prop · FW0376 · 1973-12-31 00:00:00 — En grundläggande princip vid förverkligandet av dessamål är att undervisningen vid samtliga kommunala eller statligautbildningsvägar är kostnadsfri för den enskilde. För det obligatoriska skolväsendelsdel har dessutom gällt alt eleverna förses medsamtliga läromedel kostnadsfritt. Frågan om fria läromedel för denobligatoriska skolan behandlades av statsmakterna (prop, 1946:59, SU 1946:78, rskr 1946: 191) då förslag framlades om att fri undervisningsmaterielskulle tillhandahållas eleverna i den egentliga folkskolan. Bestämmelserna ianledning av beslut finns numera i 2 kap, 27 § skolstadgan. De är istort sett av samma innebörd som de vilka ursprungligen utfärdades, I dessabestämmelser anges bl, a, vilken undervisningsmateriel eleverna skall ges somgåva. har genom skrivelse den 2 december 1971föreslagit Kungl, Maj:t alt låta bestämmelserna om vilken undervisningsmaterieleleverna skall få som gåva utgå ur skolstadgan och all det får bli en kommunalangelägenhet att fatta beslut i dessa frågor, Bestämmelsernaom läromedel för i 2 kap, 27 § skolstadgan har följande lydelse. Elevvid skall i skälig omfattning tillhandahållas materiel somerfordras för en tidsenlig undervisning. Elevvid får behålla egentliga läroböcker, arbetsböcker ochförbrukningsmateriel. Vid anfordran skall dock återlämnas dels vissa läroböckeroch läseböcker, särskilt om de skall användas kortare lid, delsförbrukningsmateriel som utan olägenhet kan användas på lärorummet av olikaklasser och grupper. Måltidi samband med undervisningen i hemkunskap skall vara kostnadsfri för elevernai . Innan1971 års skolstadga trädde i kraft fanns en i sak likalydande bestämmelse i 2kap, 33 § skolstadgan (1962: 439), Bestämmelsernai 2 kap, 27 § skolstadgan innebär således bl, a, alt kommunerna är skyldiga attförse eleverna i med fria läromedel och all ge eleverna en del avdessa läromedel som gåva. Del kan nämnas att även eleverna i gymnasieskolan enligt undersökningar redovisade av läromedelsutredningen i betänkandet Frialäromedel i fierlalet kommuner får fria läromedel. Deöverväganden och förslag som redovisas här avser, om inget annat sägs, endastgrundskolan. En kort översikt ges emellertid även över väckta förslag som avsergymnasieskolan m, m, 3.1.3 Formerför att tillhandahålla eleverna i fria läromedel Elevernakan förses med fria läromedel på flera ohka sätt. Ett är att kommunerna köperläromedel som eleverna får som gåva. Ett annat är att eleverna får läromedlensom lån, F, n. kan enligt skolstadgan dessa metoder användas i kombination. Närläromedlen ges eleverna som lån kan de lämnas ut till eleverna och återkrävas eflerdet alt de moment i läroplanen läromedlet i fråga svarar mot ha gåtts igenom.De kan också lämnas ut till eleverna för en lektion i sänder och samlas in igenefter lektionens slut. Den senare metoden torde i allmänhet tillämpas iskolorna beträffande de läromedel som tillhandahålls eleverna i form avklassuppsättningar. Andra teoretiskt tänkbara metoder är all gepenningbidrag för att göra det möjligt för eleverna att köpa läromedel elleratt ge ett barn per familj läromedel som gåva i viss utsträckning och att låtadessa läromedel »gå i arv» syskonen emellan. De två sistnämnda metoderna tordevara oförenliga med nu gällande bestämmelser i skolstadgan, Kommunförbundethar i en skrivelse fört fram förslag till förändringar avnuvarande bestämmelser i skolstadgan om läromedel som gåva för eleverna vidgrundskolan. anför i skrivelsen bl, a, alt utvecklingen påläromedelsområdet f, n, går snabbt och det är inte längre möjligt att på sammasätt som tidigare skilja mellan läroböcker och andra läromedel, I skrivelsenanförs vidare alt läromedelsutredningen i betänkandet Fria läromedel har belystdetta förhållande och framhållit, att läromedlen i princip bör betraktas som engemensam resurs i skolan. har också beskrivit hur denkollekliva läromedelsuppsättningen ökar i skolan, medan behovet av individuellaegna läromedel minskar. Detta hänger