prop · FW0317 · 1973-12-31 00:00:00 — Riksrevisionsverketfinner det i nuvarande läge svårt att ta slutiig ställning till frågan omtillsynsorganisationens utformning. Behovet av samordning skulle emellertidenligt verkets uppfattning kunna tillgodoses genom att tillämpningen av lagenom hälso- och miljöfarliga varor läggs på en beslutande nämnd, som knyts tillnaturvårdsverket och i vilken representanter för närmast berörda myndigheterskall ingå. Oavsett vilket alternativ man väljer bör inte detta ses som endefinitiv lösning. Ytterligare överväganden bör, framhållerriksrevisionsverket, göras sedan den nya lagstiftningen varit i kraft någraår. i anser att varkenutredningsförslaget eller ledamoten reservation framstår som lämpligaeller genomarbetade lösningar. förordar därför att frågan omcentral tUlsynsmyndighet blir föremål för ytterligare utredning. Även anser att ytterligare överväganden behövs. understryker vikten av attarbetsmiljö-frågorna beaktas. Även om den för verksamheten behövliga teknikerorganisationeninordnas i innebär detta enligt förbun- detinte med nödvändighet att själva beslutsfunktionen bör förläggas till verket. Förslaget till handläggningsordning inomnaturvårdsverket av frågor om hälso- och mUjöfarliga varor kritiseras avåtskUliga remissinstanser, även av sådana som i och för sig anser attnaturvårdsverket bör vara central tUlsynsmyndighet. Härvid ansluter siglantbruksstyrelsen, , statens växtskyddsanstalt. Institutetför vatten- och luftvårdsforskning, i ,IVA, , och Svensk industriföreninguttryckligen eller i sak tUl den av ledamöterna framfördauppfattningen. ansluter sig tUl förslaget attverkets styrelse skall ha huvudansvaret i fråga om hälso- och mUjöfarligavaror, medan en produktkontrollnämnd inrättas såsom supplementärt beslutandeorgan. Verket anser i och för sig att starka skäl talar för attproduktkontroU-nämnden erhåller rådgivande funktioner. Verket viU dock intemotsätta sig att den får begränsad beslutanderätt. Detta kan enligt verkets meningmotiveras dels med hänsyn tUl att styrelsen endast bör pröva ärenden av störreräckvidd och betydelse, dels med hänsyn tUl behovet av extern expertis förbedömning av ärendena. Flera remissinstanser riktar erinringar motutredningens förslag tUl sammansättning av produktkontrollnämnden. Ett flertalförslag ges tiU komplettering av nämnden med företrädare för arbetsmarknadensparter, industrin, skogs- och jordbruket. Utredningens förslag att inte ge regional ellerlokal myndighet tiU-synsuppgifter på produktkontroUområdet kritiseras avåtskilliga remissinstanser. Några av dessa ansluter sig uttryckligen tUlledamoten reservation i denna fråga. Reservationen stöds avrikspolisstyrelsen, statens bakteriologiska laboratorium,universitetskanslersämbetet, , och förallmän hälsovård. finner utredningens argument motregionala och lokala tillsynsmyndigheter inte vara tillräckliga. Om man skullenöja sig med att konstatera att tillräckligt utbUdad personal saknas, skullekrav ställas på polismyndigheterna som besitter än mindre kunskap än deexisterande lokala och regionala organ som handlägger frågor av ifrågavarandeart. Styrelsen anser den lämpligaste lösningen från effektivitetssynpunkt varaatt förstärka yrkesinspektionen och hälsovårdsnämnderna. beklagar att behovet av tillsyn ochtillsynsorganisation inte närmare analyserats av utredningen.Tillsynsverksamheten kan enligt styrelsens uppfattning delas upp i tvåhuvudgrupper. Den ena huvudgruppen innefattar kontroll av förekomsten av produkter,utfärdande av tiUämpningsbestämmelser samt styrande, rådgivande ochkontrollerande verksamhet över den direkta tillsynen. tillsynär den andra huvudgruppen, som främst avser kontroll av att varans hantering idet enskilda fallet sker i enUghet med lagen och med stöd av denna utfärdadeföreskrifter. Den direkta tillsynen bör enligt styrelsens mening inte utförasav ett centralt organ utan fördelas på regionala och lokala organ. Denregionala tillsynen bör fördelas mellan , länsläkarorganisationenoch