prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Trots detta måste betydelsefulla beslut fattas.Det är nödvändigt, anser arméchefen, att dessa beslut bevarar handUngsfriheteninom försvarsgrenarna intill dess ett säkrare underlag har tagits fram.Arméchefen delar överbefälhavarens principiella syn på behovet avrepetitionsutbildning men anser det nödvändigt att även behålla materielanskaffningenpå en sådan nivå att de kvalificerade krigsförbandens effekt inte radikalt gårned. De åtgärder överbefälhavaren har föreslagit beträffandematerielanskaffningen för att föra över medel till repetitionsutbildningen kanenligt chefen för armén inte godtas med hänsyn till de negativa följder de fårför de kvalificerade krigsförbanden . I grundnivån är det därförnödvändigt, hävdar arméchefen, att begränsa repetitionsutbildningen utöver vadöverbefälhavaren anger. Arméchefen anser att överbefälhavarens strävan att päsikt behålla av nuvarande antal infanteribrigader inte kangenomföras inom planeringsramen i grundnivån, om dessa förband skall få enkvalitet som är anpassad till utvecklingen i omvärlden. Chefen för marinen vändersig mot de reduceringar och senarelägg-ningar som överbefälhavaren gör i sinprogramplan av bl. a. ubåtar, tunga kustartilleribatterier, patrulibätar,minjaktfartyg, nytt ytattacksystem och utveckling inom landet av ett sjö- ochkustrobotsystem. Marinchefen redovisar demedelsbehov som enligt hans mening måste tillgodoses för att försvarsbeslutetsinriktning beträffande marinen skall kunna följas. I förhållande /72 innebär detta istort Prop.1973:1 Bilaga 6 15 sett en oförändrad årlig planeringsram förmarinen. Anskaffning av tidigare nämnd materiel är nödvändig för att tillgodosede mest trängande behoven. Verksamheten måste enUgt marinchefen inriktas på attbehålla utvecklingsmöjligheterna på . Med hänvisning till prop.1972: 75 uttalar marinchefen att ett tillräckligt antal enheter bör disponerasför övervakning och insatser inom vårt sjöterritorium och för ett uthålligtförsvar. Konsekvensen av överbefälhavarens inriktning och medelstilldelningblir att antalet enheter blir för litet. Överbefälhavarens åtgärder fåräven allvarliga konsekvenser för handlingsfriheten . Trots de avöverbefälhavaren redovisade bristande förutsättningarna för att utforma enprogramplan för det mihtära försvaret anser chefen för marinen att beslut omverksamhetens inriktning måste fattas . De materielbeställningar somförutsätts i marinens programplan måste, framhåUer chefen för marinen,genomföras om erforderlig handlingsfrihet skall behållasför marinens utveckling. Chefen för marinen anser att överbefälhavarens förslagatt behålla repetitionsutbildningen på en relativt hög nivå är oriktigt vidminskade ekonomiska resurser. I föreliggande situation anser han det riktigtatt inställa eller väsentligt minska repetitionsutbildningen under ett budgetårså att den kan ges ny inriktning och balanseras mot behov inom andraverksamhetsområden. Chefen för flygvapnet kan inte ansluta sig tillöverbefälhavarens uppfattning att det underlag som föreligger motiverar en iförhållande till överbefälhavarens direktiv ökad omfattning avrepetitionsutbildningen inom krigsmakten. I avvägningen av resursfördelningenmellan det korta och det långa perspektivet lägger chefen för flygvapnet ikonsekvens med försvarsbeslutet större vikt vid utvecklingen ochmotsätter sig överbefälhavarens inriktning som innebär att medel inomflygvapnets ram förs över från materielanskaffning till repetitionsutbildning.Flygvapenchefen uttalar att han inte har funnit något skäl för den avöverbefälhavaren antydda senareläggningen av seriestarten för jaktversionen avflygplan 37 . En senareläggning skulle enbart göra tiden efter nu löpandeplaneringsperiod mer kritisk. Flygvapenchefen delar överbefälhavarens bedömningatt det s.k. "i75-kontraktet" inte bör brytas upp. Överbefälhavarensfördelning av betalningsmedlen på huvudprogram och huvudproduktionsområden igrundnivån /74 1977/78 framgår av följande