prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Medhänvisning till att styrelsen för försvarsforskning skall verka som högstaföreträdare för forskningens rådgivande funktion för de planeringsansvarigamyndigheterna inom totalförsvaret föreslär utredningen att styrelsens generaldirektörskall vara ledamot av militärledningen och därvid medverka främst ihandläggning av sådana ärenden som berör forskningsorganens verksamhet. Vidareföreslås att en representation från styrelsen för försvarsforskning påmotsvarande nivå säkerställs i övriga myndigheter med centraltplaneringsansvar inom olika delar av totalförsvaret. Utredningsavdelningensuppgifter och sammansättning bestäms enligt utredningen i hög grad av altstyrelsen för försvarsforskning skall svara för en samordning på central nivåav forskningsorganens rådgivande funktioner, innefattande bl. a. derasmedverkan i avnämar-myndigheternas studier och utredningar. a. pä att avnämarnas utbyte av de resurser som satsas pä målinriktadforskning i hög grad bestäms av hur väl den rådgivande funktionen fullgörs. Ensamlad överblick över den rådgivande funktionen är därför enUgl Prop, 1973:88 45 utredningen av stor betydelse för att styrelsen förförsvarsforskning som programmyndighet skall kunna inrikta framtidaforskningsinsatser och kontrollera måluppfyUelsen hos forskningsorganen m, ra.Mot bakgrund av erfarenheterna av nuvarande organisation anser utredningen attdel råder ett nära samband mellan å ena sidan styrelsens för försvarsforskningforskningsplanerande och rådgivande funktioner och ä andra sidan de funktionersom åvilar de operationsanalytiska rådgivningsenheterna och vissautredningsenheter vid nuvarande planeringsbyrån inom försvaretsforskningsanstalt. Utredningen anför vidare all planeringsbyrån f, n, ansvararockså för forskning och utveckling inom planeringsmetodik med anknytandesamhällsvetenskaper förutom att byrån tillhandahåller opera-tionsanalytiskexpertis inom totalförsvaret. Mot bakgrund av vunna erfarenheter finns enligtutredningen starka skäl att behålla delta organisatoriska samband mellanforskning och tiUämpning, Utredningen föreslår mot bakgrund av det anförda atthuvuddelen av nuvarande planeringsbyrån vid utombyrå-administrationen och den för anstalten gemensamma cenlralplaneringen försöver till styrelsen för försvarsforskning och bildar styrelsensutredningsavdelning med i huvudsak oförändrade arbetsuppgifter. Inomutredningsavdelningen bör således finnas en central utredningsenhet, en enhetför system- och operationsanalys innefattande nuvarande operationsanalytiskarädgivarenheter vid olika totalförsvarsmyndigheter samt en enhet för forskningoch metodulveckUng. Utredningsavdelningens verksarahet bör enhgt utredningen ihuvudsak ha en entydig inriktning på försvarsproblem med hänsyn liU styrelsensför försvarsforskning ställning som centralt rådgivande organ i forskningsfrågorinom försvaret. Behoven av forskningsresultat inom planeringsmetodik ochanknytande samhällsvetenskapliga områden är emellertid enUgt utredningen i storutsträckning gemensamma för flera samhäUssektorer, De grundläggandeutbildnings- oeh forskningsbehoven inom dessa områden bör därför pä sikt enUgtutredningens mening huvudsakhgen tillgodoses genom universitet och högskolor.Dessa behöver dock enligt utredningen ges bättre förutsättningar härför, 1avvaktan på detta kan i den föreslagna utredningsavdelningens uppgifter behövaingå visst arbete på grundläggande problem som inte är direkt försvarsanknulnai Ukhet med vad som sker vid nuvarande planeringsbyrån inom försvaretsforskningsanstalt. Styrelsens för försvarsforskning planeringsavdelning börenligt utredningen bereda programplanerna för delprogrammet Gemensamförsvarsforskning och därav betingad långsiktig resursplanering och ta framstyrelsens grundsyn på försvarsforskningens utveckling på . Eftersomdelta måste göras i nära samråd med övriga myndigheter bör arbetet enUglutredningen ske i nämnd- eller rädsform. Till planeringsavdelningen