prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — Även i finner att förslaget torde reducerasnedvridningen mellan offentlig och enskild verksamhet, även om lösningen inteär helt tillfredsställande. redovisar vissa planer påsamarbete mellan kommunen och andra kommuner, främst . Genom detförtydligande av vad som avses med termen ekonomiskt samgående som utredningenföreslår behöver ingen tvekan uppstå om skattskyldighet till mervärdeskattföreligger eller ej. Kommunen anser att även sådana faU där en kommun beslutarsig för samarbete med annan kommun och överenskommer om viss fördelning avdriftkostnadema för befintiig anläggnuig bör undantas från skattskyldighet. Förenadefabriksverken och motsätter sig däremotutredningens förslag på denna punkt. visartUl uttalanden av 1968 ärs bevillningsutskott (BeU 1968; 45, s. 87) övermotionsyrkanden om att skattskyldighet enligt MF borde gälla för offentligmyndighet som till annan tillhandahåller skattepliktiga varor och tjänster.Utskottet vidhöll i detta uttalande sin tidigare redovisade ståndpunkt attsamverkan mellan stat och landsting borde ses som ett tillgodoseende av detallmännas gemensamma behov. Vidare erinras om departementschefens uttalande iprop. 1965: 119 (s. 15) angående ny organisation av försvarets fabriksstyrelsem, m, I propositionen erinrades om en ändring i förordningen om allmänvaruskatt, vilken bl, a, innebar att de prestationer fabriksverken utförde ållandstingen på tvätteriområdet blev skattefria. Fabriksverken framhåller vidareatt RSV meddelat förhandsbesked i frågan om skattskyldigheten förfabriksverkens tvätteriverksamhet. Av förhandsbeskedet framgår attskattskyldighet ej föreligger för den del av tvättverksamheten som grundar sigpå långsiktiga avtal baserade på självkoslnadsprincipen. Fabriksverkenframhåller också, att begreppet ekonomiskt samgående i MF ersatte ordetsamverkan i förordningen om allmän varuskatt. Denna ändring är enligtfabriksverkens uppfattning den egentliga orsaken till den tolkningssvårighetsom utredningen påstår att begreppet orsakar. Enligt fabriksverkens uppfattningär däremot det förhandsbesked som riksskattenämnden meddelat klarläggande.Fabriksverken menar att den nuvarande lydelsen av bestämmelsen bör kvarståoförändrad. och anför, att ekonomisktsamgående bör anses föreligga även i det fall en kommun med visst kapacitetsöverskottträffar avtal med annan kommun om samarbete av viss varaktighet med fördelningav driftskostnaderna. Utredningensförslag att kommuns verksamhet för tillhandahållande av elektrisk kraft, värmeoch gas, för transport i samband med renhållning samt för sopdestraktion skallanses som yrkesmässig även tUl den del verksamheten tillgodoser kommunens egnabehov har allmänt godtagits eller lämnats utan erinran, Ifrågan framhåller under hänvisning till den pågåendeutvecklingen inom detta område att reglerna rörande omhändertagande av kemisktavfall borde klarare anges direkt i de nya bestämmelsema. iÄlvsborgs län anser inte skäl föreligga för att anse gatuhållning ochsnöröjning på egen mark som yrkesmässig men godtar förslaget i övrigt.Länsstyrelsen i anser inte att det finns sakliga skäl förförslaget och att det kan motiveras endast med att kommunerna har möjlighetatt kringgå nuvarande bestämmelser genom att bUda fristående organ förverksamheten. Skattskyldighet enligt MF föreligger för den som i egenskap avombud förmedlar försäljning av skattepliktig eller kvalificerat skattefri varaeller tjänst och uppbär betalningen för varan eller tjänsten, EnUgt p. 3 avanvisningarna till 2 § MF gäller emellertid undantag från skattskyldighet förandra auktionsförrättare än sädana auktionsföretag som bildats av producenterför avsättning av deras produktion eller tUlkommit för sådant syfte. Skattskyldighetvid försäljning på auktion kan föreligga för den för vars räkning försäljningensker. För företagare, som är skattskyldig för försäljning av varor, föreliggerskattskyldighet även om försäljningen sker på auktion