prop · FW03136 · 1973-12-31 00:00:00 — Betänkandet har remissbehandlats.Utredningens arbete fortsätter med bl. a. frågan om fritidsverksamhet för barni skolåldern och utbildningen av personal till förskoleverksamheten. Innan jag nu går över till att behandla det närmare innehålleti utredningens förslag vill jag något beröra namnfrågorna. Utredningen harföreslagit att namnet förskola används som enhetlig benämning på vad som nukallas daghem och lekskola. Förskolan skall därvid enligt utredningens meningkunna organiseras som heltidsförskola nuvarande daghem - och somdeltidsförskola eller deltidsgrupp, vilket skulle motsvara nuvarande lekskola. Jag delar i likhet med huvuddelen av remissinstansernautredningens uppfattning att det är väsentligt att genom ett enhetligt namnmarkera den gemensamma pedagogiska syn som bör prägla förskolansolika verksamhetsformer. Namnet förskola bör därför även enligt min meninganvändas som enhetlig benämning för den verksamhet som pågår under längre ellerkortare del av dagen. Som några remissinstanser framhållit är det dock tveksamtom benämningen heltidsförskola resp. deltidsförskola skulle komma tillanvändning i dagligt tal. Jag vill därför för min del förorda att man vidprecisering av verksamhetsformen även använder sig av benämningendaghem när det gäller förskola där barnen regelbundet vistas ellermera per dag, dvs. den verksamhet som avser barn med förvärvsarbetande ellerstuderande föräldrar. Den del av förskolans verksamhet som tar emot barnkortare tid per dag bör därvid benämnas deltidsgrupp. Begreppetförskoleverksamhet bör också innefatta kompletterande verksamhet i form avfamiljedaghem, barnvär-dare för värd av sjuka barn i hemmet, parklek etc. Förskoleverksamheten har byggts ut i entakt som har fä motsvarigheter pä andra områden. Frän att i början av1960-talet ha varit en undantagsföreteelse är förskolan nu på väg attbli ett allmänt inslag i barnens uppväxtmiljö och en naturlig komplettering avföräldrarnas egen omsorg om barnen. Utbyggnaden har nätt så pass långt att vinu kan diskutera regler om full täckning av behovet av förskoleplatser förvissa ålders- och behovsgrupper. Förskoleverksamheten har också fått ensådan omfattning att tiden kan vara mogen att i lag lägga fast de grundläggandereglerna för verksamheten. finns det emellertid betydande behov som intekan tillgodoses och det behövs därför en fortsatt snabb utbyggnad av antalet förskoleplatser.Det innebär också att det är av stor vikt att tillgängliga platser fördelas medhänsyn till bl. a. barnens behov av förskoleverksamhet och att den fortsattautbyggnaden inriktas på de områden där behoven av denna verksamhet är särskiltframträdande. betänkande ger en god grundval förde riktlinjer för förskoleverksamhetens utbyggnad, inriktning ochorganisatoriska utformning som bör läggas fast. Utredningen har främst pekatpå tre viktiga behovsområden. Det gäller för det första de behov som alla barnhar av verksamhet och samvaro med andra barn under pedagogisk ledning.Förslaget om en allmän förskola för sexåringarna tar sikte på dessa behov. Fördet andra gäller det de särskilda behov av stöd och stimulans som vissa grupperav barn har. Förslaget om särskilda insatser för barn med fysiska, psykiska ochsociala handikapp samt för invandrarbarn och barn i glesbygdsområden tar siktepä dessa behov. För det tredje gäller det behovet av en kraftig utbyggnad avsamhällets insatser för omsorg om barnen under de tider deras föräldrarförvärvsarbetar eller studerar. Förslaget om att varje kommun skall upprätta enplan för förskoleverksamheten tar sikte på att få till stånd en fortsattutbyggnad av dessa insatser. I likhet med flertalet remissinstanser delar jag i alltväsentligt utredningens uppfattning när det gäller behoven av en utbyggdförskoleverksamhet. Jag anser det också vara viktigt att tillgängligaresurser under utbyggnadstiden i första hand inriktas på de grupper barnsom är i störst behov av det stöd och den stimulans för utvecklingen