prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — I fråga om samfällighet av förstangivet slag fastslås att som överskott eller underskott skall anses skUlnadenmellan värdet av anläggningen och föreningens tUlgångar, å ena sidan, ochföreningens förbindelser, å andra sidan. Beträffande annan samfällighetföreskrivs att anläggningens värde skall anses som överskott. I detta fallmedför anslutningen inte någon delaktighet i de tUlgångar som de ursprungligadelägama anskaffat eller i de förbindelser som de ådragit sig. Däremot får dennyanslutne även i detta fall del i anläggningen på grundav dennas sakrättsliga anknytning till anslutningsobjektet. Paragrafeninnehåller vidare en bestämmelse om beräkningen av anläggningens värde. Enligtbestämmelsen skall värdet uppskattas efter vad som är skäligt med hänsyn främsttUl kostnadema för anläggningens utförande samt tUl anläggningens ålder ochfortsatta användbarhet. Angående motiven till bestämmelsen hänvisas ipromemorian till vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 1.1.10).Det understryks att den prövnmg som skall ske enligt denna paragraf ytterstgäller om det med hänsyn till samtliga föreliggande omständigheter kan ansesrimligt och rättvist att ersättning utgår vid ändring av delaktigheten igemensamhetsanläggning. Enligt16 § promemorieförslaget kan skilda andelstal bestämmas beträffandeanläggningens utförande, å ena sidan, samt dess underhåll och drift, å andrasidan. Om så skett, gäller enligt en särbestämmelse i andra stycket attöverskott eller underskott skall beräknas för varje sådan verksamhetsgren försig. Om samfälligheten förvaltas av samfällighetsförening, skall alltsåtillgångar och förbindelser som hänför sig till anläggningens underhåll ochdrift värderas särskilt. I fråga om överskott eller underskott som därviduppkommer skaU reglerna i 36 eller 37 § promemorieförslaget tillämpas, påpekasdet i promemorian. Remissyttrandena.Lantmäteristyrelsen anför synpunkter på frågan om uppskattningen avanläggningens värde. Även om uppskattningen av praktiska skäl ofta torde böraske med utgångspunkt i en kostnadsvärdering är det enligt styrelsen olämpligtatt i lagen peka ut viss värderingsmetod för den aktuella situationen. Enrättvisande kostnadsvärdering kan t. ex. vara svår att åstadkomma omanläggningen är gammal. Principiellt bör värderingen syfta till att bestämmaanläggningens inverkan på de delägande fastighetemas marknadsvärden. Styrelsenföreslår därför att bestämmelsen utformas så att anläggningens värde skall uppskattasefter vad som är skäligt med hänsyn främst till dess inverkan på de delägandefastigheternas marknadsvärden. När det gäller att uppskattavärdeförändringarna kan olika metoder bli aktuella, bl. a. värdering pågrundval av nedlagda kostnader, framhåller styrelsen. Föredraganden.Som framgår av vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 1.2.10)ansluter jag mig till de principer för den ekonomiska regleringen som kommittill uttryck i promemorieförslaget. Detta umebär att man vid värderingen avanläggningen skall utgå från återanskaffningsvärdet varefter avdrag skaU görasför förslitning och minskad användbarhet. Jag vUl emellertid än en gångunderstryka att det här mer är fråga om en skälighetsbedömning än om en påmätbara faktiska förhållanden grandad matematisk beräkning. Paragrafenanger när ersättning enligt 37 och 38 §§ skall erläggas. Den motsvarar 39 §promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Rörande den tid inom vilken betalning skall ske av ersättning som fastställtsenligt 36 eller 37 § promemorieförslaget hänvisas i förevarande paragraf tillbestämmelsema i 31 § första stycket. Ersättningsskyldigheten skall såledesfullgöras efter det ersättningsbeslutet vunnit laga kraft.Erläggs ersättningen senare, skall dessutom utges årlig ränta frånförfaUodagen. Remissyttrandena.Länsstyrelsen i föreslår att hänvisningen i paragrafenutökas till att avse hela 31 § promemorieförslaget. I annat fall blir intenedsättningsförfarandet i