yrkesinspektionen. På lokal nivå bör hälsovårdsnämnden varatillsynsmyndighet såsom fallet är i fråga om hälsovårdsstadgans ochlivsmedelslagens efterlevnad. Härigenom och genom att hälsovårdsnämnden hartUlsynsuppglfter enUgt såväl arbetarskyddslagen som miljöskyddslagensammanfaUer i väsentliga avseenden den tillsyn som hälsovårdsnämnden nu utövarmed den tillsyn som fordras tUl skydd mot hälso- och miljöfarliga varor. Riksrevisionsverketanser i likhet med miljökontrollutredningen att man bör bredda och bygga ut detfrivilliga samarbetet med regionala och lokala mjoidigheter genom utbildnings-och informationsverksamhet från den centrala tillsynsmyndighetens sida.Riksrevisionsverket ifrågasätter dock om detta kommer att ge tillräcklig effekti fråga om produktkontroll. Därför bör enligt verket övervägas om inte t. ex.hälsovårdsnämnden bör åläggas ett visst tUlsynsansvar på detta område. om hälsovårdsinspektörernas utbildning, , för allmän hälsovård pekar på möjligheten att utnyttjahälsovårdsnämnden som lokal tillsynsmyndighet. reagerar mot atttillsynsfunktionen enbart skulle vara en extrem experttillsyn. Ifrågavarandelagstiftning erbjuder en mångfald kontrollproblem inte minst på lokal nivå.Även om någon speciell regional och lokal tillsynsfunktion inte skapas är detför kommunerna uppenbart att hälsovårdsnämnden på grund av sina nuvarandeuppgifter måste vara väl förtrogen med den nya lagstiftningen och i sinallmänna tillsynsverksamhet även beakta med stöd därav meddelade bestämmelser. anser attlänsstyrelsen med hänsyn till den omfattande expertis den besitter påhälsovårdens och miljövårdens områden på ett naturligt sätt fyller funktionensom regionalt kontroU-organ för hälso- och miljöfarliga varor. Liknandesynpunkter framförs av i och . i förordar att den regionala tillsynenfördelas mellan yrkesinspektionen och . Vissaremissinstanser anför att bristen på utbildad tillsynspersonal bör kompenserasgenom att viss personal i allmän tjänst åläggs obser-vationsplikt.Lantbruksstyrelsen föreslår att sådan observationsplikt åläggs ilänsstyrelserna ingående personal samt tjänsteläkare, tjänsteveterinärer,yrkeshygieniker och hälsovårdsinspektörer ävensom viss personal vid lantbruksnämnderna.Observationsplikten bör enligt lantbruksstyrelsen inledningsvis begränsas tUl skyldighet att rapportera missförhållanden.Ungefärligen motsvarande synpunkter anförs av statens veterinärmedicinskaanstalt, länsstyrelserna i och samt . Statskontoret och arbetsmiljöutredningen framförkrav på fortsatt utredning av frågorna om lokal och regional tillsyn särskiltmed beaktande av de förslag arbetsmiljöutredningen kan komma att lägga fram.Liknande synpunkter framförs av . Även länsstyrelsernai och anser att frågan bör utredas ytterligare. anser det inte vara uteslutet att ennärmare analys av tillsynsuppgifterna kan resultera i uppdelning avtUlsynsansvaret på lämpligt sätt redan innan lagens tillämpningsföreskrifterhelt kan överblickas. I övrigt understryker giftnämnden att frågan omdelegering av tillsynsansvar fortlöpande måste beaktas av den centralamyndigheten. 6 Laboratorieverksamhet 6.1 Nuvarande förhållanden Inom den statiiga sektorn finns åtskilUga organ somantingen uteslutande eller vid sidan av andra uppgifter bedriverlaboratorieverksamhet. Utöver den verksamhet som bedrivs huvudsakligen förundervisnings-och forskningsändamål finns ett flertal laboratorier som hararbetsuppgifter med anknytning till hälso- och mUjövården. Ett flertal avdessa bedriver uppdragsverksamhet. har i sitt betänkanderedovisat 18 statliga laboratorier eller sådana där staten är intressent.Laboratorier som huvudsakligen tjänar undervisning och forskning har i dennaredovisning i allmänhet lämnats åsido. Under försvarsdepartementet redovisas försvaretsforskningsanstalt, som har till uppgift att bedriva forskning förförsvarsändamål, främst inom de naturvetenskapliga, tekniskt-vetenskapliga ochmedicinska forskningsgrenarna. Under redovisassocialstyrelsen, statens bakteriologiska