bör därförknytas programnämnder med programsekretariat samt en resursnämnd. För programplanering föreslår utredningen att styrelsenför försvarsforskning använder en underindelning avförsvarsforskningsprogrammet Prop,1973:88 46 som nära ansluter till den som f, n, tillämpas vidförsvarets forskningsanstalts programplanering och som också anknyter till deav utredningen angivna fem huvudsakliga tillämpningsområdena förförsvarsforskningen. För varje sådan del av försvarsforskningsprogrammet föreslårutredningen att en prograranämnd inrättas inom styrelsen. Dessa programnämnderfär bl, a, tiU uppgift att i samråd med berörda avnämarmyndigheler ochforskningsorgan och i enUghet med styrelsens riktlinjer bereda förslag tillprogramplaner för berörd del av försvarsforskningsprogrammet saml kontroUerahur forskningsorganen uppfyller målen för gällande planer. I programnämndernabör ingå företrädare för planeringsansvariga och materielanskaffandemyndigheter, företrädare för försvarsforskningsorganen, friståendelekniskt-vetenskaplig expertis samt en sekreterare ur styrelsens förförsvarsforskning planeringsavdelning. Antalet ledamöter i en programnämnd börenligt utredningen inte överstiga tolv. Ordförande och ledamöter iprogramnämnderna utses av styrelsen i plenum, i förekommande fall på förslagav de myndigheter som skall företrädas i nämnderna. De nuvarande för svars medicinska och mUitärhistoriskaforskningsdelegalionernas uppgifter bör enligt utredningen föras över tillnämndorganisationen. Utredningen föreslär alt ansvaret för långsiktigkunskapsuppbyggande forskning med anknytning till psykologiskt försvar försöver till en programnämnd i vilken försvarär företrädd. 1 planeringsavdelningen föreslås vidare ingå ettprogramsekretariat som i huvudsak övertar de uppgifter som sköts av de s.k. programföredragande tjänstemännen inom . Iprogramsekretarialel ingår sekreterarna i de oUka programnämnderna. Dessasekreterare bör rekryteras från forskningsorganen och befallningarna bör varaav genomgångskaraktär. Utredningen föreslår också en r e s u r s n ä m n d föratt samordna utvecklingen och utnyttjandet av olika forskningsresurser inom ochutom försvarssektom i anslutning till verksamhet som budgeteras på delprogrammetGemensam försvarsforskning. skall enUgt utredningen bl, a,handlägga personalfrågor, t, ex, riktlinjer för utbUdning ochcirkulationstjänstgöring inom styrelsens ansvarsområde samt följa och bevakalokal- och instrumentinvesteringar som är styrande för resursutvecklingeneller för vilka någon form av samordnat utnyttjande bör övervägas. Vidare föreslår utredningen att en chefsnämnd inrättas vidstyrelsen för försvarsforskning. skall inför styrelsen i plenumsvara för en mer övergripande beredning av olika avvägningsfrågor inomdelprogrammet Gemensam försvarsforskning, t, ex, mellan oUka delområden avprogrammet. sammansättning beror enhgt utredningen på vilkenmodell som väljs för de forskningsutförande enheternas organisation, 1 den avutredningen förordade modellen föreslås att chefsnämnden består av chefen förstyrelsen för försvarsforsk- Prop, 1973:88 47 ning, tillika ordförande, cheferna för de av utredningenföreslagna forskningsorganen inom försvarssektorn samt ordförandena i programnämndernainom styrelsen. Dessa ordförande bör då hämtas ur avnämar-myndigheternas krets.Avdelningschefer inom styrelsen bör vidare vara skyldiga att närvara vidchefsnämndens sammanträden. arbetsformer vid programplaneringenbör enUgt utredningen kunna nära anknyta lill det förfarande som har utvecklatsför rullningen av forskningsplanerna för . Denadministrativa avdelningen vid styrelsen för försvarsforskning skall enligtutredningens förslag bestå dels av en ekonomi- och förvallningsdetalj somsvarar för beredning och handläggning av de ekonomi- och förvaltningsfrågorsom faller pä styrelsen som programmyndighet och forraell produklionsrayndighelför den ej objektbundna försvarsforskningen, dels av en detalj för styrelsensintema