somförskoleverksamhet ger. De reformer i fräga om förskolans utbyggnad ochinriktning som jag här kommer att förorda innebär i huvudsak följande. Allmän förskolaför sexåringar införs är 1975. Kommunerna fåren lagfäst skyldighet att anvisaplats i förskola (daghem eller deltidsgrupp) åt alla barn i kommunen frånhöstterminen det är barnet fyller . Genom information och uppsökandeverksamhet skall kommunen verka för att alla sexåringar i kommunen deltar iförskolans verksamhet. Verksamheten för sexåringarna skall omfatta totalt minst525 timmar . Denna tid skall normalt fördelas pervecka. För glesbygdskommunerna öppnas möjlighet att anordna förskola medkortare verksamhet per är men i stället omfattande tvä år, dvs. redan från detår barnet fyller . Särskildainsatser föreslås för barn som av fysiska, psykiska,sociala eller andra skäl har särskilt behov av stöd och stimulans för sinutveckling. Kommunerna skall bedriva uppsökande verksamhet för att få kännedomom dessa barn och tillhandahålla förskoleplats åt dem. Barn i glesbygd somsaknar kamratkontakter föreslås också få möjlighet att börja i förskola ålder. För att skapaförutsättningar för en fortsatt snabb utbyggnad av daghem för barn medförvärvsarbetande eller studerande föräldrar föreslås att det i varje kommunskall finnas en plan för utbyggnaden av förskoleverksamheten. Planen skall avseen femårsperiod och innefatta en redovisning av behovet av förskoleverksamhetsamt i vilken utsträckning och pä vilket sätt kommunen avser att tillgodosedetta behov i form av daghem, deltidsgrupper, familjedaghem etc. Det föreslåsatt förskoleverksamheten liksom nu skall handhas av ellersocial centralnämnd i kommunen och att skall vara centraltillsynsmyndighet. Kommunerna ges dock möjlighet att själva besluta om annanlokal förvaltning av förskoleverksamheten. Som ett centralt samarbetsorgan medrådgivande funktion till och inrättas enförskoledelegation. Den allmännaförskolan för sexåringar och yngre barn med särskilt behov av stöd bliravgiftsfri upp till eller . I avvaktan päresultatet av kommunalekonomiska utredningens pågående arbete föresläs attsärskilt statsbidrag övergångsvis skall utgå för kostnaderna i samband medgenomförandet av den allmänna förskolan. har i sitt betänkande också tagit uppviktiga frågor rörande förskolans innehåll, metoder, organisation och miljö.Därvid har utredningen lagt fram förslag om pedagogiskt program för förskolan,förskolans inre och yttre organisation, m. m. Jag kommer i det följande att taupp vissa av dessa frågor till behandling. Många av de frågor utredningenbehandlat eller som väckts under remissbehandlingen är emellertid av den artatt de inte kräver något ställningstagande frän statsmakternas sida utan börlösas i den praktiska tillämpningen och med hjälp av vägledande information från tillsynsmyndigheten.Jag vill i det här sammanhanget också erinra om att på Kungl. Maj:tsuppdrag i ett antal kommuner organiserat en försöksverksamhet som avser delsförskolans organisation och pedagogiska innehåll, dels utbyggnadsplanering avkommunernas insatser för barn i förskoleåldern innefattande även uppsökandeverksamhet för barn med särskilda behov av stöd och stimulans. Vidare pågår enomfattande försöksverksamhet avseende lekskoleverksamhet i glesbygdsområden medhjälp av särskilda statliga medel. Särskilda försök pågår även med språkträningför invandrarbarn i lekskola. Genom den pågående försöksverksamheten, som tarsikte på de delvis nya verksamhetsformer som utredningen aktualiserat, harredan nu praktiska erfarenheter vunnits som blir till nytta vid genomförandetav de åtgärder jag här förordar. De grundläggande bestämmelserna om förskoleverksamhetenbör tas in i en särskild lag om förskoleverksamhet. Den nya lagstiftningenföresläs träda i kraft . Genom att kan ta ställningtill de här redovisade förslagen bereds kommunernaerforderlig tid för att förbereda verksamheten. Statsbidragsreglerna föresläsgälla redan fr. o. m. i fräga om anordningsbidrag och fr. o.m. i fråga om