som anordnas av honomeller av annan. I beskattas varje försäljning eller inköp som sker genomen auktionsförrättare som en försäljning till och därefter försäljning frånauktionsförrättaren om denne ställer ut någon handling i eget nanm. IDanmark och är den som anordnar auktioner skattskyldig lillmervärdeskatt. INederländerna anses varor som säljs på auktion ha sålts tUl och sedan av auktionsförrättaren.Auktionsförrättare kan dock ansöka om att få betrakta sin verksamhet somtillhandahållande av tjänster. Detta utnyttjas vanligen av dem, som pä auktionsäljer begagnade varor för privat persons räkning. Utredningen.Utredningen konstaterar, alt det normalt inte föreligger några praktiskasvårigheter vid auktionsförsäljning när uppdragsgivaren, dvs, den för varsräkning försäljningen sker, ej är skattskyldig. Problem föreligger emellertid,när uppdragsgivaren är skatlskyldig. Del är i många fall omöjligt eller mycketsvårt för auktionsförrättare att kontrollera om den som lämnar varor förförsäljning är skattskyldig eller ej. Någon skyldighet att kontrollera dettaföreligger inte heller. Följden har blivit att det sker yrkesmässig försäljningav varor på auktion utan skatt. Seriösa företagare konkurrerar därvid på sämrevillkor med mindre seriösa företagare. Ävennär både säljare och köpare är skattskyldiga uppkommer svårigheter, närutgående mervärdeskatt hos säljaren skall föras över som ingåendemervärdeskatt hos köparen. Auktionsförrättaren är inte skyldig att medverkahärtUl. I många faU, särskUt hos större auktionsföretag, torde inte heller,konstaterar utredningen, en sådan medverkan vara möjlig. Utredningenpåpekar också, att kritik riktas mot att auktionsförsäljning är skattefri imotsats tUl annan ombudsförsäljning och den yrkes- mässigahandeln med varor. Kritiken har främst tagit sikte pä att en privatperson somavser att sälja sin lösegendom naturligen väljer den försäljningsform, som förhonom medför det mest förmånUga utbytet. En väsentlig faktor är därvidskUlnaden i beskattningshänseende mellan auktionsförsäljning och annanförsäljning. Utredningen påpekar att utmätningsman, överexekutor eller annan,åt vilken uppdrag lämnats alt försälja utmätt egendom, t. ex. auktionsverk,inte är skattskyldig enligt MF för denna verksamhet. Utredningenfinner att de nackdelar som är förknippade med gällande bestämmelser i alltväsentligt skulle undvikas om auktionsförrättare behandlades på samma sätt somannat ombud, I sådant fall skulle försäljning av privat lösöre komma attbeskattas hos auktionsförrättaren men inte hos ägaren av lösöret. Den utökadebeskattning som härigenom skulle åstadkommas bör dock enligt utredningensmening väga lättare än de fördelar i övriga avseenden som skulle uppnås.Däremot synes enligt utredningen skäl inte finnas alt ändra på vad som nugaller i fråga om exekutiv auktion. Utredningenföreslår därför att auktionsförrättare skall anses som skattskyldig på sammasätt som annat ombud, dock med klart angivande av att utmätningsman elleröverexekutor inte skall anses som skattskyldig för försäljning på exekutivauktion. För den som åtar sig endast att vara utropare på auktion som ordnas avannan uppkommer inte skattskyldighet enligt utredningens förslag. Remissinstanserna.Ulrednmgens förslag om skattskyldighet för auktionsförrättare har fått ettblandat mottagande. tillstyrkerförslaget i alla avseenden. TCO anser alt de av utredningen anförda skälentalar för att beskattning skall ske. i föreslåratt skattskyldigheten utsträcks tUl att omfatta även utropare. RSV delarutredningens uppfattning att auktionsförrättarnas skattefrihet kan ha skapatkonkurrenssituationer. I åtskilliga fall torde detta ha lett till att detallmänna undandragits skatt. Företag som i särskUt iordningställd och förändamålet anskaffad lokal bedriver auktionsförsäljning bör enligt RSV ansessom skattskyldigt i egenskap av ombud. Verket ifrågasätter emellertid omskattskyldighet skall omfatta försäljning av privat lösöre med hänsyn till attförsäljning