laboratorium, statensstrålskyddsinstitut och arbetsmedicins-ka institutet. I ingår ettläkemedelslaboratorium som utför undersökningar och bedriver forskning påläkemedelsområdet. har tilluppgift att förebygga och bekämpa sådana sjukdomar hos människor som kanpåvisas med mikrobiologiska eller immunologiska metoder. Vid strålskyddsinstitutet finns en laboratorieenhetsorn bedriver forskning och undersökningar om såväl den naturliga som den genomföroreningar förorsakade strålningen. , som den 1 juli 1972uppgått i arbetarskyddsstyrelsen som dess arbetsmedicinska avdelning, fullgörstyrelsens uppgifter på det arbetsmedicinska området. Under redovisasSveriges meteorologiska och hydrologiska institutet vid vars hydrofysikaliskaavdelning finns ett analyslaboratorium. Under redovisas ,, , statens lantbrukskemiska laboratorium,statens växtskyddsanstalt, statens veterinärmedicinska anstalt samt Institutetför vatten- och luftvårdsforskning. utförfödoämneshygieniska, vitamin- och toxikologiska undersökningar. har till sitt förfogande etthavsfiskelaboratorium och ett sötvattenslaboratorium, vUka bl. a. utförbiologiska och hydrografiska undersökningar för fiskets behov. har ett undersökningslaboratoriumför vatten-, luft-och bullerundersökningar. TiU verket hör också provisorisktomgivningshygieniska avdelningen vid fömtvarande utreder frågor av medicinsk, sociologisk, teknisk och kemiskkaraktär samt buUerfrågor. Dessutom har till sitt förfogandetvå med forskningsmedel finansierade laboratorier, nämligen naturvårdsverketslimnologiska undersökning, som bedriver fysikalisk-kemiska och biologiskavattenundersökningar, samt specialanalytiska laboratorium,som utvecklar metoder för analys av miljögifter. är centraltorgan för statlig kemisk analysverksamhet i fråga om produkter av jordbruk,skogsbruk och trädgårdsnäring samt förnödenheter för dessa näringars behov. bedriver forskning ochförsök för att skydda den inhemska växtodlingen mot olika sjukdomar ochskador. utförpraktiskt-vetenskapliga undersökningar och bedriver forskning påveterinärmedicinens och livsmedelshygienens områden. , somfinansieras tUl lika delar av staten och industrin, bedriver forsknings- och utvecklingsverksamhetpå vatten- och luftvårdsområdet. Under industridepartementet redovisas Sverigesgeologiska undersökning (SGU), ,statens provningsanstalt, och Aktiebolaget . SGU, som utför undersökningar om landets geologiskabeskaffenhet, har inom sin kemiska avdelning ett laboratorium för kemiska ochmineralogiska analyser. bedriverinom sin tekniska byrå process-, mät- och kvalitetstekniska undersökningar samtvatten- och livsmedelstekniska undersökningar. är sedan den 1 juli 1972central förvaltningsmyndighet för officiell provning och kontroU samt allmänoch legal metrologi. Anstalten har inom en av sina tekniska avdelningar ettlaboratorium för kemiska analyser. , som finansieras tUl likadelar av staten och industrin, bedriver undersökningar i ytkemiska frågor, bl.a. vissa vattenundersökningar. Aktiebolaget bedriver utvecklingsarbeteoch forskning om bl. a. miljöskyddsfrågor i samband med driften avkärnkraftstationer. Dessutom används bolagets undersökningsresurser på ickekärntekniska tillämpningsområden. Utredningen framhåller att inget av de befintligaorganen är rustat för att kunna överta rollen somundersökningslaboratorium för produktkontrollen vare sig ett sådantlaboratorium skulle vara knutet till eller fristående från den administrativamyndigheten. Vidare konstateras att reglerad samordnad verksamhet inte f. n.förekommer mellan befintliga laboratorier och andra utredande organ utan samarbetetsker i huvudsak genom sådana kontakter som normalt förekommer statliga myndigheteroch institutioner emellan. Utredningen anför att ett nöjaktigtkunskapsunderlag för bedömning av hälso- och mUjöfarligheten hos kemiskaprodukter förutsätter försök och utredning beträffande tänkbara effekter påmänniskan och hennes miljö. Detta är en tvärvetenskaplig uppgift, som kaninnefatta den biologiska vetenskapen i dess helhet