driftbidrag. Utredningen har framhållit att förskolans verksamhet börinriktas pä att ge varje barn bästa möjliga förutsättningar att utvecklas öppen och hänsynsfull person med förmåga att samverka med andra. Verksamhetenbör vidare inriktas pä att ge barnen möjligheter att utveckla och stabiliseraen uppfattning om sig själva som individer med möjlighet till att samverka medsin omgivning. Barnen bör också före skolinträdet träna sig att förstå vissagrundläggande begrepp. Utredningens förslag till allmän målsättning förverksamhetens innehåll har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av flertaletremissinstanser. Några remissinstanser, bl. a. ochskolöverstyrelsen, anser dock att verksamhetens målsättning bör ytterligaresystematiseras och preciseras. För egen del kan jag i huvudsak ansluta mig till denallmänna målsättning för förskoleverksamheten som angetts av utredningen. Förskolanbör också främja en gynnsam fysisk och social utveckling hos barnen. Förskolans verksamhet skall i huvudsak omfatta barn iåldrarna från och upp till inträdet i . Målsättningenmed verksamheten bör vara densamma för hela förskolan men verksamhetensinnehåll måste givetvis variera med hänsyn till barnens ålder och utveckling.Jag återkommer i det följande till verksamhetens innehåll och organisation. Några remissinstanser anser att den allmänna målsättningenför verksamheten vid förskolan är för oklar och för intetsägande. Jag villdock framhålla att den nämnda målbeskrivningen för förskolan inte bör sesisolerat utan i förening med de konkreta förslag utredningen lägger fram omverksamhetens organisation och innehåll. Förslaget om lagarbete, syskongrupper,föräldrasamarbete etc. skall ses som preciseringar av verksamhetens mål ochinriktning. Även i bilagorna till utredningens betänkande finns exempel på hurdet pedagogiska innehållet i förskolan skall kunna utformas. Den allmännamålsättningen för verksamheten kommer då att bli den ram inom vilken konkretverksamhet med en bestämd viljeinriktning skall utformas. 5.3 Allmän förskola för sexåringar Det material om barns utveckling och barns uppväxtmiljö idagens samhälle som barnstugeutredningen redovisar pekar mycket starkt pänödvändigheten av att alla barn får en sådan utvecklingsstimulans som förskolanavser att ge. En viktig uppgift för förskolan är därvid, som jag tidigareframhållit, att vidga och fördjupa barnens relationer till och orientering iomvärlden. Barnens behov av syskonrelationer, dvs. kontakt med andra barn iolika åldrar, är viktigt att tillgodose. Sådana kontakter kan främja en positivsjälvkänsla och begynnande samarbetsförmäga hos barnet. Särskilt viktigt ärdetta naturligtvis för de barn som saknar syskon eller lekkamrater i sinnärmaste omgivning. Likaså ärbarnens kontakt med olika samhällsgrupper väsentlig för barnens utveckling.Uppväxttiden präglas starkt ,av familjens sociala situation med kanske endastsporadiska och ytliga kontakter utanför den egna samhällsmiljön. Sädanaisoleringstendenser förstärks också av en kategorisering av bostadsområdenaefter inkomst, ålder etc. Familjens omvårdnad om barnen behöver därförkompletteras genom insatser frän samhället för att vidga barnens orientering iomvärlden. Som jag tidigare framhållit medverkar också familjens socialamedvetenhet och utbildningsbakgrund till de påtagliga skillnader i fråga omstudie- och yrkesinriktning som kan förmärkas bland unga människor. Ävenkönstillhörigheten är i viss mån avgörande för utbildnings- och yrkesval.Också i detta avseende måste de attityder barnen får genom familjens socialabakgrund kompletteras. De förstalevnadsåren har otvivelaktigt en avgörande betydelse för barnens utveckling.Det är då grunden läggs för en mångsidig utveckling av såväl sociala ochkänslomässiga som motoriska och intellektuella sidor av personligheten. Det ärenligt min mening viktigt att samhället genom olika insatser ger familjen stödoch hjälp under dessa faser av barnens utveckling, bl. a. mot bakgrund av attbarnen i