prop · FW03181 · 1973-12-31 00:00:00 — En sådan lösninginnebär visserligen att rätten till skattelättnad inte begränsas i denutsträckning som från materiella synpunkter i och för sig skulle vara önskvärt.Riskerna för missbruk och skatteflykt kommer dock att reduceras betydligt.Detta i förening med de avsevärda förenklingsvinster, som erhålles iförhållande till betänkandets förslag, medför enligt skatteutredningen attalternativet med avdragsrätt och restriktiv beloppsgräns är att föredra. Blandföreslagna beloppsgränser kan nämnas belopp som motsvarar ett basbelopp pergivare eUer som fastställs av RSV. Enligt andra förslag bör gränsen sättas tillbelopp mellan I 500 och . RSV påpekar att det stora flertaletperiodiska understöd uppgår till förhållandevis små belopp och att det undersöktamaterialet ger stöd för uppfattningen att understöd . i allmänhetinte överstigit vad som kan anses utgöra ett rimligt behov hos mottagaren. Beträffande de legala understöden föreslår utredningen,bortsett från tidsgränsen , i stort sett oförändrade regler. Krav ställsdock pä att utbetalningarna skall utgå enligt dom eller bindande förpliktelse.Utredningens överväganden och förslag i dessa delar har i allmänhet biträttseller lämnats utan erinran av remissinstanserna. godtar förslaget men riktar vissainvändningar mot att underhåll mellan makar särbehandlas. Risk föreligger bl.a. att makar genom att separera skaffar sig oberättigade skatteförmåner. RR Vifrågasätter om inte avdragsrätten för underhållsbidrag till make ellerförutvarande make bör maximeras till visst belopp för att hindra attavdragsrätten utnyttjas på icke avsett sätt genom att frivilliga utbetalningarav periodiskt understöd ikläds juridiskt bindande form. Familjelagssakkunnigafinner det välbetänkt att reglerna om beskattning av underhållsbidrag till makeeller förutvarande make i huvudsak förblir oförändrade. Man erinrar dockbeträffande ettårsperioden om kommande ändrade regler för upplösning aväktenskap. Kravet på bindande förpliktelser kritiseras dock. De sakkunnigaanför bl. a. att kravet att bidraget måste utgå enligt bindande skriftligförpliktelse har till följd att bidrag som utgått frivUligt eller enligtmuntligt åtagande efter det att förpliktelsen upphört inte kan avräknas.Detsamma gäller om bidrag betalas med något högre belopp än det fastställda,till den del bidraget sålunda överskjuter detta. I dessa situationer skall istället skattereduktion kunna ske som för frivilligt understöd, om de allmännaförutsättningarna för detta är uppfyllda. Den föreslagna regleringen blir därigenomenligt de sakkunniga mer invecklad än motiverad. Dessa anser att det börövervägas om det inte är tillräckligt att kräva att bidraget är grundat på domeller åtagande. De sakkunniga - Uksom i anseratt avdragsmodellen och inte skattereduktion skall tillämpas även beträffandeparter, som. Utan att ha levt i äktenskap, i skattehänseende tidigarebehandlats som makar. Detsärskilda avdraget på . för underhåll av icke hemmavarande barn under18 år bör höjas eUer indexregleras anser länsstyrelserna i ochVästmanlands län, kommunförbundet samt LRF. skatteutredning anserdäremot att frågan lämpligen omprövas i samband med utredningens översyn avskattesystemet. Understöd till mottagare bosatta utomlands Utredningens förslag att frivilliga understöd tillmottagare bosatta utomlands inte skall beaktas vid beskattningen har i stortgodtagits av länsstyrelserna i , , ,och . Det helt övervägande antalet hördamyndigheter och organisationer har emellertid kraftigt kritiserat förslaget.Genomgående har man därvid funnit förslaget diskriminerande mot den utländskaarbetskraften. Vidare har man ansett att sociala skäl oftare kan anföras medhelt annan styrka när det gäller understöd till utlandet än inom landet. RSV, somavstyrker förslaget, understryker att utredningen inte ger underlag förpåstående om skatteflykt från de i tillfälligt arbetande personernassida genom periodiska understöd. Detta är knappast överraskande