prop · FW03115 · 1973-12-31 00:00:00 — Den fortlöpande höjningen av den allmänna utbildningsnivån blanddagens ungdom, som kommer att bU särskilt markant när gymnasieskolan är fuUtutbyggd, måste enligt kommissionens mening påverka kraven för antagning tillpolisaspirant. En höjning av antagningskraven för också med sig attpolisutbildningen i högre grad kan inriktas mera på de speciella problem sompolisarbetet i allt större utsträckning uppvisar. Utan att öka polisensutbildningsresurser kan man alltså få en bättre utbildad poliskår. En förutsättning för alt få så god rekrytering som möjligtär en bra rekryteringsorganisation. Den nuvarande organisationen bör anpassastill de nya krav som ställs på den. Vissa problem föreligger också med nuvarande befordringssysteminom polisväsendet. Specialutbildad personal eller personal med särskilderfarenhet flyttas ofta i samband med befordran eller eljest lill tiänst därerhållen utbildning eller förvärvad erfarenhet och vana inte kommer till sinrätt. Ett sådant system medför nackdelar för effektiviteten i polisarbetet ochinnebär dessutom en belastning av utbildningsorganisationen. Åtgärder för attkomma lill rätta med dessa förhållanden bör därför övervägas. Åtgärder av nu angivet slag syftar till att effektiviserapolisarbetet genom ett bättre utnyttjande av tillgänglig personal. För attuppfylla de krav som brottsligheten och ordningsförhållandena ställer på polisväsendetbehövs dessutom personalförstärkningar. En förstärkning av polisresurserna börinriktas på all förbättra förutsättningarna för polisens brottsförebyggandearbete. Detta arbete bör bedrivas i nära samarbete med de myndigheter och organi samhället som har all svara för barnavård, nykterhetsvård och andra socialtinriktade insatser. Polisens verksamhet för förebyggande av brott bör bättresamordnas med samhällets stödjande och hjälpande verksamhet. Polisverksamheten måste i större utsträckning ta sikte pådet brottsförebyggande och det direkt brotlsförhindrande arbetet. Dessutommåste ökad uppmärksamhet ägnas åt möjligheterna alt uppdaga och utreda brott,framför allt den allvarligare brottsligheten. En högre uppklaring av begångnabrott har en väsentlig brottsförebyggande effekt. Allmänhetens förtroende för poUsenär också i hög grad beroende av polisens möjligheter att lösa sina uppgifter isåväl det brotlsförhindrande som del brottsutredande arbelet. Kommissionenhar i föregående avsnitt pekat på nya inslag i brottsligheten och ordningsförhåUandenasom föranleder förstärkta polisiära insatser. Vi har sålunda fått en utvecklingav den s, k, intellektuella brottsligheten som inte kan godtas. Vi har ocksåfått en organiserad brottslighet som kräver särskilda insatser. Olika slag avbrott kräver skilda slag av åtgärder. Det gäller våldsbrott, narkotikabrott,koppleri, till-greppsbrolt, häleri och skattebrott. Ett effektivare bekämpandeav denna brottslighet förutsätter förstärkta resurser såväl när det gällerövervaknings- som spanings- och utredningsverksamhet. Utvecklingen av trafikbrottenkräver ökade insater i trafikövervakningen. Ordningsläget är sådant attpolisens övervakningsresurser bör förstärkas, I fråga omkriminalpolisverksamheten över huvud taget måste ulredningsbalansernanedbringas och en snabbare handläggning av ärendena eftersträvas. Inle hellerdet kan ske ulan en förstärkning av de personella resurserna. De insatser sombör göras bör i första hand inriktas på åtgärder för att komma till rätta medangivna problem. Genom all tillföra polisväsendet väsentligt ökade personellaresurser skapas också ett gynnsammare arbetsklimat inom polisväsendet, vilket ioch för sig måste vara ägnat att öka effektiviteten i polisarbetet i desshelhet. Kommissionenanser således att det föreligger ett behov av väsentliga personalförslärkningartill polisen. Förstärkningsbehoven avser samtliga verksamhetsgrenar.Kommissionen har den uppfattningen att praktiskt taget samtliga polisdistrikthar behov av ytterligare personal. Det gäller främst polisutbildad