prop · FW03129 · 1973-12-31 00:00:00 — tidinle alt genom ett uttryckligt stadgande härom inskränka organisationernasrätt att själva avgöra vilka representanter som de skaU utse. I vissa fall kananledning dessutom finnas alt välja en företrädare utanför den krets som äranställd hos arbetsgivaren. Så måste uppenbarligen ske när det gäller att utseen representant i en anpassningsgrupp som är gemensam för flera förelag. Enligt förevarandeparagraf, sora överensstäraraer med 12 § i utredningens förslag, äger den somföreträder arbetstagarorganisation i frågor som avses i lagen motsvarandeskydd, som enligt arbetarskyddslagen (1949: 1) tiUkoraraer skyddsombud. Dettainnebär, att en sådan företrädare oavsett ora han är anställd hosarbetsgivaren eller ej inte får hindras att fuUgöra sma uppgifter. Vidare fårföreträdare, som är anstäUd hos arbetsgivaren, inle på den grund att hanutsetts härtiU eller i anledning av denna hans verksamhet lUlskyndas försämradearbetsförhållanden. Arbetsgivaren får ej heller av sådan orsak skilja honomfrån anställningen eller försämra hans anställningsvillkor. Om de förslag tilländringar i arbetarskyddslagen som lagts fram tUl (se prop.1973: 130) blir antagna komraer även en sådan företrädare förarbetstagarorganisation som det nu är fråga om att vid tvist om giltigheten avuppsägning eller avskedande kunna stå kvar i anställningen med bibehållnaarbetsförhållanden och anställningsvUlkor till dess all tvisten slutligtprövats. Detkan tilläggas alt det ankommer på utredningen att i dess fortsatta arbeteöverväga hur de nu genomgångna besläraraelserna i arbetarskyddslagen skallsaraordnas raed de raotsvarande bestämmelser sora lagen ora anställningsskyddinnehåller. Ett par reraissinstanser har dragit upp frågan ora ekonomiskersätining för saramanträdestid e. d. åt den sora företräderarbetstagarorganisation i frågor sora avses i lagen. Denna fråga tordeeraellertid korama alt övervägas av utredningen i dess fortsatta arbete. Jagfinner därför inte anledning att nu lägga frara något förslag i frågan. Paragrafen,som överensstäraraer raed 13 § i utredningens förslag, innehåUer motsvarandebestäraraelse ora tystnadsplikt sora föreskrivs i 8 § i 1971 årssysselsättningslag. Paragrafen kompletteras av 22 § sekretesslagen med denändring däri som förordas i detta lagstiftningsärende. Tystnadsplikt enligtförevarande paragraf föreligger både beträffande uppgifter som lämnats raedstöd av 17 §§ och i fråga om uppgifter som någon fått del av vidöverläggningar enligt 8, 11 eUer 13 §. Tystnadsplikten gäUer för såvältjänsteman vid arbetsmarknadsverket sora privatpersoner. Orastraff för den sora bryter raot denna tystnadsplikt stadgas i 21 §. I denna paragraf, som motsvarar 14 § i utredningensförslag, regleras påföljden för underlåtenhet att varsla om driftsinskränkningenligt vad som föreskrivs i lagen. Påföljden utgörs av en särskild avgift,benämnd varselavgift, som utges till statsverket. All denna påföljd valts i stället för en påföljd av rentstraffrältslig natur beror bl. a. på att en varselavgifl kan åläggas ävenarbetsgivare sora är juridisk person. Från huvudregehi alt juridisk personskall kunna åläggas dylik avgifi har dock föreskrivits undantag för del faU altvarsel underlåtes under lid då arbetsgivaren är i konkurs. Detta undanlag harbehandlats i den allraänna motiveringen (avsnittet 5.3.1). Vid tiU-lärapningenav undantagsregeln måste beaktas, att skyldigheten all iaktta en viss varseltidkan komraa i konflikt raed en konkursförvaltares skyldighet enligtkonkurslagen att vidta aUa åtgärder, sora frärajar en förmånlig och snabbutredning av boel. a. åligger det förvaltaren att i samråd med rättensorabudsraan ta ställning till frågan ora arbetsgivarens rörelse skallfortsättas eller avvecklas. Fattas därvid beslut ora att rörelsen inte skallfortsättas, föreligger ett fall då 4 § är tilläraplig. Del är då tillräckligtatt varsel läranas så snart delta beslul fattas. Varselavgiften faststäUs för varje påbörjad vecka, soravarsel