sammanställning(prisläge ; milj. Prop,1973:1 Bilaga 6 m. m. mentet m. m. Fördelningen av kostnader inkl. överplaneringinom huvudproduktionsområdena Materielanskaffning och Forskning och utveckling i grundnivån på huvudprogram och efter deras tidsmässiga effekt framgår avföljande sammanställning för perioden /741977/78 (prisläge ;milj. Vidmakthållande päkort sikt av befintliga försvars-resurser Omsättning av äldreoch tillförsel av nya försvars-resurser Försvarsdeparte mentet m.m. 124 Arméförband 4 700 Marinförband 2 239 Flygvapenförband 4 425 Central ochhögre regional ledning 1 269 Gemensamma myndig heter och funk tioner 2 466 Summa 15 223 Justering för intäkter och över planering - 7 567 2 553 5758 Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande uppdrog jag åt att upprättaprogramplan för civilförsvaret för perioden /741977/78 och gav anvisningarför detta arbete. Dessa anvisningar kompletterades med anvisningarför beräkning av lönekostnadspålägg. Enligt anvisningama for planeringen skulle förvart och ett av budget- 1973:1 Bilaga 6 17 åren gälla en ram om 118 mUj. i prislägefebruari 1971. Kompensation för pris- och lönestegringar skulle förutsättasutgå enligt nettoprisindex. I planeringen fick förutsättas att utöver denangivna ramen skuUe vid behov under budgetåren 1973/74 och 1974/75 få användasresterande del av de medel som enligt planeringsdirektiv avsågs förändamål enligt vissa tidigare åtaganden. I direktiven angavs vidare att planeringeni avvaktan på beslut skulle utgå från de riktlinjer för civilförsvaretsfortsatta utveckling som angetts i prop. Omräknat mednettoprisindex till prisläge februari1972 uppgår planeringsramen för vart och ett av budgetåren underprogramplaneperioden till 124,6 milj. kr. Ramen avser inte sådan verksamhetsom kommer att finansieras på annat sätt än med medel fråncivilförsvarets utgiftsram. I augusti 1972överlämnade till Kungl. Maj:t programplan för perioden1973/741977/78. I planen redovisas civilförsvarets utveckling under periodeni den angivna ekonomiska nivån. har dessutom avgettförslag till inriktning i en utgiftsram om ca 143 milj. kr. Inriktningen av planeringen av civilförsvaret innebärenligt att civilförsvarsåtgärdernaskall avse skydd mot verkningar av i första hand konventionella stridsmedel vidbekämpning av militära mål och stödmål, befolkningen i varjefall i områden där bekämpning förutses komma att ske skall ha tillgång tillskyddsrum med gott konventionellt skydd, undsättningsorganisationenskall kunna verka såväl i ett konventionellt krig som i ABC-mUjö och förändringav organisationen inriktas mot ökad anpassning till det konventionella krigetskrav, möjlighetema att tillmåttliga kostnadsökningar åstadkomma ABC-skydd för civilförsvarsanläggningartas till vara, civilförsvaret skallkunna begränsa verkningarna på befolkningen av ABC-stridsmedel som sätts in utanförvåra gränser, enskilda skyddsrum utrustas med ABC-skydd samt skyddsmasker anskaffasmed hittillsvarande inriktning, dvs. att en sådan produktionskapacitetupprätthålls att skyddsmasker kan tUldelas hela befolkningen inom några årefter beslut härom. Den anvisade planeringsramen ansluter enligtcivilförsvarsstyrelsens bedömning inte till någon av ramarna 1971upprättade perspektivplanen för civilförsvaret. Ett väl avvägt förslag inomplaneringsramen 124,6 milj. kr. kan avges först sedan ytterligare studier hargenomförts, dvs. tidigast i den programplan som avlämnas är 1973. Intill dessbör olika alternativ beträffande organisationens omfattning och beredskap m.m. hållas öppna. Dennuvarande organisationen beskrivs i programplanen sammanfattningsvis enligtföljande. Den vid riksdagbeslutade organisationen för ledning av civilförsvaret ochundsättningsverksamheten är uppbyggd till i personellt hänseende och 95 %i materiellt hänseende. 