eftersomtaxeringsmyndigheterna kräver särskild bevisning av dessa skattskyldiga för att godkänna avdragsyrkanden om periodiskt understöd. Givelvis är kontrollmöjligheternai hithörande fall ändå begränsade i jämförelse med de fall där mottagarnavistas i . RSV anser emellertid att det inte står i överensstämmelse medgod rättsuppfattning att enbart av kontrollskäl behandla periodiskt understödtill mottagare utomlands oförmånligare än sådana understöd till mottagare iSverige. Likartade uttalanden redovisas av bl. a. statskontoret,hovrätten över och , kammarrätterna i och ,, länsstyrelserna i , , , ,och , , Näringslivets skattedelegation,LO, och . påpekar att redan med nuvarande regleroch tillämpningen av dessa befinner sig invandrarna skattemässigt i enoförmånlig situation. LO, som förordar att inget avdrag skall medges frivilligtunderstöd, anser att det bör övervägas om inte invandrare med famUj i hemlandetbör få göra avdrag med . från skatten i den mån maken saknar inkomster. Utredningens förslag beträffande livräntor m. m. i sambandmed förvärv av egendom har - i den mån de kommenterats i regel tillstyrktseller lämnats utan erinran. RSV vill inte motsätta sig att den föreslagnatidsgränsen lagfästs med hänsyn tUl önskvärdheten att undanröja enofta dokumenterad tveksamhet när det gäller livräntors behandling iskattehänseende. Kammarrätten i finner fördelarna med förslaget tungtvägande. i ifrågasätter om inte reglerna bör vidgastill att omfatta även hyresfastigheter. i biträderförslaget men anser att RSV bör kunna ge dispens så alt även andra tillgångarän rörelse och jordbruksfastighet kan omfattas. Även i längodtar förslaget bl. a. med hänsyn till de möjligheter till opåkalladeskattelättnader som f. n. kan uppnås genom vissa transaktioner på detta område.Länsstyrelsen ifrågasätter dock om anledning finns att här bibehålla gällandeförbud mot avdrag vid hushållsgemenskap. Näringslivets skattedelegation och LRF biträder också iallt väsentligt förslaget. Delegationen anser dock att samma regler bör gällaalla överlåtelsefaU. anser att reglerna om livränta enligt köpeavtal börförbli oförändrade med hänsyn tiU dessas betydelse vid överlåtelser av mindrerörelser, t. ex. sådana som drivs av fria yrkesutövare. Kammarkollegiet redovisar åtskilliga problem som uppkommerbeträffande livräntor i samband med testamente eller gåva och anför att fråganom den skatterättsliga behandlingen av periodiska utbetalningar i samband medegendomsförvärv är utomordentligt komplicerad. Enligt kollegiets mening är detönskvärt att frågan, som för utredningen varit en detaljfråga, bryts ut ochgörs till föremål för en samlad översyn. Utredningens förslag att givare av periodiskt understödskall lämna kontrolluppgift biträds av de instanser som tagit upp frågan, docki regel med det tillägget att även mottagaren bör få del avuppgiften. i ifrågasätter dock om uppgiftsskyldighetenför givaren är till sådan fördel ur kontrollsynpunkt alt denne bör belastasdärmed. Däremot avstyrks genomgående förslaget att givare avfrivilliga understöd skall på visst sätt ansvara för den ökade skatt, sommottagaren har att erlägga på grund av understödet. i Värmlandslän lämnar dock förslaget utan erinran. i biträderförslaget men gör vissa tekniska anmärkningar bl. a. rörande skattetUlägg ochförseningsavgift samt de fall att någon uppburit understöd från flera givare. Iövrigt kritiseras förslaget i regel från tekniska utgångspunkter. RSV anserinte att etl skalleansvar för givaren bör införas. En sådan ordning medför intefördelar som står i rimlig proportion till de nackdelar som är förenade medsystemet. Kritik framförs även av bl. a. hovrätten över och ,kammarrätterna i och samt en del länsstyrelser,Näringslivets skattedelegation, LRF, Föreningen och . I övrigt har olika specialfrågor tagits upp av vissaremissinstanser. Som exempel kan nämnas att bl. a. kammarrätten i Stockholmställer sig tveksam till den föreslagna ändringen av 105 § taxeringsförordningenmed hänsyn