prop · FW03128 · 1973-12-31 00:00:00 — Gruppen anför i delta sammanhang alt resultaten av dessautredningar och de beslut de kan föranleda i tillämpliga delar måste fåbetydelse även för verksamheten inom försvaret, efiersom denna måsle ta intryckav och anpassas lill utvecklingen inom det civUa utbildningsväsendet. Efter redovisning av bl, a, utvecklingstendenserna inomskolans område och den allmänna attityden hos dem som kommer lill försvaretför värnpliktstjänstgöring eller yrkeskarriär konstaterar arbetsgruppen att deredovisade förhållandena är betydelsefulla när det gäller skolsystemetsinverkan på befälssyslemet. Del militära yrkesbefälel skall rekryteras fråndagens och morgondagens skolelever. De redovisade förhållandena ulgör såledesförutsättningar och utgångsvärden för rekrytering av yrkesbefälel och förkrigsmaklens inomverksutbildning. Arbetsgruppen anför alt basen för rekrytering av yrkesbefälmed lämpliga förutsättningar måste göras så bred som möjligt och i principtäcka grund- och gymnasieskolans olika linjer. Detta kräver i sin tur allförsvarets inomverksutbildning utformas med hänsyn lill elevernas varierandeförkunskaper. Skolans fostran av eleverna präglas enligt arbetsgruppenav en strävan all skapa självständiga och kritiskt länkande individer. Skolansträvar också alt framhåUa varje individs likaberättigande oavsett individuellaförutsättningar. Härigenom undviker man ell hierarkiskt inordnande avindividerna. Som värnpliktiga finner de tidigare skoleleverna sig plötsligtsorterade i olika värnpliktskalegorier efler vars och ens personligaförutsättningar. En sådan ordning är nödvändig av tids- och effektivitetsskälför att inle få för höga kostnader för värnpliktsulbildningen. För attyrkesbefälet under sådana förutsättningar skall kunna handleda de värnpliktigapä ett riktigt sätt måsle befälets egen kunskapsnivå inom allmänna ämnen varagod. Också detta förhållande påverkar givetvis inomverksutbildningen. Vad gäUer utbUdningen för uppgifter i fackrollen anserarbetsgruppen alt skolsystemet och utveckUngen av reglerna för kompetens och Prop, 1973:128 11 behörighet bör ge möjligheter all ange de allmännabehörighetskrav och särskilda krav på förkunskaper som fordras för alt oplimerapersonalens UtbUdning tUl olika uppgifter. De fysiska åldersgränserna, somarbetsgruppen har berört i annat sammanhang, gör det nödvändigt all utbUdningenför delar av yrkesbefälel påskyndas sä att erforderlig kompetens för att lösaprimära krigsuppgifter uppnås . som reglernaför behörighet i ökad omfattning kommer att präglas av en strävan all beaktaden praktiska kompetensen, bör enligt arbetsgruppen verksmyndigheten få ökademöjligheter att utforma intern utbildning och precisera de krav på särskildaförkunskaper som behövs. Arbetsgruppen konstaterar all del inom arbetslivet jämsidesmed utvecklingen mot större trygghet finns en strävan att ge den enskilde ökal medinflytandei olika former, I här aktuella sammanhang är också arbelskraftberäkningar,villkoren för medinflytande m. m. av betydelse för förhållandena inom försvaret. Arbetsgruppen anför vidare all den militära verksamhetenmåste göras så lik annan verksamhet i samhället som möjligt t. ex. i fråga omarbetsmiljö, arbetstid och medinflytande. Detla mål måsle dock vägas molmöjligheterna att utbilda värnpliktiga inom ramen för kortare utbildningslideroch under förhållanden som på ell realistiskt sätt skaU svara mot de krav somställs bl. a. på långsiktig beredskap samt mobiliserings- ochincidentberedskap, Förutom att den svenska försvarspolitiken präglas av ettstarkt beroende av värnpHkten är enligt arbetsgruppen värnpliklssyslemeldessutom av betydelse för yrkesbefälet frän framför allt utbildnings-,rekryterings- och idéaspekter, I fråga om utbildning av blivande yrkespersonal anser gruppen,att en sammanläggning med utbUdningen av värnpliktiga ger klara fördelar inleminst från utbildningsekonomiska synpunkter. Utbildningen av del aktivabefälet får med rekrytering genom värnpliktsutbildningen även