk oeh verklighetsnära och ges formen av en grundkurs av meraallmängiltig karaktär saml ett antal påbyggnadskurser som lätt kan fogas sammanoch anpassas till skilda behov, exempelvis för skyddsombud från olikabranscher. Vid arbetsplatsremissen har funnits en bred uppslutning kring kravetpä branschvis ordnad utbildning. SAF anser all utbildningens mål, genomförande,branschanpassning etc, måste bli föremål för ytterligare diskussioner, inomutredningen eller på annat sätt, exempelvis inom arbelarskyddsnämnden. Utredningens förslag om en lill arbetarskyddsslyrelsenknuten central utbildningsdelegalion med representanter för arbetsmarknadensparter, som bl. a, skall ange riktlinjer för utbildningens innehåll, tillstyrkseller lämnas utan erinran av bl, a. arbetarskyddsstyrelsen, statens personalnämnd, LO, TCO och SR. LO och TCO betonar i delta sammanhang att de anställdasjälva genom sina organisationer måste tillförsäkras ett avgörande inflytandeöver utbildningen och att i konsekvens härmed utbildningen bör bedrivas av defackliga organisationerna i samverkan med de egna studieförbunden ABF och TBV,Delegationens uppgift bör därför begränsas till att fastställa normer förerhållande av ekonomiskt bidrag till den av arbetsmarknadsorganisationernabedrivna skyddsombudsutbildningen och fördela de resurser förskyddsombudsulbildning som utredningen föreslår. Vid arbetsplatsremissen haruttalats all ansvaret för utbildningens innehåll och inriktning bör åvilaarbetstagarorganisalionerna. Arbetarskydds fonden finner det tveksamt om ensärskild utbildningsdelegalion behöver inrättas, eftersom fonden har enstyrelse med sådan parlssammansältning som utredningen föreslagit för dentilltänkta utbildningsdelegalionen. Vissa andra remissinstanser, däriblandstatskontoret, och , menar att utredningens förslag i denna del behöverövervägas ytterligare. Enligt SAF bör frågan om delegationens arbetsuppgifteroch kompetensfördelningen mellan denna och arbelarskyddsfonden ocharbetarskyddsnämnden ägnas ytterligare uppmärksamhet. Utredningens förslag att genom en höjning avarbelarskyddsavgiften lUlföra arbetarskyddsfondenytterligare medel för att kunna stödja skyddsombudsutbildningen enligt de avutredningen angivna riktlinjerna tillstyrks eller lämnas ulan erinran avflertalet av de remissinstanser som yttrat sig i frågan. Förslaget avstyrksemellertid av SAF och vissa andra arbetsgivareförbund. SAF anför i dettasammanhang alt yrkesskadefonden lämnar utrymme för att belopp från denna lämpligenkan överföras till arbelarskyddsfonden för att användas för förebyggandeåtgärder inom arbelsmiljöområdel. TCO anser det förhållandel att staten såsom arbetsgivaref. n. inte erlägger avgifter till arbelarskyddsfonden såsomotillfredsställande, eftersom utbildningen av skyddsombud m. fl, inom denstatliga sektorn är lika angelägen som inom andra delar av arbetslivet. Medhänsyn härtill och till angelägenheten av att kunna samordna utbildningen överskilda sektorer av arbetsmarknaden förordar TCO all staten säsom arbetsgivareåläggs all erlägga avgifi till arbelarskyddsfonden. Även statenspersonalnämnd och statens personalutbildningsnämnd anser att också staten börbidra lill arbetarskyddsfonden genom den särskUda arbelarskyddsavgiften. Utredningensuttalande .alt kursdeltagare inle skall vidkännas löneavdrag i samband medgenomgående av kurs i arbetsmUjöfrågor understryks vid arbetsplatsremissen. LObetonar att sådan utbildning skall ske på betald arbetstid eller ersättas somom den fullgjorts på betald arbetstid och anser alt detta bör lagfästas. Fleraremissinstanser, däribland arbetarskyddsstyrelsen, UKÄ, LO, TCO, och arbetsmiljöutredningens uppfattning att förutom skyddsombuden ävenandra personalkategorier såsom tekniska planerare, personal i arbetsledandeställning och andra som är med om alt forma arbetsmiljön äger goda kunskaper iarbetarskydd. Liknande synpunkter har också framkommit vid arbetsplatsremissen. 