på auktion är enda möjligheten för dödsbodelägarnaatt förvandla boets lösa egendom till pengar. i länanser att undantag bör göras för försäljning på auktion av personligt lösöreoch i föreslår en särskUd rätt till avdrag föringående skatt i analogi med förslaget beträffande begagnade personbilar föratt från beskattning undanta den del av likviden av försålt personligt lösöresom säljaren uppbär. Åtskilligaandra remissinstanser vänder sig mot en beskattning av för- säljning på auktion av personligt lösöre och avvisar ellerifrågasätter förslaget under hänvisning bl. a. härtill. Man framhåller dessutomatt förslaget knappast skulle medföra någon påtaglig förbättring i kontrollhänseende.Förslaget torde sannoUkt få den effekten alt privatpersoner i störreutsträckning än f, n, kommer att avyttra lösöre utan att anlitaauklionsföretag. Vidare påpekas att utredningens förslag att skattskyldighetinte skall åvila den som uppträder endast som utropare torde leda till åtgärderi syfte att kringgå beskattningen, I förstahand av skäl som nämnts avstyrks eller ifrågasätts förslaget avlänsstyrelserna i , , , , ,och , , , och samt avLantbrukarnas riksförbund. För ett avstyrkande av förslaget åberopar samt och kommuner särskiltauktionsverkens betydelse för försäljning av privat lösöre. Sålunda uppgerGöteborgs kommun, att av omsättningen på auktionsverket i Göteborguppskattningsvis endast torde vara skattepliktig enligt nuvarandebestämmelser. Den helt avgörande delen av godset utgöres av begagnadlösegendom, som säljs av privatpersoner. Endast av inköpen hosauktionsverket torde ske av personer, som kan betecknas såsom konst- och/ellerantikvitets-handlare. Den övervägande delen, , inropas avprivatpersoner. Kommunen pekar vidare på att auktionsverken fåll finna sig iatt konkurrera på sämre villkor än konst- och antikvitetshandeln genom attauktionsverkens verksamhet varit fastlagd i reglementen, avgifterna varitfixerade och faststäUda av statlig myndighet. Kommunen uppgerockså att de seriöst arbetande auktionsverken har som uppgift att lämnaallmänheten service beträffande värderingar, ursprungsbedömningar ochäkthetsgarantier samt att ge långtgående konsumentupplysning. Man tillämpardessutom låga avgifter vid försäljning. De kommunala akutionsverken har därfören betydande social funktion i samhället. För att ge myndigheterna eneftersträvansvärd kontrollmöjlighet ställer sig auktionsverket i Göteborgpositivt till tanken alt till kontinuerligt lämna uppgift omvilka företag, som avyttrar gods på auktion. anför synpunktersom nära stämmer överens med dem som anförts av . avstyrker förslagetunder åberopande av förhållandena på hästsportens område. Auktioner utgör sedanlänge en vanlig form för omsättning av såväl tävlings- som avels-djur. Antaletägarskiften brukar enbart inom travsporten utgöra 1 0001 500. omsatte ej mindre än 366 hästar på 3auktioner. Redan nu fungerar MF mindre väl för vissa kategorier hästägare. En utvidgningav skattskyldigheten enligt utredningens förslag skulle göra kumulativabeskattningseffekter lill en normal företeelse inom travsporten. Nackdelarnaskulle vara särskilt på- tagligai fråga om tävlingshästar, vilka används i en verksamhet som inte medförskattskyldighet enligt MF. Handeln med tävlingshästar skulle tvingas söka sigandra och måhända snårigare vägar om utredningens förslag genomförs. Handelsagent uppbär normalt inget vederlag utan verksamhetenbestår i att han tar upp order till huvudmannen eller sluter försäljningsavtali dennes namn. Agent, som bedriver sådan verksamhet, är inte skattskyldig tiUmervärdeskatt. Han skall inte debitera mervärdeskatt på sina tjänster och saknarrätt till avdrag för ingående mervärdeskatt. I är handelsagent skattskyldig till mervärdeskatt påsamma villkor som auktionsförrättare, nämligen om han i eget namn ställer utfaktura eller motsvarande handling. IDanmark och är handelsagent inte skattskyldig enligt de allmännareglerna. Självständig näringsidkare med import- eller