prop · FW0315 · 1973-12-31 00:00:00 — Sålunda får enligt 49 § URL katalog, tabell eller annat dylikt arbete,vari ställts samman ett stort antal uppgifter, inte utan framställarenssamtycke eftergöras förrän förflutit när arbetet gavs ut.Undantag görs inte för handlingar som har upprättats hos myndighet. Kommitténförordar att om sådant arbete har upprättats hos en myndighet, denna som regelinte skall få göra gällande ensamrätt tiU arbetet. Om emeUertid arbetet harframställts för försäljning till allmänheten, talar enligt kommittén sammaskäl för en ensamrätt som dem som anförts för förslaget om upphovsrätt tillverk som har skapats hos myndighet. Kommittén föreslår därför att ensamrätt somåsyftas i 49 § URL skall kunna göras gällande till arbete som har upprättatshos myndighet för försäljning till allmänheten men inte i andra fall. Kommittén berör också frågan cm vem upphovsrättenskall tillkomma när det gäller handlingar upprättade hos myndighet. Det tordeenligt kommittén inte vara lämpligt att i lag ange några bindande reglerhärom. Är det fråga om en av myndighet bedriven förlagsverksamhet medförfattare som är knutna till myndigheten genom avtal, torde det i allmänhet tesig naturligt att förhållandet mellan myndighet och författare regleras påsamma sätt som är vanligt i branschen. Skapas verket av en tjänsteman hosmyndigheten, beror det på gällande föreskrifter om arbetet med verket skallanses ha tUlhört hans tjänsteåligganden. Är så inte fallet, kan avtal ingås omförfoganderätten till verket pä samma sätt som då detta har skapats av enutomstående, I enlighet med de redovisade övervägandena föreslårkommittén ny lydelse av dels 1 kap. 8 § TF, dels 9 och 49 §§ URL samt 12 §FotoL. EnUgt den föreslagna lydelsen av 1 kap, 8 § TF fårrätten att i tryckt skrift offentiiggöra allmän handUng genom lag begränsas avhänsyn till upphovsmannens eller framställarens rätt. I 9 § andra stycket URL har tagits upp de fall därenligt förslaget upphovsrätt får göras gällande till handling som är upprättadhos myndighet, dvs. när det gäller viss officieU karta, verk som framställtsför försäljning tUl allmänheten samt alster av bildkonst. Kommittén anför ianslutning tUl ett uttalande i prop. 1956: 184 s. 18 att med officieU kartamenas sådan karta som det enligt instruktion eller i övrigt enligtstatsmakternas beslut åligger ämbetsverk att upprätta och ge ut oberoende avbeställning. Utrycket "alster av bildkonst" innefattar enligtkommittén måleri och skulptur men inte arkitektur och inte heller konstmdustrieller konsthantverk. Kommittén hänför sig i detta avseende tillvissa uttalanden av auktorrättskommittén i dess betänkande (SOU 1956: 25 s,76), I 49 § första stycket URL, som innehåller vissaregler om kataloger, tabeller och andra sådana arbeten vari sammanställts ettstort antal uppgifter, föreslås införande av en bestämmelse enligt vilken skyddför sådant arbete som upprättats hos myndighet ges bara om arbetet framstäUtsför försäljning till allmänheten. I 12 § FotoL görs enligt förslaget en hänvisningtill 9 och 49 §§ URL. I fråga om övergångsbestämmelserna uttalarkommittén att förslaget innebär en vidgad möjlighet att göra gällandeupphovsrätt. Detta stämmer enligt kommittén överens med vad som redan nu tersig naturligt och de nya bestämmelserna bör därför gälla också i fråga omalster som har tillkommit före ikraftträdandet. Om någon har utnyttjat denuvarande reglerna till att framställa exemplar av verk som den nya lagen inbegriperunder upphovsrätten, bör han enligt kommittén ha rätt att sprida och visa dem.Likaså bör den som har gjort en trycksats eller liknande hjälpmedel få användadetta under en skäUg övergångstid. Kommittén föreslår därför att sammaprinciper skall tillämpas som vid URL:s Ikraftträdande, Beträffande förslagettill ändring i FotoL uttalas att de nya reglerna bör gälla också fotografiskbUd som har framställts före ikraftträdandet. 