1remissyttrandena från bl. a. LO och TCO förordas all en total översyn kommertiU stånd inom utbUdningsdepartementet rörande undervisningen i arbetarskydds-och arbetsmiljöfrägorna i , gymnasiet, högskolan och denAMS-bedrivna utbildningen. 7 Vissa frågor om tillsynens organisation 7.1 Nuvarande förhållanden 7.1.1 Arbetarskyddsstyrelsen Arbetarskyddsstyrelsen är central förvaltningsmyndighet påarbelarskyddsområdel samt chefsmyndighet för yrkesinspektionen. Styrelsensuppgift är bl. a. att planera, samordna och övervaka tillsynsverksamheten, altmeddela föreskrifier, råd och anvisningar rörande arbetarskyddslagstiftningenstillämpning, att bedriva forsknings- och utredningsverksamhet iarbetsmedicinska frågor samt att handha utbildningen av såväl tjänstemännen vidarbetarskyddsorganen som personal av olika kategorier inom företagshälsovården. Ledamöter i arbelarskyddsstyrelsen är en generaldirektör,som är styrelsens ordförande, en överdirektör, som är styrelsens viceordförande och högst nio andra ledamöter, som Kungl. Maj:l utser särskilt.Genom beslul av Kungl. Maj:t angående styrelsens sammansättning för tiden den 1juli 1972den I97S ingår i styrelsen fyra representanter förarbelslagarsammanslutningar och två representanter för sammanslutningar avenskilda arbetsgivare. De offentliga arbetsgivarna representeras av en ledamot.Slutligen ingår i styrelsen tvä ledamöter av . Inom styrelsen finns tre avdelningar, nämligentillsynsavdelningen, arbetsmedicinska avdelningen samt administrativaavdelningen. Tillsynsavdelningen, som har alt svara för styrelsens anvisnings-och granskningsarbete, består av en allmänleknisk och en maskinteknisk byråsaml därutöver en trafiksektion, en skogssektion, en social sektion och enmedicinsk seklion. Den arbetsmedicinska avdelningen består av det förutvarandearbetsmedicinska institutets medicinska, kemiska, tekniska, arbetsfysiologiskaoch arbetspsykologiska enheter. Den administrativa avdelningen beslår av enarbetslidsbyrå, en kanslibyrå samt en utbildnings- och informationssektion. På grundval av prop. 1973:1 (bil, 7 s, 225) har riksdagenbeslutat att en arbetsmedicinsk filial till arbetarskyddsstyrelsen skallinrättas i (SoU 1973:5, rskr 1973:102), FUialen skaUutgöra en del av styrelsens arbetsmedicinska avdelning. I sammaproposition (bil. 7 s. 219) har redovisats förslag till omorganisation och administrativa avdelning pågrundval av arbetsmUjöutredningens förslag. Omorganisationen, som i huvudsakavses bli genomförd , innebär att lillsynsavdelningen indelas ifem enheter, nämligen en allmän enhet, en maskinenhel, en byggnadsenhet, enkemisk enhet och en enhet för sociala och medicinska frågor. Den administrativaavdelningen tillförs tvä nya enheter, en för planerings- och utredningsfrågoroch en för juridiska frågor. Vidare inrättas särskilda sektioner förutbildningsadmi- nistrativa frågor och för informationsfrågor. Riksdagenhar lämnat förslaget ulan erinran (SoU 1973:5, rskr 1973:102). I verksstyrelsen avgörs viktigare frågor omarbetarskyddets omfattning, inriktning och allmänna uppbyggnad, viktigare författningsfrågoroch viktigare frågor om organisation, arbetsordning och tjänsteföreskrifter.Vidare avgörs där frågor om anslagsframställning hos och andra frågorav större ekonomisk betydelse. Rätlstillämpningsfrågor av principiellbetydelse eller större vikt som ej skall handläggas i en särskUdarbetslidsnämnd avgörs i styrelsen. Slutligen avgörs i styrelsen vissa frågorav administrativ karaktär, däribland vissa personalfrågor, samt de andra frågorsom generaldirektören hänskjuter dit. Övriga ärenden avgörs avgeneraldirektören eller, i kraft av arbetsordning eller särskilt beslut, annantjänsteman hos styrelsen. I arbetslidsnämnden avgörs främst ärenden som avsertillämpning av allmänna arbetstidslagen (1970:103) samt arbetarskyddslagens bestämmelserom arbetstid, raster, arbetspauser, nalt- och veckovila. är generaldirektören, som