prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Verksamheten budgeteras till omkring tvåtredjedelar pä primäruppdrag under fjärde huvudtiteln och till omkring entredjedel på sekundäruppdrag från olika myndigheter inom försvaret. Enligt sin instruktion leder institutet underöverbefälhavaren den militärpsykologiska verksamheten inom krigsmakten ochbedriver till detta fackområde hörande forskning och tillämpningsverksamhel. Institutets verksamhet är till en del direkt inriktad påtillämpningar inom den psykologiska urvals- och provningsverksamheten inomkrigsmaklen. Institutet har fackansvar för denna verksamhet. Prop,1973:88 11 institutet viss bioteknologisk forskning i anknytning tillutformningen av vapen och annan krigsmateriel. Institutet utför också vissasociologiska undersökningar bland försvarets personal. Chef för militärpsykologiska institutet är enmilitäröverpsykolog. Institutet är organiserat på fyra avdelningar, enadministrativ, en allmän, en prövnings- och en psykoteknologisk avdelning.Institutet är lokaliserat till men skall enligt beslut av (prop. 1971:29, InU 1971:15, rskr 1971 ;196) flyttas till Karistad . Som har nämnls bedriver försvarelsforskningsanstalt viss forskning av medicinsk och biologisk karaktär, främstmed anknytning till skyddet mol ABC-stridsmedel. för den försvarsmedicinska forskningen utanför försvaretsforskningsanstalt tillkom , bl.a. på grundval av förslag frånförsvarsmedicinska forskningsutredningen. Enligt organisation äransvaret för samordning och finansiering av den försvarsmedicinska forskningenutanför forskningsanstalten delat mellan två organ, nämligen försvarsmedicinskaforskningsdelegationen, som lyder under försvarsdepartementet, ochförsvarsmedicinska sektionen inom statens medicinska forskningsråd, som lyderunder utbildningsdeparlemenlet. Försvarsmedicinskaforskningsdelegalionen har till uppgift att planera, samordna och finansieraden tillämpade försvarsmedicinska forskningen. I delegationen ingårgeneralläkaren, civilförsvarsöverläkaren samt företrädare föröverbefälhavaren, , och denallmänmedicinska forskningen. Delegationen fördelar ett årligt anslag tillförsvarsmedicinsk forskning om f. n. 3,5 milj. kr. Med dessa medel stöderdelegationen försvarsmedicinsk forskning dels i form av projektanslag tillforskare och forskargrupper vid universitet och högskolor m. m,, dels i formav anslag till fyra forskargrupper som är knutna till staber ochförvaltningsmyndigheter inom krigsmakten. Dessa myndigheter bidrar också tillfinansieringen av gruppernas verksamhet. Grupperna är armémedicinskaforskargruppen i , navalmedicinska forskargruppen vid marinensdykerikontor i , flygmedicinska institutionen vid försvaretsmaterielverks försökscenlral i Malmsläll samt miUtärmedicinskaundersökningscentralen i , som lyder under försvaretssjukvårdsstyrelse. Gruppernas verksamhet är främst inriktad på fysiologiska ochbioteknologiska frågor som är specifika för arbetsmiljö och arbetsuppgifterinom ohka delar av försvaret under krig och i fred. Delegationens anslagfinansierar ett 25-tal arvodestjänster vid de nämnda grupperna inom försvaretoch ett 30-tal tjänster vid andra forskargrupper, huvudsakligen vid universitetoch högskolor. förfogar för budgetåret1972/73 över ett särskUl anslag till försvarsmedicinsk grundforskning om . som redovisas under åttonde huvudtiteln. genom rådets försvarsmedicinska sektion. 1 sektionen ingårbl. a. generalläkaren samt företrädare för , försvaretsforskningsanstalt, försvarsmedicinska forskningsdelegationen samt för rådetsallmänmedicinska seklion. försvarsmedicinska sektion ochförsvaismedicinska forskningsdelegationen har ett gemensamt arbetsutskott förberedning av samarbels- och samordningsfrågor. stöder försvarsmedicinskgrundforskning främst inom områdena flyg- och navalmedicin, loxikologi,bakteriologisk bioteknik, chock- och brännskadeforskning saml experimentellpsykologi. Inom dessa områden har rådet inrättat fasta forskargrupper medsammanlagt ett 40-tal anställda. Därutöver