4.2Remissyttrandena över kommitténs förslag Huvudprinciperna i kommitténs förslag godtas avflertalet remissinstanser. Förslaget har sålunda tUlstyrkts eUer lämnats utanerinran av , , geologiska undersökning,, , , . ochkonsistorierna vid samt vid tekniska högskolan i ochChalmers tekniska högskola. Flera remissinstanser, såsom , statensjärnvägar, , och konsistoriet vid Göteborgsuniversitet samt samhällsvetenskapliga och matematisk-naturvetenskapligafakulteterna vid förklarar sig Inte ha något att erinra motkommitténs huvudprinciper men önskar att skydd i vissa fall skall beredasutöver vad kommittén har föreslagit. Endast en remissinstans, nämligen , har helt avstyrkt förslaget. Föreningen anför bl, a,att det i praktiken är ogörligt att organisera en statlig utgivning så att denverkligen konkurrerar på lika villkor med andra bokförlags verksamhet. Riskenär stor att StatUga myndigheter eller bolags bokförlagsrörelse utvecklas tillmonopolföretag inom sina verksamhetsområden. Sådana monopol skulle verkaförkvävande på den rikt facetterade bokförlagsverksamhet Sve- rlgenu har bl. a. tack vare vår hittUls synnerligen tryckfrihetsvänUgalagstiftning. Föreningen anför vidare att de av kommittén föreslagnaändringarna knappast kan vara i upphovsmännens intresse bl, a, därför att prissättningenpå alstren blir mer eller mindre politiskt betingad och att royalty frånmyndighet därför inte är underkastad marknadens automatiska kontroll. FLYCO tar upp frågan om inte problemet angåendeupphovsrätt tUl allmänna handlingar bör bli föremål för en mera genomgripandereform. Man anför att det bara är undantagsvis som föreliggande upphovsrätthindrar förmedling tiU allmänheten av innehåUet i allmänna handlingar så attoffentUghetsprincipen kränks. FörmedUngen sker i allmänhet i form av citateller referat. Om man skuUe välja att återvända tiU den propositionföreslagna lydelsen av 9 § URL skulle man, för att undanröja varje risk för enicke önskvärd begränsning av tryckfriheten, kunna kompensera begränsningengenom en särskUd bestämmelse i 2 kap. TF. Denna skuUe medge en mera vittgåenderätt till återgivande ur allmänna handUngar, när ett sådant återgivande sker iuppenbart syfte att säkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidigupplysning. FLYCO tiUägger att detta uttalande inte innebär någon slutgUtigståndpunkt utan bara är avsett som ett inlägg i den ifrågavarandediskussionen. Kommitténs uttalanden om rätten att ta del av ettverk som blivit en allmän handling berörs av justitiekanslern. a, att i den principiella frågan om förhållandet mellan den i 1 kap, 1 § TFstadgade rätten för envar att offentiiggöra allmänna handlingar, å ena, ochupphovsmannens rätt att disponera över sitt verk, å andra sidan, bygger dengällande upphovsrättsliga lagstiftningen på att upphovsrätten med hänsyn tillsin privaträttsliga karaktär inte inskränks av TF;s bestämmelser.Det erfordras därför att det publicitetsintresse som ligger till gmnd för TF:sstadgande om rätt att offentliggöra allmänna handlmgar tillgodoses genomsärskilda regler i den upphovsrättsliga lagstiftningen. Sådana regler finns f.n. i 9 och 24 §§ URL, Kommitténs förslag stämmer till sin konstruktion överensmed gällande lag i det att publicitetsintresset i fråga om de allmännahandlingar som är verk i URL;s mening alltjämt tillgodoses genom bestämmelseri URL, A andra sidan kan förslaget tUl ändrad lydelse av 1 kap, 8 § andrastycket TF uppfattas som ett uttryck för en ändrad inställning i principfrågani förhållande till gällande rätt men förslaget har inte av kommittén motiveratsi enlighet därmed. Förslaget innebär att lagrummet, såvitt gäller rätten attoffentliggöra allmänna handlingar, får karaktär av undantagsstadgande iförhållande tiU 1 kap, 1 § TF. Sådan karaktär synes lagrummet inte ha enligtgällande rätt. Vidare har kommittén, såvitt gäller rätten att ta del av allmänhandling, ansett sig kunna begränsa upphovsmannens rätt genom att låtaundantagsstad- gandeti 1 kap, 8 § andra stycket TF avse bara rätten att offentliggöra allmänhandling. För nämnda begränsning har således inte ansetts erforderligt mednågot