en pedagogiskbetydelse. Den grundläggande utbildningen tillsammans med övriga värnpliktigager den blivande yrkesmannen värdefulla sociala miljöerfarenheter för denframtida yrkesutövningen. Även från rekryteringsmässiga synpunkter är enligt gruppenvägen genom värnplikten av stor betydelse. Eftersom huvuddelen av en åldersklassav den manliga befolkningen passerar genom grundutbildningen, ärmöjligheterna för en ökad rekrytering goda. Genom inskrivningssyslemet får mandessutom vikliga dala om de enskildas fysiska, intellektuella och övrigapersonliga förutsättningar. Fullgörande av grundutbildningen ger i sin turgoda möjligheter iakttagelser för de enskilda och för myndigheten.Möjligheter att kontrollera prognoskraflen i det urval, som sker vid inskrivningen, kommer också attföreligga. Som den tredje aspekten noteras idéaspeklen. Denna aspektanser arbetsgruppen vara den väsentligaste. Enligt arbetsgruppens mening är detav största vikt alt också den aktiva personalen är ett med värnplikten, i denmeningen alt den är rekryterad ur de värnpliktigas led, utbildad gemensamt medde värnpliktiga och har sina grundläggande och för livet beståendeerfarenheter från värnpliktsulbildningen. särskild innebörd får idéaspeklen om man jämförförhållanden som avser rekryteringen lill eftergymnasial utbildning. Ensnedrekrytering föreligger därvid alltjämt, 1 och för sig lämpade individer,inte minst ur de delar av befolkningen som konventionellt benämns socialgrupp3, avslår eller tvingas avstå från att söka sig till yrken ochverksamhetsområden, där de skulle kunna göra viktiga insatser. Det är därförviktigt att försvaret som samhällsfunktion ges möjlighet att utan förutfattademeningar och konventioner rekrytera ur hela folket och därvid också ifortsättningen medverka till att avlägsna snedrekryteringen. Enligt arbetsgruppen kan dock rekrytering genomvärnplikten också skapa vissa komplikationer. Dessa hänger samman med deförändringar av värnpliktsulbildningssyslemet som efter hand genomförts medhänsyn rill de allmänt sett begränsade resurserna. Genom en förfinadurvalsprocess görs vid inskrivningen en vertikal uppdelning av de värnpliktigafrån kompanibefälslämpade lill meniga värnpliktiga. Delta skapar en motsägelsefuUsituation som måste beaktas för all säkerställa rekryteringsbredden. Normerna för att rekrytera och utbilda yrkesofficeren börenligt arbetsgruppens åsikt präglas dels av de regler och normer som finns inomdel civila utbildningssystemet, dels av de förutsättningar som värnpliktssystemetger beträffande rekryteringsbredd och urvalsmöjligheter, I fräga om del civUautbildningssystemet är riksdagsbeslut om gymnasieskolanskompetensvärde m, m. 1972:84, UbU 1972:31, rskr 1972:240) av principiellbetydelse, framför allt i fråga om principerna om allmän behörighet ochsärskilda behörighetskrav samt om urval lill högre utbildning. Normerna förkvotering är också av särskilt intresse liksom reglerna för studielämplighetsprovoch arbelslivsvärdering, 1 fråga om värnpliklssystemets speciella möjlighetermed hänsyn till frågor om studie- och yrkeslämplighel anser arbetsgruppen att värnpliklssystemelsinskrivnings- och urvalsverksamhel erbjuder unika möjligheter all förutsägaden enskUdes förutsättningar. Inte minst befälsskattningen är härvid avbetydelse. Vid den fortsatta utvecklingen av den internarekryteringen inom krigsmakten är det vidare angeläget all konstruktivtutnyttja de bärande idéerna i nämnda beslut om gymnasieskolanskompetensvärde och utforma de praktiska bestämmelserna så all utbildningen ochmeritvärderingen ger den nödvändiga kvalificerande kompetensen. Del är ocksåangelägel alt den interna utbildningen beskrivs i termer, som ansluter till detallmänna utbildningsväsendets. Arbetsgruppen anser det vidare väsentligt att man vidrekrytering och urval av yrkesbefäl anger de särskilda krav som ställs påprognos om lämplighet för yrke och studier. Krav på positiv befälsskattningmåste därvid ställas för rekrytering till yrkesofficer. Del är också