administration. För en merdetaljerad beskrivning av styrelsens organisation oeh arbetsformer hänvisastill utredningens betänkande som också innehåller förslag till instruktioneroch instruktionsändringar för berörda myndigheter. Utredningens förslag till ansvarsfördelning iförsvarsforskningsorganisa-lionen innebär att styrelsen för försvarsforskningbUr program- och produktionsmyndighet för ett delprogram benämnt Gemensamförsvarsforskning inom huvudprogrammet Gemensamma myndigheter och funktioner.Nämnda delprogram föreslås bU indelat i tre programelemenl, nämligen Styrelsenför försvarsforskning utom utredningsavdelningen. Styrelsen förförsvarsforskning: Utredningsavdelningen samt Kunskapsuppbyggande ochtillämpad ej objektbunden forskning. Utredningenföreslär alt verksamheten finansieras från ett förslagsanslag benämnt Gemensamförsvarsforskning. Av anslagsframställning och anslag bör framgå omfattningenav den andel för vilken överbefälhavaren resp. samt den del av anslaget som avser sådan forskning som bedrivs bl. a.i anslutning till miljöstudier och studier av del svenska samhällets utveckUng. Utredningenföreslår att anslaget Gemensam försvarsforskning skall beslå av tre delar enför varje programelemenl. Den del av anslaget som faller på programelementelStyrelsen för försvarsforskning: Utredningsavdelningen bör föras upp raed . eftersom verksamheten vid utredningsavdelningen bör varasjälvfinansierande genom att styrelsen, andra myndigheter inom försvaret liksommyndigheter, organisationer och företag utanför försvaret ger sekundäruppdraglill avdelningen. En balanserad inkomst/utgiftsslat förutredningsavdelningen bör enhgt utredningen bifogas den anslagsframställningmed primäruppdragsförslag som styrelsen för försvarsforskning inlämnar tillKungl. Utredningen föreslår vidare att verksamheten vid forskningsorganinom försvarssek- torn helt budgeteras på sekundäruppdrag från styrelsen förförsvarsforskning och andra uppdragsgivare. Härigenom skapas enligtutredningen förbättrade finansierings- och redovisningsmässiga förutsättningarför ett samordnat utnyttjande av forskningsorgan inom och utom försvaret bådemed hänsyn till försvarets och andra samhällssektorers behov. Forskningsorganinom försvaret som är självständiga myndigheter bör redovisas somorganisatoriska delprogram. Inkomster och utgifter för sådanaforskningsutförande myndigheter redovisas mot ett förslagsanslag pädriftbudgeten om . TUl anslagsframställningen med primäruppdragsförslag,som inges genom styrelsen för försvarsforskning, fogas en balanseradinkomst/utgiftsstat för verksamheten vid rayndigheten. Forskningsenheter somingår i myndigheter som även har andra uppgifter än forskning särredovisas meden balanserande inkomst/utgiftsstat mot en anslagspost om . inom resp.myndighets anslag. Finansieringen från styrelsen utformas så att endast etteller ett fåtal uppdrag behöver gå till varje forskningsorgan. Utredningen föreslår att större investeringar i maskineroch instrument finansieras genom utnyttjande av fondprincipen. Förinvesteringar i mark, byggnader och datamaskiner m. m, finns fonder inrättade.En utvidgning av fondprincipen till att omfatta även större investeringar iannan forskningsutrustning ter sig enligt utredningen önskvärd, 1 den tidigarenämnda promemorian (Ds Fö 1971:6) har försvarets rationaliseringsinstitutföreslagit att en ny kapitalfond benämnd försvarets forskningsfond inrättas. Fonden bör föras upp på kapilalbudgeten under diverse kapitalfondermed styrelsen för försvarsforskning som fondförvaltande myndighet. De forskningsutförande enheternas organisation Utredningen har funnit det lämpligt att vid sin översynskilja mellan tre typer av s. k. specialistfunktioner för att beskriva arten avverksamheten vid olika enheter inom forskningsorganen. Systeminrikta-despecialistfunktioner har sitt fackkunnande främst knutet tUl ett vissttillämpningsområde eller del av område. Verksamheten avser bl. a. att urlekniskt-vetenskaplig synpunkt pröva