vårt land börjar i skolan relativt sent sett i internationelltperspektiv. Utbyggnaden av förskoleverksamheten har inte skett i sammatakt i hela landet. Olikheter i utbyggnad förekommer också inom en och samma kommun. Detta har medfört att vissa marginalgrupper barn riskerar att bli ställda utanför den verksamhet somförskolan ger. Följden kan bli att vissa barn, som kanske är i särskilt behovav det stöd och den stimulans förskolan kan ge, aldrig fär möjlighet till enfullödig personlighetsutveckling. De kan också fä svårigheter när de börjargrundskolan och där kommer tillsammans med kamrater som nästan alla harerfarenheter från förskoleverksamheten. Det är mot denna bakgrund barnstugeutredningen föreslagitatt en ettårig allmän förskola genomförs. Med allmän förskola avser utredningenen skyldighet för samtliga kommuner att anvisa alla sexåringar plats iförskolan. Denna barnens rätt till en minst ettårig förskolevistelse föreslåsbli reglerad i lag. Den allmänna förskolan skall enligt utredningens förslag iprincip omfatta tre timmars verksamhet per dag och vara avgiftsfri.Utredningens förslag om en allmän förskola för alla sexåringar har tillstyrktsav remissinstanserna. Jag ansluter mig till utredningens förslag och förordarsåledes att en allmän förskola införs för sexåringarna. När det gäller den allmänna sexåringsförskolans omfattningansluter jag mig också till utredningens förslag att verksamheten normalt böromfatta i de fall det inte gäller daghemför barn med förvärvsarbetande föräldrar. Med anknytning till de terminer somgäller för bör det totala timantalet för den allmänna förskolansättas till minst . Jag återkommer i ett senare avsnitt tillfrågan om förskolans utformning i glesbygder. Verksamheten bör vara avgiftsfriupp till nyssnämnda timantal. Kommunens skyldighet bör, som utredningenföreslagit, regleras i lag. Utredningens förslag till utformning av den allmännaförskolan som en skyldighet för kommunen att anvisa plats har fått allmänanslutning vid remissbehandlingen. Några fä remissinstanser har förordat attförskolan blir obligatorisk för barnen. Några andra har framhållit att formenför den allmänna förskolan bör omprövas om den inte slår igenom i önskvärd omfattning. Som utredningen framhållit är det ett väsentligt mål attalla barn får möjlighet att delta i förskolans verksamhet under minst ett ärföre inträdet i . Utredningens förslag att kommunerna skall anvisaplats i förskola för alla barn fr. o. m. ålder innebär dels att platsskall ställas till förfogande, dels att barnet och dess föräldrar skallinformeras om förskolans syfte m. m. och meddelas.var och när barnet kan börjai förskolan. Jag anser att den utformning utredningen föreslagit - med enobligatorisk skyldighet för kommunerna att anvisa plats för alla sexåringar ochatt bedriva uppsökande verksamhet på ett tillfredsställande sätt kantillgodose syftet att förskolan skall komma alla sexåringar till del ochdessutom nå yngre barn med särskilda behov av stöd för sin utveckling. Jagförordar således att den allmänna förskolan skall innebära skyldighet förkommunen att anvisa alla barn plats i förskola fr. o. m. höstterminen det årbarnet fyller . Det bör också ingå i kommunens skyldigheter att i god tidinnan barnet skall börja i förskolan informera föräldrarna om förskolans syfte,innehåll och arbetssätt. Jag återkommer i det följande till frågan omförskoleverksamheten för barn under sex är. Som framgår av vad jag tidigare anfört är det ett viktigtmål för förskoleverksamheten att stimulera barnens inneboende förutsättningarför en mångsidig personlighetsutveckling och ge ett bra utgångsläge för allabarn när de skall börja den egentliga skolan. Det är därför viktigt att allabarn kan näs av förskolans verksamhet. Jag vill därför i detta sammanhang någotberöra den situation som uppstår när en sexåring inte utnyttjar den anvisademöjligheten att delta i förskoleverksamheten. 