prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Vid avgörande av byggnadslovsärende som avserarbetslokaler skall ske ett ställningstagande till frågan om byggnadsförelagetuppfyller arbetarskyddels krav, I enlighet med vad utredningen föreslagit bördetla markeras genom ett tillägg i byggnadsstadgan som utsäger att byggnadsnämndenskall se lill att det tillämnade företaget inte strider mot arbetarskyddslageneller med stöd därav meddelade föreskrifier. Eneffektiv arbelsmiljöbevakning på planeringsstadiet förutsätter enligt minmening att arbetarskyddsmyndigheterna regelmässigt medverkar genom sakkunnigbedömning i samband med all nya arbetslokaler kommer lill eller befintligaarbetslokaler byggs om. Jag vill betona värdet av att yrkesinspektionen gestillfälle till genomgäng av byggnadsförslag genom frivillig förhandsgranskningföre byggnadslovsstadiel, 1 den mån frivillig förhandsgranskning inte skettkrävs emellertid i regel en bedömning av arbetarskyddsmyndighet ibyggnadslovsärendet. Med hänsyn härtill anser jag att man bör kunna fordra attutlåtande från yrkesinspektionen rörande byggnadsförelagets lämplighet frånarbetarskyddssynpunkl skall företes i byggnadslovsärendet. En sådan bestämmelseanknyter till det förfarande som redan utbildats i praktiken på många häll. Delär vanUgl att byggnadsförslag som granskas av yrkesinspektionen ianslutning lill byggnadslovsärenden ges in direkt till yrkesinspektionen frånkonsulter eller arbetsgivare, samråd med chefen för ihithörande frågor förordar jag således att en föreskrift införs ibyggnadsstadgan som innebär all utlåtande av yrkesinspektionen alllid skall företes i byggnadslovsärende som gäller arbetslokal eller personalrum. Med hänsyn tillarbetarskyddslagens tUlämpningsområde avses härvid lokaler för verksamhet variarbetstagare skall användas till arbete för arbetsgivares räkning. Detta börframgå av bestämmelsen. Vissa föreskrifier om utlåtande av yrkesinspektionentill ledning för byggnadsnämnds prövning i byggnadslovsärenden bör efler beslulav Kungl, Maj,t tas in i arbetarskyddskungörelsen. Därvid bör föreskrivas attutlåtandet skall innehålla uppgift om huruvida skyddsombud, skyddskommittéeller organisation som företräder arbetstagarna fått tillfälle alt yttra sigöver byggnadsförelaget, I gällande regler för förhandsprövning finns inte någraföreskrifter som ger grund för arbetstagarnas deltagande i planeringsarbetet.Att detta är en stor brist har framhållits vid arbetsplatsremissen, 1 detföregående har jag betonat viklen av vidgat arbetstagarinflytande vidarbetsmiljöns utformning och förordat lagbestämmelser om att skyddsombud ochskyddskommitté skall delta vid planering av nya eller ändrade arbetslokaler,anordningar och arbetsmetoder. Vid utformningen av reglerna om förprövning avarbetslokaler m. m. genom myndighets försorg är del enhgt min mening viktigtatt även skapa garantier för alt intentionerna bakom de nämnda lagbestämmelsernakan förverkhgas. Arbetstagarparten måste även i delta hänseende ges ett genomlagstiftningen garanterat inflytande pä hur grundläggande arbetsmiljöfaktorersom hänger samman med arbetslokalerna skall vara beskaffade. Utredningen har ansett att granskningen av byggnadsförslagsom gäller arbetslokaler måsle innefatta en kontroll av att arbetstagarpartenberetts tillfälle att delta i planeringen och av att arbetslagarnas synpunkterbeaktats i erforderiig utsträckning. Som jag nämnt skall utlåtande från yrkesinspektionen,som skall Ugga till grund för slutbedömningen i byggnadslovsärende, geupplysning om huruvida skyddsombud, skyddskommitté eller organisation somföreträder arbetstagarna fått tillfälle att yttra sig över byggnadsföretaget. Föratt byggnadslov i dessa ärenden om arbetslokaler skall kunna beviljas börfordras all utlåtandet från yrkesinspektionen anger att arbetstagarsidan fåtttillfälle att yttra sig. Byggnadsstadgan bör uppta en bestämmelse härom. Dennabestämmelse kompletteras av den nya föreskrift i arbelarskyddskungörelsen somjag förut nämnt. Vid tiden