möjligheterna att förverkliga förslagtili system och systemkomponenter för olika delar av totalförsvaret. Desysteminriktade specialistfunktionerna kan därvid behöva biträdas avvetenskapligt inriktade specialist-funktioner med fördjupade forskningsinsatserinom vissa grundläggande tekniska eller vetenskapliga fackområden. Stödfunktionersvarar för teknisk och administrativ service. Hit hör bl. a. verkstäder,datorservice m. m. 1 försvarets forskningsanstalts nuvarande organisationsvarar enligt utredningen avdelningarnas institutioner vanligen för en ellerett fåtal sädana specialistfunktioner. Prop, 1973:88 49 Utredningen framhåller att mångfalden av funktionellasamband mellan olika verksamheter är kännetecknande för tillämpad,tvärvetenskaplig forskning av den omfattning som försvaret bedriver. Det ärknappast möjligt att entydigt ange något enskilt funktionellt samband som kanläggas lill grund för olika verksamheters organisatoriska gruppering utan dennamåste enligt utredningens mening baseras på en kombination av flera typer avfunktionella samband. Utredningen har funnit att följande tre typer avfunktionella samband i första hand är av betydelse i delta avseende, nämUgen - samhörighet ifråga om gemensamma tillämpningsmål, särskilt med hänsyn till de av utredningenangivna fem grundläggande tillämpningsområdena, - samhörighet ifråga om metodiskt och annat kunnande inom grundläggande tekniska ellervetenskapliga fackområden liksom för dessa specifik mätutrustning m. m, samt - samhörighet i fråga om användning av vissaspecialiserade stödfunk tioner. Av särskUt intresse är enligt utredningen att undersökavUka kopplingar som finns mellan de tre typerna av samhörighet. Dessakopplingar är invecklade och förändras i viss utsträckning med den tekniska ochvetenskapliga utvecklingen. Utvecklingen inom försvarsforskningen har dockenligt utredningens bedömning stabiliserats så att vissa kopplingsmönster medlångsiktig styrka och stabilitet kan urskiljas. Därmed avses t, ex, all dettorde vara svårt eller omöjligt att göra meningsfulla forskningsinsatser inomett tillämpningsområde ulan att ha tillgång till ett visst minimikunnande inomvissa grundläggande tekniska eller vetenskapliga fackområden. För en närmareredovisning av dessa kopplings-mönster hänvisas lill utredningensslutbetänkande. Allmänt anser utredningen att försvarsforskningensmålinriktning bäst främjas, om man organisatoriskt samlar systeminriktadespecialistfunklioner efler ansvars-och kompetensområden som motsvarar de avutredningen angivna fem huvudsakliga tillämpningsområdena eller störredelområden inom dessa. Vidare bör vetenskapligt inriktade specialistfunktionerinom närliggande fackområden om möjligt föras samman organisatoriskt ochgeografiskt/ lokalmässigt. Detta främjar en hög fackkompetens, bidrar till attskapa en god forskningsmiljö och underlättar gemensam användning av vissastödfunktioner. Del anförda utgör vikliga utgångspunkter för utredningensöverväganden och förslag om förändringar i nuvarande organisation. Behov av förändringar i nuvarande organisation Utredningen har funnit alt försvarets efterfrågan påforskningskapacitet har en sådan långsiklighet och karaktär att det ärmoiiverat all försvaret förfogar över egna forskningsutförande enheter inom defem tillämpningsområden som utredningen har angett. 1 saml Nr 88 Prop, 1973:88 50 ningen att försvarets nuvarande forskningsutförandeenheter behåller försvarsdepartementet som huvudman. Utredningenanser att behov av förändringar i de forskningsutförande enheternasorganisation föreligger främst beträffande ,militärpsykologiska institutet och viss medicinsk forekning. För övrig ejobjektbunden försvarsforskning, däribland fortifikatorisk forskning,mililärhistorisk forskning och den forskning som bedrivs för det psykologiskaförsvaret har utredningen inte funnit anledning att föreslå andra förändringarän de som har redovisats i fråga om finansieringen genom styrelsenför försvarsforskning. Vad gällerflygtekniska