stadgande i URL. Med hänsyn tUl det sagda kan enligt justitiekanslerngentemot förslaget anmärkas att det inte är helt konsekvent i den berördaprincipfrågan och att det lämnar rum för tvekan vilken uppfattning somförslaget bygger på. Någon större olägenhet härav torde väl inte uppkomma iden praktiska tillämpningen men det kan ändå vara skäl att söka undanröjaoklarheten i detta hänseende. Förslaget till ändrad lydelse av 1 kap. 8 § TFtUlstyrks eller lämnas utan erinran av statskontoret och Pressens samarbetsnämndmedan och förordar en viss omformulering avbestämmelsen. föreslår att stadgandet i stället formuleras så, attpubliceringsrätten får begränsas genom lag till förmån för upphovsman ellerframställare, eftersom dessas rätt enligt 86 § regeringsformen inte kan görasgällande utan just detta stöd i TF. hemställeratt bestämmelsen omarbetas så, att fotografs uteslutande rätt enhgt 1 § FotoLatt framställa exemplar av bild inte inskränks av TF. Svenska landstingsförbundetställer sig tveksamt till om någon ändring behöver göras i 1 kap. 8 § TF ochanför att stadgandet genom sin placering i det kapitel som behandlar rätten atti tryckt skrift offentliggöra allmän handling svårligen kan utsträckas tUl attgäUa även rätten att ta del av handling, vilken rätt avhandlas i 2 kap. TF. Vad gäller avvägningen i materiellt hänseendemellan upphovsrätten och rätten att fritt offentliggöra allmänna handlingar harkommittén inte föreslagit någon ändring i förhållande till gällande rätt såvittangår till myndighet inkomna handlingar. De remissinstanser som yttrat sigsärskilt i denna fråga, nämligen justitiekanslern och Pressens samarbetsnämndhar förklarat sig inte ha någon erinran mot kommitténs ställningstagande. Vad härefter angår den närmare avvägningen mellanupphovsrätt och tryckfrihetsrätt i fråga om handlingar som upprättats hosmyndighet har flera remissinstanser uttalat sig om vilka grupper av handlingarsom bör få upphovsrättsligt skydd. SärskUt intresse har knutits till kommitténsförslag att verk som framställts för försäljning till allmänheten skall fåsådant skydd. Förslaget har i detta hänseende tillstyrkts ellerlämnats utan erinran av justitiekanslern, lantbruksstyrelsen (såvitt gäller 9§), SGU, , , statensavtalsverk och, när det gäller det sakliga innehåUet, även av . uttalar att om undantaget i tUlämpningen framgent begränsastill statliga förlagsartiklar eller andra närstående typer av publikationer,det inte finns någon anledning att motsätta sig den föreslagna 8 1973.1 saml. bestämmelsenfrån pressens sida. Skulle emellertid stadgandet kunna brukas till att åsättaolika allmänna handlingar som inte rätteligen är tänkta som försäljningsobjektett pris för att på så sätt hindra envar från att återge handlingen, finnsanledning tiU erinran. Enligt nämnden föreligger dock såvitt kan bedömasknappast någon större risk för en utveckling i sådan riktning.Lantmäteristyrelsen förklarar sig inte yrka på någon ändring i kommitténsförslag om det genom ett motivuttalande görs klart att upphovsrätt kanföreligga även om försäljningssyftet inte är det primära men verket faktiskt ärtill salu och sålunda tillgängligt för alla. Konsistoriet vid handelshögskolani förklarar sig utgå från att lagtextens krav på framställnmg förförsäljning till allmänheten är uppfyllt redan i och med att bara ett fåtalexemplar tillhandahålls som bokhandelsupplaga och huvuddelen av exemplaren gåråt i utbytesverksamhet med andra institutioner. Med denna tolkning synes manenligt konsistoriet få en lämplig gränsdragning mellan upphovsrättsskyddadeprodukter och andra produkter av arbetet inom akademiska institutioner. Fleraremissinstanser anser att kriteriet täcker flera angelägna behov men att detinte är tUlräckligt omfattande. ochskolöverstyrelsen uttalar sålunda att önskemålen om upphovsrättsligt skydd inomundervisningsområdet till en del blir tillgodosedda genom förslaget men att detinte är tUlräckligt, eftersom det inte täcker fall då av myndighet framställdundervisningsmateriel