för byggnadslovsprövningen saknas iblandkännedom om vilket slag av verksamhet som skall bedrivas i lokalerna. Del ärinte lämpligt att man av denna orsak uppskjuter prövningen. Del är emellertidangeläget att de byggnadsförelag, som av denna anledning inle bhr föremål förfullständig prövning i skyddshänseende i byggnadslovsärendet, uppmärksammas avyrkesinspektionen när arbetslokalerna skall tas i bruk. Jag vill understrykavad LO i detta hänseende har anfört vid remissbehandlingen. För dessa fallförordar jag i det följande en särskild regel i arbetarskyddslagen omanmälningsskyldighet till yrkesinspektionen. Har enhgt utlåtande fränarbetarskyddsmyndigheten erforderlig prövning i skyddshänseende inte kunnat skei samband med byggnadslovsärendet, bör i beslutet om byggnadslov erinras omskyldigheten att till yrkesinspektionen göra anmälan innan arbetslokalentas i bruk, tillägg bör införas i byggnadsstadgan om att sådan erinranskall göras när byggnadslov meddelas i situationer som här avses. Enutvidgad arbetsmiljöprövning i byggnadslovsärenden förutsätter att det finnsgranskningsunderlag som ger tUlräckliga upplysningar om den verksamhet som skallbedrivas i lokalerna och om de fasta anordningar som skall finnas där. Detankommer på sökanden all foga de handlingar som behövs till sin begäran ombyggnadslov, 1 enlighet med vad bygglagutredningen anfört vidremissbehandlingen förordar jag all byggnadsstadgan skall uppta en bestämmelseom att erforderlig beskrivning av den avsedda verksamheten skall fogas tiUansökan om byggnadslov, dä det är känt för vilket slag av verksamhet lokalernaskall användas. Skulle sökanden inte kunna ge besked om för vilket ändamål ochhur arbetslokalerna skall användas, bör ett byggnadslov inte anses innefattanågol godkännande av alt lokalerna är lämpade alt las i bruk. Som utredningenframhållit aktualiseras i stället i sådana fall kravet pä särskild anmälan ochförprövning enligt den ordning som avses gälla när byggnadslovsplikt inteföreligger. Som jag redan nämnt bör uttryckliga bestämmelser härom las in iarbelarskyddslagen och byggnadsstadgan. Utredningenhar ansett att yrkesinspektionen bör delta i slutbesiktningar enligtbyggnadsstadgan när det gäller byggnader vari arbetslokaler ingår. påpekat i sitt remissyttrande är det med hänsyn till denarbetsmiljöprövning som skall ingå i byggnadslovsärendet naturhgt attyrkesinspektionen lämnar byggnadsnämnderna biträde vid de besiktningar somenligt 64 § byggnadsstadgan ankommer på nämnden, I likhet medbygglagutredningen anser jag all rutinerna med avseende på yrkesinspektionensmedverkan bör vara flexibla. Särskilt viktigt är givelvis alt byggnadsnämndenunder byggnadsföretagets gång rådgör med yrkesinspektionen beträffandeeventuella avvikelser från byggnadslovet. Jag anser att yrkesinspektionens rollvid besiklningsförfarandet bör markeras genom alt byggnadsstadgan på sättutredningen föreslagit kompletteras med föreskrifter om att yrkesinspektionenskall kallas lill slutbesiktning samt om befogenhet för yrkesinspektionen attpåkalla slutbesiktning. Utredningenhar också föreslagit att del bör åligga arbetsgivare som ansökt om byggnadslovför arbetslokal eller personalrum att underrätta skyddsombud, skyddskommittéeller organisation som företräder arbetstagarna när byggnadslovet beviljats.Jag delar uppfattningen att arbetslagarna inle skall behöva sväva i okunnighetom all byggnadslov har beviljats eller om byggnadslovels innehåll. En regel omunderrättelseskyldighet i enlighet med utredningens förslag är därförmotiverad. Regeln bör efler beslul av Kungl, Maj:t tas in iarbelarskyddskungörelsen. Särskilt anmälnings- och granskningsförfarande I de fall då byggnadslovsplikt inte föreligger måsle delfinnas motsvarande möjligheter lill förhandsprövning från arbetarskyddsmyn- digheternas sida som enligt det föregående skall gälla ianslutning till handläggningen av byggnadslovsärenden. Utredningen harföreslagit att en särskild anmälningsskyldighet för arbetsgivare införs fördessa situationer. Enligt