andra och tredje styckena sistnämnda paragraftillämpligt i de nu avsedda situationerna. Föredraganden.Ersättning enligt 37 och 38 §§ torde ej böra nedsättas för fördelning blandrättsägare i de berörda fastigheterna. Som föreslagits i promemorian börhänvisning därför ske endast till första stycket i 32 §. Den i 32 § förstastycket andra punkten upptagna bestämmelsen om ränteberäknuig i faU då tiUträdeskett före utgången av tremånadersfristen avser endast förtida tUlträde tillutrymme för gemensamhetsanläggning. I de situationer som regleras i 37 och 38§§ blir en tillämpning av denna bestämmelse aldrig aktuell. Paragrafen,som motsvarar 40 § promemorieförslaget, innehåller bestämmelser om verkan avatt fastighet som är ansluten till gemensamhetsanläggning ingår isammanläggning eller i sin helhet överförs tUl en annan fastighet. Promemorieförslaget.I paragrafens första stycke fastslås att, om fastighet, som är ansluten tillgemensamhetsanläggning, ingår i sammanläggning, fastighetens skyldighetergentemot övriga delägare skall övergå på den nybildade fastigheten. I andrastycket anges att motsvarande skall gälla när fastighet i sin helhet överförstill en annan fastighet. Angående motiven tiU dessa bestämmelser hänvisas ipromemorian till vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 1.1.10).Som framgår av formuleringen avser andra stycket endast sådana fall dåfastighet genom fastighetsreglering helt utplånas. Bestämmelsemai paragrafen torde enligt promemorian som regel inte vålla några komplikationervid tUlämpnuigen. Vad som i första stycket sägs om fastighet bör gälla ävensådan del av fastighet som ingår i sammanläggning (jfr 12 kap. 1 § andrastycket FBL) och som enligt 41 § promemorieförslaget ålagts att svara förskyldighet gentemot delägare i gemensamhetsanläggning.Den verkan som anges i paragrafen inträder helt automatiskt och är sålunda inteberoende av något beslut från fastighetsbUdningsmyndighetens sida. Inte sällantorde ändringen i fastighetsindelningen böra föranleda en viss omfördelning avandelstalen i förhållande tUl delägare som inte berörs av den aktuellafastighetsbUd-ningsåtgärden. Denna fräga fär då prövas vid nyanläggningsförrättning enligt 34 § promemorieförslaget. Om det är lämpligt, kandenna förrättning handläggas gemensamt med fastighetsbUdningsförrättningen.Slutligen föreligger enligt 42 § promemorieförslaget även möjlighet att reglerahithörande frågor genom en frivUlig överenskommelse. När anläggningenförvaltas av en samfällighetsförening, torde det finnas särskilt godaföratsättningar att en sådan överenskommelse kan ingås och godkännas redan isamband med fastighelsbildningsförrättningen. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer i sak helt med promemorieförslaget, vilketinte mött någon kritik vid remissbehandlingen. Paragrafen,som motsvarar 41 § promemorieförslaget, ger möjlighet till provisoriskomfördelning av andelstal vid fastighetsddnmg och vid överföring avfastighetsdel. Promemorieförslaget.Enligt första stycket får fastighetsbildningsm.yn-digheten i samband medförrättning för delning av fastighet som är ansluten tillgemensamhetsanläggning fördela fastighetens skyldigheter gentemot övrigadelägare mellan de särskilda delama. För att en stycknings- ellerklyvningslolt skall åläggas skyldighet att svara för skyldighet som sagtsförutsätts enligt promemorian att med stöd av 10 kap. 4 § eller 11 kap.5 § FBL tillagts rätt att nyttja anläggningen. Iparagrafens andra stycke föreskrivs att bestämmelsen i första stycket skalläga motsvarande tillämpning när del av fastighet överförs till annan fastighet.