angelägelatt inom försvaret ytterligare utveckla den prognosverksamhet som den militäraverksamheten i många avseenden har initierat och vidareutvecklat. Värderingenav praktisk tjänst och praktisk erfarenhet blir härvid av särskilt intresse.Rekryteringen genom värnplikten och principen om successivt urval inom enhorisontell struktur ger här speciella möjligheter att beakta och värderapraktisk tjänst och praktisk livserfarenhet. Med beaktande av nämnda synpunkter anser arbetsgruppen attrekryteringen rill yrkesbefäl i princip bör baseras på genomgången gymnasieskola.Därutöver bör som särskilda förkunskapskrav anges vissa linjer inomgymnasieskolan. I vissa fall anses kraven behöva anges som en kombination avdelar av innehållet i två linjer. De särskilda förkunskapskraven skall gegaranti för förutsättningar i övrigt för verksulbildningen för de olikarollerna i yrket. Med hänsyn till all kraven inom fackrollen varierar kan olikalinjer i gymnasieskolan komma i fråga alltefter behoven. Detta bedöms iflertalet fall innebära att de särskilda förkunskapskraven kan infrias inomramen för de tvååriga linjerna. Det kan också vara nödvändigt att ställaförkunskapskrav motsvarande treårig gymnasielinje för en kompetensgrupp somkräver en särskilt kvalificerad och sammansatt militär kompelens vid låg ålder.Dessa krav bör vara infriade innan den grundläggande militära yrkesutbildningenär avslutad. Behörighetskraven i fråga om skolutbildning bör enligtarbetsgruppen betraktas närmast som en rekommendation och ett råd till denenskilde inför yrkesvalet. Systemet måste ge möjligheter och förutsättningar lillyrkeskarriär även för dem som inte formellt fyller behörighetskraven. Medhänsyn tiil det militära systemets speciella förhållanden bör kvole-ringsreglerutformas, 1 dessa bör också begreppet fri kvol ingå. Även vid konjunkturlägendär behoven kan tillgodoses med sökande som har fullständig behörighet är detangeläget att avsätta en fri kvot för att garantera bredden i rekryteringen. Omsystemet skall ge praktiska möjligheter till "strömning" och "sneddning"måste det inom ramen för-normal rekrytering skapas utrymme för någon form avkvotering. För alt skapa bredd i rekryteringen enligt de angivnalinjerna måsle enligt arbetsgruppen kompletterande utbildning anordnas. Redaninom ramen för kompetensregler om allmän behörighet uppstår behov avkomplettering för vissa gymnasielinjer, I övrigt uppstår kompletteringsbehovför bl, a, dem som inte har gymnasieskola. Behov av komplettering uppstårvidare för att i vissa fall ge möjligheter att förvärva de erforderligaförkunskapskraven. Delta kan gälla i samband med grundrekryle-ringen till enkompetensgrupp men också för det tillskott, som behövs i samband med sneddning.I vissa fall kan ytterligare tillskott av kunskaper i civila ämnen behövas inomden rent militära yrkesutbildningen. Arbetsgruppen anser att kompletterande utbildning börorganiseras så att den bäst tjänar krigsmakten med hänsyn till kostnaderoch önskvärd integration med annan utbUdning och verksamhet.Rekryteringsaspekten är också av betydelse i fråga om möjligheten att påokonventionella vägar nå dem som kan bli goda yrkesofficerare utan avseende påsocial eller ekonomisk bakgrund. Sedan lång lid finns inom försvaret resurserför sådan kompletteringsutbildning, t, ex. kompletterings- och påbyggnadsutbildningenvid de hittillsvarande instruktörsskolorna, verksamheten vid försvarets gymnasieskolaoch utbildningen vid marinens och flygvapnets tekniska skolor. Arbetsgruppenanser det angelägel att det även i fortsättningen finns resurser av denna artinom det militära systemet. Detta utesluter givetvis inte attkompletteringsutbildning i vissa fall med fördel kan och bör ges också inom detallmänna utbildningsväsendet. Arbetsgruppen tillägger att förhållandena inomden militära verksamheten, bl. a, övningsverksamheten vidvärnpliktsutbildningen och dennas inpassning under kalenderåret, ställersärskilda krav på tillgång och närhet lill civil utbildning. Befälssystem i