är nämndens ordförande, chefen förarbetslidsbyrån, en tjänsteman inom styrelsen som generaldirektören bestämmersamt sex av Kungl, Maj:l särskilt utsedda ledamöter (partsrepresentanter). Avpartsrepresentanterna utses tre efter förslag av rikssammanslutningar avarbetstagare, två efter förslag av rikssammanslutningar av arbetsgivare samten efler gemensamt förslag av . Till arbetarskyddsstyrelsen är knuten enföretagshälsovårdsdelegation med uppgift all fortlöpande följa och främjaförelagshälsovårdens utveckling samt att vara ett organ för kontakt, samrådoch samverkan främst mellan företrädare för arbetsmarknaden, sjukvården ocharbetarskyddet. Till styrelsen är vidare knuten en central bedömningsnämnd fördammlunga, Den direkta tillsynen över efterlevnaden avarbetarskyddslagstiftningen utövas under arbetarskyddsstyrelsens överinseendeoch ledning av yrkesinspektionen. personal utgörs tillstörsta delen av tjänstemän vid allmänna yrkesinspektionen. I tillsynen övermindre arbetsställen biträds dessa av kommunala tillsynsman som utses avkommunernas hälsovårdsnämnder. För tillsyn på vissa områden eller avseendevissa slags arbetsuppgifter finns särskilt förordnade specialinspektörer. Den allmänna yrkesinspektionen är enligt vad som anges iinstruktionen (1965:791) för yrkesinspektionen indelad i elva distrikt, somomfattar: första distriktet och (stationeringsortStockholm), andra distriktet utom , Uppsalaoch (), tredje distriktet ochÖstergötlands län (), fjärde distriktet , och län (), femte distriktet , och (), sjätte distriktet samt (),sjunde distriktet samt utom (),åttonde distriktet och län saml (), niondedistriktet och (), tionde distriktet () saml elfte distriktet ochNorrbottens län (). Varieyrkesinspeklionsdislrikl står under ledning av en yrkesinspektör.Yrkesinspektör har alt planera och leda distriktets verksamhet inom ramen förde direktiv som kan ha lämnats av arbetarskyddsstyrelsen. Han har ensambefogenhet att avgöra frågor om föreläggande, förbud och åtalsanmälan. Åt honomhar också förbehållits all besluta i olika slag av dispensärenden. Somyrkesinspektörens ställföreträdare fungerar en biträdande yrkesinspektör. Deninspekterande personalen i övrigt beslår av förste dislriktsingenjörer och ensocialinspektör. I vissa distrikt finns dessutom en biträdande socialinspektör.Vissa av dislriklsingenjörerna har utbildning och erfarenhet för speciellauppgifter. Sålunda finns i samtliga yrkesinspektionsdistrikt personal medsärskilda kunskaper och erfarenheter rörande byggnadsverksamhet. Vidare finnspersonal, yrkes-hygieniker, med uppgift alt ulföra mätningar avluftföroreningar, buller och andra miljöfaktorer på arbetsplatserna, I vissayrkesinspeklionsdislrikl finns därutöver personal med speciell utbildning ocherfarenhet när del gäller arbetarskyddet i sluveriarbete resp. jordbruksarbete.Denna personal tjänstgör i viss utsträckning i flera distrikt för alltillgodose behoven i sådana distrikt som inle har lillräckligt underlag för alteffektivt kunna utnyttja en egen specialist. Till yrkesinspektionen har vidareknutits läkare med arbetsmedicinsk inriktning, som på dellid medverkar vidlillsynsarbelel. Slutligen finns biträdespersonal, Arbelarskyddsstyrelsenfördelar tjänstemännen till tjänstgöring på de olika distrikten. Förfrämjande av samarbetet mellan den allmänna yrkesinspektionen, arbetsgivare ocharbetstagare finns i varje distrikt ett rådgivande organ, benämntyrkesinspektionens förtroenderåd. Rådet har sju ledamöter, som förordnas avKungl, Maj:t. I rådet är yrkesinspektören ordförande. bestårdärjämte av företrädare för arbetsgivare och arbetstagare saml en läkare och enperson med erfarenhet i kommunala värv. Enligt föreskrifter avarbetarskyddsstyrelsen skall ärenden om användande av tvångsmedel, ärendenangående planläggning av yrkesinspektionens informations- ochpropagandaverksamhet samt övriga ärenden som yrkesinspeklören anser böra tasupp i