finansierar forskningsrådet genomprojektanslag forskning vid ohka universitets- och högskoleinstitutioner m.m. Förutom den försvarsmedicinska forskning som bedrivs medstöd frän rådet och delegationen samt vid svararstatens bakteriologiska laboratorium för tillämpad forskning kring skydd ochberedskap mot epidemier, bl. a, med anknytning till skydd mot B-strids-medel.Laboratoriet har innevarande budgetår ett anslag om , förförsvarsmedicinsk verksamhet. Anslaget redovisas under femte huvudtiteln. Förverksamheten finns vid laboratoriet inrättade två enheter med sammanlagt tiotjänster. Mililärhistorisk forskning bedrivs vid militärhistoriskaavdelningen vid mUitärhögskolan i och vid universitet och högskolormed stöd av mUitärhistoriska forskningsdelegationen. För verksamheten har nämndaenheter för /73 budgeterat ca , varav 100 000 kr.fördelas av delegationen. försvar bedriver ochstöder viss forskningsverksamhet med anknytning till problem inom opinionsbildningoch -mätning samt masskommunikation och propagandaanalys. För denna verksamhetdisponerar nämnden ett anslag av . för /73. Försvarelsbrevskola utvecklar oeh framställer utbildningshjälpmedel för försvaret ochbedriver i samband därmed tillämpad forskning inom del utbildningsteknologiskaområdet. För /73 har brevskolan budgeterat . Nuvarande former för inriktning och samordning m.m. Enligt gällande instruktion skall överbefälhavaren isamråd med och andra berörda myndigheterplanlägga den huvudsakliga inriktningen av forskningen vid krigsmakten.Samordningen av den långsiktiga forskningsplaneringen sker främst i samband medde s, k, stora rullningarna av försvarets långsiktsplaner, dvs, i anknytningtill den slora rullning av försvarels perspeklivplaner som enUgl förevaretsplanerings- oeh programbudgetsystem normalt avses ske . Vid ruUningen av forskningsanstaltens forekningsplanersker därvid ett omfattande samråd mellan anstalten samt staber, förvaltningaroch andra myndigheter inom totalförsvaret, Detla samråd har kommit attinnefatta konferenser och sammanträden mellan företrädare för forskningsanstaltenoch dess avnämare på ett flertal nivåer, från tekniskt beredande nivåer lillverkschefsnivå. Med ledning av vad som har kommit fram under en stor rullningav forekningsanslaltens forskningsplaner meddelar överbefälhavaren i samråd medcivilförsvarsstyrelsen och överstyrelsen för ekonomiskt försvarrekommendationer till av forekningsverksamheten underden närmaste programplaneperioden. Försvarels forskningsanstalt inger ienlighet med sin instruktion anslagsframställning genom överbefälhavaren.Anslagsframställningen grundas på överbefälhavarens direktiv med allmännariktlinjer för framställningarna. På iprincip motsvarande sätt som forskningsanstalten har militärpsykologiskainstitutet all vid planläggningen av sin verksamhet och upprättande avanslagsframställning följa överbefälhavarens direktiv med allmänna riktlinjerför verksamheten. Prioriteringenoch inriktningen av den försvarsmedicinska forskning som finansieras av statensmedicinska forskningsråd och försvarsmedicinska forskningsdelegalionen skerbl, a, på grundval av fleråriga behovsplaner som utarbetats av försvaretssjukvårdsstyrelse enligt överbefälhavarens direktiv och i samband med staberoeh förvaltningar. Denobjeklbundna forskning och utveckling som bedrivs i anslutning lillmalerielanskaffningen för förevarel samordnas till sin huvuddel av försvaretsmaterielverk. har därvid att följa de direktiv och anvisningarsom utfärdas av överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna. svarar också för samordningen av den flygtekniska ochskeppstekniska försvarsforskningen liksom av forskningen rörande markfordon.Främst inom det flygtekniska området har därvid genom materielverketfinansierats även periodiska insatser för forskning av ej objektbundenkaraktär. ,försvar och överstyrelsen för ekonomisktförsvar ansvarar enligt sina instruktioner för erforderlig forskning inom sinaresp, verksamhetsområden. Samordning med krigsmaktens forskning sker