1973:1 Bilaga 6 18 försvarsbeslut (prop. 1972:75, FöU 1972:17, rskr 1972:231) skall organisationen för det lokala allmännacivilförsvaret begränsas till den nuvarande. Uppbyggnadsläget är dock intelika inom alla län. Stora differenser finns vilket innebär attuppbyggnadsarbetet ännu inte är avslutat. Av anläggningarnaberäknas av ledningscentralerna (huvuddelen av de större) ochplanlagda observationsplatser vara utbyggda eller under utbyggnad. Delar avcivilförsvarets ledning, särskilt i de mindre civilförsvarsområdena, ärhänvisade till provisoriskaledningsplatser. Organisationen saknar f. n. i stort sett möjligheteratt ledaverksamheten från reservuppehållsplatser. Tillgången på skyddsrum förframskjutna undsättningsenheter och branddammar motsvarar avbehovet. Beträffande det nuvarandesystemet för att alarmera allmänheten vid luftfara framhåller styrelsen bl. a.att sektorlarmnäten i vissa luftförsvarssektorer inte är färdigbyggda.Alarmeringsbeslut fär därför fattas med ledning av luftförsvarsorientering,vilket inte är tillfredsställande. En allvarlig svaghet i nuvarandealarmeringssystem ligger i otillräcklig förvarningstid i vissa områden och ibristande uthållighet hos stridsledningssystemet. Beredskap ochfunktionssäkerhet är dessutom låga på grund av att civilförsvaretsalarmeringsledare inte har tillräcklig utbildning och övning och att modemutrustning för alarmeringsledning i viss utsträckning saknas. Antalet platser i enskilda skyddsrum beräknasden uppgå till ca 4,8 milj., varav ca 3,4 milj. ibostadsbebyggelse. Tillgången på skyddsrum är totalt sett god underförutsättning att förvarningssystemet ger tillräcklig förvarning och attbefolkningen inte behöver vistas i skyddsrummen . Eljesterfordras att varje person disponerar ett betydligt större utrymme än vad somnu finns i skyddsrummen. Den lokala fördelningen av skyddsrummen är i vissaavseenden mindre lämpUg. Skyddet över ytan i de största städerna betecknas somdåligt och inom stora områden som obefintlig. Den lokala bristen på skyddsrum iinnerområdena i de större städerna, i bostadsområden med låghus ochvillabebyggelse samt i flera mindre orter med militära mål får tills vidaremötas genom utrymning och omflyttning av befolkningen. Skyddsmasker förbefolkningen finns f. n. till ett antal av ca 1,6 milj. En begränsadanskaffning pågår med den inriktning som statsmakterna har angett i prop.1972:75 och som innebär att en fortlöpande produktion upprätthålls för attkunna anskaffa skyddsmasker åt hela befolkningen inom en rimhg beredskapstid. Den gällandeplanläggningen för utrymning, inkvartering och omflyttning samtflyktingmottagning grundar sig på förut gjorda prognoser för befolknings- ochfordonsutveckling m.m. En översyn av utrymningssystemet har tidigareförutsatts bli nödvändig . Utvecklingen har bekräftatdenna bedömning främst i fråga om planläggning för invasionsutrymning.Planläggningsföreskrifterna för luftanfallsutrym-ning kan behållas i huvudsakoförändrade fram . Utrymningarna kan enligt planerna anpassas till situationen vid beslutstillfället genomatt olika typer av utrymning och olika omfattning i fråga om geografiska 1973:1 Bilaga 6 19 områden och befolkningskategorier kan väljasallt efter läget. I perspektivplanen gjord avvägning syftar enligt civilförsvarsstyrelsentill att oavsett ekonomisk ram utforma ett civilförsvar som ärbalanserat med hänsyn till samtligaangreppsfall. Ju lägre planeringsram som därvid har gäUt, desto mer resurserhar avdelats till åtgärder som ger effekt först på lång sikt.Vidare planeras förhållandevis mer resurser in för skadeförebyggande änskadeavhjäl-pande verksamhet. För avvägningar inom de delar av perspektivplanensom gäller åtgärder som finansieras såväl inom som utom fjärde huvudtiteln hartyngdpunkten särskilt i låga ramar förlagts till fortsatt skyddsrumsutbyggnad. För programplaneringen innebär detta synsättenligt att tillräckliga resurser måsteavdelas för att anskaffa skyddsmasker åt befolkningen, för fortsatt utbyggnadav anläggningar åt civilförsvarsorganisationen samt för forskning, försök ochutveckUng som ger effekt först på . De besparingar som till följdhärav bhr nödvändiga måste göras genom