utredningen skall anmälan ske till yrkesinspektioneninnan arbetslokal tas i bruk eller böriar användas för annan verksamhet än dentill vilken lokalen förut varit använd. Anmälningsskyldigheten bör ocksåomfatta det fall att arbetstagare skall böria arbeta i lokal där verksamhetendittills bedrivits av ensamföretagare. Anmälan skall syfta lill all geyrkesinspektionen möjhghet att besiktiga lokalen innan arbetet sätts i gångdär. Anmälan skaU normalt följas av besiktning och prövning av om lokalen medpermanenta anordningar kan godtas för avsedd verksamhet. Ett anmälnings- och granskningsförfarande enligtutredningens modell bör enligt min mening kunna leda till alt en effektivförprövning av arbetslokaler och tillhörande anordningar kommer till ståndockså när byggnadslov inle behövs. En förutsättning är emellertid alt garantierfinns för att anmälningsskyldigheten kommer alt iakttas i tillfredsställandeomfattning. Som utredningen har påpekat bör det numera finnas ökade möjligheteratt genom meddelanden från centrala förelagsregistret hos statistiskacentralbyrån kontrollera all föreskriven anmälan sker, Enhgt vad som framgår avstatistiska centralbyråns remissyttrande övervägs inom centralbyrån åtgärderbeträffande företagsregistret för att möta de behov som kommer att föreliggaför yrkesinspektionen att komplettera sina arbelsslälleregisler. Det ärnaturligtvis angeläget all anmälningsförfarandet läggs till grund för en aktivgranskningsverksamhel från yrkesinspektionen. Jag har ingen erinran mot vadutredningen uttalat rörande granskningsverksamhetens omfattning. Jag vill dockunderstryka betydelsen av alt yrkesinspektionen har särskild uppmärksamhetriktad pä frågan om alt inhämta arbetstagarsidans synpunkter i ärenden av dettaslag. Reglerna om anmälningsskyldigheten bör som utredningen funnit tas in iarbetarskyddslagen. Jag har tidigare framhåUit alt det vid tiden för byggnadslovsprövningenibland inte är känt för vilket slag av verksamhet ifrågavarande arbetslokalerskall användas. Om sökanden vid byggnadslovsgranskningen inte kan ge beskedvartill och hur arbetslokalerna skall användas kan enligt utredningenbyggnadslovet inte anses innefatta prövning av om lokalerna är lämpliga all lasi bruk för viss verksamhet. Detta uttalande av utredningen har underslrukits avLO, Som förut nämnls anser jag att del behövs en uttrycklig bestämmelse om allanmälningsskyldighet föreligger i fall då byggnadslov fordrats men fullständigprövning i skyddshänseende inte kunnat ske i byggnadslovsärendet. Jag förordaratt en sådan bestämmelse om anmälningsskyldighet till yrkesinspektionen införsi arbelarskyddslagen. Jag vill tillägga all någon tvekan om näranmälningsskyldighet föreligger i dessa situationer inle kan uppslå, efiersomerinran om anmälningsskyldigheten enligt vad jag tidigare anfört skall göras ibeslutet om byggnadslov. Särregler för vissa fall Byggnadslovskravet omfattar inte byggnader som tillhörstaten eller landsting. För sädana byggnader gäller i stället enligt 66 §byggnadsstadgan att anmälan skall göras hos byggnadsnämnd innan byggnadenpåbörjas. Utredningen anser att de regler om förhandsgranskning som avses gäUai byggnadslovsfallen i princip bör tillämpas ocksä på statligt ochlandslingskommunalt byggande. Enligt utredningen bör man t, v. - i avvaktan påen eventuell utvidgning av byggnadslovsplikten kunna förutsätta all staienoch landstingskommunerna anpassar sig till den ordning för arbelsmiljöprövningsom skall gälla vid byggande av arbetslokaler inom andra sektorer. För att geyrkesinspektionen ökade kontrollmöjUgheler föreslår utredningen dock vissakompletterande föreskrifter i byggnadsstadgan. Skyldighet föreslås sålunda förbyggnadsnämnd att underrätta yrkesinspektionen när anmälan inkommit om allbyggnad, avsedd för arbetslokaler eller personalrum, skall påbörjas för statenseller landstingskommuns räkning. Dessutom avses rätt föreligga för yrkesinspektionenall påkalla slutbesiktning också vid sådant byggande. Jag delarutredningens bedömning