bl. a, samman med strävan alt koncentreraelevens skolarbete till schemalagd tid i skolan och minska hemarbetetsomfattning. Förbundethänvisar vidare till vad dess styrelse framhållit i sitt yttrande överläromedelsutredningens betänkande Fria läromedel, nämligen att det måste fåbli en lokal bedömning i kommunerna vad eleverna skall ha som gåva och vad somefter användandet kan återgå till det centrala läromedelsförrådet.Förbundsstyrelsen menade därför att skolstadgans 2 kap, 27 § andra stycket ärotidsenligt och borde utgå, I skrivelsen föreslår kommunförbundet att dennaändring i skolstadgan genomförs, SÖhar yttrat sig över kommunförbundets förslag. SÖframhåller att vissa läromedel enligt läroplanen för harkaraktären av grundmaterial med huvuduppgift att bidra till att skapa ordningoch sammanhang i elevernas studier, t. ex, under ett stadium, ett läsår elleren termin eller inom centrala områden eller teman under en sådan period.Grundmaterial av detta slag kan enligt SÖ hänföras till den läromedelskategorisom i 2 kap, 27 § skolstadgan benämns egentliga läroböcker och som enligtnuvarande bestämmelser får behållas av eleverna, SÖanser det inle nödvändigt att ett grundmaterial i läroplanens mening behöverinnehålla en sådan faktamängd som flertalet läroböcker Grundmaterialet skulle i vissa ämnen kunna göras betydligt mer översiktligt,gärna i form av ett förslag till studiegång mer än som en faktasamling. Vidjämförelse med den definition av grundmaterial som görs läroplan förgrundskolan måste man enligt SÖ konstatera, att många läromedel som finnsär alldeles för omfattande för att kunna rubriceras som grundmaterial i alltförstor omfattning, SÖanser att eleverna har behov av all få behålla ett grundmaterial i fierlaletämnen och finner därför ej skäl till ändring av skolstadgans lydelse. Däremotsynes det vara nödvändigt att i olika ämnen precisera behovet av läromedeluppdelat i grundmaterial och supplerande material. SÖframhåller vidare att grundmaterialet enbart inle på något av skolans stadierger tillräckligt goda förutsättningar för ett individualiserat arbete och församarbete i större eller mindre grupper. Enförutsättning för alt skolans mål för undervisningen i dessa avseenden skallkunna uppnås, är att det finns riklig tillgång till supplerande material somger eleverna möjligheter till komplettering och fördjupning av studierna inomden planerade verksamhetens ram. Detta material bör finnas i sådant antal attdet som lån kan tillhandahållas enskilda elever för egna studier och uppgifterinom och utom skolan. Materialet bör vidare finnas tillgängligt i så riktvarierande utformning att undervisningen kan utformas bl, a, efter de enskildaelevernas utvecklingsnivå och ge dem möjlighet till valfrihet. Man bör alltsåredan på ett tidigt stadium vänja eleverna vid alt samla och sammanställainformation från flera källor, SÖbeskriver fortsättningsvis grundmaterialets och det supplerande materialetsomfattning i vissa ämnen, Den13 fattade regeringsrätten beslut i anledning av besvär anförda avstadsfullmäktige i över ett beslut av i län attundanröja ett beslut av stadsfullmäktige i Väslervik rörande formen förtillhandahållande av läromedel. Stadsfullmäktiges beslut innebar attläroböcker skulle tillhandahållas av kommunen som lån med möjlighet för elevernaatt vid läsårets utgång förvärva sådana böcker i önskad omfaltning mol visskontant ersättning. i län ansåg stadsfullmäktiges beslutstå i strid mot bestämmelserna i 2 kap, 33 § (nu 27 §) skolstadgan. Över dettabeslut av anförde stadsfullmäktige i besvär, vilka regeringsrättenlämnade utan bifall, Iett utlåtande (UbU 1972: 26) över två motioner (1972: 698 och 1972: 1086) lill riksdag uttalade utbildningsutskottet bl, a. Utskottet finner att den andel läromedel som elevernaerhåller som gåva fortsättningsvis bor vara oförändrad jämfört med tidigarepraxis. Med hänsyn till de olägenheter som visat sig följa av påtalad oklarheti skolstadgan är det emellertid enligt utskottets mening angeläget att