attundsättningsorganisationen beredskapen sänks. Målet för huvudprogrammetunder programplaneperioden är enligt att förbättrabefolkningens skydd över ytan, främst i samband med markstrider, att börjaförbättra skyddsmöjlighetema i 14 av de största städemas innerområden, attmateriellt och personellt komplettera den reducerade lednings- ochundsättningsorganisationen och anpassa den till främst det konventionellakrigets krav samt att upprätthålla beredskap för att vid statsmakternaseventuellt senare beslut kunna anskaffa skyddsmasker åt hela befolkningen. Vidare ses underprogramplaneperioden utrymningsplanläggningen över för att kunna anpassas tillutveckhngen. Däremot måste nuvarande takt i utbyggnaden av ledningscentraler,skydd för framskjutna enheter och branddammar minskas. Moderniseringen och ivissa fall ersättningen av äldre centraler måste i stor utsträckning ställas påframtiden. Med denna avvägning och i avvaktan på bättre utredningsunderlag harmedel inte satts av inom den anvisade planeringsramen för att avhjälpa bristeri organisationens beredskap och uthållighet. Delprogrammet Ledningutvecklas i huvudsak enligt inriktningen i programplanen för perioden1972/73-1976/77. Utvecklingen syftar till att förenkla stabemas organisationoch verksamhet, att förbättra underrättelsetjänsten och att fortsättauppbyggnaden av alarmerings- och sambandstjänsten. Ambitionsnivån måste docksänkas av ekonomiska skäl vilket bl. * a. innebär att utbyggnaden avanläggningar får ske på än vad som avsågs tidigare. I fråga omalarnieringsberedskapen föreslås att alarmeringsledarna för viktiga områdenskall ingå i fredsorganisation fr. o. m. budgetåret1974/75. Inom alarmeringsområdet sker i övrigt fortsattanpassning till moderniseringen avluftförsvarscentraler och utbyggnad av sektorlarmförbindelser. På lokal nivåkompletteras manöversystemen och materielen för utomhusalarmering. 1973:1 Bilaga 6 20 Inom sambandsområdetinstalleras utrustningar i ledningscentraler och observationsplatser i takt medatt anläggningar färdigställs. I provisoriska anläggningar anordnas huvudabonnemang.Utvecklingen av den kommunala räddningstjänsten och planerad uppbyggnad avlänsalarmeringscen-traler med tillhörande SOS-tjänst följs upp under perioden.Särskilt skall behovet av direktförbindelser mellan alarmeringscentraler ochcivilförsvarets ledningscentraler prövas. Eftersom det är viktigtatt undsättning kan sättas in snabbt efter vapenverkan skall tyngdpunkten icivilförsvaret alltjämt ligga på de lokala enheterna, som åtminstone under deförsta timmarna av en undsättningsinsats skall kunna verka utan hjälp utifrån.Skydd för framskjutna enheter ur undsättningsorganisationen jämtekrigsbranddammar byggs därför ut så långt de ekonomiska resurserna medger.Detta innebär att utbyggnadsprogrammet avsevärt reduceras jämfört med tidigareplanering. För de regionala undsättningskårerna gäller att de under periodenförstärks med ytterligare brandenheter och att grupperingen ses över med hänsyntill den ändrade inriktningen. Enligt programplanen börmålet vara att varje medborgare i riskorter får tillgång till skyddsrumsplatsutan att utrymning behöver tillgripas. Enskilda skyddsrum bör därför komma tilli takt med byggnadsproduktionen i dessa orter. Skyddsrumsbyggnadsplikt börsnarast möjligt åter införas för de inre områdena i större städer som saknarsådan skyldighet. En fysisk skyddsrumsplanering som syftar till att avgränsaskyddsrumspliktiga områden, registrera skyddsrumstillgången och få till ståndskyddsrum i speciella bristområden bör införas. Medel för att förbättrabefintUga befolkningsskyddsrum sätts av mot slutet av programplaneperioden. EnskUda skyddsrum är den kostnadsmässigt störstadelen av delprogrammet Skydd för allmänheten. De enskilda skyddsrummenfinansieras utan statsbidrag med undantag för skol- och trafikantskyddsrum. Attbereda befolkningen skydd genom skyddsrum är grundläggande för civilförsvaretseffekt. Eftersom enskilda skyddsrum anordnas endast i samband med