att ett genomförande av en bättre arbelsmiljöprövning ibyggnadslovsärenden kan väntas bli vägledande ocksä för förhandsgranskningen isamband med statligt och landstings-kommunalt byggande av arbetslokaler. framhållit är del särskilt angelägel att möjligheterna förarbetstagarna att framföra synpunkter och få dessa beaktade tas till vara ävenvid granskningen av ell statligt eller landstingskommunall byggande. På sammasäll som vid byggnadslovsprövning bör härvid lämpligen föreligga ett utlåtandefrän yrkesinspektionen varav bl, a, bör framgå att arbetstagarsidan fåtttillfälle att yttra sig över byggnadsföretaget. Särskilda föreskrifter börinföras i byggnadsstadgan enligt utredningens förslag för alt ökakontrollmöjligheterna för yrkesinspektionen. Beträffande vissa industriområden kan dispens frånbyggnadslovsplikten medges av efter tillstyrkan avbyggnadsnämnden. Inte heller i dispensfallen får yrkesinspektionen stå utanmöjligheter till bevakning av förhållandena. I överensstämmelse medutredningens förslag bör därför uppställas del villkoret för befrielse fränskyldigheten att söka byggnadslov, att tillstyrkan föreligger jämväl frånyrkesinspektionen. Delta sker genom en kompletterande föreskrift ibyggnadsstadgan. Med tankepä utvecklingen mot alltmer komplicerade yrkeshygieniska problem harutredningen ansett det lämpligt all speciella kontrollmöjligheter införs för arbetarskyddsorganeni vissa fall. Utredningens förslag innebär att arbetarskyddsslyrelsen skall gesbefogenhet att för visst slag av riskfylld verksamhet föreskriva attarbetslokal inte fär tas i bruk utan att den besiktigats av yrkesinspektionen. Jag anseratt del i del föregående förordade systemet med förhandsprövning frånarbelsmiljösynpunkl dels i anslutning till handläggningen avbyggnadslovsärenden och dels på grundval av särskilt anmälningsförfarande börleda till en tillräckligt omfattande granskning av byggnadsförslag som gäller arbetslokaler. För särskildaförhållanden kan det likväl behövas regler som ger underlag för en strängarekontroll frän arbetarskyddsmyndighelernas sida innan arbetslokal tas i bruk, Ilikhet med remissinstanserna delar jag utredningens uppfattning att en särskildkontrollmöjlighet bör finnas för riskfyllda verksamhetsområden. Jag anser ocksåalt det bör ligga i arbetarskyddsstyrelsens hand att närmare avgöra för vilkaslag av verksamheter del är motiverat med sådan intensifierad bevakning. Delbemyndigande som behövs för arbetarskyddsslyrelsen bör ges genom bestämmelseri arbetarskyddslagen och arbetarskyddskungörelsen. Arbetsförhållandena på arbetsställen som är gemensamma förflera arbetsgivares anställda innebär ökade risker för dem som ärsysselsatta där. På olika slags gemensamma arbetsställen inom skilda branscherhar man konstaterat att oklarhet rätt i fräga om ansvaret för skyddsåtgärderoch att brister förelegat när del gällt att samordna arbetarskyddsinsatserna.Arbetarskyddslagstiftningen lar i första hand sikte på att ge regler förarbetsgivarens arbetarskyddsansvar gentemot de arbetstagare som är sysselsattahos honom. Del finns inga regler som direkt syftar till att lösa de speciellaskyddsfrågor som uppslår pä gemensamma arbetsställen. Utredningensgenomgång har bekräftat att behov finns av nya lagregler som ger vägledning förett effektivt skyddsarbete på de gemensamma arbetsställena samt underiag föringripande och åtgärder från myndigheternas sida i fall då missförhållandenråder. Gemensamma arbetsställen kan vara av högst skiftande slag. Genomgåendegäller emellertid att del är den väsentligen samtidiga förekomsten av fleraolika verksamheter som ger upphov lill ökade risker för de sysselsatta.Säkerheten för den som arbetar på gemensamt arbetsställe är således beroendeinle bara av vad hans arbetsgivare och dennes övriga anställda gör ulan ocksåav vilka åtgärder som vidtas av andra arbetsgivare och deras anställda, Isammanhanget är också att beakta att pä gemensamt arbetsställe inle sällanbedrivs verksamhet utan anställda, avs, k, ensamföretagare. Del