personal. finns vidare ca 2 700 tiänster för annan personal änpolispersonal. har man strävat efter att föra över arbetsuppgifterfrån polispersonal till annan personal. Det har varit fråga omsådana'arbetsuppgifter som arrestantbevakning, delgiv-ningar, tillsyn ochskötsel av fordon och annan materiel och skötseln av radiokommunikationer men ocksärena kansligöromål, handläggning av vissa polismyndighetsärenden och enklareutredningar. För detta ändamål har medel ställts till förfogande för inrättandeav tiänster. Dessutom har med utnyUjande av vissavakansmedel kunnat inrätta tillfälliga extra tiänster i viss utsträckning, 1den mån vakanserna kommer att fyllas kan dessa tillfälligt inrättade extra tiänsterkomma att dras in. Enligt kommissionens uppfattning är det synnerligenangeläget att polismän i så stor utsträckning som möjligt befrias från sådana göromålsom lämpligen kan skötas av annan personal. Strävandena att föra överarbetsuppgifter frän polispersonal till annan personal bör därför fortsätta. 9,4,2 Kommissionens bedömning och förslag till åtgärder9,4,2.1 Rekryteringen lill polisväsendet Kommissionen har tidigare framhållit alt polisarbetetsalltmer komplicerade karaktär och de ökade krav som av andra skäl kan ställaspå polismannens utbildning och allmänna kunskaper aktualiserar frågan om enöversyn av kraven i fråga om skolunderbyggnad för antagning till polisaspirant. De minimikrav som f. n. gäller är alt sökanden skall hagenomgått teoretisk linje vid grundskola med lägst betyget 3 i svenska,engelska, matematik och samhällskunskap. Vissa andra utbUdningsvägar av motsvarandeart godtas också. En myckel stor del av de aspiranter som antas har väsentligtbättre skolunderbyggnad än som krävs. Sålunda har av de aspirantersom har antagits under detla budgetår gymnasiekompetens ellermotsvarande. Ett .sätt att tillgodose kravet på ökade kunskaper är altbygga ut polisens grundutbildning. För all kunna öka polisens allmänna kunskapsnivåinom polisskolans ram krävs emellertid en väsentlig föriängning avutbildningstiden. En sådan åtgärd för med sig betydande kostnader. Med hänsyntill alt så många aspiranter redan nu har gymnasiekompetens eller motsvarandesynes en förlängning av polisutbildningen - som således skulle vara behövligendast för en mindre del av aspiranlerna - inle vara den lämpliga lösningen. Kommissionen har i stället vall att undersöka om det ärmöjligt att höja antagningskraven. En höjning av antagningskraven måste bedömasmot bakgrund av den utbyggnad av gymnasieskolan som pågår f, n. Den nya gymnasieskolan beslår av de tidigare skolformernagymnasium och fackskola samt yrkesskola. Sammanlagt finns ett 20-tal linjeroch ett stort antal specialkurser av varierande längd. För att komma in igymnasieskolan fordras i regel att man har gått igenom . Den nyaskolorganisationen innebär inle några förändringar för de 3-äriga linjerna ochden 4-åriga tekniska linjen vilka motsvarar det hittillsvarande gymnasiet. Förden tidigare linjer har vissa ändringar gjorts bl, a, i fråga om grenindelningen.För intagning på de 3- och 4-åriga linjerna samt pä de 2-åriga linjer sommotsvarar den gamla krävs ett större teoretiskt kunskapsmått än somi regel är nödvändigiför att börja på yrkesinriktad linje. De största ändringarna i den nya gymnasieskolan gäller dentidigare yrkesskolan, Alla linjer som ersätter yrkesskolan är 2-åriga,en del linjer av yrkeskaraktär har inordnats i gymnasieskolan såsomi regel l-åriga specialkurser, I vissa fall torde det vara möjligt för elever ide yrkesbelonade linjerna att läsa vikliga allmänna ämnen t, ex. svenska ochengelska - fram till den nivå som motsvarar 2-årig f. d, fackskole-linje. Med hänsyn lill den höjda utbildningsnivån i samhället ochlill de krav som allmänt sett bör ställas på en polisman i dagens samhälleanser kommissionen alt kraven på skolunderbyggnad för anställning som polisaspirant bör höjas. Kommissionen föreslår att de kravsom uppställs för s, k, allmän behörighet till högre