export-agentur kan efteransökan registreras som skatlskyldig. Registreringen omfattar helaagenturverksamheten. Skatt beräknas på provisionen. Härifrån undantas provisionsom mottas från utländsk huvudman och avser tjänst åt honom. Handelsagentanses i utföra en skattepliktig tjänst. Om uppdragsgivaren saknarhemvist i och inte heller har fast driftställe där är tjänstendock kvalificerat skattefri. Utredningen.Utredningen konstaterar, att del förhållandet att agent ej är skattskyldigenligt MF medför kumulativa skatteeffekter som dock är begränsade till agentensegen ingående mervärdeskatt på förvärv för sin verksamhet. Eftersom faktureringoch likvid sker direkt mellan säljare och köpare berörs vanligen inte skattenpå varorna av att agenten ej är skattskyldig. Ifråga om agent med svensk huvudman torde, menar utredningen, andra problem ände nu angivna knappast föreligga. När det gäller agent med utländsk huvudmanföreligger emellertid dessutom vissa svårigheter att åstadkomma avdrag föringående mervärdeskatt hos svensk företagare, när varor levereras frånutländskt företags lager i genom förmedling av agent. För agenternasdel innebär detta enligt utredningen att utländska huvudmän kan ha motiv föratt ordna försälj-nuigen i på annat sätt, som för dem är fördelaktigarei mervärdeskattehänseende. har till utredningen lämnat bl. a. följande uppgifter.Det totala antalet handelsagenter kan uppskattas till I förbundet finns 410 aktiva medlemmar. Av dessa sysslade 55 %med sådan verksamhet att skattskyldighet förelåg för del av verksamheten. Ca400 av medlemmarna är agenter för huvudmän i utlandet. Provisionens storlekvarierar mellan för vissa livsmedel och för vissa kemiska artiklar.Agenternas kostnader, utom löner, beräknas ligga avbruttoprovisionen. Av dessa kostnader är belagda med mervärdeskatt,vilket genomsnittligt kan beräknas ge en ingående skattebelastning om avkostnaderna utom löner. För agenter som för verksamheten behöver särskildaprovkollektioner kan belastningen av ingående mervärdeskatt vara betydUgtstörre. uppgivit, att vissa grossister också är handelsagenter, attmånga agenter driver verksamhet i Uten omfattning som ett komplement till annanförvärvsverksamhet och att införandet av skattskyldighet till mervärdeskattför agenterna troUgen skulle medföra en ökning av antalet redovisningspliktigaskattskyldiga med endast några hundra företagare. Ivissa branscher, särskilt när det gäller symaskinsförsäljning, förekommerenligt utredningen att nya varor säljs av agent för huvudmans räkning medaninbytta begagnade varor säljs av agenten för egen räkning. Detta förhållandeaccentuerar de svårigheter som föreligger att på ett entydigt och enkelt sättavgöra vad som av den ingående mervärdeskatten i verksamheten belöper påagenturförsäljningen och vad som belöper på den egna omsättningen. Höjningenav mervärdeskatten till har enligt utredningen ökat vikten av att den ärkonkurrensneutral. De uppgifter som lämnats av Handelsagenters förbundtyder på att skatten numera inte är oväsentlig för dem. Mot denna bakgrund ochmed hänsyn till alt han-ddsagentema i största utsträckning är ett led mellanskattskyldiga parter föreslår utredningen, att agenterna bör görasskattskyldiga till mervärdeskatt genom att förmedling av vara anges somskattepliktig tjänst i 10 § 1 MF. bör anges att sådan tjänst ärkvalificerat skattefri, när den tillhandahålls utländsk uppdragsgivare. Remissinstanserna.Utredningens förslag om skattskyldighet för handelsagenter har biträtts ellerlämnats utan erinran av remissinstanserna. RSV och flera länsstyrelserefterlyser dock en närmare precisering av begreppet handelsagent med hänsyntill bl. a., att det förekommer mellanformer mellan anställning och självständigaombud. i län anför sålunda att handelsagenter i pensions-och semesterhänseende vanligtvis betraktas som anställda och att inkomsten avderas verksamhet betraktas som inkomst av tjänst enligt KL. iKristianstads län frågar sig, varför utredningen icke