produktionav byggnader ökar effekten relativt långsamt. Den genomsnittliga kostnaden perskyddsrumsplats har i perspektivplanen satts till , vilket ger enårskostnad för enskilda skyddsrum för /72 av ca 113 milj. kr. Beträffande kostnadsutvecklingen anförcivilförsvarsstyrelsen att vissa kvalitetsförbättringar och åtgärder för attmedge längre tids vistelse i skyddsrummen m.m. samt fortsatt rationalisering avbyggnadstekniken, som kan leda till ökat antal friliggande skyddsrum, bidrartill att platskostnaden bUr högre. A andra sidan minskar kostnaden genom attden genomsnitthga skyddsrumsstorleken ökar och att möjligheter till effektivtfredsutnyttjande tas till vara. Civilförsvarsstyrelsenredovisar som förut har nämnts i programplanen en altemativplaneringsinriktning inom en kostnadsram om ca 143 milj. kr. per budgetår underperioden. Genom de kompletterande åtgärder som är möjliga att vidta inom dennaökade ram kan den nya inriktningen av Prop, 1973:1 Bilaga 6 21 den minskade undsättningsorganisationengenomföras till programplane-periodens slut. Vidare kan en med hänsyn tilltotalförsvarets mål rimlig beredskap upprätthållas, organisationen inom rimUgtid förses med anläggningar och produktionen av barnskydd balanseras motnuvarande produktion av skyddsmasker. SkyddsmöjUgheterna i innerområdena kanförbättras snabbare. och inriktning behövs enligt dettaaltemativ ytterligare 15 milj. kr. Till ökadmobiliseringsberedskap och uthåUighet beräknas ytterligare19,2 milj. kr., till anläggningar 25 milj. kr., till skyddsmasker 28,9 milj.kr. och till skyddsrumsplatser i städemas innerområden 3,5 milj. kr., dvs.sammanlagt ytterligare 91,6 milj. kr. Betalningsmedlensfördelning inom huvudprogrammet på produktionsområden i nivån 124,6 milj. kr.under perioden 1973/74-1977/78 framgår av följande sammanställning (prislägefebruari 1972; milj. I summan har inräknats 12 milj. kr. för utgifterunder budgetåren 1973/74 och 1974/75 som kan behövas på grund av tidigareåtaganden. 6.2 Utbildningav civilförsvarspersonal m. m. 6.3 Civilförsvarsutbildningav allmänheten 12,0 6.4 Underhålloch förrådsverksamhet 92,8 6.6 Anskaffningav förråd och utbildningsanläggningar 30,0 6.7 Anskaffning av skyddsrum m. m. 6.8 Forskning,försök, utveckling 9,0 Justering för intäkter ochöverplanering - 29,0 Pä grund av höjtlönekostnadspålägg tillkommer 5 milj. kr. Kostnademas fördelning inivå 124,6 milj. kr. efter deras tidmässiga effekt framgår av följande sammanställning (prisläge ; milj. krX Vidmakthållande på kortsikt av befintliga resurser (6.1, 6.4) 237,2 Omsättning av äldre ochtillförsel av nya resurser (6.2-3, 6.5-7) 417,6 Forskning och utveckling(6.8) 9,0 Justering för intäkter ochöverplanering - 29,0 Säkerhetspolitikensinriktning behandlade jag utföriigt vid anmälan av prop. 1972:75 (s. 98-108). De bedömningar som där gjordes låg tiU 1973:1 Bilaga 6 22 Deninternationella utvecklingen föranleder inte någon ändring av desammanfattande bedömningar jag då gjorde. Jag framhöll bl. a. attutvecklingen pekar mot att det pä mycket långtid har inträtt en situation i som kan innebära förutsättningar för attuppnå ett mera varaktigt tillstånd av avspänning och samarbete. Den fortsattautvecklingen har ytterligare underbyggt denna bedömning. Utvecklingen har medförtatt sannolikheten för krig i mellan stormaktsblocken nu är liten. Avdetta kan man dock inte dra slutsatser om hur sannolikheten för krig blir iframtiden. Dessutom föreligger alltjämt de rent mUitära förutsättningarna förett snabbt omslag till ett storkrig i . Verkliga reduceringar avrustningsnivåerna på ömse håll i har inte skett och de bådastormaktsblockens förmåga att snabbt öka styrkorna i har inte minskat.Beredskapen är också alltjämt hög på ömse håll och övningsverksamheten intensiväven i vårt närområde. Fördragen mellanFörbundsrepubliken och resp. ratificerades i maj1972. Direkta överläggningar mellan de båda tyska staterna har lett till fleraöverenskommelser, främst det viktiga huvudavtalet, som normaliserarförhållandet