utbildning skall gällaäven för antagning lill polisaspirant. Detta innebär att krav bör uppställas pålägst avgångsbetyg från 2-årig gymnasielinje i vilken ingår 2-årig utbildning isvenska och engelska eller 2-ärig folkhögskoleutbUdning som omfattar studier isvenska och engelska motsvarande två årskurser i gymnasieskolan. Den föreslagna höjningen av rekryteringskraven medför att rekryle-ringsunderiagetkommer all minska. beräknas ca 90 000 av de elever somårligen har lämnat ha varit formellt behöriga för anställning ipolisväsendet vad avser skolunderbyggnad. En övergång till de krav somkommissionen föreslår medför att rekryteringsunderlaget minskar lill ca 50 000av varje årskull. Den nya gymnasieskolan är ännu inte fullt utbyggd, 1 vissakommuner infördes den i sin nya form under läsåret I 97 I /72, Kommissionen anser att de höjda kraven i fräga om skolunderbyggnadför antagning lill polisaspirant bör tillämpas först när flertalet av deårskullar inom vilka rekryteringen företrädesvis sker har fält tillfälle atterhålla gymnasieutbildning. Kommissionen föreslår därför att de höjda formellakraven tillämpas tidigast , Äv betydelse när del gälller alt få lämpliga aspiranter ärockså den rekryteringsverksamhel som bedrivs. Centralisering avrekryteringsverksamheten genomfördes under /68, Det har medförtvissa fördelar. Sålunda blev handläggningen av ärendena mera enhetlig. Möjlighethar införts all efler utbildningen placera polismännen i områden med svagrekrytering. Den centrala verksamheten kan dock inte hell ersätta deregionala och lokala insatserna, Rekryteringsseklionen vid rikspolisstyrelsenhar för verksamhet på fältet en rekryleringskonsulenl. Dennes uppgift är iförsta hand att leda de lokala rekryteringsmännens verksamhet. De lokalainsatserna beror därför helt på rekiyleringsmännens intresse och fallenhet föruppgiften. 1 många fall görs mycket goda insatser, I andra fall har resultatetblivit sämre, I viss mån kan detta bero på att vederbörandes ordinarieuppgifter är så omfattande att rekryteringsverksamheten har blivit lidande. Rekryteringen har under vissa tider varitotillfredsställande. Som har nämnts föreslås i årets slalsverkspropositionatt tillförs en rekryleringskonsulenl. Del tordeenligt kommissionens mening vara möjligt att avsevärt förbättra denutåtriktade verksamheten även i övriga polisdistrikt genom liknande åtgärder.Den informativa delen av rekryteringsmännens uppgifter skulle kunna föras överpä särskilt anställda rekryleringskonsulenler. En sådan åtgärd skulleotvivelaktigt innebära en aktivering av den utåtriktade informationen i skoloroch andra institutioner och därigenom vara rekryteringsbefrämjande. Enkonsulent bör kunna svara för det informationsbehovet i ett eller flera län.Enligt kommissionens bedömning skulle åtta heltidsanställda rekryleringskonsulenlerbehövas för de informativa uppgifter som åvilar rekryteringsmännen. Kommissionen föreslår därför att nio nya tiänster somrekryteringskonsulenter inrättas inklusive de som i statsverkspropositionenföreslagits för . Till tiänsterna bör företrädesvis ifrågakommaför ändamålet särskilt lämpade polismän. Det bör ankomma på rikspolisstyrelsenatt bestämma om vilket verksamhetsområde de skall ha, 9.4,2.2 Polismannabanan Kommissionen har under sitt arbete kunnat konstatera attde olika tiänsterna inom polisväsendet byter innehavare med påfallande kortaintervaller. Varje polisman är i princip berättigad att söka varie ledig högretjänst även i andra polisdistrikt och inom andra avdelningar än den vid vilkenhan tiänslgör. För den tiänst som han innehar har han ofta fått särskildutbildning eller förvärvat speciell erfarenhet. En hög personalomsättningskapar på sätl närmare skall beröras i det följande betydande problem när detgäller flyttningar såväl mellan som inom distrikt, I delta sammanhang villkommissionen närmast beröra den omsättning av personalen som äger rum inompolisdistrikten. Samhällets och brottslighetens utveckling har förpolisväsendets del bl, a, medfört