försura-mals. Underlåtenheten att lärana varsel frarastår näraligen sommera klandervärd ju som underlåtenheten avser. Vidare bestämsvarselavgiften lill vissl belopp, varierande raellan 100 och , förvarje arbetstagare sora berörs av driftsinskränkningen under den lid soravarsel försuraraals. Inora angivna gränser kan vid bestäraraandet avvarselavgiften hänsyn tas till bl. a. förelagets ekonoraiska situation. Vidarekan beaktas t. ex. ora arbetsgivaren tidigare försuraraat att lämna varsel irätt tid. Varselavgifl kan även åläggas arbetsgivare som visserligeninom föreskriven tid underrättat länsarbetsnämnden om sin avsikt att genomföraen driftsinskränkning raen som underlåter att inora lämna deuppgifter som anges i 5 § första stycket. Denna underlåtenhet måsle emellertidbetecknas sora mindre aUvarlig än en underlåtenhet alt överhuvudtaget lärananågol varsel. a. dessa fall har i tredje stycket öppnats en möjlighetatt bestäraraa varselavgiflen till lägre belopp än sora anges i första stycketävensora att helt befria från sådan avgift. För att underlåtenhet att lärana varsel inora föreskriventid skall medföra varselavgifl fordras att underlåtenheten skett uppsåtligeneller av grov oaktsarahet. Den som av ren glömska lämnar varsel någon dag försent eUer som av misslag försummar all lärana uppgift i någol av de hänseendensora föreskrivs i 5 § torde därför ofta kunna gå fri från sådan påföljd. Med anledning av ett uttalande under remissbehandlingenvUl jag 20 1973.1 saml Nr 129 framhållaatt hinder enligt min raening inte möter mot att varselavgifl åläggs ävenstatlig myndighet som försuraraat att lämna varsel enligt denna lag. Paragrafen,som motsvarar 15 § i utredningens förslag, innehåUer att varselavgift kanåläggas endast av dorastol saral att talan ora åläggande av sådan avgifi intekan föras av annan än AMS. Talanom åläggande av varselavgift skall väckas genom stämningsansökan vid dendorastol där arbetsgivaren har att svara i tvisteraål i allmänhet. Även iövrigt skall bestämraelserna ora rättegången i tvistemål tillämpas. Enligt 20§ lagen (1946: 804) om införande av nya skall dockbeträffande rättegångskostnad och ordningen för målets fullföljd i högre rättbestämmelserna i angående allraänt åtal äga raotsvarandetillärapning. Vidare skall beträffande föreläggande för AMS och utevaro av AMSi raålet gälla vad sora i detta hänseende föreskrivs i oraåklagare. Paragrafeninnehåller även en bestämmelse om preskription av talan ora åläggande avvarselavgift. Enligt detta stadgande preskriberas sådan talan när ett årförflutit från del alt driftsinskränkningen blivit hell genoraförd. Underremissbehandlingen har AMS föreslagit att preskriptionstiden skall räknas frånutgången av det år, varander driftsinskränkningen genomfördes. Jag finnereraellertid en sådan regel inle vara påkallad. Paragrafen,sora överensstäraraer med 16 § i utredningens förslag, stadgar ansvar för densom uppsåtiigen eller av grov oaktsarahet lämnar oriktig uppgift i varsel eUeri uppgift enligt 7 §. Hell betydelselösa oriktigheter skall dock inteföranleda någon påföljd. 1överensstäramelse med vad sora vanligen gäller vid brott av förevarande slagutgörs straffsatsen av böter eller fängelse i högst . Enligtdenna paragraf, sora raotsvarar straffbestämraelsen i 7 § sysselsättningslag,är underlåtenhet att iaktta ett av AMS meddelat förordnande omarbelsförmedlingstvång straffbelagt. Straffskalan är böter eller fängelse ihögst . Paragrafen,som överensstämmer med 18 § 1 utredningens förslag, innehåller en bestämmelseom ansvar för brott mot den i 16 § föreskrivna tystnadsplikten. I likhet medvad sora gäller enligt sysselsättningslag utgörs straffsatsen avböter eller fängelse i högst . Paragrafen,som motsvarar 19 § i utredningens förslag, innehåller regler om åtal förgärning som avses i 1921 §§. Vad beträffar brott mot 19 eller 20 § gäller attallmänt åtal får väckas endast efter anmälan av AMS. I fråga ora brott raottystnadsplikten enligt 21 § har uppställts den