rådet på grund av deras intresse för förtroenderådets ledamöter ellerderas allmänna vikt, före avgörandet föredras i förtroenderådet. Enligt 48§ arbetarskyddslagen skall tillsynsman, en eller flera, utses avhälsovårdsnämnden i kommunen. Om lillsyningsman för den allmänna hälsovårdenförordnas att vara tillsynsman, är han skyldig all åtaga sig detla.Kommunal tillsynsman skall av kommunala medel erhålla skälig ersättning föruppdraget. tillsynsman är vid tillsynens utövandeunderställd yrkesinspektören. har dock ansvar så lill vida,att nämnden är skyldig ingripa om tillsynsman inte fullgör sina åligganden.Sker inte det och detta genom anmälan av yrkesinspek lör eller på annat sättkommer till nämndens kännedom, skall nämnden enligt 49 § arbetarskyddslagenvidta erforderliga åtgärder för att åstadkomma rättelse. attutse tillsynsman eller att vidta åtgärder som nämnts, kanlänsstyrelsen utse tillsynsman och därvid om del behövs även bestämmaden ersättning för uppdraget, som skall utgå till tillsynsmannen. Närmareregler om de kommunala tillsynsmannens medverkan vid tillsynen meddelas iinstruktionen för yrkesinspektionen. Där föreskrivs att tillsynsmanskall utöva tillsyn av arbete som bedrivs utan användande av maskinellahjälpmedel eller ängpannor, kokare eller andra tryckkärl och vari i regelanvänds mindre än tio arbetstagare. Arbelarskyddsstyrelsen äger emellertidbesluta om jämkning av kompetensfördelningen. Styrelsen har beslutat all denkommunala tillsynen skall omfatta även vissa mindre arbetsställen medmaskinella hjälpmedel, tryckkärl eller svetsutrustning av enklare beskaffenhetliksom vissa arbetsställen med tio eller flera arbetstagare, t. ex. inomhandels- och konlorsverksamhet saml servicenäringar. Från den kommunalatillsynen har undantagils arbetsställen inom all förvallningsverksamhel sombedrivs av staten eller kommun. Specialinspeklörerinom yrkesinspektionen är enligt särskilda kungörelser bergmästarna,skogsyrkesinspeklörerna, chefen för arbelarskyddsstyrelsens Irafiksektion,chefen för luftfartsinspektionen, sprängämnesinspektören samt tillsynsmännenöver elektriska starkströmsanläggningar. Bergmästarna, sprängämnesinspektörenoch tillsynsmännen över elektriska starkslrömsanläggningar är organisatorisktanknutna lill kommerskollegium. Chefen för luftfartsinspeklionen är tjänstemanvid luftfartsverket. Vid arbetarskyddstillsynens utövande står även dessaspecialinspektörer under arbetarskyddsstyrelsens överinseende, I prop, 1973:1 (bil, 7 s. 225) har på grundval avarbetsmiljöutredningens förslag förordals en omläggning avtillsynsorganisationen av innebörd att bergmästarnas arbelarskyddsverksamhelsaml den tillsynsverksamhet som utövas av skogsyrkesinspektionen ochyrkesinspektionen för landlrafiken förs över till allmänna yrkesinspektionenden , har ej haft någol all erinra häremot (SoU 1973:5,rskr 1973:102). Utredningen behandlar i belänkandet hela den offentligaarbetar-skyddstillsynen. Förslag läggs fram om en ändrad och väsentligt utbyggdorganisation. Förslagen syftar framför allt till att möjliggöra ett effektivtslöd från tillsynsorganens sida ät skyddsverksamheten på arbetsställena. Deföreslagna förstärkningarna och ändringarna berör också i särskilt hög grad yrkesinspektionen som har att utöva tillsynen ute päfältet. Utredningens förslag rörande tillsynsorganisationen avses närmastutgöra ett led i en successiv utbyggnad och anpassning av organisationen tillde behov som finns och som kommer att finnas på området. Bl, a,framhålls all utredningen lar upp stora delar av arbetarskyddslagsliftningensinnehåll först i ett kommande betänkande. Utredningen ser det emellertid som enbetydande fördel om en ny och utbyggd organisation redan finns på plats och ärinkörd i verksamheten när de slutliga lagreglerna skall föras ut i tillämpning. Utredningen erinrar om att statsmakterna ivissa betydelsefulla hänseenden har tagit ställning tillarbelarskyddsstyrelsens