dem emellan och avser att bereda väg för deras inträde i FörentaNationerna. Förberedandeförhandlingar inför den länge aviserade konferensen om säkerhet och samarbete iEuropa inleddes i . Särskilda förhandhngar omrustningsbegränsning i planeras till . Förberedandekontakter inför dessa förhandlingar torde inledas . Fördraget om förbud mottillverkning och innehav av biologiska stridsmedel och toxinvapen öppnades förundertecknande . Vid nedrustningskonferensen i fortsätterarbetet med ett motsvarande förbud mot kemiska stridsmedel. Det är dock svårtatt nu bedöma när man kan uppnä en sådan överenskommelse. I samband med presidentNixons besök i träffades överenskommelse om att begränsaarsenalerna av strategiska kärnvapen. Även om dessa s. k. inteinnebär nedrustning i egentlig mening så innebär de dock ett framsteg, eftersomFörenta Staterna och därigenom har underkastat sigrustningsbegränsningar. Det avtal och den överenskommelse som trädde i kraftden begränsar innehavet av de defensiva strategiska kärnvapensom kallas för ABM-vapen samt en del av de offensiva strategiska kärnvapnen. Idet senare avseendet är avtalen endast preliminära och fortsatta förhandlingarmellan och om begränsningar av de offensivastrategiska kärnvapnen inleddes under slutet av förra året.SALT-förhandlingarna syftar till att stabilisera kärnvapenbalansen mellansupermakterna på nuvarande nivå. Detta skall främst ske genom begränsningar iantalet vapenbärare men även genom restriktioner på några, ehuru inte alla, avde tekniska utvecklingstendenser som hotar balansen. 1973:1 Bilaga 6 23 Minst lika viktig som de formellaavtalsresultaten torde den ömsesidiga förståelse vara som ochFörenta Staterna uppnår för varandras försvarsproblem genomSALT-förhandlingarna. Förhand-Ungarnas gynnsamma förlopp har medförtatt ett förödande strategiskt kärnvapenkrig, mellan supermakterna och mot derasterritorier, förefaller ha blivit mycket osannolikt. Sannolikheten förkärnvapenkrig på lägre nivå förefaller emellertid inte nödvändigtvis hareducerats genom SALT-avtalen. De hittillsvaranderesultaten av SALT-förhandlingarna ger anledning till förhoppningen att nägradrastiska anslagshöjningar till strategiska kärnvapensystem inte kommer att ägarum . Fortsatt teknisk utveckling ochersättningsanskaffning av sådana system måste man dock räkna med. Man kanvidare utgå från att höjningar av stormaktsblockens försvarsanslag kommer attstöta på politiska svårigheter i både öst och väst. Behoven av medel för inresamhällsutveckling är stora på alla häU. Det finns även andrainslag i situationen. Om och även i fortsättningenskall upprätthålla nuvarande konventionella styrkor och möjligheter att mötaeventuella konflikter utan att tillgripa kärnvapen, s. k. graderat motstånd,torde betydande kostnadsökningar bli ofrånkomliga. En fortsatt konstantförsvarskostnadsnivå torde kräva successiva reduceringar ochstrukturförändringar inom båda blockens försvar och kan, av diskussionenutomlands att döma, medföra att doktrinen om graderat motstånd så småningomurholkas och att större avseenden än tidigare kommer att fästas - åtminstone idoktrin- och försvarsplaneringsdiskussioner - vid taktiska kärnvapen med högprecision. På sovjetisk sida pågårvidare en omfattande utbyggnad av flottstyrkorna. minskardärigenom snabbt västmakternas hittillsvarande dominans på världshaven. Deväxande sovjetiska sjöstridskrafterna i Murmansk-området bör ses mot dennaglobala bakgrund. förberedelser för försvar av detta basområde berörav naturliga skäl även indirekt styrkeförhållandena i vårt närområde. Beträffande deutomeuropeiska förhållandenas utveckling sedan det senaste försvarsbeslutetskall främst uppmärksammas utvecklingen i , som präglats både av entidvis hög krigsnivå och av intensiva förhandlingar i syfte att få slut påkriget. 1 ärläget fortfarande instabilt. Nägon avgörande förändring av situationen iområdet har inte inträtt. Inga tecken tyder på att framsteg mot en politisklösning är nära förestående.