andra länder Arbetsgruppen har översiktligt belyst befälsstrukturer iandra länder främst i fräga om allmän struktur, uppgiftsfördelning, utbildningoch sociala villkor. Ett gemensamt drag inom alla strukturer är en klardifferentiering av uppgifter på olika nivåer och en intern uppdelning i skildakompetensgrupper av skiftande antal. Vidare konstaterar arbetsgruppen att denmilitära yrkesutbildningen i allmänhet i ligger pä ett relativt högtplan vid jämförelse med förhållandena i andra länder, 1 fråga omuppgiftsfördelning och uppgiftsinriktning finner arbetsgruppen att andraländers yrkespersonal i allmänhet ges betydligt mindre kvalificerade uppgifterän motsvarande grupper inom den svenska krigsmakten. Arbetsgruppen varnarallmänt sett för att man okritiskt efterliknar andra länders befälsstrukturerutan att ta hänsyn lill våra särskilda förhållanden. Synpunkter på den framtida befälsstrukturen Arbetsgruppen har jämfört nuvarande förhållanden inomkrigsmakten med den angivna ideala befälsstrukturens krav på all militär och civilmilitärpersonal att fullgöra uppgifter i de tre rollerna som chef och ledare, somfackman samt som lärare och instruktör. gällande befälsordning inom armén och övriga punktvisaåtgärder inom krigsmakten skapar enligt arbetsgruppen förutsättningar för enförändring och utveckling mot idealslrukluren. Gruppen finner dock att mycketåterstår redan innan befälsordningen vid armén är genomförd som idé ochrealitet och att än mer krävs för att förverkliga de grundtankar om en gemensambefälsordning som har utvecklats i promemorian. Vid jämförelse av nuvarande förhållande med den ideala befälsstruk- turen konstaterar arbetsgruppen bl, a, att dagensyrkesbefäl inte har sådan utbUdning alt de fyller kraven för att kimna verka ide tre rollerna, I fråga omchefsrollen finns kvalitativa skillnader i utbildningen mellan och inom skUdauppgiftsgrupper. Fackrollen är sedan gammalt väl tillgodosedd inom krigsmakten,I vissa fall kan dock konstateras att utbildningen har blivit väl ensidigttekniskt och funktionellt inriktad som väsentliga delar av det specielltmUitära yrkeskunnandet undanskymts. En mer balanserad inriktning avutbildningen och en mer målmedveten växling mellan utbildning och praktisktjänstgöring bör enligt arbetsgruppens niening skapa förutsättningar för allkunnande och förmåga i fackrollen lill alla delar skall kunna svara molkraven. Inte heller ulbildarrollen har tillgodosetls så att den svarar mot dekrav som uppgifterna inom freds- och krigsorganisationen ställer. Även på deltaområde finns således behov av förändringar. Arbetsgruppen konstaterar i dettasammanhang också bl, a, att många yrkesmän endast i blygsam omfattning och imånga fall inle alls fått uppgifter som chef eller utbildare. Beträffande möjligheterna att uppnå en socialt settbalanserad rekrytering till befälsyrket anför arbetsgruppen att gjordaundersökningar visar all exempelvis rekryteringen till aktiv officer inom arménunder vissa perioder i senare tid har kännetecknats av relativt sett störreinslag från socialgrupperna 2 och 3 än från gruppen I. Rekryteringen inom alla delar av organisationen bör inlebara spegla den aktuella socialgrupperingen inom samhället utan också utvecklasi en riktning, där social och ekonomisk bakgrund spelar allt mindre roll, 1stället bör individens inneboende förutsättningar och kapacitet ges en störreroll vid yrkesval, rekrytering och vidareutbildning. Som framgår avarbetsgruppens beskrivning av den ideala befälsstrukturen anser gruppen attdet måsle finnas möjlighet till strömning mellan olika nivåer och uppgiftsgrupper,1 dagens yrkesbefälsstruktur finns sådana möjligheter i huvudsak endast inomarmén. Även där har dock enligt gruppens mening de formella möjligheterna barai begränsad utsträckning utnyttjats i praktiken. Arbetsgruppenkonstaterar att nuvarande utbildning av yrkesbefäl redan i viss mån harföregripit det idealmönster som anges som eftersträvansvärt inom det civilautbildningsväsendet. Således finns inom krigsmakten