Även här förutsätts att fastighetsbildningsåtgärden innebär ett överflyttandeav rätt att nyttja anläggningen (jfr 2 kap. 5 § FBL). Som regel torde det varafråga om överföring av mark inom anläggningens båtnadsområde. Undantagsvistorde dock en omfördelning kunna bli aktuell också när andel i samfällighetöverförs från en fastighet tUl annan. Fastighetsbildningsmyndighetensprövning enligt första och andra styckena innebär, påpekas det i promemorian,inte krav på en uttömmande utredning av alla de förhållanden som kan påverkafördelningsberäkningen. Fördelningen bör dock ske enligt de grander som gällervid inrättande av gemensamhetsanläggning. härom har tagits upp iförsta punkten av tredje stycket. FastighetsbUdningsmyndighetensbeslut skaU endast vara av provisorisk natur, betonas i promemorian. Begärs nyförrättning enligt huvudregeln i 34 § promemorieförslaget skall vidomprövningen någon hänsyn inte tas till det provisoriska beslutet. Detta gällerdock till dess annat förordnats vid den nya förrättningen och delta förordnandevunnit laga kraft eller eljest får verkställas. Vad som anförts har kommittill uttryck i andra punkten av tredje stycket. Föredraganden.Promemorieförslaget, som inte föranlett erinran vid remissbehandlingen, har isakligt sett oförändrat skick överförts tUl departementsförslaget. Paragrafeninnehåller regler om frivillig överensskommdse om delaktighet igemensamhetsanläggning. Den motsvarar 42 § promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Den nya lagen anses böra ge möjlighet att med samma verkan som beslut vid nyförrättning träffa överenskommelse om att fastighet skaU inträda i ellerutträda ur samfälUghet eUer att fastighets andelstal skall ändras.Bestämmelser härom tas upp i förevarande paragraf. Som förutsättning för attöverenskommelse skaU jämställas med förrättningsbeslut gäller enligt förslagetatt fastighetsbUdningsmyndigheten efter prövning finner uppenbart alt den intestrider mot anläggningslagens bestämmelser. I promemorian betonas attbestämmelsen skall tillämpas restriktivt. Om del råder minsta tveksamhet omöverenskommelsens förenlighet med anläggningslagen, får godkännande intelämnas. Detta bör gälla även när tveksamheten har sin grund endast i att utredningeni ärendet, t. ex. beträffande samfällighetens ekonomiska ställning, ärofullständig. Överenskommelseenligt denna paragraf torde som regel träffas mellan ägaren av den berördafastigheten och samfällighetsförening. Om anläggningen inte förvaltas avsamfällighetsförening, måste samtliga delägare i samfälligheten undertecknaöverenskommelsen, påpekas i promemorian. Remissyttrandena.I anslutning till frågan om formen för inträde i och utträde ur samfällighetanför hovrätten över och att bestämmelsen bryter mot principenom att sådana avgöranden skaU ske genom beslut av myndighet. Så sombestämmelsen utformats tilläggs rättsverkningarna själva överenskommelsen.Enligt hovrättens mening är det frän teoretisk synpunkt riktigare att utformaparagrafen så, att det är fastighetsbildningsmyndighetens beslut som harmotsvarande verkan. Med bibehållande av det enkla handläggningsförfarande somföre- slagitsi promemorian kan paragrafen förslagsvis utformas på följande sätt: "Fastighetsbildningsmyndighetenfår även utan ny förrättning besluta att fastighet skall inträda i ellerutträda ur samfälUghet eller att fastighets andelstal skall ändras, omöverenskommelse träffats därom och det är uppenbart att överenskommelsen ejstrider mot lag." Föredraganden.Sådant godkännande av fastighetsbildningsmyndigheten som avses ipromemorieförslaget skall givetvis lämnas i form av ett beslut. Att dettabeslut är en förutsättning för att överenskommelsen skall få rättsverkningarframgår också klart av förslaget, överenskommelsens grundläggande betydelseoch den reella innebörden av fastighetsbUdningsmyndighetens prövning kommerenligt min mening bättre till uttryck i den lagtext som föreslås i promemorianän i den som förordas av hovrätten över och Blekinge.Departementsförslaget har därför utformats i överensstämmelse medpromemorieförslaget. Idenna paragraf meddelas en särbestämmelse om verkan av tomträttsupplåtelse ifastighet som deltar i gemensamhetsanläggning. Paragrafen motsvarar 43 §promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Enligt paragrafen skall tomträtt, som upplåtits i en tUl gemensamhetsanläggningansluten faslighet, efter det inskrivning skett