tUl risken för den enskilde att drabbas av opåräknad skatt lång tidefter det att hans taxering vunnit laga kraft. Länsstyrelserna i Värmkinds ochVästmanlands län framhåller vissa svårigheter som kan uppkomma när det gälleralt avgöra om ett understöd till f. d. personal skall anses frivilligt och närdet skall anses utgöra omkostnad i förvärvskälla. Periodiska understöd och därmed jämförliga periodiskautbetalningar beaktas f. n. vid inkomstbeskattningen. Den som utger periodisktunderstöd äger i princip rätt att dra av utgivet belopp antingen som allmäntavdrag eller som avdrag i förvärvskälla. Vissa allmänna begränsningar avavdragsrätten finns dock. Avdrag medges sålunda inte för utbetalningar tillmottagare som tillhör givarens hushåll eller som utgått liU mottagarensundervisning eUer uppfostran. De utbetalade beloppens karaktär av understödprövas däremot knappast i praktiken. Så sker endast i fråga om utbetalningar lUIvissa mottagare utomlands samt beträffande en del understöd mellan makar.Lagreglerna är ganska allmänt hållna och lämnar i och för sig också utrymme förtämligen skiftande slag av periodiska utbetalningar. Om givaren är berättigadtill avdrag för understödet skall mottagaren redovisa del erhåUna beloppetsåsom inkomst av tjänst. De gällande reglerna är av gammalt daturn. Avdragsrättenför periodiskt understöd infördes i vår skattelagstiftning , och reglerna har i allt väsentligt varit oförändrade sedandess. Bestämmelserna utsattes tidigt för kritik, bl. a. därför att de lättkunde missbrukas för erhållande av skattelättnader av olika slag. Åtskilligautredningar har också föreslagit ändrade bestämmelser.Regelmässigt har man därvid velat begränsa avdragsrätten för s. k. frivUligaunderstöd, dvs. sådana som utgår utan alt givaren är juridiskt skyldig atterlägga beloppen. om periodiskt understöd har enligt sinadirektiv haft till uppgift att söka spärra möjligheterna till uppenbaramissbruk av avdragsrätten utan att onödigtvis ställa hinder i vägen förutgivande av periodiska understöd. För att tillgodose synpunkten attskatteflykt bör förhindras har en restriktivare inställning till avdragsrättenän f. n. ansetts vara motiverad. Utredningen har presenterat förslag tillbegränsningar av avdragsrätten. Förslagen innebär i korthet följande. Understödtill annan mottagare än make (f. d. make) eUer minderåriga barn s, k.frivilliga understöd - skall inte längre berättiga till avdrag vid inkomstberäkningen,I stället skall givaren få dra av av understödet från sin uträknade skatt(skattereduktion). Skattereduktion skall emellertid endast komma i fråga omunderstödet utgått till en givaren närstående person, som också haft behov avunderstödet. Systemet med skattereduktion i stället för avdrag vidinkomstberäkningen leder enligt utredningen till att de skattemässigafördelarna med periodiska understöd reduceras till mer rimUga proportioner. Ärmottagaren bosatt utomlands skall dock frivilliga understöd i regel inte allsbeaktas vid beskattningen. Däremot behålls med en del smärre justeringar den nuvarandeavdragsrätten för periodiskt understöd som utgår till make eller f. d. make(legala understöd). Det särskUda avdraget med . för underhåll av ickehemmavarande barn föreslås vara oförändrat. Utredningen har ävenföreslagit ändrade regler i fråga om bl, a. sådana periodiska utbetalningar somutgår i samband med förvärv av egendom. Vid remissbehandlingen av utredningsförslaget har råttallmän enighet om att avdragsrätten för periodiska understöd måste begränsasmed tanke på att gällande bestämmelser missbrukas för att uppnåskattelättnader. De föreslagna tekniska lösningarna har däremot kritiserats. Enganska enstämmig opinion har funnit systemet alltför svårtUlämpat för bådemyndigheter och enskilda. Även mer principiellt betonade invändningar harframförts. Man har i stället anvisat andra vägar för att begränsa missbruket.En del instanser föreslår beloppsspärrar av olika slag. Ändra remissmyndigheterviU gå ett steg längre och helt slopa