är därförtydligt att de nya bestämmelser som behövs inte kan bygga enbari på del sedvanligaarbetsgivaransvarets princip. Av alla arbetsgivare på gemensamma arbetsställen bör man,som utredningen funnit, kunna fordra att de inle genom sin verksamhet ochanordningarna pä arbetsstället utsätter någon arbetstagare på arbetsstället förrisk för ohälsa eller olycksfall. Skyldighet bör föreligga för arbetsgivarnaatt medverka i gemensam skyddsorganisation när sädan behövs och att samordnaden egna verksamheten med övrig verksamhet pä arbetsstället. Behovet härav harunderstrukits vid remissbehandlingen. Jag delar utredningens uppfattning attdet bör införas en grundläggande bestämmelse i arbetarskyddslagen som geruttryck för denna ståndpunkt. bör också ges om att ensamföretagare på gemensamt arbetsställe skall ha samma förpliktelser med avseende påsamråd och samverkan i skyddshänseende. Det ärsjälvfallet av största vikt att erforderliga initiativ tas till samordning avskyddsåtgärderna på gemensamt arbetsställe och alt effektiv planering, ledningoch övervakning av skyddsinsalserna i gemensamt intresse kommer till stånd. Ettpåtagligt behov finns därför av att reglera huvudansvaret för samordningen avskyddsåtgärder på gemensamt arbetsställe. Gemensamma arbetsställen för byggnadsverksamhet Del lorde inte vara möjligt att för alla typer avgemensamma arbetsställen ange en fast placering av samordningsansvaret.Utredningen har funnit att en allmän regel för samordningsansvaret bör haspeciellt värde inom byggnadsbranschen och att del inom detta område finnsförutsättningar alt uppnå en enhetlig reglering. Utredningen har föreslagit attsamordningsansvaret pä gemensamma arbetsställen för byggnadsverksamhet läggspå byggherren. Möjlighet skall dock finnas för denne alt överlåta ansvaret lillviss arbetsgivare på arbetsstället och utredningen har förutsatt att detta iregel kommer att leda till all ansvaret flyttas över på den som framstår somhuvudarbetsgivare. Utredningens förslag har fått ett starkt stöd vidremissbehandlingen. Några remissinstanser har dock haft erinringar mot attsamordningsansvaret i första hand läggs pä byggherren och framfört olikasynpunkter som syftar till all ansvaret primärt skall falla på arbetsgivare pådel gemensamma arbetsstället. De problemsom föreligger i fråga om arbetarskyddet på gemensamma arbetsställen har visatsig särskilt framträdande på byggarbetsplatser. Vanligtvis är det ett flertalentreprenörer som bedriver väsentligen samtidig verksamhet på ettbyggnadsprojekt och under byggandels gäng sker kontinueriigt förändringar avbetydelse för säkerhetsförhållandena pä arbetsplatsema. Del är därför enligtmin mening väl motiverat all den reglering som skall införas lägger en fastgrund för samordningsåtgärder pä just byggnadsomrädel. Enreglering som fyller kravet pä fasthet måste kunna leda till klarhet i ohkasammanhang om vem som har ansvaret för samordning av skyddsåtgärder. Anspråkeni ~tta avseende tillgodoses genom att samordningsuppgiften i enlighet medutredningens förslag i första hand läggs på byggherren, EU primärt ansvar förbyggherren bör bidra till att samordningsfrågorna tas upp tidigt underbyggnadsplaneringen. Möjligheten att överföra samordningsansvaret lillarbetsgivare pä arbetsstället ger det nödvändiga komplementet för altsamordningsuppgifterna i varje särskilt fall skall handhas av den som medhänsyn till omständigheterna är mest lämpad. De synpunkter som utredningenanfört om vem som bör ha huvudansvaret bör kunna tjäna till ledning vidtillämpningen och ytterst har man att lita lill att arbetarskyddsmyndighelernager de föreskrifter som behövs på gemensamt arbetsställe. Jag förordar såledesatt utredningens förslag genomförs. Jag har inle heller någon erinran mot vad utredningen anfört beträffande den närmare innebördenav samordningsansvaret på byggarbetsplatser. Det bör understrykas all en av deviktigaste uppgifterna för den samordningsansvarige blir alt så snart behovdärav kan förutses ta initiativ till att ett lämpligt