delta i anläggningen ifastighetens ställe. I promemorian understryks att ifrågavarande rättsverkaninträder automatiskt i och med att tomträtten inskrivs. Tomträttshavaren blir ifortsättningen befogad alt utöva de rättigheter och förpliktad att fullgöra deskyldigheter som följer med delägarskapet i anläggningen. Bidrag tUlanläggningen som förfallit till betalning före dagen för inskrivningen skalldäremot fullgöras av fastighetsägaren. Vid bestämmande av tomträttsavgäldenkan givetvis hänsyn tas till det värde som delägarskapet representerar förtomträttshavaren. anser alt det förhåUandet att en tomträtt enligt denautomatiskt verkande regeln i paragrafen blir delaktig i anläggningen kan geanledning liU en ekonomisk uppgörelse meUan fastighetsägaren ochtomträttshavaren. Vilka regler som skall gälla härom framgår ej av promemorian.Eftersom ändringen ej utgör en förrätlningsfråga, kan det enligt kommitténifrågasättas, om bestämmelserna i 3539 §§ promemorieförslaget blirtillämpliga. Föredraganden.Den omständigheten att tomträtt enligt den föreslagna bestämmelsen automatisktfår del i gemensamhetsanläggning kan beaktas vid bestämmande avtomträttsavgälden. Någon regel härom be- hövsdärför inte i anläggningslagen. Jag tUlstyrker därför promemorieförslaget. Detbör understrykas att den nu aktuella föreskriften endast gäller anläggning sominrättats enligt den nya lagen. Motsvarande reglering synes emellertid böragälla vid upplåtelse av tomträtt i fastighet som är ansluten till anläggningenligt äldre lag. En bestämmelse härom bör tas upp i promulgationslagen. Paragrafen,som motsvarar 44 § promemorieförslaget innehåller en specialbestämmelse omanteckning i fastighetsregistret. Promemorieförslaget.Enligt 33 § promemorieförslaget skall uppgift om förrättning som avses ianläggningslagen införas i fastighetsregistret. Härav följer att anteckning iregistret också skall göras beträffande åtgärder vid nyanläggningsförrättning. Enligt 41 § promemorieförslaget kan emellertidfastighetsbUdningsmyndigheten i samband med fastighetsbildningsförrättningmeddela beslut om fördelning av kostnader för gemensamhetsanläggning. Vidarekan utan förrättning ändring ske i fråga om delaktighet i anläggning genomfastighetsbildningsmyndighetens godkännande av överenskommelse enligt 42 §promemorieförslaget. Även beslut och godkännande som nämnts har ansetts börafä publicitet genom att införas i fastighetsregistret. En bestämmelse häromhar tagits upp i denna paragraf. Föredraganden.Departementsförslaget stämmer helt överens med promemorieförslaget, som lämnatsutan erinran vid remissbehandlingen. Särskildabestämmelser om enskilda vägar Promemorieförslaget.Under denna rubrik görs i promemorian vissa överväganden huruvidamotsvarigheter till en del bestämmelser av speciell natur i EVL bör tas upp ianläggningslagen. 1 1§ femte stycket EVL anges att lagen inte innebär ändring av vad som finns särskilt stadgat om rätt till väg eller om VäghåUningsskyldig het i vissa fall och inte heller inskränker omfattningen av den s. k. alle mansrätten. 1 § promemorieförslaget innehåller bestämmelser om gräns dragningen mellan denna lag och speciallagstiftning om gemensamma anläggningar. Något behov av ytterligare konkurrensbestämmelser i fråga om vägar synes enligt promemorian inte föreligga. Inte heller torde det vara nödvändigt att erinra om att bestämmelsema i anlägg ningslagen inte påverkar innehållet i allemansrätten. 