detifrågavarande andra stycket av paragrafen utformas så att det inom ramen förvad som sägs i första stycket ger kommunerna större frihet att avgöra vilkaläromedel som skall lämnas som gåva resp, lån till eleverna i . sålunda anfört bör som sin mening ge Kungl, Maj:t tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställde utskottet attriksdagen i anledning av de nämnda motionerna gav Kungl, Maj:t till känna vadutskottet anfört om 2 kap, 27 § skolstadgan (1971:235), biföllutskottets hemställan (rskr 1972: 186), 3.2 förslag och stäUningstaganden avseende frialäromedel 3.2.1 Förslag och ställningstagande avseende detobligatoriska skolväsendet materielsakkunniga förordade i ett betänkande år1923 alt fri skolmateriel skulle tillhandahållas folkskolans barn. Deltaförslag föranledde ingen åtgärd från Kungl, Maj:ts sida, I direktiven för den utredning som kom att bli skolmateriet-utredninganförde chefen för dåvarande bl. Obligatorisk undervisning måste anses förutsätta att skolmaterielenkostnadsfritt ställes till barnens förfogande. Fri skolmateriel bör icke utgöranågon särskild förmån, som under vissa förhållanden beviljas barnen eller ägakaraktären av ett slags individuellt ekonomiskt understöd. Det ligger en fara iatt de barn, som sålunda enligt behovsprincipen helt eller delvis erhållit friskolmateriel, lätleligen kunna komma att framstå som en grupp för sig iekonomiskt och socialt avseende. Därtill kommer, att själva den sovring, som måstläggas till grund för behovsprincipens tillämpning, givetvis är ytterst ömtåligoch vansklig. Härtill sälla sig även vissa olägenheter av pedagogisk art, somuppenbarligen vidlåla det nu rådande systemet. Tydligt är sålunda alt en i ochför sig befogad hänsyn till målsmännens ekonomi ofta vållar, alt skolmyndigheternatveka att förnya undervisningsmalerielen även när en sådan förnyelse ärsynnerligen påkallad av pedagogiska skäl, I sitt belänkande (SOU 1939: 17) förordade skolmaterielsakkunnigasåväl av sociala som pedagogiska skäl, att folkskolans och forl-sättningsskolanselever skulle utan behovsprövning på det allmännas bekostnad erhålla helt frialäroböcker och annan undervisningsmateriel, varvid såsom gåva skulle lämnas dels egentliga läroböckeroch s, k, arbetsböcker och dels erforderlig förbrukningsmateriel, dock attskoldistrikten skulle kunna tillhandahålla som lån sådana artiklar, som ulanolägenhet kunde användas på lärorummen av flera klassavdelningar. Såsom lånskulle vidare utlämnas läseböcker samt bredvidläsningsböcker och biblar. Desakkunniga motiverade sina förslag med dels sociala, dels pedagogiska skäl.Vad gäller de sociala skälen anförde de sakkunniga alt fria läromedel av dessaskäl var en rättvisefråga och vidareutvecklade de i direktiven upptagna socialtnegativa effekterna av en behovsprövning. De pedagogiska skälen för frialäromedel angav de sakkunniga under fem punkter, 1, Malerielenställes vid läsårels början lill elevernas förfogande ochkompletteras och ersattes sedermera i mån av behov. Den fria materielen ärtidsbesparande. Arbetet kommer genast i gång, i det alt eleverna inte behövervänta på materielen, Alla böcker finns tillgängliga från första läsdagen, 2, Undervisningengrundas på lika läroböcker (samma upplaga) och ensartad förbrukningsmateriel, 3, Garanti finnsför alt undervisningsmaterielens kvalitet blir god och tillfredsställande, 4, På grundval avfri undervisningsmateriel kan undervisningen bedrivas mer effektivt och medstörre frihet. Möjlighet att på en gång och fullständigt förnya undervisningsmalerielenskapas, Alla elever inom en klassavdelning äga samma förutsättningar i fråga omläromedel att följa och tillgodogöra sig undervisningens gång. Påståendet haremellertid, framhöll de sakkunniga, sin giltighet endast under förutsättningen,att den förut antydda standardiseringen av undervisningsmalerielen inle kommeri strid med undervisningens legitima krav, 5, Lärarnaskontroll över undervisningsmalerielen kan bli mer systematisk och effektiv. De sakkunniga avvisade