prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — ExL, varifråninlösenbestämmelserna i är hämtade, löser problemet genom en bestämmelse,som förbjuder att den slutliga ersättningen sätts lägre än fastställt förskott.För en motsatt regel i anläggningslagen skulle möjUgen det förhållandet tala,att de delägare som skall betala ersättningen - i motsats tUl videxpropriations-förfarandet - ofta icke är så kapitalstarka, att det kan ansesrimUgt att de bör svara för en dylik förlust (jfr prop. 1966: 128 s. 257).Utred-nitigen otn ledningsrätt och grustäktskommittén förordar att i anläggningslageninförs en regel om att förskott inte skall behöva betalas tiUbaka. Föredraganden.Jag delar uppfattning att promemorieförslaget inte erbjudertUlräckligt skydd för fastighetsägare vars mark tas i anspråk förgemensamhetsanläggning eller för annan sakägare vars rätt berörs av tillträde.Det lämpligaste sättet att förstärka skyddet är 16 1973.1 saml. enligtmin mening att fastighetsbUdningsmyndigheten åläggs skyldighet att på begäranav sakägare föreskriva att tillträde inte får ske förrän fastställt förskotterlagts. En bestämmelse härom har i departementsförslaget införts i förstastycket av 27 §. En tUlämpning av bestämmelsen kan uppenbarligen inte komma ifråga när förskottsbeslutet meddelas sedan tiUträde skett. Det normala tordedock bli att tiUträdes- och förskottsbeslut meddelas . Med anledning av vad Sveahovrätt och några andra remissinstanser anfört har 27 § vidare kompletteratsmed en bestämmelse om att slutlig ersättning inte får bestämmas till lägrebelopp än förskott när sådant bestämts. En sådan spärregel saknar emeUertidberättigande i det faUet att tillstånd till förhandstillträde inte harutnyttjats och det som vUlkor för tillträdet bestämda förskottet sålunda intehar erlagts. Därför har i departementsförslaget tillagts att bestämmelsen omatt slutlig ersättning inte får understiga fastställt förskott inte skall gällaom tillträde inte har skett. Genom den utformning som26 och 27 §§ fått i departementsförslaget kommer bestämmelserna om tillträde ianläggningslagen att i sakligt hänseende nära ansluta till reglema om enkeltförtida tillträde i förslaget till ny expropriationslag. Denna paragraf behandlarfrågan om mställande av förrättning som påbörjats enligt förordnande vidfastighetsreglering. Paragrafen motsvarar 27 § promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Av 4 § första stycket promemorieförslaget framgår att anläggningsförrättaingkan konima till stånd genom att fastighetsbildningsmyndigheten förordnar häromvid fastighetsreglering. Inställs regleringsförrättningen, bör detta enligtpromemorian leda till att också anläggningsförrättningen inställs. En bestämmelsehärom har tagits upp i denna paragraf. Paragrafen innehåller vidarebestämmelser om rätt för sakägare att begära att anläggningsförrättningenfortsätts. Dessa bestämmelser har utformats efter mönster från 4 kap. 32 §första stycket FBL. Endast sakägare som själva ägt påkalla den ifrågavarandeåtgärden och som fört talan vid förrättaingen har rätt att kräva att denfortsätts. För att de skall få tUlfälle härtill, skall de genom fastighetsbildningsmyndighetensförsorg underrättas om regleringsförrättningens inställande. Sker inställandetvid sammanträde, skaU de närvarande dock ta ställning tUl frågan omde önskar att förrättningen fortsätts. I annat fall skall yrkande häromframställas inom tid som fastighetsbildningsmyndigheten föreskriver. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer i sakligt hänseende helt medpromemorieförslaget. Idenna paragraf, som motsvarar 28 promemorieförslaget, meddelas regler omförrättningskostnaderna. Promemorieförslaget.I de fall anläggningsbeslut meddelas fastslås i paragrafen attförrättningskostnaderna skall fördelas mellan ägama av de fastigheter som skalldelta i anläggningen efter vad som är skäligt. I promemorian framhåUs attparagrafen inte lämnar någon närmare anvisning om hur fördelningen skall ske.Här liksom i andra liknande sammanhang bör nyttan vara vägledande. Som framgårav det följande har sakägarna getts viss möjlighet att själva bestämma hurkostnadema skall fördelas. Iparagrafens andra punkt föreskrivs att 2 kap. 6 § FBL skall äga motsvarandetillämpning på förrättning enligt anläggningslagen. I fråga om sådanförrättning innebär enligt promemorian lagrammet följande. Handläggsflera förrättningsåtgärder vid gemensam förrättning, skaU de gemensammakostnadema enligt 2 kap. 6 § första stycket FBL fördelas på de olikaåtgärderna efter vad som är skäligt. Detta gäller såväl när den gemensammahandläggningen avser flera anläggningsfrågor som när den rör anläggningsfrågaoch fastighetsbildningsåtgärd. Avvisasansökan eller inställs förrättning, skall enligt 2 kap. 6 § andra stycket FBLredan uppkomna kostnader betalas av sökanden, såvida inte särskildaomständigheter föranleder att betalningsskyldigheten fördelas mellan samtligasakägare eller vissa av dem. påkallat förrättningen, skallkommunen svara för den betalningsskyldighet som kan åvUa sökanden. Om enförrättning tUlkommit på initiativ av , skall kostnaden betalasav staten. Sistnämnda föreskrifter innebär inte att kostnadema för en inställdförrättning med nödvändighet måste drabba det allmänna.Fastighetsbildningsmyndigheten har möjlighet att enligt huvudregeln läggakostnadema eller del av dessa på sakägarna, om särskilda omständighetermotiverar det. 1 tredjestycket till 2 kap. 6 § FBL tas upp en bestämmelse som i prin cip ger sakägarna rätt att komma överens om fördelningen av förrätt ningskostnadema. Avtalsfriheten begränsas dock av villkoret att det inte får vara uppenbart att överenskommelsen tUlkommit i otillbörligt syfte. Som framhållits i motiven (prop. B 97) skaU fastighetsbUd ningsmyndigheten vid sin prövning av överenskommelsen främst beakta om denna skulle medföra att betalningsskyldigheten inte skulle kunna fullgöras av den som åtagit sig att svara för kostnaden eller att den skulle övervältras på det aUmänna. 2 kap.6 § sista stycket FBL anger vUka kostaader som avses i para grafen. Dessa är tUl en början den taxereglerade avgift som skaU utgå tUl statsverket eller tiU kommun, som bär ansvaret för fastighetsbild ningsverksamheten. I denna avgift inbegrips ersättning för avskrifter ochkartkopior till sakägarna. Till förrättningskostnaderna hör vidare ersättningtill sakkunnigt biträde vid förrättningen och tUl syssloman, utgifter förhantiangning som inte ingår i taxeavgiften samt ersättning för skada enligt 4kap. 38 § tredje stycket FBL. Som förrättningskostnad anses däremot intekostnad för anlitande av gode män eller det allmännas utgifter för ersättningtUl tolk. Sådan kostnad skall betalas av det aUmänna. Remissyttrandena.Vattenrättsdomarna och vattenrättsingenjörerna i Västerbygdens vattendomstolanser att när byggnadsnämnd eller utnyttjat sin generellabefogenhet att begära anläggningsförrättning kommunen resp. staten bör utanundantag ansvara för kostnaderna, om förrättningen inställs. Vidare bör detallmänna för det fall att anläggningsbeslut meddelas delta i kostnaden föranläggningen, om denna tillkommit genom att utnyttjat sininitiativrätt jämlikt 5 § andra stycket promemorieförslaget. Föredraganden.Jag finner ej skäl föreligga att biträda de ändringsförslag som framlagts avvattenrättsdomarna och vattenrättsingenjörerna i Västerbygdens vattendomstol.Bestämmelserna i promemorieförslaget har därför i oförändrat skick tagits uppi departementsförslaget. Ocksåutan särskild bestämmelse därom torde det stå fullt klart att tUlförrättningskostnader skall hänföras ersättning tiU sådan förrättningsman somavses i 4 § andra stycket departementsförslaget. Jagvill understryka att, som framhålls i promemorian, kostnaden skall betalas avstaten, om förrättningen sökts av men ansökningen avvisas ellerfönättningen inställs. Den bestämmelse i 5 kap. 3 § fjärde stycket FBL, vartillhänvisas i 2 kap. 6 § FBL, motsvaras i förevarande lagförslag av 18 § andrastycket. I 30§ meddelas bestämmelser om fullföljd tUl fastighetsdomstol. 