organ tillskapas förhandläggning av de gemensamma skyddsfrågorna under arbetstagarnas medverkan.Med anledning av vad som anförts under remissbehandlingen vill jag ocksäframhålla att samordningsansvaret självfallet måsle gälla även beträffandefrågor om personalutrymmen och sanitära anordningar. För att en effektivsamverkan mellan arbetsgivarna pä gemensamma arbetsställen skall uppnås krävsatt de arbetsgivare som inte har huvudansvaret för samordningsfrågorna harskyldigheter som svarar mot den samordningsansvariges uppgifter. Bl, a, fordrasatt arbetsgivarna på arbetsstället följer den samordningsansvariges anvisningarrörande det gemensamma skyddsarbetets bedrivande. Befogenheter som följer medsamordningsansvaret mäste vidare kunna gälla beträffande samtliga anställda pådet gemensamma arbetsstället. Utredningens förslag om en särskild föreskrift iarbelarskyddslagen som klargör dessa förhållanden bör genomföras. Jag förordarockså att motsvarande samordningsmöjligheter som sagts införs beträffandeverksamhet som ensamföretagare bedriver pä gemensam byggarbetsplats. Samordning av skyddsåtgärder behövs naturligtvis mångagånger också på gemensamma arbetsställen utanför byggnadsbranschen. Som nämntsförut möter det svårigheter att finna genereUa regler om samordningsansvar pädessa arbetsställen. Mot den bakgrunden har utredningen föreslagit en lagregelav innebörd alt arbetsgivarna pä annat gemensamt arbetsställe än inombyggnadsverksamhet skall kunna komma överens om att en av dem skall ha ansvaretför samordningen och att, för fall då överenskommelse inte finns,yrkesinspektionen skall ha befogenhet all föreskriva vem som skall ha sådantansvar. En bestämmelse om samordningsansvaret i dessa fall börvara enkel och klar, så att del inle kan råda någon tvekan om all ett särskiltsamordningsansvar föreligger. Någon särreglering för gemensamt arbetsställesom utgör fast driftställe, vilket ifrågasatts i LO:s remissyttrande, synesdärför inte lämplig, I anslutning till vad LO anfört vill jag emellertidframhålla att det bör vara lämpligt att yrkesinspektionen kartläggerförekomsten av mera permanenta gemensamma arbetsställen och ser till attsamordningen av skyddsåtgärderna fungerar effektivt. börnaturligtvis även i övrigt ha uppmärksamheten riktad på behovet av att i etttidigt stadium få till stånd en sädan samordning på gemensamma arbetsställen. Det är enligt min niening viktigt att lagstiftningen ienlighet med utredningens förslag ger klart uttryck för att lösandet avskyddsfrågorna på gemensamt arbetsställe ofta kräver att en av arbetsgivarnautses att ha ansvar för samordningsuppgifterna. lagfäst stöd för att kunna meddela föreskrifier om vem somi det enskilda fallet skall ha detta samordningsansvar. Med hänsyn härtillförordar jag all de av utredningen föreslagna bestämmelserna införs ilagstiftningen. Som utredningen avsett bör fråga om föreskrift avyrkesinspektionen i samordningshänseende kunna väckas av arbetsgivare ellerarbetstagare som berörs. Dessutom bör yrkesinspektionen själv kunna lainitiativ till sådana föreskrifter. Samordningsansvarenligt nu förordade bestämmelser bör i huvudsak ha likartad innebörd somutredningen angett för byggnadsområdets del. Övriga arbetsgivare och deras arbetstagareliksom ensamföretagare pä arbetsstället bör pä motsvarande sätt som påbyggarbetsplatser vara skyldiga att följa direktiv om skyddsverksamheten somden huvudansvarige meddelar i samordningssyfte. Om samordningsansvaret försummas eller om arbetsgivare,ensamföretagare eller arbetstagare underiåter att följa anvisningar från densamordningsansvarige bör del finnas möjligheter för arbetarskyddsmyndighelernaatt åstadkomma rättelse. Jag godtar utredningens förslag i detla hänseende somgär ut på att yrkesinspektionen skall kunna meddela föreskrifter för att fåtill stånd samordning av skyddsåtgärder. Förslaget gäller säväl gemensammaarbetsställen för byggnadsverksamhet som andra gemensamma arbetsställen.Yrkesinspektionens föreskrifter bör vara straffsanktionerade.