idén om familjeböcker och föreslogatt principen med fri undervisningsmateriel åt varje elev borde tillämpasjämväl på barn av samma familj. Dock borde i de planer och förebilder förreglemente och arbetsstadga för skolundervisningen, som utarbetas, föreskriftlämnas om, att undervisningsmateriel, som förut utlämnats, borde i den mån såkunde ske utnyttjas av yngre syskon inom familjen. Detta borde emellertid delsske frivilligt, dels endast avse materiel, som var fullt användbar vidundervisningen och befann sig i tillfredsställande skick. (1946:59) angående statsbidragtid kostnaderna för tillhandahållande av fri undervisningsmateriel åt folkskolebarnm. Maj:ts förslag med anledning av skolmaterielsakkun-nigasförslag kom all dröja . Ett flertal myndigheter, som i princip tillstyrkte förslaget,ansåg det självklart, alt detta i det då uppkomna slatsfinansiella läget inlekunde las upp till förverkligande. Så skedde inle heller , I prop, (1946: 59)angående statsbidrag till kostnaderna för tillhandahållande av friundervisningsmateriel åt folkskolebarn m, m, anslöt sig chefen för dåvarandeecklesiastikdepartementet till de sakkunnigas förslag om alt folkskolorna avsåväl socialpolitiska och pedagogiska som rent praktiska skäl bordekostnadsfritt för eleverna tillhandahålla den för undervisningen nödvändigamaterielen. Vidare anfördes bl, a. Beträffandefrågan om den fria undervisningsmalerielen bör lämnas såsom lån eller gåva,anföra de sakkunniga, att det numera icke råder någon meningsskiljaktighet omatt arbetsböcker och förbrukningsmateriel böra utlämnas helt som gåva, om manöver huvud taget tillämpar principen om fri materiel. Delta synes självklart.Beträffande läroböcker, vilka lämpligen kan indelas i Ivenne grupper, egentligaläroböcker och läseböcker ansluter jag mig även till de sakkunnigas mening, attegentliga läroböcker böra lämnas som gåva samt att läseböcker för folkskolan ävensombredvidläsningsböcker och biblar lämnas som lån. Dock instämmer jag medskolöverstyrelsen däri, att för tredje läsåret läsebok bör betraktas såsomlärobok och följaktligen lämnas som gåva till eleverna. Självklart är, allpsalmboken bör räknas till lärobokskalegorin. Vadgäller förbrukningsmateriel framhölls, att det syntes böra vara skoldistrikten obelagetalt göra den inskränkningen all sådana förbrukningsartiklar, vilka utanolägenhet kunde användas på lärorummet av olika klassavdelningar, exempelvisfärglådor, färgpenslar, färgkritor, linjaler o, d,, tillhandahölls eleverna somlån, I fråga om böcker tillbarn i samma familj anslöt sig departementschefen till principen, att barnen iflerbarnsfamiljer icke i fråga om undervisningsmateriel skulle vara sämreställda än barn i ettbarnsfamil-jerna. Varje barn i samma familj borde sålundaerhålla egna böcker på samma sätt som andra barn. De undantag från dennaprincips tillämpning, som de sakkunniga föreslagit torde från ekonomisk synpunktfå så liten betydelse, alt det av detta skäl ej var motiverat att istatsbidrags-bestämmelserna införa föreskrift därom, I överensstämmelse med de sakunnigasförslag föreslogs vidare att tillhandahållandet av fri undervisningsmateriel i enlighet med de förordade grunderna borde göras obligatoriskt förskoldistrikten. Statsbidrag föreslogs bli fixerat och barn, Ellbidragsbelopp på , per barn och år ansågs bäst motsvara dåvarande behovoch uttalade önskemål. Bidraget borde utgå för alla folkskoleelever, somfullgjorde obligatorisk skolgång, således även för elever i obligatoriskåttonde klass, i den mån sådan förekom. Riksdagenanslöt sig till förslagen (rskr 1946: 191) i propositionen om attskoldistrikten skulle vara skyldiga att utan behovsprövning tillhanda- hålla fria läroböcker och fri förbrukningsmateriel tillsamtliga elever och att kostnaderna härför till väsentlig del skulle bestridasav statsverket. instämde också i att arbetsböcker, förbrukningsmaterielsamt läroböcker skulle lämnas som gåva, samt att läseböcker och bredvidläsningsböckerskulle lämnas som lån, 3.2.2.1 Allmänna