särskilda åtalsbegränsningen,att åtal får väckas endast efter angivelse av målsägande eller om åtal ärpåkaUat från allmän synpunkt. Iförevarande paragraf, som är ny, anges alt talan om utdöraande av vite soraförelagts raed slöd av denna lag skall föras vid allraän dorastol av åklagare.Sådan talan får väckas endast efter anmälan av länsarbetsnämnd eller AMS. Närdel gäller vite som förelagts raed slöd av 14 § får talan dock föras även efleranraälan av arbetstagarorganisation sora heraställl ora föreskrifter enligtnämnda paragraf. Paragrafen,som överensstäraraer raed 20 § i utredningens förslag, innehåller enbestäraraelse ora att talan mol beslut, som raeddelals av AMS enligt denna lag,får föras hos Kungl. Maj:l genora besvär. Sådan talan prövas av Kungl. Talanmot beslut av länsarbetsnämnd föres enligt 46 § instraktionen (1965: 667,senast ändrad 1972: 301) för AMS och länsarbetsnäranderna hos AMS genom besvär. Enarbetsgivare är inte rättsligen förpliktad att följa anvisningar som meddelatsav länsarbetsnämnd eller AMS med stöd av 9 resp. 11 eller 13 §. Av allraännaregler följer att beslul ora anvisningar sora inle har någon direkt rättsverkaninte kan överklagas. Det har liksora sysselsättningslag inte ansettspåkallat att i detta sammanhang göra avsteg från dessa allmänna regler. Detkan tUläggas att, om en arbetsgivare sora meddelats anvisningar avlänsarbetsnämnd anser dessa vara för betungande, det slår fritt att,liksora andra sora inte är nöjda med länsarbetsnärandens handläggning, vändasig till AMS och anhålla ora ingripande från styrelsen. Ilagen har inte intagits någon bestäraraelse om att beslut länder tiUefterrättelse . Härav följer att beslul som kan överklagas inte fårverkställas mot arbetsgivarens vilja förrän det har vunnit laga kraft. Soraberörts i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.3.1) kan inom vissa branscherråda specieUa förhåUanden som påkaUar avvikelser från de i 16 §§ meddeladevarselreglerna. Även reglema i 712 §§ om anställningsfrämjande åtgärder föräldre arbetstagare och arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga torde i vissafall behöva modifieras. jaghar nämnt i den allraänna raotiveringen (avsnittet 5.3.2) torde detta gälla bl.a. för byggnadsbranschens del. På grund härav har i förevarande paragrafKungl. Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts berayndigande, AMS getts raöjlighet attföreskriva undantag från bestämmelserna i 112 §§. För att ett sådant undanlagskall göras bör enligt min mening föratsättas att AMS i stället träffarsärskild överenskommelse med berörda parter om andra bestämmelser som bättrepassar för branschen. Visar del sig alt dessa bestäraraelser inte följs kan delbli aktuellt att åter göra lagen tilläraplig för denna bransch. IlUdiet raed vad sora gäller enligt sysselsättningslag kan Kungl. Maj:leller, efter Kungl. Maj:ts förordnande, AMS meddela närraare föreskrifter förtillärapningen av besläraraelserna i den nya lagen. Enligtpunkten 1 skall lagen träda i kraft , då 1971 årssysselsättningslag skall upphöra att gälla. Den nya lagen blir aUlså omedelbarttUlämplig på förfaranden sora inletts före ikraftträdandet raed stöd av denäldre lagen. Enligtandra punkten är arbetsgivare inte skyldig alt lärana varsel enligt 16 §§ omen tUlämpning av dessa bestäraraelser skulle medföra att varsel skulle läranasföre ikraftträdandet. Denna särskUda regel medför alt en arbetsgivare intebehöver uppskjuta genoraförandet av en driftsinskränkning för att den i den nyalagen föreskrivna varseltiden skall kunna iakttas. Däreraot blir nya lagen ioch för sig tUläraplig på en driftsinskränkning som visserligen beslutats föreikraftträdandet men som genomförs först efter ikraftträdandet. Har exerapelvisett företag beslutat att säga upp 20 arbetstagare till den 1 oktober1974 raåste varsel enligt nya lagen läranas rainst två raånader föredriftsinskränkningen, dvs. i delta fall . Underåberopande av del anförda hemställer jag att Kungl. Maj:l föreslår riksdagenalt antaga förslagen tUl 1) lag om anställningsskydd, 2) lag om vissaanstäUningsfrämjande åtgärder, 3) lag om ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätlen att utbekomma allmänna handlingar. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skaUavlåias proposition av den lydelse bilaga tiU detta protokoll ulvisar. Bilaga1 De sakkunnigas förslag 1 § Denna lag äger tillärapningpå arbetstagare i allraän eller enskUd tjänst. 2 § Innehåller lag eller annanförfattning stadganden, sora avviker från denna lag, skall dessa i ställettUlärapas. 3 § Stadgandena i 15, 17 och 18§§, 20 § andra stycket, 21 § andra stycket saml 23, 26, 27, 28 och 30 §§ fårersättas av bestäraraelser i kollektivavtal, sora pä arbetstagarsidan slutitseller godkänts av organisation, vilken är alt anse som huvudorganisationenligt lagen (1936: 506) ora förenings- och förhandlingsrätt. Arbetsgivare,sora är bunden av sådant koUeklivavlal, får tillämpa avtalet även påarbetstagare, vilken ej är medlera av den avtalsslutande organisationen påarbetstagarsidan, under förutsättning alt arbetstagaren sysselsattes i arbetesora avses raed avtalet och ej orafattas av annat kollektivavtal. Hareljest raellan arbetsgivare och arbetstagare träffats avtal, som innebär allarbetstagarens rättigheter enligt denna lag inskränkes, är avtalet OgUtigt iden delen. 4 § Inträder ny arbetsgivare iett anställningsförhållande eller äger eljest rura en förändring påarbetsgivarsidan, skall det vid lagens tillämpning icke medföra att en nyanställning anses föreligga, ora driften fortsätter oberoende av förändringen. 5 § Övergår arbetstagare tillanställning hos annan arbetsgivare inora sararaa koncern, äger han vidberäkning av anställningstid enligt denna lag åberopa även sin anställning hosden tidigare arbetsgivaren. Förstastycket äger motsvarande tillämpning då raellan arbetsgivarna föreligger sådanintressegeraenskap, sora kan likställas med ett koncernförhållande. Beträffandeföreträdesrätt till anställning gäller dock vad sora stadgas i 17 och 18 §§saral 21 § andra stycket. 6 § Anställning anses gälla tills vidare, ora ej annat särskilt avtalats. Avtal om att anställning skall avse , viss säsong eUer vissl arbete fårträffas endast om delta föranledes av arbetsuppgifternas särskilda beskaffenheteller står i överensstämraelse med sedvänja inora branschen. 7 §Anställning, sora gäUer tills vidare, upphör genom uppsägning. Så dan uppsägning får ej för sin verkan göras beroende av visst vUlkor. Arbetsgivareär enligt 25, 26 och 29 §§ skyldig att före uppsägning varsla och överlägga omden tilltänkta åtgärden. Särskildabestäraraelser gäller enligt 30 § för visst fall, då arbetstagare avgår med pension. 8 §Anställning, som avser , viss säsong eller visst arbete, upp hör utan föregående uppsägning vid anställningstidens utgång eller då arbelet blivit slutfört, om annat ej avtalats. Omskyldighet för arbetsgivare att i visst fall varsla och överlägga innan sådananställning upphör stadgas i 28 och 29 §§. 9 § Uppsägning från arbetsgivarens sida skall vara sakUgl grundad. Om uppsägningen beror på förhåUande som hänför sig tUl arbetstaga ren personligen, får den icke grundas enbart på omständighet som ar betsgivaren känt till raer än en månad, innan varsel lämnades. 10 §Uppsägning från arbetsgivarens sida får icke ske utan att denne, där så skäligen kan krävas, erbjudit arbetstagaren annan anställning hos arbetsgivaren. 