1 sådana fall bör det somutredningen föreslagit ankomma på kommunen att ta direkt kontakt med familjenför att ta reda på skälen till att barnet inte kommit till förskolan och föratt ytterligare informera familjen om förskolans syfte, innehåll ocharbetssätt. Kontakten bör syfta till att hos föräldrarna skapa ökad förståelseför barnets situation och behov inför skolstarten. Kontakten med familjen ochbarnet ger också upplysning om barnets förhållanden och vilka åtgärder som kanbehövas för att tillgodose barnets bästa. Om föräldrarna ändå inte anserförskolan lämplig för barnet bör kommunen så långt möjligt verka för attbarnets utveckling främjas på annat sätt. Skulle kontakten med familjen visaatt allvarliga brister föreligger i barnets hela uppväxtsituation, gerbarnavårdslagen möjligheter till åtgärder från barnavårdsnämndens sida. Beträffandetidpunkten för genomförande av en allmän förskola för sexåringar framhållerutredningen att gjorda beräkningar visar att det finns goda möjligheter attgenomföra en sådan . Med hänsyn till de betydande ojämnheter somföreligger i utbyggnaden mellan olika regioner och även mellan olika kommuner isamma region föreslår utredningen att dispens skall kunna ges de kommuner somtill dess inte kan uppfylla målsättningen att anvisa förskoleplats för allasexåringar. Någraavgörande invändningar mot utredningens förslag om tidpunkten förgenomförandet av den allmänna förskolan har inte kommit fram. Uppgifter som iolika sammanhang samlats in frän kommunerna om nuvarande och framtida tillgång tillförskoleplatser i heltids- eller deltidsform visar enligt min bedömning attförutsättningar finns för ett genomförande av den allmänna förskolan från är1975. Antalet sexåringar i landet beräknas då uppgå till ca 110 000. F. n.finns plats för ca 90 000 sexåringar i lekskola. Vidare kan ca 10 000sexåringar beräknas ha plats i daghem. Skillnader i utbyggnaden föreligger dockmellan olika kommuner och regioner. 1 vissa kommuner kan samtliga sexåringaroch dessutom en del av femåringarna tas emot i lekskola eller daghem. I andrakommuner får däremot endast en mindre andel av antalet sexåringar del av sådanverksamhet. Fem kommuner saknar f. n. helt lekskola och daghem. Vidare finns i vissafall betydande olikheter i utbyggnaden inom en och samma kommun beroende påavstånd och resemöjligheter. Detta gäller framför allt kommuner som innefattarstörre glesbygdsområden. Mot denna bakgrund förordar jag att bestämmelser om enallmän förskola för sexåringar införs fr. o. m. 1 975. Förskoleplatsskall därvid erbjudas alla sexåringar fr. o. m. höstterminen 197 5. Det innebäratt kommunerna har två är till förfogande för att förbereda sig för de nyabestämmelserna. Detta torde vara en tillräcklig planeringslid förde flesta Med hänsyn till de betydande olikheterna iutbyggnaden bör det dock finnas möjlighet att lämna viss kommun dispens frånbestämmelsen om allmän förskola fram till . Det bör ankomma på Kungl.Maj:t eller efter Kungl. Maj:ts bemyndigande på att prövasädana dispensärenden. Inom kyrkliga församlingar samt intresseorganisationer avskilda slag bedrivs barnverksamhet som delvis påminner omförskolans verksamhet. Ärkebiskopen har i sitt remissyttrande över utredningensförslag förutsatt en oförändrad tolkning av tillämpningen av församlingsstyrelselagenbeträffande församlingens kompetens att bedriva den form av arbete blandförskolebarn som benämns kyrkans småbarnsskola. frikyrkoråd anser försin del att det arbete som f. n. bedrivs inom samfunden skall få fortsätta ochutvecklas. Förbundet unga menar att en viss samordning bör kunna bli aktuellmellan den verksamhet förbundet bedriver tillsammans med studieförbundetvuxenskolan och samhällets förskoleverksamhet. Att kommunerna nu enligt mitt förslag åläggs en i lagpreciserad skyldighet att anordna viss förskoleverksamhet leder inte till attförsamlingarna inom hindras från att anordna verksamhetför de barn som anges i lagförslaget. Församlingarna kommer liksom attha befogenhet att bedriva verksamhet bland barn i förskoleäldern. Dennaverksamhet får liksom inte avse