avdragsrätten för frivilliga understöd.Det kan vidare nämnas att det helt övervägande antalet remissinstanser avvisatutredningens förslag att göra åtskillnad mellan understöd inom och utom landetoch därvid bortse från understöd till mottagare utomlands vid beskattningen. remissinstanser har framhållit att utredningen knappast visat attavdragsrätten missbrukats i sådan omfattning att mer genomgripande ändringar igällande rätt är påkallade. För egen del vill jag framhålla följande. Utredningen haranfört tungt vägande skäl för att begränsa den nuvarande avdragsrätten förperiodiska understöd. Begränsningstanken har också godtagits av flertaletremissmyndigheter. Beskattningen av periodiska understöd m. m. har visserligenmindre betydelse från statsfinansiell synpunkt. Men det är uppenbart attgällande regler i de enskilda fallen kan ge högst avsevärda skattelättnader utan att detta framstår som motiverat. Utredningensstatistiska material visar en fortgående ökning av utgivna understöd och dennaökning har ytterligare kraftigt accentuerats . Särskilt märkbarär ökningen av de större understöden. Fördelar kan f. ö. uppnås inte bara vidinkomstbeskattningen utan också vid förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen,även om, såsom utredningen framhållit, antalet klara skatteflyktsfall är färreän väntat. De skälsom från början motiverade att avdragsrätten infördes har med tiden förlorat istyrka. Samhällsutvecklingen i stort liksom förändringar påskattelagstiftningens område talar också för att man måste se deperiodiska understöden på ett delvis annat sätt . Allmänt sett ärbehovet av att genom skattelättnad främja understöd i förevarande formerbetydligt mindre än vid tiden för gällande reglers tillkomst. Mot bakgrund avdet material som utredningen redovisat och likaså de synpunkter som framförtsunder remissbehandlingen av förslaget anser jag det angeläget att avdragsrättenför periodiska understöd begränsas. A andra sidan är det uppenbart attunderstöd i allmänhet utgår under sådana förhållanden att man knappast frånfiskal synpunkt har anledning att ingripa alltför kraftigt. Utredningensstatistiska material visar att del stora flertalet understöd utgår med rimligabelopp och tUl mottagare som kan förmodas ha behövt understödet. Jag är därförför dagen inte beredd att föreslå andra ändringar än dem som är påkallade föratt begränsa de skattelättnader, som nuvarande regler medger, tUl rimligabelopp och framför allt för alt komma till rätta med missbruksfallen. Att somett par remissinstanser förordat helt slopa avdragsrätten för i första hand defrivilliga understöden anser jag inte möjligt ulan en samtidig bedömning ochavvägning av andra frågor på inkomstbeskattningens område. Det ankommer på 1972års skatteutredning att i den mer genomgripande översyn av skattesystemet somutredningen verkställer uppmärksamma de periodiska understöden och föreslå deytterligare ändringar som kan vara motiverade. Periodiska understöd och därmed jämförliga utbetalningarförekommer i många olika former. I allmänhet har man med en viss schabloniseringdelat upp understöden i två huvudgrupper, nämligen legala och frivilligaunderstöd. Till den förstnämnda gruppen brukar man i första hand räknaunderstöd till make och f, d. make. Den senare gruppen omfattar övrigamottagare. De legala understöden har genomgående som grund en juridisktbindande förpliktelse för givaren att betala. När det däremot gäller understödtill andra än make, f. d. make eller minderåriga barn föreUgger endast iundantagsfall någon lagstadgad skyldighet alt utge understöd. Delagbestämmelser som finns härom t. ex. gentemot vuxna barn och föräldrar -tillämpas sällan i praktiken. Behovet av begränsningar gör sig främst gällandebeträffande frivilliga inkomstöverföringar, och det är även här som deegentliga missbruksfallen kunnat noteras. Beträffandede legala understöden föreligger aUmänt uppfattningen att behovet avbegränsningar är mindre än i fråga om de frivilliga understöden. Detta