tagit upp frågan omeventuell skattskyldighet för sådana handelsresande som icke är an- ställdai huvudmannens tjänst, eftersom dessa i lika hög grad som handelsagenter tordeha drabbats av den högre mervärdeskatten. RSV m. fl. remissinstanser föreslär,att begreppet handelsagent anknyts till 1914 ärs lag om kommission,handelsagentur och handelsresande. Därigenom skulle symaskinsagenter och andramed liknande verksamhet ställas utanför mervärdeskattesystemet. RSV framhålleri anslutning härtill att 10 § MF bör utformas så att skatteplikt föreligger förtjänst som innefattar förmedling genom handelsagent av skattepliktig vara.Länsstyrelsen i påpekar, att i 11 § MF bör anges atttjänst enligt 10 § 1 är undantagen från skatteplikt, när den tillhandahålls utländskuppdragsgivare. Länsstyrelseni biträder förslaget men framhåller att vissa praktiska, främstkonlrolltekniska svårigheter kan uppkomma. Det finns, menar , ettstort antal mindre seriösa handelsagenter, bl, a, personer som bedriver en vissoch ofta kortvarig agenturverksamhet som bisyssla. Investeringar i sådanverksamhet utgörs i stor utsträckning av föremål som är användbara för privatbruk och risk föreligger för att föremålen kommer till sådant bruk utanbeskattning. I svensk rätt finns åtskilliga bestämmelser om samverkan mellanfastigheter, I vissa fall är samverkan frivillig medan den i andra fall kanåstadkommas tvångsvis. Samverkan leder ofta till att två eller flerafasligheter bildar en samfällighet. Som exempel härpå nämner utredningenvattenregleringsföretag enligt 3 kap, vattenlagen (1918: 523), diknings-,vattenavlednings- eller invallningsföre-tag enligt 7 kap, vattenlagen,vägsamfällighet enligt lagen (1939: 608) om enskUda vägar, samfälUghet enligtlagen (1933: 269) om ägofred för bl, a, hållande av stängsel och samfällighetenligt lagen (1966: 700) om vissa gemensamhetsanläggningar, Iallmänhet krävs av delägare i samfällighet att han bidrar tUl samfällighetenskostnader i förhållande tUl den nytta han har av det företag som ärsamfällighetens ändamål. Samfällighet kan vara självständig juridisk personmen behöver inte alltid vara det. Så t, ex, kan samfällighet enligt lagen omvissa gemensamhetsanläggningar organiseras som juridisk person om någondelägare begär det men kan annars behållas i enklare form med gemensamförvaltning av delägarna. EnsamfäUighet av nu nämnt slag utgör avår 1967, Dess ställning i mervärdeskallehänseende har behandlats i ärende omförhandsbesked som prövats av RR (RÄ 1970: Fi 1465), Därvid fann RR att ettgenomförande av den uppgift, för vUken tvängssamfäUigheten tillkommit, ickekunde anses innebära att företaget därigenom i yrkesmässig verksamhet omsattevara, byggnad Företaget ansågs därför ej skattskyldigt enligt MF, RSVbar meddelat förhandsbesked i fråga om rätt till avdrag för ingåendemervärdeskatt som hänför sig tiU gemensamhetsanläggning enUgt lagen (1966:700) om vissa gemensamhetsanläggningar (RSV II 1972:34), I ärendet var fråga om tvä juridiska personer, som ägde var sin fastighetoch dessutom gemensamt ett angränsande område. På fastigheterna skulleuppföras butikslokaler och på området en byggnad med bl, a, restauranger jämteparkeringsplatser. Avsikten var att fastigheterna skulle bilda en samfällighetoch att området skulle utgöra en gemensamhetsanläggning. Verketförklarade att sökandena fick göra avdrag för den mervärdeskatt, som belöptepå förvärv för den fastighet som inrättats som gemensamhetsanläggning, tillden del anläggningen tjänade sådan verksamhet som medförde skattskyldighet.Utsågs ingen särskild styrelse för samfälligheten, ägde sökandena ocksåmotsvarande rätt till avdrag för mervärdeskatt på andra förvärv än förvärv förden samfällt ägda fastigheten. utsägs gällde inte detta, Imotion 1971; 612, som överlämnats tUl utredningen, har yrkats attvattenregleringsföretag och andra jämförbara samfälligheter efter ansökanskall kunna medges frivilligt inträde som skattskyldiga till mervärdeskatt.Vidare har i skrivelser