31 § gerföreskrifter om förfarandet vid fastighetsdomstolen och rättegången i överrätt.Paragraferna motsvarar 29 och 30 §§ promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Genom 18 § promemorieförslaget har reglema i FBL om förrättningsförfarandet istor utsträckning gjorts tillämpUga på anläggningsförrättning. Det har enligtpromemorian fallit sig naturligt att använda samma lagstiftningsteknik när detgäller att reglera frågan om överprövnmg av anläggningsförrättning. I29 § promemorieförslaget anges att 15 kap. FBL, som behandlar fullföljdtill fastighetsdomstol, skall äga motsvarande tillämpning i fråga om fullföljdav talan mot beslut eller åtgärd vid förrättning enligt anläggningslagen. Debestämmelser som i kapitlet avser fastighetsbildningsbeslut skall därviduppenbarligen tillämpas på anläggningsbeslut. Som framgår av 18 §promemorieförslaget skall bestämmelsema i 4 kap. FBL om tillståndsbeslut ochpartiella fastighetsbUdningsbeslut inte gälla i fråga omanläggningsförrättaing. Motsvarande bestämmelser i 15 kap. kommer därför attsakna betydelse i anläggningssammanhang, påpekas i promemorian. Detsamma gällervad som i kapitlet föreskrivs om fastig-hetsbestämningsbeslut och om gemensammaarbeten. Enligt15 kap. 7 § FBL i dess ursprungliga lydelse fick överklagafastighetsbildningsbeslut som rörde mark inom område med faststäUd generalplaneUer med stadsplan, byggnadsplan eUer utomplansbestämmelser. Begränsningen avfullföljdsrätten hängde samman med reglerna om skyldighet att söka byggnadslov(jfr prop. 1969: 128 s. B 858 och 865). Med hänsyn tUl det i prop. 1971: 118framlagda förslaget om att utsträcka denna skyldighet tUl att omfatta hela rikettorde enligt promemorian även fullföljdsrätten för böra görasgenerell. Av 15 kap. 8 § andra stycket FBL följer att inte fåranföra besvär mot beslut om inrättande av gemensamhetsanläggning, om bådedeltagande fastigheter och utrymmet för anläggningen ligger inom område medstadsplan eller inom område med byggnadsplan. Rör förrättningen mark som enligtbyggnadsplan är avsedd för jordbraksändamål, har länsmyndighet dock alltidfullföljdsrätt. Enligt30 § promemorieförslaget skall 16-18 kap. FBL äga motsvarande tiUämpning påmål som fullföljts enligt föregående paragraf. 16 kap. FBL behandlar förfarandetvid fastighetsdomstol, 17 kap. rättegången i hovrätt och 18 kap. rättegången ihögsta domstolen. I fråga om tUlämpningen av 16-18 kap. FBL ianläggningssammanhang hänvisas i promemorian till vad som har anförts om15 kap. I övrigt anses paragrafen inte behöva kommenteras närmare. Remissyttrandena.Svea hovrätt finner, oavsett frågan om glesbebyg-gdserätten, med hänsyn tillatt enligt lagförslaget tillerkänts såväl initiativrätt somgenerell vetorätt nämnden också böra tillerkännas generell talerätt. Skulle,som hovrätten föreslagit under 22 § promemorieförslaget, den generellavetorätten , gör en generell talerätt det möjligt för byggnadsnämndenatt bevaka sina intressen i de fall dessa enligt nämndens uppfattning blivit åsidosattagenom ett anläggningsbeslut. Hovrättens inställning är sålunda att hovrättenvill byta ut den generella vetorätten mot en generell talerätt. Någon risk föratt till följd härav antalet överklaganden av förrättningar skulle öka anserhovrätten inte föreligga. Vägverketanser med hänsyn till verkets engagemang i den statliga bi- dragsverksamhetentill enskilda vägar att verket bör ges rätt att anföra besvär över sådanabeslut som berör verkets ämbetsområde. Verket erinrar om att det erhållitbesvärsrätt över beslut såväl enligt väglagen somstatsbidragskungörelsen för enskild väghållning. Föredraganden.Genom lagen (1971: 1035) om ändring i fastighetsbildningslagen (1970: 988) harbyggnadsnämnden fått genereU rätt att överklaga bl. Hänvisningen i 30 § departementsförslaget innebäratt får motsvarande rätt att föra talan mot anläggningsbeslut.De synpunkter anfört i fuUföljdsfrågan är därför redan tillgodosedda. Somjag uttalat i den allmänna motiveringen (avsnitt 1.2.7) bör de nuvarandebestämmelsema i 60 § väglagen om rätt i visst fall för väghållare att påkallavägförrättning och föra talan vid sådan förrättning behållas i sak. Dettainnebär att väghållare också kan överklaga förrättningen enligt de regler somgäller för sakägare. Däremot finner jag inte tillräckliga skäl föreligga atttillmötesgå verkets önskemål om en generell rätt att föra talan motförrättningsbeslut. i likhet med övriga myndigheters intressen ianläggningssammanhang bör sålunda enligt min uppfattning bevakas genomfastighetsbUdningsmyndighetens och försorg i enlighet med deprinciper som utvecklats i den allmänna motiveringen (avsnitt 1.1.7 och 1.2.7).Vid det samråd som skall ske i anslutning till denna bevakning bör givetvisvägverkets synpunkter tUUnätas stor betydelse. Pågrund härav har 29 § promemorieförslaget i oförändrat skick förts över till 30§ första punkten departementsförslaget. Ipromemorian anförs att de bestämmelser i 15 kap. FBL som avserfastighetsbildningsbeslut uppenbarligen skall tUlämpas på anläggningsbeslut.Eftersom delta enligt min mening bör komma till direkt uttryck i lagtexten,innehåller departementsförslaget i 30 § andra punkten en särskild bestämmelsedärom. Mot30 § promemorieförslaget har inte framförts några erimingar vidremissbehandlingen. Denna paragraf har utan ändring tagits upp idepartementsförslaget, där den betecknas 31 §. Paragrafenreglerar tid och sätt för erläggande av ersättning enligt 13 eller 27 §. Denmotsvarar 31 § promemorieförslaget. Promemorieförslaget.1 första stycket av paragrafen föreskrivs att ersättning enligt 14 §promemorieförslaget för utrymme som tas i anspråk för gemensamhetsanläggnmgeller för uilösen av fastighet samt förskott enligt 26 § promemorieförslaget påsådan ersättning skall betalas inom tremånader efter det att ersättningsbeslutet vann laga kraft. Erläggs ersättningensenare, skall dessutom utges årlig ränta från förfallodagen.Regleringen stämmer i princip överens med vad som f. n. gäller enligt 36 §första stycket LGA. Några bestämmelser om vem som skall erlägga ersättningenfinns inte i anläggningslagen. Av reglerna i lagen om förvaltning avsamfälligheter följer, påpekas i promemorian, att betalningsskyldigheten skallfullgöras av samfällighetsförening, om sådan bildats. I annat fall tordedelägarna i anläggningen solidariskt ha att svara för betalningen. I fräga omden slutliga fördelningen av ersättningen gäller givetvis 16 §promemorieförslaget till anläggningslag. Andra stycket innehållerbestämmelser till skydd för vissa rättsägare i fastighet som avstår utrymme föranläggningen eller som helt eller delvis inlöses. I likhet med 36 § andrastycket LGA och 5 kap. 16 § första stycket FBL har bestämmelserna utformats så,att utgående ersättning i princip skall nedsättas hos myndighet för attfördelas. Nedsättamgsskyl-digheten omfattar sådan ersättning jämte ränta somtillkommer fastighetsägaren. Undantag görs dock för ersättning tillfastighetsägaren som avser personlig skada. Nedsättning skall äga rum närfastigheten svarar för fordran. Under begreppet fordran faller enligtpromemorian inte bara panträtt på grund av inteckning utan också varje annansärskild rätt till betalning ur fastigheten (jfr lagrådets yttrande i prop.1969: 128 s. B 1117). Nedsättningen skall göras hos som ocksåskaU ombesörja fördelningen. Någon anledning att i likhet med vad som gällerenligt FBL låta annan myndighet ombesörja uppbörden av medlen har uite ansettsföreligga. I fortsättningen av andrastycket anges undantag från reglerna om nedsättningsskyldighet.Undantagsbestämmelserna har utformats efter förebild från 5 kap. 16 § förstastycket FBL. Utbetalning direkt till fastighetsägaren får således ske, ominnehavarna av samtliga fordringar för vUka fastigheten svarar medger det. Omfastigheten besväras av gemensam inteckning krävs också de medgivanden frånfastighetsägare och fordringshavare som i 22 kap. 11 § JB föreskrivs förrdaxation. Slutligen anges att medgivande från rättsägare inte fordras, omanläggningens inrättande är väsentligen ulan betydelse för honom. Angåendedessa bestämmelser hänvisas i promemorian till vad som anförs i motiven till 5kap. 16 § FBL (prop. 1969: 128 s. B 435-37, 442445 och 1118 1120). Beträffande fördelningenav inbetalda medel till föreskrivs i paragrafens tredje styckeatt bestämmelsema om fördelning av köpeskUling för utmätningsvis såld fastegendom skall äga tillämpning. Vidare meddelas bestämmelser om tiden förfördelningssammanträde och kallelse till sådant sammanträde. De nu nämndaföreskriftema stämmer överens med reglerna i 5 kap. 16 § andra stycket FBL (jfrprop. 