gällerfrämst underhållsbidrag mellan makar. Sådana understöd utgår på grund av denlagstadgade underhållsskyldighet som föreskrivs i . Understöd isamband med äktenskaps upplösning utgår företrädesvis i sådana fall där enamaken saknar eller har låga egna inkomster. Under äktenskapet har då denmake, som har Prop, 1973:181 52 inkomst, regelmässigt varit berättigad lillskattereduktion med . Denna förmån försvinner vid äktenskapetsupplösning samtidigt som den underhållsskyldige vanligen får vidkännasytterligare kostnader. Vidare kan nämnas att understöd efter äktenskapsskUlnadinte utan vidare kan påräknas med mindre behov föreligger hos ena parten. Ävenjag anser att det knappast finns någon anledning att f. n. ingripa mot delegala understöden. Det nu sagda gäller även andra former av legala understöd,såsom t. ex. skadeslåndslivräntorna. Några remissinstanser har uttrycktönskemål om att även bidrag mellan sådana, som levt tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden, borde särskilt beaktas. Med hänsyn till att lagstadgadunderhållsskyldighet inte föreligger i dessa fall är jag inte beredd attföreslå särskilda regler för dessa underhållsbidrag. De begränsningar som jag i det följande ämnar föreslåavser i första rummet sådana understöd som kan betecknas som frivilliga. Övrigaförslag syftar i huvudsak till att hindra att begränsningarna kringgås. En särskild fråga är rätten till avdrag för underhållsbidragliU icke hemmavarande barn . Avdrag medges f. n. med högst ,per barn. Med hänsyn tUl kostnadsutvecklingen förordar jag att detta avdraghöjs, 1 det följande behandlar jag i särskilda avsnitt frågan ombegränsad avdragsrält för frivUliga understöd och övriga frågor, Avdragsrält för frivilliga understöd, m, m. Såsom jag framhållit har avdragsrätten för periodiskaunderstöd och därmed jämförliga periodiska utbetalningar kommit att utnyttjaspå ett sådant sätt alt begränsningar av densamma är nödvändiga. De avutredningen anförda övervägandena rörande behovet av begränsningar har ocksåvunnit anslutning hos flertalet remissinstanser. Även jag anser attavdragsrätten bör begränsas. De närmare förslag tUl lösningar som utredningenpresenterat har emellertid i allmänhet avvisats av remissmyndigheterna. Manhar genomgående funnit förslagen alltför invecklade för både enskilda ochmyndigheter. Även principiella invändningar har rests mot den valda metoden medskattereduktion. Redan de gäUande reglerna för beskattning av periodiskaunderstöd är delvis svåra att tillämpa och har gett upphov till en mängdtvister mellan skattskyldiga och beskattningsmyndigheter. Det måste därför varai hög grad angeläget att bestämmelserna och därmed den praktiska tillämpningenav reglema inte ytterligare kompliceras. Jag delar uppfattningen som framkommitvid remissbehandlingen att utredningens förslag är tekniskt komplicerat. Jagvill därför inte förorda att förslaget läggs till grund för lagstiftning. 1 detföljande vill jag närmare beröra andra tänkbara metoder för begränsning av avdragsrälten;vill jag emellertid framhålla att det är särskUt slötande attperiodiskt understöd kunnat lämnas och medföra skattemässiga fördelar i sådanafall där det knappast kan hävdas att mottagaren haft behov av understöd. Utredningenhar gjort en specialstudie av understöd som utgått med . material framgår att en mycket stor del av dem som mottagit beloppom . har haft förmögenhet och i många fall även goda inkomster. Äv7 300 mottagare har 1 500 haft förmögenhet . och här bortsesfrån understöd meUan makar - i de flesta fall inkomster . Ettstort antal har haft Prop, 1973:181 53 så höga inkomster, att ett verkligt behov av understödeninte utan vidare kan presumeras. Detta är särskilt tydligt i fråga om understödöver , I dessa fall har såväl givare som mottagare i regel haftförmögenhet . Även då understödet understigit , ärandelen mottagare med förmögenhet stor. Av intresse från skatteflyktssynpunkt är även understöden lillvuxna barn. På grund av arvsrätten kommer