försöksanstalten hänvisar försvarsforekningsutredningen tilltidigare utredningars bedömningar, som i stort har delats av statsmakterna(prop, 1968:109, SU 1968:124, rskr 1968:282), att ett vidmakthåUande av enkvalificerad flygteknisk verksamhet vid försöksanslaUen av ungefärhittillsvarande omfattning torde vara en av förutsättningarna för att nuvarandehandlingsfrihet i fråga om inhemsk flygplanutveckling inte skaU minska.Utredningen finner det lämpligt alt söka tillföra försöksanstalten vissytterligare försvarsforskning som dels anknyter till centrala områden föranstaltens fackkunnande, dels kan utnyttja anstaltens omfattande erfarenheterav ett nära tekniskt samarbete med industrin. Detta bör enligt utredningenkunna leda till ett bättre resursutnyttjande, särskilt i jämförelse med en ytterligarediversifierad uppdragsforskning vid anstalten. Utredningen har inte funnit skälatt ompröva försöksanstaltens inre organisation, I fråga om medicinsk och beteendevelenskaplig forskninginom tillämpningsområdet människan i totalförsvaret anför utredningen bl, a,att den geografiska och organisatoriska spridningen av verksamheten på oUkaforskningsutförande enheter skapar behov hos avnämarna av en kanal för samladredovisning dels av forskningens resultat och möjligheter att nå resultat, delsav olika avnämarproblem och deras inbördes prioritering. Särskilt synes dettaenligt utredningen vara fallet med forskningen kring individens och gruppensprestationsförmåga och beteende. Därvid eftersträvas bl. a. en förbättradhelhetsbild av människans betingelser i totalförsvaret med hänsyn tUl förbands-och befattningsulformning i krigsorganisationen, utformning avutbildningssystem, materidulformning m. m, samt möjligheter att skapa en godarbetsmiljö inom förevaret. Utredningen finner det därför angeläget att, utöverden samordning av programplaneringen som förordas i förslaget till nyledningsorganisation, pröva även vissa organisatoriska åtgärder som bl, a,avser att främja en ökad samverkan mellan forskning inom de medicinska ochbeteendevelenskapliga fackområdena i linje raed den utveckling som har inlettsvid vissa specialmedicinska forskargrupper. Anknytningen till rutinmässigmedicinsk och psykologisk verksamhet inom försvaret, som urvals- ochprovningsverksamheten vid värnpliktsverkets inskrivningscentraler saml fysiskoch psykisk hälsovård vid fredsförbanden, bör vara stark. Prop, 1973:88 51 giska forskningen och forskningen inom de primärt tekniskatillämpningsområdena måste säkerställas liksom oUka forskningsutförandeenheters tUlgång rill vissa lokalt bundna tekniska och kUniska resurser.Tillsammans talar dessa krav enligt utredningen för all behälla en relativtstarkt decentraliserad organisation inom området med grupper som är placeradevid olika avnämarmyndigheler liksom . Dessa grupper bör dock i fråga omforskningsverksamheten och därmed sammanhängande fackansvar hållas samman i enfastare organisatorisk rara än f. n. En nära samverkan mäste vidaresäkerställas mellan planerande och forskande organ i frågor rörande hälso- ochsjukvård i krig och fred. Nära kontakter mellan i första hand socialstyrelsenoch berörda myndigheter inom försvaret bör därför främjas både i medicinskaforskningsfrågor och planeringsmetodiska frågor. De kontakter som har inlettsgenom att placera viss operationsanalytisk expertis ur försvaretsforskningsanstalt vid bör enligt utredningen kunna utgöra ettviktigt led i den totala forskningsorganisationen pä den försvarsmedicinskasidan. Utredningen förutsätter vidare att och den föreslagnastyrelsen för försvarsforskning i samråd verkar för en samlad inriktning avden forskning om skyddet mot B-slridsmedel som bedrivs vid statens bakteriologiskalaboratorium, försvarels forskningsanstalt och övriga forskningsorgan.Utredningen förutsätter slutligen att programmet för de specialmedicinskagrupper som sorterar under statens medicinska forskningsråd prövas i sedvanligordning vid uppkommande vakanser på chefstjänsterna, bl. a. mot