bl, a,genom att nämnda myndigheter utom beredskapsnämnden deltar i de samråd somingår i planeringen av forskningsanstaltens verksamhet. Utredningen konstaterar all sambandet mellan forsknings-och utvecklingsinsatser samt ekonomisk styrka och tillväxttakt har tilldragitsig stort intresse i den ekonomiska och politiska debatten under 1960-talel,Det har uppstått ett ökat medvetande om betydelsen av starka forsknings-ochutveckUngslillgångar effektivt kopplade lill motsvarande industriellaproduktionsförmåga. Ett lands tillgångar i dessa avseenden har enligt Prop,1973:88 14 utredningen kommit att betraktas som verktyg av storbetydelse för att förverkliga olika nationella mål, bl, a, i fråga om politiskoch ekonomisk handlingsfrihet. Utredningen framhåUer vidare att den sedvanligasynen på forskning, teknisk utveckling, marknadsföring och produktion somsinsemellan förhållandevis artskilda verksamheter alltmer har kommit attifrågasättas. MåUnriktad forskning - även av grundläggande natur ochsystematiskt utvecklingsarbete har kommit att framstå som viktiga hjälpmedel iden långsiktiga planeringen av olika aktiviteter både inom den offentliga ochden enskilda sektorn. Omefterkrigstidens utvidgade forekning och den tekniska utvecklingen betraktasmed utgångspunkt i vilka drivkrafter som har stått bakom utvecklingen i stortkonstaterar utredningen att behovet av avancerad teknisk utrustning förmilitära ändamål har spelat en framträdande roll vid sidan av de ekonomiskamålsättningarna. Försvarsforskningens centrala roll i den tekniskautvecklingen återspeglas i fördelningen av de nationeUa forsknings- ochutvecklingsinsatserna på skilda samhällsområden. 1 ett stort antal ländersvarar sålunda försvaret för mellan en femtedel och hälfien av de totalaforsknings- och utvecklingsinsatserna. Bland mindre och medelstora länder intarSverige en tätplats i fråga om försvareforskningens andel av de totalaforskningsanslagen. Forskning och utveckling för försvarsändamål utgör såledesett viktigt inslag i den målinriktade och tillämpade forsknings-ochutveckUngsverk-samheten. Huvuddelen av insatserna inorr försvarsforskningenavser s. k. objektbunden materielutveckling, vanligen förlagd till industrinoch med stark koncentration till vissa branscher. En inte obetydlig del bestårdock av avancerad teknisk-naturvetenskaplig forskning, som bedrivs i särskildalaboratorier eller vid civila forskningsinstitutioner. I fråga om sambandet mellan försvarsforskningen ochsäkerhetspolitiken konstaterar utredningen alt alliansfria politikmedför behov av en hög försvarspolitisk ambitionsnivå. Den vilja till oberoendesom ligger i de säkerhetspolitiska mål som har angetts av statsmakternaförutsätter bl. a, att kan utforma, bygga upp och underhålla sitttotalförsvar utan stöd från andra länder. Egen tillverkningskapacitet när detgäller högt utvecklad försvarematerid och en däremot svarande kunskapsnivå ärenligt utredningen en förutsättning för att nå önskad handlingsfrihet iförhållande till olika politiska blockbildningar. Delta gäller även om vi ifredstid väljer att köpa materiel utomlands i stället för att själva tillverkaden. Tolalförevarsinriktad forskning och utvecklingar sålunda enligtutredningen ett av medlen för alt uppnå de säkerhetspolitiska mål som harangetts av statsmakterna. Utredningen har inte haft anledning att behandla deavvägningsproblem som föreligger vid fördelningen av resurser mellanförsvarssektom och andra sektorer av samhället. Vid den internaförsvarsplaneringen, dvs. vid fördelningen av resurser inom försvarssektorn förolika ändamål, utgår man enUgt utredningen från de resursramar somstatsmakterna har angett som utgångspunkt för planeringen . Försvarsforskningsprogrammels inriktning och omfattning bestäms iförsta hand av försvarels behov av forekning för alt kunna uppfylla gällande mål för säkerhets- och försvarspolitiken. Avvägningen avforskningsprogrammet sker därför enligt utredningen primärt inom ramen förhela försvarsprogrammet och gäller slorieken av de resurser