2 §EVL anger vilka anordningar som är att anse som hörande tUl väg. Bestämmelsen anses böra utan saklig ändring överföras till anlägg ningslagen (se 45 § promemorieförslaget). Enligt3 § EVL omfattar väghållning byggande av väg, vägunderhåll ochvinterväghållning. Bestämmelsen ligger tiU grand för bl. a. skyldigheten attdelta i väghållningskostnaderna (10 §). Kretsen av väghåll-ningsskyldiga kanskifta beträffande de olika åtgärderna. EnUgt förslaget tUl anläggningslagutgör de deltagande fastigheterna en samfällighet för anläggningens utförande,underhåll och drift (15 § promemorieförslaget) och samfällighetens kostnaderför de olika åtgärderna fördelas mellan fastighetema enligt de grander somanges i 16 § promemorieförslaget. Därvid skiljs mellan kostnader föranläggningens byggande, å ena sidan, samt underhåll och drift, å andra sidan. Ipromemorian anförs att tillräckliga skäl inte synes föreligga att ifortsättningen ha särskUda bestämmelser om vinterväghållning. Säsongmässigavariationer i fråga om användningen av väg torde numera inte förekomma i sammautsträckning som . I de fall då skillnader kan konstateras bör det varamöjligt att ta skälig hänsyn till dem vid kostnadsfördelning enligt 16 § andrastycket promemorieförslaget. 3§ EVL innehåller vidare en definition på begreppet byggande av väg. Enligtparagrafen omfattar begreppet förutom anläggning av ny väg även omläggning ochförbättring av väg. Av motiven synes framgå (NJA II 1940 s.355) att med omläggning av väg skall förstås förändring av vägs läge i plan,inklusive förändring till bredden, och med förbättring vägarbeten som ärägnade att höja vägs standard, exempelvis förändring av vägprofilen ellergrundförstärkning. Å andra sidan uttalas att vissa mindre förbättringsarbeten,som drar jämförelsevis obetydliga kostnader, kan räknas till underhållet, åtminstoneom de utförs i samband med delta. Vad som anförts visar enligt promemorianalt det är svårt att i lagtext dra upp en bestämd gräns meUan byggande ochunderhåll av väg. Det torde få överlämnas åt praxis att avgöra frågan medbeaktande av omständigheterna i varje särskilt fall. 6och 7 §§ EVL innehåller bestämmelser om upplåtelser av rätt för fastighetsägareatt bygga väg över annan fastighets område eller att begagna befintiig väg somhör till annan fastighet. Fastighetsägare som enligt 7 § tillerkänts rätt attbegagna väg kan enligt 9 § tredje stycket och 10 § femte stycket i stället föratt åläggas skyldighet att med viss andel ta del i väghållningen förpliktas attutge ersättning för den slitning av vägbanan som beräknas uppkomma genom vägensbegagnande för fastigheten. Fastighetsägarens rättigheter är emellertid i såfall begränsade i olika hänseenden. Han har sålunda inte rätt att påfordraväghåUning från andra intressenters sida dier att ta del i förvaltningen avvägen (10 § femte stycket, 17 och 56 §§). I första hand avses metoden medslitageersättning komma till användning när sakägare är ense om det. Även närsådan enighet inte föreligger, kan enligt 10 § femte stycket slitageersättningbestämmas, om rätten att begagna vägen begränsas tUl tiden eller annorledeseller om den egendom som berättigas begagna vägen är avsådan beskaffenhet som avses i 1 § andra stycket (byggnad på ofri grund m. I promemorian anförs attbildande av servitut avseende rätt för en enstaka fastighet att bygga ellerbegagna väg i fortsättningen normalt bör ske med stöd av reglerna i 7 kap. FBLeller 14 kap. JB. Emellertid uppställs för sådan servitutsbUdning krav på attservitutet skall tillgodose ändamål av stadigvarande betydelse för fastighet.Av skäl som anförts i den aUmänna motiveringen (avsnitt 1.1.2) bör möjlighetöppnas att bilda vägservitut för tillfälliga ändamål. Särbestämmelser härom hartagits upp i promemorieförslaget (47 och 48 §§). Ifråga om ersättning för servitut som avser rätt att för tiUfälligt behov byggaväg torde reglerna i 14 § första och andra styckena promemorieförslaget omersättning för utrymme som tas i anspråk för gemensamhetsanläggning kunna gesmotsvarande tillämpning. När servitutet avser rätt att begagna väg, synes detlämpligt anknyta till de nuvarande reglema om slitageersättning. Ersättningenbör alltså i första hand bestämmas med hänsyn till den slitning av vägbanansom beräknas uppkomma genom vägens begagnande. Reglerna om upplåtelse avrätt att begagna väg torde, sägs det i promemorian, böra utformas så, att dekommer att gälla inte bara väg som redan byggts vid tiden för upplåtelsen utanockså väg som skall inrättas som gemensamhetsanläggning. Om fastighet harendast tillfälligt behov av sådan