bakgrund av denorganisation som då finns inom försvaret för närliggande specialmedicinskforskning. Dessa frågor diskuteras närmare i en särskild expertpromemoria somingår som bilaga till utredningens slutbetänkande. av den verksamhet som bedrivs vid försvarets forskningsanstalthar utredningens förslag om överföring av planeringsbyrån till en styrelse förförsvarsforskning redovisats tidigare. I fråga om organisationen avverksamheten vid avdelningarna 1 4 vid anstalten framhåller utredningeninledningsvis bl. a. all fördelar sannolikt kan vinnas genom en ytterligareökad samverkan med och industrin om tekniskautvecklingsuppdrag. Utredningen anför vidare att avdelningarnas nuvarandeverksamhetsområden inte kan betecknas som särskilt väl avgränsade, varken eftervetenskapsområden eller tillämpningsområden. Inom området konventionella vapenoch deras verkan uppvisar sålunda vissa enheter vid avdelningarna 1 och 2gemensamma intresse- och kunskapsområden, såväl avseende tiUämpningsmål somfrån lekniskt-vetenskaplig facksynpunkt. Likaledes finns för avdelningarna 2och 3 gemensamma intresse- oeh kunskapsområden inom området tekniskinformationsbehandling både i fräga om tillämpningsmål oeh fräntekniskt-vetenskaplig facksynpunkt. Dessa förhållanden belyses i följandetabeU. O t: o o u, ,S C & rt - c cd "O " Qs 8 5; ,ii O. c/3 M t/3 nj S«, o, c Bland orsakerna tiU denna fördelning av avdelningarnasverksamhet nämner utredningen utvecklingen på behovssidan och den vetenskapligautvecklingen saml att forskningsanstaltens tillväxt under 1950- och börian av1960-talel bl. a. har lett tiU en breddning av verksamheten så att oUkatillämpningsprojekt inom delvis näriiggande vetenskaps- och teknikområden iviss utsträckning har kunnat bearbetas parallellt vid olika avdelningar. Trotsavdelningarnas delvis överiappande verksamhetsområden finns det enligtutredningen få exempel på egentligt dubbelarbete tack vare olika internasamordningsåtgärder som forskningsanstalten har företagit. Utredningenkonstaterar också att det betydelsefulla samarbetet mellan anstalten och dessavnämare i fråga om forskningens inriktning och forskningsresuUatensutnyttjande har byggts upp på ett säll som i mänga avseenden ärplaneringsmässigt föredömligt. Den nämnda överlappningen i avdelningarnasansvarsområden på såväl vetenskaps- som tillämpningssidan ger dock enligtutredningen upphov liU förhållandevis invecklade samordningsförfaranden vidberedningen av vissa typer av ärenden som berör flera avdelningarsansvarsområden. Utredningen anser alt sådana problera blir mera framträdande ien period med oförändrade eUer krympande ekonomiska ramar när det gäller attskapa och mellan avdelningarna fördela utrymme för insatser inom delvis nyaforsknings- och tillämpningsområden där angelägna behov föreligger. Utredningen har sålunda funnit det motiverat att närmareundersöka om förändringar i nuvarande organisation kan ge totalt settentydigare ansvarsområden för olika forskningsenheter på såväl tillämpnings-som vetenskapsomrädessidan i syfte alt bl, a, fä enklare berednings- och beslutsvägaroch bättre möjligheter hos organisationen alt skapa och vidmakthållakunskapscentra av tillräcklig storlek inom en given ekonomisk planeringsram. Alternativ till nuvarande organisation Val av principiell organisationsmodell De anförda behoven av ändringar i nuvarandeorganisation av de forskningsutförande enheterna kan enligt utredningen iprincip tillgodoses efter två vägar. Den ena vägen är alt fördela de s, k,specialistfunktionerna på organisationsenheter som är fler men till storlekenmindre än de nuvarande avdelningarna vid och somvidare är mer specialiserade antingen till ett visst vetenskapligt fackområdeeller lill systemfrågor inom ett visst tillämpningsområde. Dessa enheter äradministrativt mindre självständiga än nuvarande avdelningar vid forskningsanstaltenoch kompletteras därför av jämförelsevis starkare centrala enheter förplanering, administration och teknisk service.