behov av och krav på en ökad specialiseringhos personalen i allt flera befattningar. Tjänsten kräver sålunda i allt störreutsträckning bättre kunskaper och vidare erfarenheter. Den förutsätter god vanaoch gott handlag. Byte av personal medför därför dels nya utbildningsbehov,dels försämrad kontinuitet i enhetens arbete. Kursverksamheten inom polisväsendet är omfattande. Utöverden utbildning som är obligatorisk eller följer på befordran genomförs ca 100centrala kurser vilkas syfte i de flesta fall är att ge vissgrundläggande specialutbildning för skilda tjänster och i övriga fall fortulbildning.Enligt kommissionens bedömning är nackdelarna med den stora rörligheten såbetydande alt det av såväl effektivitetsskäl som ekonomiska skäl är angelägetatt nå fram till en bättre ordning. Om personalomsättningen kan minskas bördel vara möjligt att reducera befattningsutbildningen. Det är också angelägetatt kunna ta tillvara den arbetskapacitet som består därialt polismannen har förvärvat vana och erfarenhet i sin tiänst. En minskadomsättningsfrekvens skulle därför verka säväl effeklhöjande som personal- och kostnadsbesparande. Kommissionen anser del vara angeläget att man söker komma lillrätta med de ölägenheter som är förenade med nuvarande höga omsättning avpersonal på tiänsterna inom polisväsendet. Man ställs här inför problem som igrunden berör hela polisverksamheten och dess inriktning. Frågan bör därför lasupp till allsidig belysning i en särskild utredning. Med hänsyn lill frågornas arbetsrätlsligaaspekter bör i utredningen ingå företrädare för avtalsparterna. Utredningen bör kartlägga den nuvarandepersonalomsättningens omfattning, orsaker och konsekvenser. Mot bakgrund häravbör utredningen överväga vilka åtgärder som kan komma i fräga för alt minskarörligheten hos polispersonalen. Åtgärderna bör i första hand syfta lill ettsystem där personalens specialkunskaper för och erfarenhet av visstjänstgöring kan utnyttias än vad som är möjUgt förnärvarande. Särskild uppmärksamhet bör därvid ägnas de befaltningstyper somkräver särskilt omfattande specialutbUdning eller lång tjänstgöringstid ibefallningen. Utredningen bör undersöka möjligheterna till en tidigarespecialisering inom olika verksamhetsområden. Del bör därvid eftersträvas allpersonalen ges likvärdiga utvecklingsmöjligheter inom de olika grenarna avverksamheten. Utredningen bör överväga när en sådan specialisering kan sättasin och hur långt den kan och bör drivas med beaktande av all möjligheter attsöka och erhålla tiänst inom andra verksamhetsgrenar skall föreligga även ifortsättningen. Omsättningen av personal påverkas av metodiken för lönesättningen.Utredningen bör lill de avtalsslulande parterna överlämna sitt material medsynpunkter därpå och med hemställan om all synpunkterna bör beaktas i kommandeavtalsuppgörelser. Kommissionen föreslår sålunda alt en särskild utredningtillsätts med nu angivna uppgifter och sammansättning, 9,4,2,3 Personalförstärkningar 9.4.2,3.1 Polismansljänsler9.4,2.3,1,1 Behovet av förstärkningar Kommissionen har i det föregående redogjort för deförhållanden som särskilt påkallar förstärkta polisiära insatser. Kommissionenhar därvid uttalat att del föreligger ett behov av flera poliser för allbemästra situationen och all förstärkningsbehoven avser samtliga verksamhetsgrenar. Som bakgrund lill kommissionens ställningstaganden är detav intresse att redogöra för de bedömningar av personalbehovet sompolischeferna och länsstyrelserna gjorde i sina förslag till beräknande avutgifter för den lokala polisorganisationen för /74, Derasförslag framgår av följande sammanställning. Polischefernas Länsstyrelser- förslag nas förslag Summa 1 478 1 432 Polischeferna har sålunda bedömt det sammanlagda behovetav ytterligare polismanstiänster till 1 478 medan länsstyrelsernas bedömningligger något lägre, I 432 tjänster. Säväl polischeferna som länsstyrelserna har ansett att dekraftigaste förstärkningarna behövs för övervakningsverksamhet. har i sina anslagsäskanden /74 yrkat 760 nya polismanstjänster. Enligt kommissionens meningär det totala personalbehovet på avsevärt större. Innan kommissionen går in på frågan om personalförslärkningarnasomfattning och på vilka verksamhetsområden de i första hand bör sättas in ochandra liknande frågor måste en bedömning göras av de faktiska möjligheterna atttillföra polisväsendet personal. 