jämte flera andranaturvetenskaper, statistik m. m. För en fullständig produktutrednmg kanbehövas uppgifter om varans kemiska sammansättning, de i varan ingående komponentemastoxiska verkningar på människor, växter och djur vid såväl tillfälligexponering som vid långtidsexponering, varans genetiska, cancerframkallandeoch fosterskadande effekter, beständigheten hos de toxiska komponenterna ochderas eventuella toxiska nedbrytnings- eller omvandlingsprodukter i miljön,upptagnings- och anrikningsförhållanden i växter, djur och människor jämteekologiska verkningar, samt om möjligheter till miljövänlig destruktion. Utredningen framhåller att det för projektuppläggningoch resursutnyttjande i och för sig kan vara lämpligt att söka sammanfoga sämånga som möjligt av de enheter som är sysselsatta med någon form avprodukt- eller annan miljökontroll i ett fristående organ. Härigenom undviksdubbelarbete, vilket annars lätt kan uppstå om skilda institutioner arbetarmed närbesläktade projekt. Kostsamma hjälpmedel kan stå outnyttjade vidolika institutioner. En fullständig samordning kan innebära kostnadsbesparingarframför allt beträffande utnyttjandet Likaså kan samordning vara av betydelse för utveckling ochtillämpning av analys- och mätmetoder. Utredningen finner dock svårigheter attåstadkomma sådan samordning med hänsyn bl. a. till de nya organisationsformersom fastställs för undersökningsverksamheten vid livsmedelsverket,arbetarskyddsstyrelsen och . Moten större samordning av befintliga laboratorieresurser bör enligt utredningenockså vägas att en sådan samordning torde medföra en praktiskt ohanterligordning. En sådan total samordning skulle även kunna inverka menligt på deinstitutioner, varifrån vissa enheter skulle avskUjas, eftersom dessa enhetersjälvfallet kan vara av stor betydelse för institutionemas verksamhet i övrigt. Ettalternativ tUl ett centralt laboratorium är ett system med ett antaluppdragslaboratorier som innebär att vissa befintUga laboratorier skulle medviss eventuell förstärkning åläggas skyldighet att åta sig utredningsuppdrag.En sådan ordning fömtsätter samarbete mellan uppdragsgivaren och de olikalaboratorierna samt sådan arbetsplanering att kollisioner inte uppstår mellanuppdragen och de övriga uppgifter som kan åligga laboratorierna. Utredningenfinner att undersöknings- och utredningsbehoven för miljöskydd ochproduktkontroll har så många beröringspunkter att det är rationellt att sålångt möjligt tillgodose dem genom ett i . Utredningen understryker att de myndigheter som hararbetsuppgifter inom områden som berör verksamhet bör hamöjlighet att anlita verkets laboratorieresurser. Detnya laboratoriet föreslås byggas upp genom sammanförande av i första handnaturvårdsverkets nuvarande undersökningslaboratorium samt verkets limnologiskaundersökning och specialanalytiska laboratorium, av vUka de båda sistnämndafinansleras med forskningsmedel. Utredningen behandlar även frågan omnaturvårdsverkets omgivningshygieniska avdelnings ställning och uppgifter.Avdelningen knöts provisoriskt till verket i samband med att statens institutför folkhälsan upphörde. Avdelningens bullersektion samt tekniska och kemiskasektioner föreslås bli definitivt överförda till laboratorium.Återstoden av avdelningen undervisningssektionen samt medicinska ochsociologiska sektionerna föreslås bestå provisoriskt i avvaktan påslutförandet av arbetsmiljöutredningen och utredningen omhälsovårdsinspektörernas utbUdning. Utredningen föreslår också att tre regionalalaboratorier imättas vid för undersökningar som bl. a. avpraktiska skäl Inte bör utföras av det centrala laboratoriet. Dessa föreslåslokaliserade till , och . Efter vissa förstärkningar skulle det föreslagnalaboratoriet bestå av 175 personer fördelade på sju centrala och tre regionalaenheter. centralaenheterna är en beredningsenhet samt enheter för vattenundersökningar, luft-och bullerundersökningar, miljögiftfrågor, fysikaliskkemiska analyser samt förfasta observationssystem och en serviceenhet. Ledamoten