organisation. Som följd härav har verksstyrelsenombUdats och innefattar numera bl, a, representanter för arbetsmarknadenshuvudorganisationer. Vidare har arbetsmedicinska institutet integrerats iarbelarskyddsstyrelsen och bildar där en i huvudsak sammanhållen enhet benämndarbetsmedicinska avdelningen. Med dessa utgångspunkter och med beaktande avriksdagens beslut om inrättande av en arbetsmedicinsk filial i harutredningen prövat den centrala arbelarskyddsmyndighetens närmareorganisatoriska uppbyggnad. I syfte att förbättra arbelarskyddsstyrelsensmöjligheter att fullgöra sina betydelsefulla planerings- och ledningsuppgifterhar utredningen lagt fram förslag om en i olika avseenden ändrad administrativindelning av verksamheten. Vidare har föreslagils att den arbetsmedicinskafUialen i inrättas . Som angetts i avsnitt 7.1.1 harutredningens förslag i dessa hänseenden lagts till grund för förslag i prop.1973:1 (bil. 7 s. 219). har godkänt förslagen (SoU 1973:5, rskr1973:102). Såväl närdet gäller organisationen av den arbetsmedicinska filialen som organisationenav den arbetsmedicinska avdelningen i övrigt har utredningen framhållit all detmed hänsyn till de arbetsmedicinska verksamheternas karaktär och bredaintresseområde är nödvändigt alt eftersträva goda kontaktytor och samordningmed näraliggande verksamheter pä andra håll, särskUt dä den forskning ochutbildning med anknytning till arbetsmedicin som bedrivs inom universitet ochhögskolor. Utredningen anser att ett led i strävandena att skapa sådanavidgade kontakter bör kunna vara alt professorer och laboratorer inom arbelarskyddsslyrelsensarbetsmedicinska avdelning, inkl. den planerade arbetsmedicinska filialen iUmeå, förordnas lill ledamöter i den fakultet eller motsvarande, inom vilken dehar sin vetenskapliga grundkompetens. För all stimulera forskare all ta upparbelsvetenskapliga projekt bör den arbetsmedicinska avdelningen engagera sig iforskarutbildningen genom att medverka vid handledning av doktorander medanknytning lill ämnesområdet arbetsmedicin saml vid forskarhandledning och annanhögre undervisning. Utredningen ser det också som betydelsefullt all en närasamverkan och ell utbyte av erfarenheter utvecklas med de yrkesmedicinskaklinikerna vid regionsjukhusen. Arbetsmiljöfrägornas förgreningar in på olika områden avsamhällslivet gör del enligt utredningen nödvändigt att lägga stor vikt vid dekunskaper och rön som redovisas inom ett flertal vetenskapliga discipliner.Särskilt för del centrala arbelarskyddsorganet måsle det finnas möjligheter altfölja utvecklingen och fånga upp synpunkter av betydelse för arbetarskyddet.Expertis från olika håll behövs för styrelsens verksamhet. En kontaktytagentemot de för arbetarskyddet viktigaste vetenskapliga ämnesområdena och enhjälp att penetrera särskilda frågor anser utredningen kan erhållas om mantill styrelsen knyter ett vetenskapligt råd av den typ som finns hos bl. a.socialstyrelsen och livsmedelsverket. Ledamot av rådet skulle kunna anlitasvid beredning av ärende som hör till hans vetenskapsgren eller verksamhetsområde.Utredningen föreslär att till arbetarskyddsstyrelsen knyts ett vetenskapligtråd av denna karaktär. I rådet avses ingå i första hand företrädare för degrunddiscipUner från vilka de arbetsvetenskapliga disciplinerna utgått. Ävenandra områden, bör dock kunna komma i fråga. Sammansättningen får avgöras pägrundval av erfarenheterna och de behov som visar sig. Det bör ankomma päKungl. Maj:t all förordna ledamöterna. Utredningen tar som utgångspunkt alt man bör sträva efteren organisatorisk lösning för yrkesinspektionens del som underlättar ensamordning av de regionala skyddsinsalserna. Det nuvarande systemet med enallmän yrkesinspektion och vid sidan av denna flera specialinspektionerinrymmer enligt utredningen betydande gränsdragningsproblem. Det finns bl, a,risk för att man vid tillsynen förlitar sig på varandra och alt missförstånddärigenom