9,4,2,3,1.2 Möjligheterna att öka personalen Den nya färdigutbildade personalen skall i första handersätta den som avgår. Först sedan detla skett kan man bestämma hur många av denyrekryterade som kan placeras på nya tiänster. Möjligheterna att tillförapolisväsendet mera personal är alltså beroende av vilket tillskott av färdigutbildadpersonal som rekryteringsunderlaget medger och av hur stor personalavgången är. Rekryteringen lill polisyrket påverkas av många olikafaktorer som verkar i olika riktningar. Av dessa kan nämnas antagningskrav,arbetsuppgifter, tiänstgöringsförhållanden, lön och befordringsutsikler.Sannolikt har också sådana faktorer som allmänhetens inställning till polisensin betydelse liksom även polismännens inställning lill sitt yrke. Flera avdessa faktorer kan påverkas genom information dels genom massmedia, dels direktlill den krets av ungdomar som kan väntas ha intresse för polisyrket.Kommissionen har tidigare föreslagit åtgärder för att förbättra informationeni dessa avseenden. Rekryteringsbefrämjande åtgärder av annan art kan ocksåkomma i fråga. Mycket stor betydelse för möjligheterna att rekryterapolisaspiranter har givelvis också den allmänna situationen på arbetsmarknaden. Vad nu sagts visar att en bedömning av möjligheterna allrekrytera personal är vansklig att göra. Flera av de faktorer som styrutvecklingen kan förändras på ganska kort lid i den ena eller andra riktningen. har i genomsnitt ca 600 aspiranterrekryterats. Högst ca 650 aspiranter beräknas kunna rekryteras under detlabudgetår. Vid den bedömning av rekryteringsmöjligheterna somkommissionen måste göra anser sig kommissionen inle kunna uttala sig merabestämt än all 550-800 aspiranter kan antagas under vart och ett av de kommandetre budgetåren. Vad gäller personalavgången har ansetts altårligen ca 350 man avgår med pension eller av annan anledning. Pensionsavgångenkan beräknas relativt exakt. Under de kommande tre budgetåren är pensionsavgångenmindre än föregående år. Hur stor avgången blir av andra skäl är svårt attberäkna. Rätt stora variationer har funnits . Någon närmarebestämning av personalavgången under de kommande tre åren kan inte göras än alt denna kommer att uppgå till200-350 man. Av betydelse för bedömningen av möjligheterna att tillförapolisväsendet ytterligare personal är också att erfarenhetsmässigt 150200 färdigutbildadeextra polismän fortlöpande bör finnas att tillgå för alttillsättningsförfarandet skall löpa smidigt. Av vad nu sagts framgår att rätt stora variationerföreligger i de olika faktorer som skall vägas in vid bedömningen avmöjligheterna alt tillföra polisväsendet mera personal, TiU viss ledning kanvara all för vardera av de tre faktorerna räkna fram medeltalet av de angivnasiffrorna. Del blir 675, 275 resp, 175 och ger för ett budgetår följandesammanställning, extrapolismän under budgetåret 675 Avgångar 275 Färdigutbildade extra polismän Som framgått är bedömningarna av möjligheterna att tUlförapolisväsendet personal osäkra. Den framräknade siffran 400 tiänster kandock vara till viss ledning för ett ställningslagande, efiersom den ärresultatet av en genomsnittlig bedömning av de olika faktorer som påverkar sUuationen,Så mycket kan sägas alt det antal nya tiänster som kan komma i fråga är varkenavsevärt högre eller avsevärt lägre än 400, Vad gäller /74 kankonstateras att siffran inte kan bli högre än 400 eftersomrekryteringsunderlaget i stor utsträckning redan är givet. Kommissionen anserdet därför - i avsaknad av säkrare underiag för bedömningen - att man bör utgåfrån alt 400 nya tiänster skall kunna upprätthållas med färdigutbildadpersonal, om detla antal tillförs organisationen varje budgetär under entreårsperiod. 