väg som sist angetts, kan det nämligen varamindre lämpligt att ansluta den till gemensamhetsanläggningen. Fastighetensägare skuUe på detta sätt kunna få ett omotiverat inflytande på frågorna omvägens utförande, underhåll och förvaltning i övrigt. Vidare skulle det bli nödvändigtatt tillgripa ett ofta vidlyftigt förfarande med omfördelning av andelstal ochekonomisk reglering när behovet av vägen upphör. Det normala synes i sådanafall böra vara att fastigheten i samband med att gemensamhetsanläggnkigeninrättas tillerkänns rätt att mot erläggande av slitageersättning begagnavägen. Iblandkan emellertid omständigheterna vara sådana att faslighet bör anslutas tillgemensamhetsanläggning, trots att den har bara tillfälligt behov av vägen.Detta kan vara fallet när fastigheten är huvudintressent i vägen eller närvägen skall gå fram över fastigheten. Andra tänkbara exempel är att dentillfälliga vågrätten avses bestå eller att samtligaintressenters vägbehov är tidsbegränsat. Med tanke på dessa och andra likartadesituationer bör enligt promemorian genom en särbestämmelse i anläggningslagenöppnas möjlighet att låta fastighet ingå i gemensamhetsanläggning avseende vägutan hinder av att anläggningen inte tillgodoser ändamål av stadigvarandebetydelse för fastigheten (se 46 § promemorieförslaget). Somförat nämnts kan enligt 10 § femte stycket EVL metoden med slitageersättningkomma till användning när byggnad på ofri grund eller därmedjämställd egendom får rätt att begagna väg. I förarbetena till lagen uttalas(NJA II 1940 s. 376) att egendomens solvens i dessa fallkan vara tvivelaktig. Det kan därför vara lämpligt att, som förhållandet är näregendomens bidrag skall lämnas i form av slitageersättning, vågrätten inte fårutövas innan bidraget erlagts och att en av väghållama bildad samfällighet försin kreditupptagning blir oberoende av egendomens förmåga att ställa säkerhetför sina förpliktelser (jfr 60 § tredje stycket EVL). Med hänsyn till denlösning av finansieringsfrågan som föreslagits i promemorian anses dessa skälinte kunna åberopas mot att byggnad eller annan anläggning på ofri grundansluts till gemensamhetsanläggning. Inte heller eljest torde det enligtpromemorian finnas anledning att tillämpa systemet med slitageavgifter i andrafall än vid tUlfälUg upplåtelse av rätt att begagna väg. Det bör i deltasammanhang erinras om reglerna i 16 § andra stycket promemorieförslaget, vilkainnebär att avgifter till täckande av underhälls- och driftskostnader kan tasut av fastighet som deltar i gemensamhetsanläggning. Enligt8 § EVL kan begränsning av rätten att begagna väg föreskrivas, om upplåtelseneljest skulle orsaka märkligt men eller om behov uppenbarligen inte föreliggerav en mer vidsträckt upplåtelse. Någon särbestämmelse i detta hänseende ansesinte behövlig. I 9 § promemorieförslaget föreskrivs att gemensamhetsanläggningskall förläggas och utföras på sådant sätt att ändamålet med anläggningenvinns med minsta inträng och olägenhet utan oskälig kostnad, och motsvarandeprincip gäller vid bildande av servitut enligt FBL (5 kap. 6 § andra stycket).I promemorian anförs att det med stöd av dessa bestämmelser är möjligt attföreskriva lämpliga begränsningar i samband med upplåtelse av rätt till väg. Upplåtelseav rätt till väg enUgt EVL kan ske oavsett vUken trafik som skall bedrivas påvägen. Emellertid får väghållningsskyldighet eller skyldighet att utgeslitageersältning åläggas tvångsvis endast om rättigheten avser begagnande avvägen som farväg, dvs. Enligt uttalanden i motiven tiU EVL(prop. 1939: 250 s. 99) medför nämligen rätt att begagna väg för gång- ellercykeltrafik inte någon förpliktelse för vägens ägare eller andra att hållavägen i något visst skick utan endast att ej genom särskilda åtgärder avfaktisk natur avstänga vägen för den gång- eller cykeltrafik som vågrättenavser. Vidare framhålls att sådan trafik inte förorsakar slitage eller annatmen. Enligt promemorian är det inte motiverat att i den nya lagen skilja mellanolika slag av vägar.