reserverar sig mot utredningenslaboralorieför-slag. anser att den föreslagna organisationen medför attpersonal och utrustning binds upp tiU till men för den totalaforskningsverksamheten inom produktkontroUområdet. Vidare saknas den universitetsanknytning som ärnödvändig för tillväxten av antalet forskare. Därför bör enligt ett förproduktkontrollen centralt laboratorium vara fristående fråntUlsynsmyndigheten. För den nödvändiga universitetsanknytningen börlaboratoriets styrelse till sitt förfogande ha ett forskningsråd för att kunnautnyttja universitetens och högskolornas resurser. I laboratoriet bör ingå bl.a. specialanalytiska laboratorium och omgivningshygieniskaavdelning. Utredningens förslag att inom naturvårdsverketbygga upp ett centralt laboratorium tillstyrks av några av de remissinstansersom uttalar sig i frågan. Statskontoret delar utredningens uppfattning att deolika laboratorieenheterna med uppgifter på naturvårdsverketsverksamhetsområde bör sammanföras tUl en enhet. Även industriförbundoch stöder utredningens förslag. anför att tiUsynsmyndigheten såsnabbt som möjligt måste kunna fä en produkt analyserad. Verkets egnaerfarenheter av handläggningen av mUjöskyddsärenden understryker behovet av ettnära och fortlöpande samarbete meUan de laborativa och administrativaenheterna. Särskilt viktigt är enligt verket att upprätthålla ett sådantsamband inom produktkontrollens område, eftersom det ofta kommer att fordraskvalificerade undersökningar av varors kemiska sammansättning m. m. Det ärinte möjligt för tUlsynsmyndigheten att bedöma analysresultaten utan ett närasamarbete och samråd med laboratoriepersonalen. Det har bestämda fördelar attbygga på en redan befintlig laboratorieorganisation i stället för att inrättaett särskilt laboratorium för produktkontroUen. För en effektiv tUlsyn avarbetsmiljön, bostadsmiljön och den yttre miljön krävs imder alla förhållandengoda laboratorieresurser hos vederbörande tUlsynsmyndighet. Det synesnaturvårdsverket mest rationellt att den myndighet som i övrigt svarar förtillsynen på området även erhåller de resursförstärkningar som statsmakternafinner vara erforderliga. Den tillsyn och kontroll som verket har att utövaenligt miljöskyddslagen avser delvis samma ämnen som faller under den föreslagna lagen om hälso- och miljöfarligavaror. Verkets nuvarande laboratorieorganisation måste som en följd avutredningens förslag under alla förhållanden behållas och utvecklasytterligare. Problemen med miljögifterna, vare sig de härrör från produktereller från utsläpp från fabriker och kommuner, måste angripas från ekologiskasynpunkter. Den föreslagna laboratorieorganisationen tillgodoser sådana behov. Kritiken från remissinstanserna motdet centrala laboratoriet fördelar sig på två huvudlinjer, av vilka den enainnebär stöd för ledamoten reservation, medan den andra innebärvidare utredning av laboratoriefrågan. Ledamoten förslag om ettfristående laboratorium för produktkontroll stöds av försvaretssjukvårdsstyrelse, statens bakteriologiska laboratorium,universitetskanslersämbetet, , , ,, , , och Riksförbundetför allmän hälsovård. Enligt statens bakteriologiskalaboratorium kan ett fristående centrallaboratorium bättre tUlgodose samtligaberörda myndigheters behov av undersökningar. Härigenom blir laboratorietoberoende mot dessa myndigheter och kan lättare hävda strikt vetenskapligaprinciper. Samordningen med andra institutioner inom närbelägna områden underlättas. anser att ettfristående laboratorium för produktkontroll skulle kunna minska splittringenpå laboratorieområdet och öka möjligheterna att använda resurserna påekonomiskt gynnsamt och rationellt sätt. LO anför attmiljökontrollutredningen i alltför stor utsträckning överbetonat miljöaspektenmedan de direkta effekterna på människan skjutits i bakgrunden. Sålunda saknarLO överväganden om behoven av att inom arbetsmiljön tidigt klarlägga skadligaeffekter på människan i form av översjuklighet, överdödlighet m. m. LOefterlyser vidare ställningstagande