tUlhandahåUs de studerande gratis. Dessa myndigheterhemställer om ett tillägg tiU 9 § så att skyddet även kommer att omfatta verksom framstäUts för att användas huvudsakligen i undervisning.Arbetsmarknadsstyrelsen anser att en del av de nuvarande bristerna avhjälpsgenom förslaget men att gränsdrag ningen inte är fullt rationell. Flera remissinstanser ställer sig kritiska tillförslaget på denna punkt. Statskontoret ifrågasätter om inte kommitténs förslagtill lagbestämmelse kommer att låta undantagsregeln göra ett alltför stortintrång på huvudregeln och därigenom åsidosätta det på TF grundade rättskravet.Härtill kommer att begreppet "framställt för försäljning tillallmänheten" inte är lätt att definiera på ett sätt som uteslutertveksamhet i de enskilda fallen. Risk finns att tillämpningen av bestämmelsenkommer att ytterligare förstärka den mot TF riktade tendensen. Statskontoretmenar att någon utväg borde finnas att på ett mera restriktivt sätt avgränsa deallmänna handlingar som verkligen av affärsmässiga skäl är i oundgängligtbehov av skydd genom URL, EnUgt statskontorets mening bör kommitténs förslagtiU lydelse av 9 och 49 §§ URL kompletteras så, att skydd tUlkommer bara alstersom är framstiillt för vinstgivande försäljning till allmänheten. Härigenomskulle man nå full paritet med motsvarande förhållanden inom den enskUdaföretagsverksamheten. En sådan bestämmelse skulle också vara väsentligtlättare att tiUämpa än den av kommittén föreslagna. Även konsistoriet vidLunds universitet och juridiska fakultetenvid antyder att Införande av begreppet vinstsyfte i definitionenskulle underlätta tUlämpningen av bestämmelsen. vid ,som vid sin granskning av betänkandet framför allt uppmärksammat den högreutbildningens och forskningens behov, uttalar att kommitténs förslag tillgränsdragning meUan skyddade och inte skyddade verk inte kan anses stämmaöverens med målsättningarna inom vare sig tryckfrihetsrätten eller upphovsrätten.Fakulteten fortsätter. Om hänsyn fortfarande tages endast tiUutbUdningsområdet kan givetvis ett offentligt debattintresse vara knutet äventill exempelvis en lärobok, som upprättats hos myndighet och tillhandahåUesmot betalning. SärskUt markerat kan detta mtresse bli, om läroboken av en ellerannan anledning dragits ur marknaden, t. ex. en lärobok i sexualkunskap, somförmenas bygga på föråldrade idéer. VUl en tidning icke blott citera utan i sinhelhet publicera texten i debattsyfte, bör upphovsrätten rimligen icke utgörahinder härför. A andra sidan påkallar intresset av fritt meningsutbyte ochallsidig upplysning icke att en lärobok, som upprättats hos myndighet ochtillhandahålles gratis, under alla omständigheter får mångfaldigas av vem somhelst. Finns en upplaga fortfarande tillgänglig hos myndigheten, går det jubra att rekvirera exemplar därifrån. Är exemplar icke längre tUlgängliga, kandetta bero på att myndigheten anser en omarbetning nödvändig. Att en enskilddå skall kunna i förvärvssyfte tUlhandahålla exemplar av den föråldradeupplagan, kan i varje fall Icke gmndas på något publicitetsintresse. Dessutommåste det över huvud medföra avsevärda tillämpningssvårigheter att dragagränsen vid att verket framställts för försäljning till aUmänheten. Kommitténhar själv understmkit dessa svårigheter, då man förmenar, att StatensOf-fentUga Utredningar, ehuru genomgående försålda till allmänheten, stundomför ett påfallande högt pris, dock icke skulle anses framställda förförsäljning till allmänheten. Tydligen är det icke heller en viss upplaga,utan verket såsom sådant, som skall vara framställt för försäljning. senare, t. ex. vid utgivande av ett nytryck, bestämmer att detskall tillhandahållas utan avgift, skulle upphovsrätten dock bestå. Slutiigenförefaller det ur tryckfrUietssynpunkt mindre tilltalande, att myndigheten som ju här utgör den kontrollerande skall genom egna beslut om avgift kunnautestänga verket från att tryckas av i det fria meningsutbytets intresse. Fakulteten anför fortsättningsvis att någonmeningsskiljaktighet