i dessa fall även andra skatteformermed i bilden. Gruppen är förhållandevis liten och omfattar ca 4 000 mottagare.Understöden är här i anmärkningsvärt stor omfattning höga. En femtedel har fåttöver . Av dem som varit bosatta här i landet har en fjärdedel erhållitöver . och en sjundedel av dessa understöd har i sin tur överstigit . Barnfallen intar en särställning också därför att givarna här har högreinkomst och förmögenhet än som är vanligt inom andra grupper. Även mottagare idenna grupp har i förhåUandevis stor utsträckning haft goda inkomster ochförmögenhet. När det gäller utbetalningar från föräldrar till barn förekommersärskilt ofta utbetalningar, som måste karakteriseras mera som periodiska gåvorän som understöd i egentlig mening, I sammanhanget bör tilläggas att även närdet gäller den omvända situationen, dvs, understöd lill föräldrar så finns falldär betydande understöd utgått tiU föräldrar med goda inkomster ochförmögenhet. När detgäller att begränsa avdragsrätten för frivUliga understöd är olika metodertänkbara. En metod som använts i en del länder är att begränsa avdragsrältentill sådana fall där understödet utgår enligt bindande förpliktelse. Dennalösning är dock förknippad med den svagheten att skattskyldiga genom skenrättshandlingarkan skapa förutsättningar för avdragsrätt. En annan modell är att begränsa mottagarkretsen.Det mest påtagliga missbmkel föreligger beträffande understöd tiU vuxna barn.En åtgärd skuUe då vara att helt avskaffa avdragsrätten för-bidrag till egna bam.Men även en sådan modell kan ge stötande resultat eftersom det väl kan tänkas faUdär man kan finna det motiverat att föräldrar ger understöd åt vuxna barn. Under remissbehandUngen av utredningens förslag framfördestanken på beloppsspärrar av skUda slag. Även om en beloppsspärr är behäftad meden del svagheter anser jag likväl detta vara den f, n, enda framkomliga vägenför att begränsa avdragsrätten på etl någorlunda praktiskt sätt. En beloppsspärr kan anknytas till antingen givaren ellermottagaren. 1 princip torde det vara riktigare att sätta spärren i relationtill mottagarens ekonomiska förhållanden. Detta medför dock praktiskasvårigheter. Förändringar i mottagarens taxering återverkar på givarenstaxering. Vidare uppkommer onödiga komplikationer i de fall någon får bidragfrån flera håll, något som är vanligt vid understöd till föräldrar. Som jag nämnt måste man söka få så enkla och lättUlämpaderegler som möjligt. Vad som är aktueUt är att förhindra de uppenbaramissbruksfallen, dvs. sådana fall där understöd utbetalats med avsevärda beloppsom framstår som oskäliga. Som jag tidigare angett förekommer fall där belopputbetalats med åtskilliga . EnUgt min mening uppnårman ett tillräckligt skydd mot missbruk genom att begränsa avdragsrätten förgivaren till ett visst högsta belopp. Härigenom begränsas på ett enkelt sättde skattemässiga fördelarna för givaren. Mottagaren skaU liksom nu inkomstbeskattas i den mångivaren är berättigad till avdrag. Enytterligare fördel med denna konstruktion är att regeln kan tillämpas på sammasätt för mottagare utomlands. Utredningens förslag att särbehandla denna typ avunderstöd kritiseras starkt av remissinstanserna. För understöd till utlandetmedges f. n. ofta avdrag med låga belopp med tanke på risken för skatteflykt.Den beloppsgräns jag förordat skall självfallet inte föranleda att kraven påbevisning ställs lägre i dessa fall för framtiden, I sammanhanget vill jagnämna att utredningen föreslagit att det särskUda avdraget för underhåll avicke hemmavarande barn skulle ges en vidare tillämpning förinvandrare med familjen i hemlandet. Under remissbehandlingen framfördesförslag att den skattereduktion med , för gift skatlskyldig vars makesaknar inkomst borde medges även nämnda kategori. Dessa båda sistnämnda frågorär emeUertid av den art att de närmare prövas av skatteutredningeftersom de inte har direkt samband med de periodiska understöden som sådanaulan mer med reglerna för famUjebeskattningen,