till Kungl, Maj:l, som överlämnats till utredningen,invallnings- och regleringsföretag begärt att företagens verksamhet skallmedföra skattskyldighet enligt MF, Utredningen.Samfällighet som bildas för att utföra viss uppgift som är av gemensamtintresse för flera fastigheter är enligt RR:s dom angående Kvismaredalensvatlenavledningsföretag inte skattskyldig för genomförandet av uppgiften.Detta förhåUande medför, framhåller utredningen, alt en kumulativ skatteeffektuppstår när delägare i samfälligheten är skattskyldig enligt MF, Syftet medbestämmdserna om samfälligheter är alt skapa möjlighet lill samverkan mellanfastigheter även tvångsvis. Det är bl, a, därför enligt utredningen mindrelämpligt att mervärdeskatten orsakar en kostnad som skulle ha undvikits om samfällighetensuppgift utförts av de enskilda delägarna själva. Utredningen påpekar också attden angivna effekten uppkommer endast när samfälligheten är en självständigjuridisk person. Om så inte är fallet kan den ingående mervärdeskatten enligtaUmänna regler dras av som ingående skatt hos delägama. Depåtalade nackdelarna bör enligt utredningens uppfattning undanröjas.Utredningen avvisar tanken på att göra samfälligheter skattskyldiga med ellerutan skatteplikt. I stället föreslås att frågan löses så, att skattskyldig somär delägare i samfällighet, vilken är juridisk person och ej skattskyldig försin verksamhet, ges möjlighet att dra av så stor del av samfällighetensingående mervärdeskatt som svarar mot hans kostnads- Metoden överensstämmer i princip med vad som gäller förfastighetsförvaltande koncernföretag. Rätten till avdrag för den sålundaöverförda skatten blir därmed beroende på den enskUde delägarens ställning imervärdeskattehänseende. Är han ej skattskyldig blir hans kostnad fÖrsamfälligheten oförändrad. För skattskyldig delägare minskar kostnaden medbeloppet av den avdragsgilla ingående mervärdeskatten. Remissinstanserna.Utredningens förslag att delägare i samfälligheter av olika slag skall äga rätttUl avdrag för viss del av samfällighetens ingående mervärdeskatt haraccepterats eller lämnats utan erinran av samtliga remissinstanser med endastnågra få särskilda påpekanden. Länsstyrelseni anför sålunda att det av utredningen föreslagna uttrycket"för vattenreglering, väghållning eller liknande ändamål" börnärmare utvecklas i anvisningarna till 17 § eller åtminstone genom uttalande avdepartementschefen för att undanröja tveksamhet beträffande tiUämpningen avbestämmelsema. Som exempel anger att företag kan gå samman ochbilda en förening eller ett aktiebolag som omhänderhar hälsovården förföretagens anställda enligt viss bestämd kostnadsfördelning företagen emeUan.Länsstyrelsen i föreslår att orden "för vattenreglering, väghållningeller liknande ändamål" i författningstexten ersätts med en bestämmelseom att motsvarande gäller delägare i samfällighet. När skattskyldig försatts i konkurs är konkursboet enligt 3 §andra stycket MF skattskyldigt. För konkursboets egen verksamhet gäller deallmänna reglerna i MF, RNhar i anvisning (RN II 1969: 29) uttalat bl, a,, att konkursboet träder ikonkursgäldenärens ställe som skattskyldig. Om konkursboet fortsätter denskatlskyldiges verksamhet ådrar sig boet skyldighet att erlägga denmervärdeskatt som skall utgå. Detsamma gäller enligt nämnden om boetrealiserar varulager, inventarier och dylikt, under förutsättning att intehela verksamheten eller del därav överlåtes. Nämndenhar också uttalat, att konkursboet bör anses fortsätta konkursgäldenärensverksamhet även när boet endast driver in utestående fordringar. Har gäldenärentUlämpat den s, k, kontantmetoden skall konkursboet i princip erläggamervärdeskatt för alla likvider som kommer boet till godo och som avserskattepliktiga transaktioner, oavsett om dessa skett före eUer efterkonkursutbrottet. Har gäldenären tUlämpat den s. k. faktureringsmetodeninträder skattskyldighet för konkursboet, när fordran uppkommer efterkonkursutbrottet på grund av fullgjord leverans.