enbart sådan verksamhet som kommunernaanordnar. Församlingarnas befogenhet kommer således inte att avse ettalternativ till de borgerliga kommunernas förskoleverksamhet utan enverksamhet som kompletterar den förskoleverksamhet som de borgerliga kommunernaskall bedriva. Församlingarnas kristna verksamhet bland barn i förskoleåldernmåste nämligen enligt de allmänna reglerna om församlingarnas kompetens ha enannan inriktning. Den måste ha en klart religiös prägel. I fråga om den närmareinnebörden i detta krav får jag här hänvisa till de uttalanden av chefen fördåvarande och av (prop. 1961:70s.107; KU 1961:1 6 s. 54; rskr 1961:342) som jag tidigare citerat (s. 1 1). Jag har inledningsvis redogjort för min syn på behovet avsamhällsinsatser med utgångspunkt i barnens och föräldrarnas intressen och denmålsättning förskolans verksamhet bör ha. Denna målsättning kan enligt minmening inte tillgodoses på annat sätt än genom en allmän förskola i kommunalregi. Som jag anfört i det föregående måste den verksamhet bland barn iförskoleåldern, som församhngarna inom kan bedriva, ha enspeciell inriktning. I de flesta fall torde församlingarnas verksamhet blandbarn i förskoleåldern också ha en annan rekryteringsbas än den kommunalaförskoleverksamheten. Även ideella organisationers förskoleverksamhet har avnaturliga skäl ofta en sådan speciell inriktning och en speciellrekryteringsbas. Detta gör att varken församlingarnas kristna verksamhet blandbarn i förskoleåldern eller de ideella organisationernas förskoleverksamhet kantillgodose förut nämnda målsättning. Som jag redan anfört kommer församlingarna inom att ha rätt att anordna verksamhet bland barn i förskoleäldern.Denna verksamhet kan alltefter behoven utformas pä många olika sätt utan attdet uppkommer konkurrens med kommunernas förskola. Självfallet gäller därvidatt församlingarna inte anordnar sin verksamhet bland de barn, för vilkakommunerna blir skyldiga att hälla förskola, på sådant sätt att syftet med denkommunala förskolan motverkas. Detta innebär bl. a. att församlingarnasverksamhet bör förläggas till sådan tid och plats att alla berörda barn kandeltaga i allmän förskola i regi. Jag räknar med att inte heller deideella organisationer som bedriver förskoleverksamhet skall motverka syftetmed den kommunala förskolan. Jag förväntar mig att de problem rörandesamordningen mellan kommunernas, församlingarnas och de ideellaorganisationernas verksamhet som kan uppstå skall kunna lösas lokalt genom närakontakter mellan berörda kommuner, församlingar och organisationer. Det blirannars inte möjligt att förverkliga ett av de grundläggande målen för denkommunala förskoleverksamheten, nämligen att bredda barnens kontakter och motverkasegregationstendenser inom samhället. I detta sammanhang bör understrykas atten tidig uppdelning av barnen efter föräldrarnas livsåskådning är lika litetförenlig med förskolans idé som en sortering efter socialklasser ellerförmögenhetsförhållanden. Kommun bör inte ges rätt att fullgöra sina skyldigheterenligt lagförslaget genom att överlåta på t. ex. församling inom eller privat organisation att bedriva förskoleverksamhet enligt sammaförslag. 5.4 Barn med särskilda behov av stöd och stimulans Jag har tidigare betonat hur viktig förskoleäldern är föralla barn eftersom personligheten då i stora drag grundläggs. Särskilt förhandikappade barn, invandrarbarn och socialt isolerade barn kan förhållandenaunder förskoleäldern få avgörande betydelse för barnets hela framtid. Som jaginledningsvis framhållit måste dessa barns behov prioriteras när det gällersamhällets insatser. Förskolan kan här i kombination med hemmet medverka tillatt dessa barn får det stöd och den stimulans som är nödvändig för derasutveckling. Förtur till förskolan bör också, som fosterbarnsutredningenframhållit i sitt remissyttrande, i vissa fall kunna utgöra ett alternativ tillandra sociala insatser från samhällets sida. Förskolan har en viktig funktion attfylla inom den förebyggande barnavården.