11 § Uppsägning från arbetsgivarens sida skall ske skriftligen. Arbetsgivaren är skyldig alt på arbetstagarens begäran uppgiva de omständigheter, somåberopas för uppsägningen. Uppgiften skall vara skriftiig, om arbetstagarenbegär det. 12 §I besked ora uppsägning enligt 11 § första stycket skaU arbetsgiva ren angiva vad arbetstagaren har att iakttaga, ora han vill föra talan raot uppsägningen. Har arbetstagarenföreträdesrätt till ny anställning enligt 20 § skall det angivas iuppsägningsbeskedet. Beskedet skall därvid även innehålla uppgift om vadarbetstagaren har att iakttaga, om han vill komma i åtnjutande avföreträdesrätten. Uppsägningsbeskedetskall överlämnas lill arbetstagaren personligen eller, om det ej kan ske,tUlsfållas honom med rekommenderat brev. 13 §Har uppsägning skett, upphör anställningen att gälla efter ut gången av viss uppsägningstid. Att arbetstagare i vissl fall icke får skUjas från anställningen, även om uppsägningstiden gått till ända, stadgas i 37 § första stycket. Vid uppsägning från arbetsgivarenssida räknas uppsägningstiden tidigast från den dag, då arbetstagaren fick delav uppsägningsbeskedet. Kan arbetstagaren icke anträffas, anses uppsägning haskett efter det alt uppsägningsbeskedet tillställdes honom medrekoraraenderat brev. Åtnjuter arbetstagaren seraester, anses uppsägning dockha skett tidigast dagen efter den, då semestern upphörde. 14 §Har arbetstagare grovt åsidosatt sina åligganden i anställningen, kan arbetsgivaren genom avskedande bringa anstäUningen att omedel bart upphöra. Innanbeslut fattas om avskedande skall arbetstagaren beredas tillfälle tillöverläggning raed arbetsgivaren. Detta gäller även arbetstagarens organisation,ora arbetstagaren icke raolsälter sig det. Stadgandenai 11 § särat 12 § första och Iredje styckena äger raotsvarande tillärapningvid avskedande. 15 §För såväl arbetsgivare sora arbetstagare gäller en uppsägningstid av rainsl en raånad. Arbetstagare,sora vid uppsägningen varit anställd hos arbetsgivaren de senaste sex månadernaeller sammanlagt , äger dockåtnjuta en uppsägningstid av 1. , om han fyUt , 2. tre raånader, ora han fyllt 30år, 3. , om han fyllt 35år, 4. fem raånader, ora han fyllt 40år, 5. sex raånader, om han fyllt 45år. andra stycket sägs gäller ej arbetstagare, som uppnått den för anställningengällande högsta pensionsgränsen eller, om sådan icke finnes, den ålder somgäller för rätt till ålderspension enligt lagen (1962: 381) ora allraänförsäkring. Permitteringoch därmed jämförlig åtgärd 16 §Perraittering får företagas endast ora åtgärden bedöraes vara av tillfällig natur eller är en följd av att arbetet är säsongbetonat eller eljest till sin natur icke sararaanhängande. Vad i denna lag stadgas omperraittering äger motsvarande tillämpning vid annan raed permitteringjämförlig åtgärd. Oraskyldighet för arbetsgivare att före perraittering varsla och överlägga oraden lUllänka åtgärden stadgas i 26 och 29 §§. Arbetstagaresföreträdesrätt till fortsatt eller ny anställning 17 §Skall uppsägning ske på grund av arbetsbrist och står valet raellan flera arbetstagare inora den berörda verksaraheten, skall företrädesrätt till fortsalt anställning ges åt den arbetstagare som kan åberopa den längsta anställningstiden inom denna verksamhet. Företrädesrätten be stäras inom varje kategori av arbetstagare med utgångspunkt från anställ ningstiden inom denna. Med berörd verksamhetenligt första stycket avses verksarahet, sora utgör en förvaltningsenhet,företagsenhet eller därmed järaförlig enhet. Förstaoch andra styckena äger raotsvarande tillärapning vid permittering. 18 § enligt 17 § skall arbetstagare, som fyllt , för varjedärefter påbörjad anställningsmånad tillgodoräknas en extra anställningsmånad,dock sammanlagt högst 60 sådana anställningsraånader. 19 § Utan hinder av vad i 17 §sägs skall, ora ej särskilda skäl föranleder till annat, företräde tillfortsatt anställning ges ål arbetstagare raed nedsattarbetsförraåga, som med stöd av lagen (1973: 000) om vissaanställningsfrämjande åtgärder eller eljest beretts särskUd sysselsättning hosarbetsgivaren. 20 §Arbetstagare, sora blivit uppsagd på grand av arbetsbrist, äger därefter tUls förflutit efter anställningens upphörande företrädes rätt till ny anställning inora den verksarahet, där han tidigare var syssel satt. Vad nu sägs äger raotsvarande tillämpning då arbetstagare, som an ställts , viss säsong eller vissl arbete, icke får fortsalt anställ ning på grund av arbetsbrist. FöreträdesrätttUl ny anställning enligt första stycket tUlkommer dock endast arbetstagare,sora vid anställningens upphörande varit anställd hos arbetsgivaren sammanlagtrainst tolv raånader eller, vid säsonganställning, under de tvåsenaste åren och som har tillfredsställande kvalifikationer för den nyaanställningen. Omskyldighet för arbetsgivare att varsla och överlägga, då företrädesrätt tillny anställning kan komma ifråga, stadgas i 27 och 29 §§. 