som skall avsättasför forskning, vars syfte är att ge styrka och handlingsfrihet på lång sikt,jämfört med åtgärder som syftar lill kortsiktig styrka. En direkt avvägning avförsvarels forskningsprogram mol andra samhällssektorers forskningsprogram ochmot den fria grundforskningen framstår därför knappast som meningsfull enligtutredningen. Vilka produktionsresurser som bör användas för i första handförevarsforskning kan däremot, konstaterar utredningen, bli föremål föröverväganden av allmänt forskningspoli-tisk natur som siktar bl. a. lill bästamöjliga utnyttjande av landets samtliga forskningsresurser för olikasamhällsbehov. Sådana överväganden rörande användningen av olikaforskningsresurser på lång och kort sikt får dock enUgl utredningen inteinnebära en omprioritering av de långsiktiga målen inom resp. samhällssektorvilka har fastlagts i andra, överordnade sammanhang. Denna syn på samspelet mellan olika samhällssektorersforskningsprogram och mer allmänt forskningspolitiska överväganden omuppbyggnaden och utnyttjandet av olika forskningsresurser utgör enhgtutredningen en viktig utgångspunkt för att bedöma olika organisatoriskalösningar av ansvarsfördelningen inom försvarsforskningen. Utredningenframhåller vidare alt försvarsforskningens företahandsroll som ett medel allförverkliga de säkerhetspolitiska målen givetvis inle får innebära att denavskärmas från annan forsknings- och ulveckUngsverk-samhel i landet. Dennafråga bör ses bl. a. mol bakgrund av att försvarsforskningen under en följd avår har svarat för en avsevärd del av de sammanlagda forsknings- ochutvecklingsinsatserna inom landet. Utredningen påpekar därvid bl. a. all enföljd av framför allt den objektbundna utvecklingens stora omfattning är allförsvarssektorn har bidragit lill alt bygga upp högt utvecklade resurser förforskning och utveckling inom industrin. Utredningens kontakter med förelag somhar fått betydande uppdrag från förevaret tyder pä att försvarsbeställningarnahar haft stor inverkan på den allmänna kunskapsnivån och därmed päkonkurrenskraften i dessa företag. Detta torde enligt utredningen gälla ävenett stort antal med- och underleverantörer som har deltagit i de störreförsvarebeslällningarna. Beställningarnas viktigaste återverkningar bedöms avutredningen vara indirekta, t. ex, allmänt ökad teknisk förmåga och ökaladministrativt kunnande. Utredningenkonstaterar vidare att försvarssektorn, vid sidan av alt bygga upp egnaforskningsorgan som , har aktivt främjatforskningen bl. a. vid universitet och högskolor samt vissa särskildaforskningsinstitut. Den försvarsmedicinska forekningen är sålundahuvudsakligen förlagd till universitet och högskolor. 1 några fall harstödfinansiering från försvaret i anslutning till olika forsknings- ochutbildningsbehov bidragit lill att högskoleinstitutioner har inrättats snabbareän som annars hade varit möjligt. Mot bakgrund av försvarsforskningens betydande andel av desamman- lagda forskningsinsatserna i landet och behovet atthushålla med våra begränsade foreknings- och utvecklingsresurser finns detenligt utredningen både samhällsekonomiska och teknisk-vetenskapliga motiv föratt så långt möjligt samordna resurserna för försvarsforskning och annan forskning.Ett viktigt inslag i forskningspolitiken måste, framhåller utredningen, alltidvara frågan om hur kvalificerad leknisk-vetenskapHg personal och dyrbarforekningsapparatur skall utnyttjas för skilda ändamål i samhället. Om sådanaresurser kan utnyttjas för flera samhällsuppgifter bör möjligheternatas till vara av ekonomiska skäl. En sådan samordning kan dessutom enligtutredningen verksamt bidra till att skapa större och från samlad kompelens- ochproduklionsekonomisk synpunkt mer slagkraftiga forskningsenheter vid högskolor,andra statliga institutioner och företag i landet. Rent produklionsekonomiska rationaliseringssträvanden medutgångspunkt i ett samordnat utnyttjande av bl. a, vetenskaplig utrustning fåremellertid enligt utredningen vägas mol dé eventuella nackdelarna med en