tUl hur samarbetet och förhåUandet tillarbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning skall ske. LO anser siginte kunna godta utredningens analys av problemen. Arbetarskyddsstyrelsen anser attden för produktkontrollen nödvändiga forsknings- och undersökningsverksamhetenlämpligen bör bedrivas på verksintegrerade laboratorier hos styrelsen ochnaturvårdsverket. Ett från arbetarskyddsverksamheten friståendeproduktkontrolla-boratorlum skulle enligt styrelsen innebära praktiskt tagetdubblerande eller övertagande av styrelsens arbetsmedicinska avdelningsuppgifter. Enligt arbetarskyddsstyrelsen blir tillgängliga resurser förarbetsmiljön bäst utnyttjade genom fortsatt satsning på arbetsmedicinskaavdelningen, som därför bör förstärkas med hänsyn tUl de ökade krav lagen omhälso- och miljöfarliga varor medför. bördäremot kunna anförtros separata laboratorier, eventuellt ett centralt sådantmed giftnämnden som huvudman. Även arbetsmiljöutred-' ningen anser attförhåUandena gentemot arbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning bortutredas närmare. Flera remissinstanser framför krav på ny utredningav laboratoriefrågan. Kravet framförs av , giftnämnden,, livsmedelsverket, statens provningsanstalt,, statens lantbrukskemiska laboratorium, statensveterinärmedicinska anstalt, utredningen om kontrollanstalterna på jordbruketsområde, och . Kraven på ytterligareutredning av laboratoriefrågan gmndar sig bl. a. på uppfattningen attutredningen inte tUlräckligt analyserat de olika behov av laboratorieresursersom föreligger. framhåller att genom frånvaron av en sådananalys torde inte det underlag som föreligger vara tUlräckligt fullständigtför att ligga till grund för statsmaktemas ställningstagande. finner det vanskligt att avutredningsförslaget kunna bedöma vUka laboratorieresurser som i praktikenskulle komma den direkta produktkontrollen till del. Den allmännamiljökontroUen, som redan nu ingår i arbetsuppgifter, kan geviktiga informationer för produktkontrollen. På motsvarande sätt kan hävdasatt rapporter från arbetarskyddsverksamheten kan vara av stor betydelse sombeslutsunderlag i produktkontroUen. Oavsett var det administrativa ansvaretför denna kontroll ligger är det enligt giftnämnden klart att naturvärdsverketslaboratorieresurser måste medverka i kontrollen. anser vidare attförslaget tUl undersökningsresurser i fråga om kemiska produkters hälsofarUghetär bristfälligt särskUt i fråga om toxikologiska utredningar. kan det i vissa fall mte vara möjligt eller rimligt att låsaexpertis och resurser inom begränsade verkslaboratorier. I den mån intefristående statliga servicelaboratorier och vetenskapligt arbetandeundersökningsorgan finns att tUlgå blir det fråga om samarbete med ochutnyttjande av universitets-och högskoleinstitutioners forskare och resurser. anser sig inte kunna tiUstyrkautredningsförslaget. Man bör enligt verket i stället överväga om man inte ihuvudsak kan repliera på de laboratorieresurser som finns att tillgå centraltoch regionalt. Den centrala tillsynsmyndigheten skvUle därvid i huvudsaksamordna resurserna samt utöva tUlsyn över verksamheten. Verket pekar på attstatsmaktema vid uppbyggandet av den nya organisationen för officiellprovnings- och mätverksamhet anger att man så långt som möjligt skulle utnyttjabefintUga resurser. Lantbruksstyrelsen anser det viktigt att tUl ettundersökningslaboratorium koncentrera de resurser som behövs för merakvalificerade undersökningar i samband med lagens tUlämpning. Frågorna omorganisation, ställning och placering bör enligt styrelsen utredas närmare. Förslaget om regionala laboratorieenheter har mötttveksamhet från de flesta remissinstanser som uttalat sig i frågan. Undantagutgör samt länsstyrelserna i , ,och . Enligt utgör de föreslagnaregionala laboratorieenhetema en lämplig basorganisation för löpandemtin-analyser på tiUsyns- och övervakningssidan. bör även en viss delegeringkunna ske av den verksamhet som tUl en början behöver ligga påcentrallaboratoriet.