slatsbidragsutredningens belänkande (SOU1956:8) Förenklad statsbidragsgivning Allmänna slatsbidragsutredningen föreslog i sittbetänkande (SOU 1956: 8) Förenklad statsbidragsgivning att det särskildabidraget för tillhandahållande av fria läroböcker m, m, avlöstes i samband medatt ett antal speciella bidrag ersattes med två driftbidrag, ett lärarbidragoch ett högre skolbidrag, (1957:112) angående grunderför förenklad statsbidragsgivning, avseende driftbidragen till primärkommu nerna Chefen för föreslog irubricerade prop, att den av allmänna statsbidragsutredningen föreslagnaavlösningen av statsbidrag lill primärkommunerna genomfördes.Departementschefen anslöt sig lill utredningens synpunkter i fråga om att detbeträffande några statsbidrag, bl, a, till skolhälsovård och fria läromedel m, m,var motiverat all till gällande författningar på områdena foga bestämmelser omskyldighet för vederbörande kommun att vidta erforderliga anordningar. Detta spörsmålborde tas upp i samband med den pågående mycket omfattandeförfattningsrevision som redan pågick inom närmastmed anledning av de vid riksdag fattade besluten om enskolstyrelsereform, 3.2.3 Förslag och ställningstaganden avseende detfrivilliga skolväsendet I motioner till riksdag i anledning av prop,1964: 171 angående reformeringen av de gymnasiala skolorna m, m, togs bl, a,frågan om fria läroböcker upp, I ett fall (1964:1: 854 och II: 1071)hemställdes att införande av fria läroböcker i fackskola och gymnasiumskyndsamt skulle utredas och förslag i frågan avlämnas, I ett annat fall (1964:11: 1060) yrkades att skulle besluta, att alla elever i de gymnasialaskolformerna utan kostnad skulle erhålla läroböcker och övrigundervisningsmateriel. Särskilda utskottet anförde i sitt utlåtande (SäU 1964: 1höstsessionen) över bl, a, dessa motioner att enligt utskottets meningtillräckligt underlag saknades för att ta ställning till yrkandet imot, 1964: II:1060, varför utskottetavstyrkte bifall till motionen. Beträffande den i mot, 1964:1: 854 och II: 1071gjorda hemställan om skyndsam utredning m, m, var utskottet inte berett attgöra annat uttalande än att frågan efter utredning borde prövas i lämpligtsammanhang. lämnade vad utskottet anfört utan erinran. Vid riksdag yrkades i två motioner (1965:1: 25och II: 31) om skyndsam utredning av frågan om införande av fria läroböcker ochfri studiemateriel i gymnasier m, fl. skolor, hänvisade i sittutlåtande (SU 1965: 122) till särskilda utskottets utlåtande 1964 (SäU1964: I höstsessionen) och framhöll dessutom bl, a, att chefen förecklesiastikdepartementet i ett svar på en enkel fråga vid riksdagförklarat sig komma att ta upp frågan om utredning rörandeett mera generellt genomförande av systemet med fria läroböcker, Genom det nuvarande studiemedelssystemet som infördesgenom riksdagsbeslut (prop, 1964: 138, SäU 1964: 1, rskr 1964:290)fick studerande vid eftergymnasiala utbildningsvägar rätt till studiemedelberäknade med hänsyn tagen även till kostnader för kurslitteratur, 3.2.3.3 förslag i betänkandet (SOU1970: 10) Fria läromedel Det principiella huvudargumentet för läromedelsulredningeni frågan om fria läromedel i de frivilliga skolformerna var alt läromedlen ären integrerad del av utbildningsresurserna. Detta innebar enligt utredningenatt de studerande borde ha tillgång till nödvändiga läromedel på samma sätt somtill övriga för utbildningen erforderliga resurser. Utredningen framhöll somsin principiella uppfattning att läromedel i likhet med övriga resurser bordetillhandahållas de studerande kostnadsfritt vad gäller , dengymnasiala och den eftergymnasiala utbildningen och såväl ungdomsstuderande somvuxenstuderande. Utredningen föreslog att fria läromedel skulle införas isamtliga gymnasiala skolformer för såväl ungdomsutbildning som vuxenutbildning.Utredningen innefattade häri även enskilda skolor liksom folkhögskolor. förordade all huvudmannen kostnadsfrittskulle tillhandahålla läromedlen och alt det borde ankomma på huvudmannen altavgöra vilken form