ökadsplittring i målinriktningen hos oUka forskningsenheter. Detta anses särskiltbehöva beaktas vid verksamhet av nyskapande karaktär, där ingående kännedom omavnämarnas problem och behov ulgör ett viktigt inslag i den kvaUficeradepersonalens kunnande. Utredningen pekar i anslutning härtill på pereonalensstora betydelse när del gäller den ej objektbundna foreknings- ochutvecklingsverksamheten för försvarssektorn. Således överstiger exempelvisforskningsanstaltens årliga personalkostnader det sammanlagda anskaffningsvärdetav anstaltens instrument-uppsättning. Detta utesluter inte att vissa områden,t, ex, flygteknisk forskning, kräver omfattande instrumenlinvesteringar. Försvarsforskningens samband med försvarsplaneringen Utredningen konstaterar att sambandet mellan forskning,utveckUng och planering fortlöpande har förstärkts inom det svenska försvaret.Senast har detta kommit tiU uttryck i det nya planerings- oeh programbudgetsystemet.Denna utveckling har enligt utredningen medfört att försvarsforskningensuppgifter i totalförsvaret har kunnat bestämmas och avgränsas aUt bättre. Utredningen har mot denna bakgrund funnit del nödvändigtatt i sitt första delbetänkande tämUgen utförUgt beröra vissa frågor ianslutning till planeringssystemet, som inte har behandlats i annatsammanhang och som utredningen har bedömt vara av stor betydelse för attbelysa sambandet mellan planeringsverksamhet och forskningsinsatser.Utredningen har därvid som en utgångspunkt för sina överväganden funnit dellämpligt all skilja mellan tre huvudsyften för försvarsforskningen enligtföljande, 1, Forskning som syftar tUl att ge underlag för att närmare bestämma Forskning som syftar tUl att ange och åskådliggöraolika handlingslin jer för att nå dessa mål och till att ge underlag för val mellan handlings linjerna, 3, Objektbunden forskning och utveckling för allsäkerställa att målen kan förverkligas i enlighet med beslutade handlingslinjer. Tillförsvarsforekning med huvudsyfte 1 hänför utredningen miljöstudier och studierav del svenska samhällets förändring samt prognos-och forskningsverksamhet somhänger samman med dessa studier, dvs. verksamheter som skall ge underlag bl. a.för statsmakternas ställningstaganden till målen för försvaret på lång sikt.Försvarsforskning med huvudsyfte 2 utgörs enligt utredningen av studier,forskning och tekniskt utvecklingsarbete som avser bl. a. att ge underlag föratt inventera och fortlöpande ange alternativa sammansättningar av det framtidaförsvaret och dess skilda delar, t. ex. olika vapensystem. Tillförsvarsforskning med huvudsyfte 3 hänför utredningen tekniskt utvecklings- ochkonstruktionsarbete i traditionell mening liksom utveckling av urvals- ochutbildningsmetodik m, m,, allt med anknytning till enheter i försvarelskrigs-eller fredsorganisation för vilka beslut finns om anskaffning (uppsättning). En viktig avvägningsfråga vid planering och budgeteringinom försvaret är enligt utredningen att fördela resurserna meUan insatser somkan ge största möjliga operativa styrka under en kommande programplaneperiodoch insatser som syftar till ökad anpassningsförmåga och därmed ökadhandlingsfrihet i framtida beslutssituationer. Graden av handlingsfrihet framtida beslutstillfälle bestäms dels av del antal handlingsalternativsom då finns, dels av hur väl de olika alternativens möjliga följder harbeskrivits. En hög grad av handlingsfrihet i försvarsplaneringen kan sålundaenligt utredningen i de flesta fall uppnås endast med stöd av underlag somutgör resultatet av studie-, forsknings- och utvecklingsarbete. Detfinns därför enUgt utredningen anledning att vid avvägning av insatserna förolika verksamheter inom försvaret skilja forskningsuppgifter som syftar lillökad anpassningsförmåga och handlingsfrihet , dvs, forskning medhuvudsyftena 1 och 2, från objektbunden forskning och utveckling med huvudsyfte3, Utredningen finner starka skäl för att studie-, utrednings- ochforskningsverksamhet med huvudsyftena 1 och 2 förs samman lill ettavvägningsprogram Allmän