inte råder om att författningar samt beslut och yttrandenav myndighet över huvud inte bör vara föremål för upphovsrätt. Bestämmelserhärom kan lämpligen finnas i 9 § URL. Vad i övrigt angår handlingar som är upprättadehos myndighet förefaller det klart att en generös tillämpning av citat- ochreferaträtten är fullt tillräcklig från tryckfrihetssynpunkt när det gällerverk som redan finns tUlgängliga i tryck. Det är först när ett hos myndighetupprättat verk inte har offentiiggjorts i tryck som befogenheten att trycka avinnehållet får så stor vikt ur informations- och debattsynpunkt att en"citaträtt" som omfattar hela verket blir av betydelse. Skerpubliceringen inte i informations- eller debattavsikt utan i förvärvssyftebör däremot rätt tiU eftertryck mte föreligga. Dessa synpunkter bör kunnatillgodoses bl, a. genom att man i 24 § URL tar in en bestämmelse av innehållatt handUngar som är upprättade hos myndighet får återges utan upphovsmanssamtycke, dock inte där återgivandet uppenbariigen sker i annat syfte än attsäkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. vid , sombegränsat sig till frågan om konsekvenserna av förslaget för framställningen avundervisningsmateriel inom universitet och högskolor, bestrider attförsäljnings-avsUiten är ett lämpUgt kriterium när det gäller verk inomundervisningsområdet. Fakulteten vUl mte yrka på att kommitténs tillägg tiU 9§ URL skaU slopas men förordar ett tillägg enligt vilket upphovsrätt skallkunna göras gällande tiU "verk som framställts för att användashuvud-sakUgen i undervisning". Konsistoriet vid och juridiskafakulteten vid menar att den bästa lösningen skulle vara attanvända sig av en enumerationsmetod för att ange vilka verk som skall ha skydd.Förslagsvis skulle sålunda upphovsrätt kunna göras gällande tUl läroböcker,handböcker (inklusive lagkommentarer), vetenskapliga arbeten och kartor,eventueUt tUl ytterligare en eller flera kategorier av verk som är att hänföraunder 9 § URL, Lantbruksstyrelsen ställer sig tveksam tiUförslaget att skydd enligt 49 § URL för verk som framstäUts hos myndighet skallberedas bara om verket framställts för försäljning tUl allmänheten. Enligtstyrelsens mening kan i särskilda faU skäl tala för att en myndighet bör kunnahindra en reproduktion i annan ordning än genom myndighetens egen försorg. Lantmäteristyrelsenanser sig av liknande skäl inte kunna tillstyrka kommitténs förslag på dermapunkt. påpekar att verket i sin kommersiella verksamhet ger utkataloger, tabeller m, m, som med verket konkurrerande företag självfallet intebör få trycka av och distribuera i sin egen verksamhet. Verket framhåller attsådana tryckalster i flertalet fall inte är åsatta något pris utan attersättning för framställnings- och distributionskostnader i stället tas utindirekt genom att viss hänsyn tas till dessa kostnader vid prissättningen avde tjänster som tryckalstret säljer. framhåller att stora delarav dess produktion troligen inte kommer att kunna anses framställda förförsäljning till allmänheten och att för dessa produkter upphovsrätt inte kangöras gällande enligt förslaget finner det därför synnerligenangeläget att de tillägg som kan komma att göras till 9 § URL utformas så, attockså de produkter som enligt utredningsdirektiven skaU producerages upphovsrättsligt skydd, FLYCO anför exempel på tUlämpning av kommitténsförslag i olika tänkta fall och uttalar att den föreslagna gränsdragningen ärotillfredsställande och troUgen omöjlig att upprätthålla i praktiken. vetpå försäljningsavsikt utestänger man en stor sektor av författarverksamhetenfrån upphovsrättsUgt skydd. Organisationen hemställer att upphovsrätt i ställetskall få göras gällande så snart den hos myndighet upprättade handling somupptar verket framställts för att ges ut, dvs, enligt 8 § URL för att föras ihandeln eller på annat sätt spridas tUl allmänheten. Därigenom skulle ävenverk som utdelas gratis eller säljs till allmänheten till ett symboliskt prisfå skydd. Motsvarande ändring bör göras i förslaget