9,4,2.3,1,3 Slutsatser Det sagda talar för att de erforderligapersonalförstärkningarna tiUförs polisväsendet . Genom ensådan lösning uppnås i övrigt väsentliga fördelar. Antagningen av aspiranterkan anpassas till rekryteringsunderlaget så att kravet på kvaUficerade sökandekan upprätthållas. Rekryteringsverksamhelen kan bedrivas planenligt.Belastningen pä utbUdningsorganisationen bUr relativt . Budgel-ochplaneringsarbetet kan på oUka nivåer bedrivas inom en fastställd ram ochbegränsas tiU en bedömning av var de faslsläUda personalförslärk-ningarna skaUsättas in. Härigenom sparas åtskUligt arbete och personalen kan utnyttias förandra arbetsuppgifter, såsom rationaUserings- och inspektionsverksamhet, 1 saml Nr 115 Enligt vad som anförts tidigare bör det vara möjligt atttillföra polisväsendet färdigutbUdad personal i sådan omfattning attytterligare 1 200 polismanstiänster kan inrättas . Behovetav förstärkningar såsom det har kommit till uttryck i polischefernas ochlänsstyrelsernas yrkanden har angetts till några hundratal tiänster därutöver.Det är således möjligt all i huvudsak tillgodose de sålunda framfördaönskemålen, om förstärkningarna fördelas på tre budgetår. Kommissionen föreslär därför att polisväsendet tillförs400 polismanstjänster under vart och ett av de tre närmaste budgetåren.Kommissionen förutsätter därvid att vakanssituationen i tillföljd avvidtagna rekryteringsfrämjande åtgärder kommer att avsevärt förbättras underdel kommande budgetåret. 9,4,2,3,1,4 Inriktningen av förstärkningarna Del är inle ändamålsenligt att nu göra en slutligbedömning i fräga om hur tiänsterna i detalj bör fördelas. Ändrade förhållandenkan inträffa förslaget avser och omdispositioner kan behövagöras. Kommissionen begränsar sig därför till att ange vissa allmänt hållnariktlinjer som bör ligga till grund för del fortsatta arbetet. Del bör ankommapå Kungl, Maj:t att besluta om tiänslernas placering efter förslag avrikspolisstyrelsen. Tjänster i polischefskarriären. Kommissionen har i flerasammanhang betonat betydelsen av en stark arbetsledning och en noggrannplanering av polisarbetet. Det yttersta ansvaret för de arbetsledande ochplanerande funktionerna i ett distrikt åvilar givetvis polisledningen.Polismyndighetsärenden och kamerala arbetsuppgifter kräver en storarbetsinsats i flertalet distrikt, I distrikt som saknar polisintendent ellerpolissekreterare fär dessa uppgifter skötas av polismästaren och av chefernaför ordnings- och kriminalavdelningarna. Detta förhållande inverkar givetvismenligt på polismästarens möjlighet alt ägna sig ät planering och ledning avarbetet och pä avdelningschefernas möjlighet all leda den egentligapolisverksamheten. Behovet av personal i poUschefskarriären för att biträdapolismästaren är relativt väl tillgodosett. Det finns emellertid ett antalpolisdistrikt som inte har någon tjänst som polisintendent eller polissekreterare.Kommissionen anser alt tiänster i polischefskarriären bör tillföras ytterligare några polisdistrikt i vilka det finnssammanlagt mer än 50 tjänster. Kommissionen föreslår att 810 tiänster ipolischefskarriären inrättas. Tjänster vid polismästarkanslierna. Arbetsuppgifterna vid polismästar-kansliernaär omfattande och mångskiftande. Tjänstemän vid kansliet skall bl. a, biträdapolisledningen med planeringsarbetet i distriktet, bereda tillsättningsärenden,handlägga ärenden om semesterplanering, tiänstgöringsuppgifter, informations-och rekryleringsärenden samt personalvårdsärenden. Av de övriga grupper avärenden som handläggs vid kansliet kan nämnas beredning avpolismyndighetsärenden. Åtskilliga av arbetsuppgifterna kräver polisiärsakkunskap. Vid de största distrikten bör det därför i viss utsträckning finnas polispersonalvid kanslierna. 1 vissa distrikt finns det också tiänster inrättade för dettaändamål. bör ytterligare ett antal distrikttillföras polismanstiänster för placering vid kanslierna.