försvarsforekning. En betydelsefull fråga är enligt utredningen huravvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning skall avgränsas från planeringsverksamheten.Enligt utredningens mening bör i avvägningsprogrammet ingå att ta framhuvuddelen av underlag och metoder för perspeklivplaneringen. SlutUg värderingoch sammanställning av detla underlag i samband med utarbetandet avperspeklivplaner för totalförsvarets olika delar bör räknas tillplaneringsverksamhet och därför falla utanför programmet. En annan viktig gränsdragningsfråga finns enUglutredningen meUan 1 saml Nr 88 avvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning och denobjektbundna forsknings- och utvecklingsverksamheten. Utredningen framhållerhärvidlag alt avgränsningen exempelvis kan anknytas lill vissa beslutspunktervid beredningen av oUka anskaffningsärenden. Utredningen diskuterar oUka faktorer som har betydelse förförsvareforskningens inriktning och dimensionering och dessa faktorers sambandmed målen för vår säkerhets- och försvarspolitik. Utredningen framhåller därvidbl, a. att en hög ambitionsnivå för försvarsplaneringen i form av krav påanpassningsförmåga hos försvaret och därmed sammanhängande handlingsfrihet idet långsiktiga perspektivet ställer krav på en hög ambitionsnivå inomavvägningsprogrammet Allmän förevarsforskning. Det är därvid enUgt utredningenbl, a. fråga om att genom studier, forskning och tekniskt utvecklingsarbetesäkerställa att de vapensystem som skall ingå i den framtidaförsvarsorganisationen utformas med tanke på dennas anpassningsförmåga. Del kanockså enligt utredningen vara fråga om att minska ett säkerhetspolitisktrisktagande genom att möta vissa typer av tänkbara hot (angreppsfall) främstgenom en hög beredskapsnivå i fråga om studier, forskning, utveckUng ochplanering bl, a. med hänsyn till de resursbegränsningar som har angetts avstatsmakterna för en viss planeringsperiod. Bl, a, mot bakgrund av det anförda drar utredningenslutsatsen alt en relativt schablonmässig inriktning och dimensionering avförsvareforskningen i förhällande till mål och resursinsatser för övrigaavvägningsprogram inte är lämplig. Utredningen framhåller vidare alt snävtkvantitativa ekonomiska lönsamhetskriterier är vanskliga att tillämpa vidinriktning och dimensionering av stora delar av avvägningsprogrammet Allmänförsvarsforskning, vare resultat skall utnyttjas på lång sikt och därresultatvärdet skall sättas i samband med olika former av säkerhetspolitisktrisktagande. Program- och produktionsansvar för försvarsforskningen Mot bakgrund av att försvarets planerings- ochprogrambudgetsystem arbetar ined begreppen program- och produktionsansvar föratt beskriva ansvarsfördelningen mellan olika myndigheter finner utredningenbehov av att närmare bestämma dessa ansvarsbegrepp för försvarsforekningen. I fråga om programansvaret diskuterar utredningenförsvarsdepartementets och olika tolalförsvarsmyndighelers behov av alt, somavnämare lill forskningsresultaten, kunna påverka inriktning och omfattning avolika delar av avvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning. Med hänvisningtill del slora antalet sådana avnämarmyndigheler och lill hiltiUsvarandeerfarenheter från forskningsanstaltens forskningsplanering anser utredningenalt försvarsforskningsprogrammets inriktning och omfattning bör bestämmasgenom ett samrådsförfarande av förhandlingskaraktär mellan berörda avnämarmyndigheleroch forskningsorgan. Samrådsförfarandet skall ge en balanserad avvägning avförsvarsforskningsprogrammet bl. a, avseende de säkerhetspolitiska målen ochmålen för totalförsvaret, den önskvärda balansen mellan lönsamhetsbedömningarpå lång och kort sikt, ohka avnämarmyndighelers särskilda behov samt detinternationella kunskapsläget och tillgängliga forskningsorgans kapacitet ochkompetens och . En myndighet kan därvid enligt utredningen tilldelasansvaret att hålla samman detla samrådsförfarande mellan avnämarmyndigheler ochforskningsorgan, dvs, rullningen av avvägningsprogrammet.