till 49 § URL, , till vars yttrande u. p. a. ansluter sig, finner det vara oförenligtmed upphovsmännens rättmätiga intressen att upphovsrätt skall kunna görasgäUande bara till verk som framställts för försäljning till allmänheten. Dennagränsdragning kan inte accepteras. Man framhåller att situationen blir änallvarligare, om kostnadsfritt studiematerial blir en realitet.Man hemställer därför att kommitténs förslag tUl ny lydelse av 9 § URLkompletteras så, att upphovsrätt skall kunna göras gällande även till verk somi form av handböcker, läroböcker, inspelningar eller annan form av studiematerialframställs av myndighet och av denna kostnadsfritt delas ut för användning vidundervisning och utbildning. Även ställer sigkritisk till förslaget på denna punkt och menar att bestämningen "somframställes för försäljning till allmänheten" torde vara helt oanvändbarsom rekvisit i sammanhanget. Utredningens förslag att skydd skall tillkommavissa officiella kartor har föranlett uttalanden av en del remissinstanser.Sålunda har statskontoret, SGU och tillstyrkt förslageteller förklarat sig lämna detta utan erinran. vid universitetmenar att med dess förslag till mera generell avfattning av 24 § URL detsärskilda skyddet för officiella kartor kan utgå. Konsistoriet vid Lundsuniversitet och juridiska fakulteten vid uttalar att denföreslagna särregeln beträffande kartor inte synes ha motiverats på ettövertygande sätt. Vidare uttalas att kartor väl i allmänhet inte ägertillräckligt individuell prägel för att erhålla upphovsrättsUgt skydd men attskydd enligt 49 § URL ej säUan kan bli aktuellt. Rikets allmänna kartverk och lantmäteristyrelsenfinner det inte rimligt att lagstiftaren överlämnar åt domstolarna att avgöra,om ifrågavarande kartor är att betrakta som verk. Lantmäteristyrelsenframhåller att ett definitivt ställningstagande i denna del behövs, särskiltsom gällande reglering av utgivningsrätten synes ha utgått från attupphovsrätt verkligen föreligger. påpekar att kommittén i 49 §släppt kravet på verk och att motsvarande i klarhetens och rättstillämpningensintresse med än större skäl bör kunna göras i 9 § då man ju där direkt angervilka produkter det gäller. Verket framhåller vidare att enligt dess uppfattningkriterierna på vad som avses med verk framstår som allt mer föråldrade i då många verk som av tungt vägande skäl bör åtnjuta upphovsskydd framställs av grupper av individer med olika tek niska hjälpmedel, ofta i synnerligen invecklade kombinationer. Verket förklarar sig dock inte kunna hävda annat än att de officiella kartorna är verk i URL:s mening. SGU uttalar att enligt dess mening geologiskakartor utan tvekan är att anse som verk eftersom de gmndar sig på envetenskaplig analys och tolkning av själva fältobservationerna och därmedfyller kraven på originalitet och självständighet. Kommitténs uttalande att begreppet "arbetevari sammanställts ett stort antal uppgifter" anses kunna innefatta kartahar föranlett en del kommentarer. Lantmäteristyrelsen framhåller att stadgandetmed denna tolkning kan få avsevärd betydelse för vissa inom lantmäteriet sammanställdakartor och att det med hänsyn till det ekonomiska intresset av att kunna skyddadessa produkter är viktigt att frågan blir fullt klarlagd. Styrelsen anser sigemellertid inte kurma tillstyrka förslaget att ensamrätten enligt 49 § förmyndigheternas del skall begränsas till arbeten som framställts för försäljningtUl aUmänheten. Rikets allmänna kartverk framhåller att skydd enligt 49 § URLär otillräckligt dels därför att skyddet löper ut , dels därför attkartoma efter utgivningen revideras en eller utan atthuvudinnehållet ändras varför skyddet kan vara svårt att upprätthålla. I en del yttranden begärs att skyddet skall utvidgasäven till en del andra kartor än dem som kommittén angett. Sålunda hemställerlantmäteristyrelsen att skydd skall beredas den s, k. fastighetskartan, dvs,den av kartverket upprättade ekonomiska kartan som av lantmäteriet hålls a jourbeträffande fastighetsindelningen.