exempel på enkonsekvent driven s, k. varvad utbildning där fortsatt teoretisk skolningbaseras på tidigare formell skolning och långvarig praktisk verksamhet. Ocksåbegreppen när- och fjärrförbe-redelse har redan sin plats inom det militärautbildningssystemet. Arbetsgruppen finner det angeläget att notera detta,eftersom det militära systemet ibland med viss orätt har anklagats förbristande anpassning till moderna idéer. Mycket återstår emellertid att göraför att det militära utbildningssystemet i praktiken skall motsvara modernaideal. Det är bi, a, viktigt att mol bakgrund av behörighetskrav som i principstämmer överens med annan samhällsverksamhet se till all kompetensulbildningför all personal präglas av systematisk uppbyggnad av teoretisk utbildning ochpraktik i en återkommande logisk följd och alltså sker i form av en s, k,varvad utbildning. Prop, 1973:128 16 När det gäller uppgiftsinriktningen i rollerna som chef,fackman och utbildare konstaterar arbetsgruppen att en sådan redan finns för regemenlsofficerareoch för vissa kompaniofficerare. Inom andra delar av organisationen inriktasdäremot det aktiva befälet i huvudsak på uppgifter som fackmän. Uppgifternasom chef och ledare resp, lärare och instruktör med hänsyn till krigets kravoch värnpliktsorganisationens speciella villkor har inte konsekvent ålagtsstora delar av den aktiva yrkespersonalen, Molbakgrund av yrkesbefälets .uppgifter finner arbetsgruppen det vidare angelägetatt innehållet i utbildningen präglas av samhällsinrikt-ningen i slort. För attden aktive yrkesmannen skall kunna fylla sin uppgift i olika avseenden krävsockså att han är väl införstådd med de värnpliktigas och den övriga personalensattityder. Anpassning till ändrade förutsättningar i fråga om skol- och samhällsutvecklinghar redan delvis skett, men brister finns såväl i den grundläggandeutbildningen av yrkesbefälet som i dess vidareutbildning. Av storbetydelse när det gäller det militära yrkesbefälets uppgifter och arbetsvillkorär enligt arbetsgruppen också möjligheterna att låta uppgifterna och villkorenpräglas av värderingar och ideal som finns inom samhällslivet i övrigt. Begreppsom arbetsplatsdemokrati, medbestämmande och medinflytande måste fä enpraktisk innebörd och en konkret utformning inom den interna militäraverksamheten. Den verksamhet som bl, a, bedrivs inom företagsnämnderna börintensifieras och utvecklas. Ett ytterligare led i denna utveckling är dennyligen påbörjade försöksverksamheten med fördjupad företagsdemokrati. Efter alt ha sammanfattat de principer som bör ligga lillgrund för en enhetlig befälsordning inom krigsmakten med termen yrkesofficersom ett gemensamt begrepp lämnar arbetsgruppen slutligen detaljerade förslagtill ett flertal konkreta åtgärder som enligt gruppen bör vidtas för att denideala befälsstrukturen skall kunna förverkligas. ÖB biträder i huvudsak de tankar och idéer som ipromemorian förs fram om utformningen av den framtida befälsstrukturen. EnligtÖB bör den bearbetning som skall följa sedan riktlinjerna för arbetet hargodkänts av stalsmakterna utgå från det kvantitativa och kvalitativa behovet avyrkesbefäl i krigs- och fredsorganisationen. De militära myndigheterna börockså enligt ÖB:s mening ges möjlighet all genom förslag och underlag medverkatill att utforma befälsstrukturen och även ges ansvar för att i praktikenomsätta riktlinjerna i en ny befälsstruklur, ÖB anser vidare att reformarbetetbör ske successivt och att de positiva dragen i nuvarande ordning bör tas tillvara. Mot bakgrund av att värnpliktskontingenten normalt bör utgöra rekryteringsgrundför det yrkesanställda befälet understryker ÖB nödvändigheten av att åtgärder vidtas för all säkra tillgången pä personal som vidtillräckligt låg ålder kan ges kvalificerade uppgifter. Slutligen erinrar ÖB omreserv- och värnpliktsbefälets avgörande betydelse för krigsorganisationensfunktionsduglighet, , KOFoch POF har i ett gemensamt yttrande anslutit sig till arbetsgruppens allmännasynpunkter. Detsamma gör FCTF