för fria läromedel som i varje särskilt fall är den mestrationella. Utredningen tog upp frågan om fördelning av läromedelskostnadernaoch erinrade därvid, vad gäller kommunala utbildningar, bl, a, om den översynav statsbidragssystemet som pågick samt förhållandet mellan ett system med frialäromedel och skatteutjämningsbidraget. Några förslag om fördelningen av definansiella in- satserna för fria läromedel mellan stal och kommun fördesinte fram. Vid enskilda utbildningar borde enligt utredningen möjligheterna alttillhandahålla och finansiera läromedel tillgodoses inom ramen för statsbidraget.Vid statliga utbildningar där studiehjälp utgick borde likaså fria läromedelinföras, 3.2.3.4 Förslag avseende fria läromedel i Kungl. (1971: 37) angående vuxenutbildning Föredraganden anförde i prop, (1971:37) angåendevuxenutbildning bl, a, all ell betydelsefullt led i strävandena att lindra denenskildes ekonomiska belastning under utbildning har varit tillhandahållandetav fria läromedel. var detta genomfört i den obligatoriska skolan,I de frivilliga skolformerna började kommunerna införa fria läroböcker under1950-talet, Föredragandenanförde vidare att även om bl, a. anslutit sig tillutredningens förslag om lagstiftning, hade utvecklingen och dagens lägeövertygat honom om att lagstiftning inte behövdes för att man skulle nåutredningens syften. Föredraganden anförde vidare att kommunerna då också kundefå full frihet all, beträffande de utbildningar för vilka de var huvudmäneller eljest hade ett betydande ansvar, välja den lämpligaste formen för atttillhandahålla fria läromedel, I propositionen föreslogs slutligen vad gällerfria läromedel att sådana skulle införas fr, o, m, /73 för vissastatliga utbildningar som tillhörde studiehjälpssystemets område och för vilkaorganisatoriska förändringar ej var aktuella. 4 Länscentralerna för pedagogiska hjälpmedel Utredningen rörande länsskolnämndsorganisationen (länsskolnämndsutredningen)har lill uppgift att utreda länsskolnämndernas framtida ställning och uppgifter.Utredningen skall enligt sina direktiv bl, a, undersöka motiv för och övervägabehovet av en regional organisation för pedagogiska hjälpmedel, Kungl, Maj:tanmodade i beslut länsskolnämndsutredningen att senast den10 redovisa sina ställningstaganden i denna fråga. Utredningen harmed skrivelse redovisat sina förslag i frågan, Enligt instruktion för länsskolnämnderna (1965:741,omtryckt 1971: 347, ändrad 1972: 59) åligger det länsskolnämnd bl, a, att vaka överanskaffningen av pedagogiska hjälpmedel, I beslut av Kungl, Maj:t den 24 april1970 med bestämmelser om länscentralerna för pedagogiska hjälpmedel föreskrivsbl, a, att vid varje länsskolnämnd skall vara inrättad en länscentral förpedagogiska hjälpmedel. Arbetet vid läns-central leds av en föreståndare, somförordnas av länsskolnämnden för av högst . Länsskolnämndsutredningenbeskriver tillkomsten av länscentralerna för pedagogiska hjälpmedel (LPH) ochden fortsalla utvecklingen för centralerna. Utredningen redovisar även LPH:snuvarande organisation och verksamhet, SÖ:s föreskrifter för verksamheten vid LPHåterfinns i SÖ:s arbetsordning för länsskolnämnderna, utfärdad den 8 juni1965, vari LPH-föreståndarnas arbetsuppgifter närmare regleras. Enligt dessaföreskrifter skall LPH-föreståndaren planera och leda verksamheten vidlänscentralerna, främja utvecklingen av undervisningshjälpmedel och derasmetodiska användning samt handlägga övriga hjälpmedelsfrågor. Utredningenrefererar de särskilda arbetsanvisningar, som fogats till arbetsordningen. Utredningen refererarresultaten av en enkätundersökning rörande LFH-föreståndarnas arbetsuppgiftersom SÖ genomförde , Enkäten omfattade 15 av de 23 länscentralerna.Utredningen har gjort en omstrukturering av de av SÖ redovisade enkätsvaren ochhärvid kommit fram till att LPH-föreståndarnas arbetstid fördelar sig på följandesätt mellan olika typer av arbetsuppgifter. Insamlingoch bearbetning av information om läromedel a) spridandeav information om läromedel