21 §Arbetstagares företrädesrätt till ny anställning enligt 20 § påver kas ej av sådan förändring på arbetsgivarsidan, som avses i 4 §. Beträffandeföreträdesrätt lill ny anställning enligt 20 § äger stadgandena i 17 och 18 §§motsvarande tillärapning. 22 §Arbetstagare, sora vill koraraa i åtnjutande av företrädesrätt lill ny anstäUning enligt 20 §, skall anmäla detta till arbetsgivaren. Arbets tagaren skall även vara beredd alt, efter skäligt rådrura, stå tUl arbets givarens förfogande. Avvisararbetstagaren erbjudande ora anställning, som han skäligen bort godtaga, ärföreträdesrätten förfallen. 23 § Arbetstagare, sora erhållitny anställning enligt 20 §, skall vid tillärapning av 15 § andra stycket, 20 §andra stycket och 28 § första stycket anses ha uppnått anställningstid som därsägs. 24 § Arbetstagare, sora uppnåttden för anställningen gällande högsta pensionsgränsen eller, ora sådan ickefinnes, den ålder som gäller för rätt till ålderspension enligt lagen (1962:381) om allraän försäkring, har ej företrädesrätt till fortsall eller nyanställning enligt denna lag. Varseloch överläggning m. m. 25 §Uppkoraraer fråga ora uppsägning av arbetstagare på grund av förhållande sora hänför sig lill arbetstagaren personligen, skall arbetsgi varen varsla arbetslagaren rainst i förväg. Varselskall även läranas till arbetslagarens organisation, ora arbetstagaren ickemotsätter sig det. 26 §Uppkommer fråga ora uppsägning på grund av arbetsbrist, skall arbetsgivaren varsla närraast berörd arbetslagarorganisation rainst en månad i förväg. Inträffar omständighet, som raedför att varsel icke kan läranas inora , skall varsel i stället läranas så snart det kan ske. Förstastycket äger raotsvarande tillämpning vid permittering. fårdock underlåtas, om permitteringen är av enstaka och kortvarig natur ellerberor på att arbelet är säsongbetonat eller eljest till sin natur ickesararaanhängande. 27 § Innan avtal träffas ora anställning,lill vilken företrädesrätt enligt 20 § kan koraraa i fråga, skall arbetsgivarenvarsla närraast berörd arbetstagarorganisation. 28 § Har arbetstagare varitanställd hos arbetsgivaren , viss säsong eller visst arbetesararaanlagt minst tolv raånader eller, vid säsonganställning, sex månaderunder och koraraer fortsatt anställning icke att erbjudashonora när anställningen upphör eller den nya säsongen skall börja, skallarbetsgivaren varsla arbetslagaren minst en månad i förväg. Arbetstagare,som vid ansläUningens upphörande eller den nya säsongens början fyllt ,äger dock rätt lUl varsel minst tre raånader i förväg. Vad nu sägs gäller ejarbetstagare, som avses i 15 § tredje stycket. Stadgandenai 11 § första stycket saral 12 § äger raotsvarande tilllämpning vid varselenligt 28 §. 29 §Arbetstagare eller arbetslagarorganisation, som har rätt till var sel enligt denna lag, äger även rätt lill överläggning med arbetsgivaren om den tilltänkta åtgärden. Sådanöverläggning skall påkallas senast efter det att varslet läranades. Haröverläggning påkallats, får arbetsgivaren icke vidtaga uppsägning ellerpermittering, förrän överläggningen ägt rura eller tillfälle till överläggningläranats. 30 §VUl arbetsgivare att arbetstagare skall lärana anställningen, när denne uppnår den för anställningen gällande högsta pensionsgränsen eller, ora sådan icke finnes, den ålder sora gäller för rätt till ålderspen sion enligt lagen (1962: 381) ora allmän försäkring, skall han under rätta arbetstagaren minst en månad i förväg. Arbetstagaresrättigheter under uppsägningstid m. m. 31 §Arbetstagare har rätt tUl lön och andra anställningsförmåner även om arbetsgivaren icke erbjuder arbete.