uppkommer till förfång för arbetarskyddet. Del förhållandel kanockså uppkomma att olika tillsynsorgan ger olika besked om åtgärder somerfordras av säkerhetsskäl. Utredningen framhåller i anslutning härtill att deverksamheter och tekniska anordningar som faller under olikaspecialinspektioners tillsyn också förekommer inom den allmänna yrkesinspektionenoch all aktiviteterna vid alla dessa inspektioner i stor utsträckning griperin i varandra, Detla förhållande kan även ge anledning till onödigtdubbelarbete. Vidare anförs alt man bör eftersträva att tillsynsorganen imöjligaste män är närbelägna i förhållande lill arbetsställen under derastillsyn. Härigenom erhålls bättre kontakt vid rådgivning och övervakning fränlillsynsorga-nens sida. De dislriklsindelningar som gäller för olikaspecialinspektioner avser att i första hand tillgodose behoven inom dessainspektioners egentliga arbetsområden och erbjuder inte möjlighet lillnärkontakt i tillräcklig utsträckning. En samlad bedömning av nu anförda och andra synpunkter somkan anläggas på tillsynsverksamheten talar enligt utredningens mening för vid övervägandena om organisationen bör utgå frän all all tillsyns- verksamhet i princip bör samlas inom den allmännayrkesinspektionen. Undantag härifrån bör endast göras när starka särskUda skälmotiverar en annan organisatorisk lösning. Därigenom bör man lättare nå ellsamlat grepp om arbetsmiljöfrågorna och kunna på ett enhetligt sätl drivaarbelsmiljöutvecklingen framåt inom olika områden med utnyttjande averfarenheterna inom alla grenar av arbetslivet. Med denna utgångspunkt serutredningen det som naturligt att i största möjliga utsträckning integrera des. k. specialinspektionerna i den allmänna yrkesinspektionen. I enlighet meddet anförda har utredningen lagt fram förslag om att bergmästarnasarbelarskyddsverksamhel som omfattar tillsyn över främst arbete under jord igruvor och andra underjordsanläggningar - skall hänföras lill den allmännayrkesinspektionen och att i samband därmed viss del av bergsstatensgruvtekniska personal förs över lill den allmänna yrkesinspektionen ochfördelas på distrikten med beaktande av behovet av sådan personal i oUka delarav landet. Vidare har utredningen föreslagit alt den tillsyn som utövas avskogsyrkesinspektionen, yrkesinspektionen för landlrafiken samtspecialinspektionen för luftfart skall föras över till allmännayrkesinspektionen. Som angetts i avsnitt 7,1.2 har dessa förslag med undantagför det som gäller specialinspeklionen för luftfart lagts lill grund förförslag som redovisats i prop. 1973:1 (bU, 7 s. 225). har lämnatförslagen utan erinran (SoU 1973:5, rskr 1973:102). Vad gällersprängämnésinspéktionen har utredningen uttalat sig för en integrering helleller delvis med arbetarskyddsverket, Efiersom en sådan omorganisation bl. a.kräver en omfattande översyn av explosivvaruförordningen och förordningen ombrandfarliga varor lägger utredningen dock inte fram någol förslag pä dennapunkt. Enligt utredningens uppfattning bör frågan om inordnande avsprängämnesinspektionen under arbetarskyddsverkel las upp i särskild ordning,I fråga om specialinspeklionen för elektriska starkslrömsanläggningar har utredningenlåtit sitt ställningstagande bero i avvaktan på överväganden på annat hållrörande organisationen på energiområdet. För frågan om yrkesinspektionens organisation är det ocksäväsentligt vilka bedömningar som görs beträffande den kommunalaarbetarskydds-tillsynen över flertalet mindre arbetsställen. Till utredningenhar för övervägande överlämnats en av arbetarskyddsslyrelsen pä Kungl, Maj:tsuppdrag verkställd utredning om arbetarskyddslillsynen vid mindre arbetsställen.Utredningen finner all styrelsens redovisning ger vid handen all den kriiik förbristande effektivitet som i skilda sammanhang riktals mol tillsynen överarbetarskyddet vid mindre arbetsställen och särskilt mot den kommunalatillsynen i myckel varit berättigad.