1969: 128 s. B 1121). Remissyttrandena.I anslutning till första stycket framhåller att principen omsolidariskt ansvar för delägare i anläggningssamfällighet som står underdelägarförvaltning bör fastslås i lagtexten. i länförklarar att det ibland kan dröja avsevärd tid innan område förgemensamhetsanläggning tas i anspråk eller intrång eljest sker. Med hänsynhärtill anser att vid förrättning bör kunna bestämmas att ersättningskall erläggas först vid markens ianspråktagande eller vid annan lämpligtidpunkt. anser att ränta på fastställda ersättningsbelopp bör ienlighet med 36 § första stycket LGA utgå redan från tillträdesdagen, omtillträde skett före för-fallodagen. En sådan regel behövs särskilt med hänsyntill den avsevärda tid som kan förflyta mellan tillträdesdagen ochersättningarnas förfallodag. Föreskrifterna i andrastycket om nedsättning av ersättningar hos är enligt länsstyrelseni onödigt betungande. Visserligen kannedsättningsskyldigheten undvikas efter oskadlighetsprövning men länsstyrelsenförordar likväl att frågan löses i enlighet med 34 § första stycketnaturvårdslagen, dvs. att nedsättning kan underlåtas om fastigheten genomanläggningsbeslutet ej undergår sådan minskning i värde att den kan antas ejutgöra full säkerhet för fordran. i länframhåller att oskadlighetspröv-ningen för rättsägare uppenbarligen gällersåväl fastighetsägare som fordringshavare. Erfarenhetema från EVL och LGA gernärmast vid handen att sådan oskadlighetsprövning ofta leder tUl atträltsägarmedgi-vande ej erfordras varför nedsättningen hos ejheller blir aktuell. Lantmäteristyrelsenpåpekar att styrelsen enligt 18 § fastighetsbUd-ningskungörelsen skaU ombesörjauppbörd av ersättning som avses i 5 kap. 16 § FBL. Inbetalda medel skall sedanfördelas av (5 kap. 16 § andra stycket FBL). I de fall enfastighetsregleringsförrättning kombineras med en anläggningsförrättning kommeri vissa fall nedsättning att ske både tUl lantmäteristyrelsen och tiUlänsstyrelsen. Dessutom kommer lantmäteristyrelsen att ombesörja uppbörden avförrättningskostnaderna vid en anläggningsförrättning. För att undvika deolägenheter detta uppbördssystem kan konima att medföra är det lämpligt att inbetalningsker till lantmäteristyrelsen både enligt FBL och enligt anläggningslagen. Föredraganden.Ersättning som avses i förevarande paragraf får anses utgöra en sådan fördelägarna i anläggningssamfälligheten gemensam skuld för vUken de enligtallmänna rättsregler har att svara solidariskt. Att inta en särbestämmelsehärom i förevarande paragraf skulle enligt min mening kunna verka missvisande.Jag anser mig därför inte kunna biträda förslag härom. Med hänsyntill den ersättningsbe- rättigadesintressen är jag inte heller beredd att ansluta mig tUl vad iÖstergötlands län föreslagit i fråga om tidpunkten för ersättningenserläggande. Jag vill i detta sammanhang erinra om att betalning av förskottföre utgången av tremånadersfristen i vissa fall kan bU nödvändigt för atttillträde skall få ske (27 § första stycket departementsförslaget). Däremotbör som förordat promemorieförslaget ändras så att ränta påfastställd ersättning utgår redan från tillträdesdagen när tUlträde skett föreförfallodagen. Bestämmelsen om ränta har i departementsförslaget utformats iöverensstämmelse med motsvarande bestämmelse i 6 kap. 16 § första stycketförslaget till ny expropriationslag. Promemorieförslagetsregler om nedsättningsskyldighet stämmer helt överens med föreskrifterna i 5kap. 16 § FBL. Att i sakligt hänseende frångå förslaget i denna del anser jaginte böra komma i fråga. Av skäl som lantmäteristyrelsen anfört bör emellertidäven reglema i nämnda paragraf om uppbörd av ersättning göras tUlämpliga ifråga om anläggningsförrättning. Det synes vid sådant förhällande lämpligastatt byta ut bestämmelserna i andra och tredje styckena promemorieförslaget moten direkt hänvisning till reglerna i 5 kap. 16 § FBL. Idenna paragraf, som i promemorieförslaget motsvaras av 32 §, meddelasbestämmelser om anläggningsbesluts förfallande. Promemorieförslaget.Paragrafen motsvarar 37 § LGA. I dess första stycke anges attanläggningsbeslutet förfaller, om inte ersättning för upplåtet utrymme enligt14 § promemorieförslaget betalats efter det ersältningsbeslutetvunnit laga kraft och inte heller någon som är ersättningsberättigad inom sammatid begärt verkställighet av beslutet. Dettorde enligt promemorian endast undantagsvis förekomma att beslutad ersättninginte erläggs eller att en ersättningsberättigad inte vidtar åtgärder för att fåut beloppet. I detta sammanhang bör dock uppmärksammas den situationen attanläggningsförrättningen tillkommit efter of-fidaUnUiativ. Såväl delägarna ianläggningen som den ersättningsberättigade kan då vara ointresserade av attersättningsbeslutet verkställs. Någon rätt för ifrågavarande myndighet attbegära verkställighet av beslutet innehåller inte förslaget. Som angetts vidföregående paragraf skall emellertid ersättningen erläggas avsamfällighetsförening, om sådan bildats. a. med tanke på den nyssnämndasituationen har i 20 § andra stycket promemorieförslaget till lag omförvaltning av samfälligheter tagits upp en bestämmelse som gerfastighetsbildningsmyndigheten rätt att ta initiativ till bildande avsamfällighetsförening. Det åligger givetvis styrelsen för sådan förening attse till att ersättningsbeslutet verkställs. Paragrafensandra stycke avser det fall att anläggningen inte utförs inom avsedd tid.Enligt 37 § andra stycket LGA förfaller anläggningsbeslut, om anläggningen inteutförts efter det beslutet vann laga kraft eller inom den längretid som bestämts i anläggningsbeslutet. Vid förrättning som begärts före tidensutgång, kan anstånd medges för ytterligare högst . Enligt 23 §promemorieförslaget skall tiden för anläggnings utförande anges ianläggningsbeslutet. Med hänsyn härtUl har i förevarande paragraf endastföreskrivits att anläggningsbeslutet är förfallet, om anläggningen inte utförtsinom den bestämda tiden. Om ändrade förhållanden påkallar det, kan denna tidförlängas enligt den allmänna regeln om verkan av ändrade förhållanden i 34 §promemorieförslaget. En föratsättning härför är givetvis att ansökan om nyförrättning görs före tidens utgång, påpekas i promemorian. Som regel tordedet inte möta någon svårighet att konstatera att en anläggning inte kommittill utförande. Givelvis bör förfallopåföljden inte inträda, om endast någonmindre betydelsefull detalj återstår att ställa i ordning. I tredje stycketföreskrivs slutligen att erlagd ersättning inte får återkrävas på grund av attanläggningsbeslutet förfallit. Regeln stämmer överens med 37 § tredje stycketLGA. Remissyttrandena.Enligt vägutredningen bör bestämmelsema i paragrafen övervägas ytterligare ochbearbetas med hänsyn tUl att förrättning för bildande avgemensamhetsanläggning i vissa fall handläggs gemensamt med förrättning förfastighetsbUdning. I allt fall torde bestämmelserna om utrymme, som tas ianspråk, böra vara likformiga med motsvarande bestämmelser i och åtgärdervidtas till förhindrande av att efter en kombinerad förrättninganläggningsbeslutet förfaller men fastighetsbildningsbeslutet står fast. Ävenlantmäteristyrelsen påpekar att vissa olägenheter kan uppkomma närfastighetsbildningsbeslut kombineras med anläggningsbeslut. iÖstergötlands län framhåller att bestämmelsema kan medföra oskäligakonsekvenser, eftersom försening av anläggningsföretag lätt kan uppstå,exempelvis på grund av kreditsvårigheter eller olika problem i samband medutförandet.