och SF. framför , KOF och POF singemensamma syn på vissa enligt deras uppfattning väsentliga förhållanden sombör läggas till grund för ett nytt befälsutbildningssystem. I del följandelämnas en sammanfattning av befälsförbundens synpunkter. Befälsförbunden godtar begreppet yrkesofficer med chefs-,fack- och utbildarroller inom ramen för en yrkesUvskarriär liksom det naturligasambandet mellan krigs- och fredsorganisalion. För att kunna bevara dagensbreda rekryteringsbas bör rekryteringen även ske på värnpliktens grund.Principen bör enligt förbundens mening vara att blivande yrkesofficerare skallgenomgå samma grundutbildning som övriga värnpliktiga, där detta .samtidigt är ellklart led i yrkesutbildningen. Befälsförbunden betonar kraven på en högreallmänbildningsnivå, särskilt inom de lägsta nivåerna. Utbildningen lillyrkesofficer bör betraktas som s. k, högre utbildning. Vid sidan av genomgångengymnasieskola eller praktisk yrkesverksamhet som grund för allmänbehörighet bör dessutom enligt organisationernas mening ställas särskildabehörighetskrav. all gå närmare in på frågan anser organisationerna atttvåårig teoretisk gymnasielinje i princip skall krävas för tillträde tillyrkesofficersutbildning. Den alhnänna och särskilda behörigheten bör varainhämtad innan yrkesutbildningen påbörjas. För utbildning till högrekompetensnivå bör ytterligare krav ställas på kunskaper i vissa ämnen, vilket iprincip skulle innebära att de ifrågavarande yrkesofficerarna skulle ha minstde aUmänna kunskaper som f. n. krävs för utbildning till regementsofficer. Befälsförbunden anser vidare att endast den som vidinskrivningen eller under värnpliktstjänstgöringen förklaras lämplig för utbildninglill plutonsbefäl bör antas till utbildning lill yrkesofficer. Medutgångspunkt i att alla skall ha lika möjlighet till utbildning, befordran ochkvalificerat nyttjande och därmed till personlig utveckling bör den framtidastrukturen formas så all den som antas tiil utbildning till yrkesofficer ocksåhar möjlighet att nå de högsta befattningarna inom organisationen. Vidare angesatt utbildningen för alla yrkesofficerare bör föras upp till nivån plutonchef ifred. Befälsförbunden anser att utbildningen till yrkesofficerbör ha i huvudsak den längd som utbildningen till regementsofficer har i dag.Det anses emellertid sannolikt att inte alltid kan inrymmafullständig basutbildning. Befälsförbunden är eniga om att sådana utbildnings- ochbefordringsvägar måste skapas som medger att yrkesofficerare kan få de högreoch högsta chefsbefattningarna , Uttagning försådan Prop, 1973:128 18 utbildning bör dock enligt befälsförbundens uppfattning inleske förrän fast grund för urval finns, I princip bör tidpunkten för detta urvalinträffa tjänst som yrkesofficer. Vidare påpekas behovet av uttagningsmetodersom garanterar att de lämpligaste får erforderlig utbildning. Befälsförbunden konstaterar att sambandet mellan krigs-och fredsorganisation påverkar utbildningssystemets utformning och attsambandet mellan arbetsuppgifterna i fred och krig kan variera i styrka. Uppflyttningfrån en lägre kompetensnivå till befattningar som inte har utpräglat sambandmellan krigs- och fredsuppgifterna bör därför kunna ske med värdering avfredsuppgifternas krav som grund. Härigenom kan ett smidigare system än dagensskapas för att utnyttja befälet efter dess reella förutsättningar. Behovet av en storleksmässig balans mellan nivåernaunderstryks särskilt av befälsförbunden liksom behovet av ingående studium avkompetensnivåernas definition och antal. Förbunden föreslår en förutsättningslösanalys av hur befaltningsstrukturen samt urval och utbildning till högrekompetensgrupp bör utformas inom olika tjänsteområden. Slutligen framhåller befälsförbunden nödvändigheten avsnabbhet i reformarbetet och önskvärdheten av att anpassningen till en nybefäls-struktur sker inom försvarsgrenarna. Förbunden utgår från attde bereds tillfälle att aktivt medverka i utformningen av en ny befälsordningoch därmed sammanhängande frågor.