prop · FW0368 · 1973-12-31 00:00:00 — Majrts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1938: 274) om rätttill jakt, m. m.; given . Kimgl.Maj:t vill härraed, under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokolletöver jordbruksärenden, föreslå att bifalla det förslag om varsavlåtande tiU föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås att motorfordon eller annat motordrivet fort-skaffningsmedelsom använts vid illegal jakt skaU kuima förklaras förverkat. Vidare föreslåsen komplettering av förteckningen i 18 § 1 mom. jaktiagen över djurarter som tUlfaUerkronan. En ändring föreslås också i de riktlinjer som gäller i fråga omersättning för vissa skador av rovdjur. 1 1973.1 saml Nr 68 I.agom ändring i lagen (1938: 274) om rätt till jakt Härigenoraförordnas, att 18 § 1 raora,, 30 och 31 §§ lagen (1938: 274) ora rätt till jaktskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse ' 18 § 1 mom. , varg, järv, lo, 1 mom,, varg, järv, lo, fjällräv, utter, rördrora, salskrake, fjällräv, utter, svarthalsad dop- bivråk, fiskgjuse, trana, skärfläc- ping, rördrora, salskrake, bivråk, ka, lunnefågel, gråspetl, vitryggig fiskgjuse, trana, skärfläcka, lunne- hackspett, raellanspett, kungsfiska- fågel, gråspett, vitryggig hack- re, biätare, blåkråka, härfågel, spett, raellanspett, kungsfiskare, bi- sornraargylling eller djur tillhoran- ätare, blåkråka, härfågel, sora- de någon av grupperna valar, stor- margylling eller djur tillhörande kar, örnar, glador, falkar, kärrhö- någon av grupperna valar, stor kar och ugglor, utora kattuggla, kar, trappar, örnar, glador, falkar, sora dödas, fångas eller anträffas kärrhökar och ugglor, utora katt- sora fallvilt, tillfaller kronan obe- uggla, sora dödas, fångas eUer an- roende av vera jakträtten tillkora- träffas sora fallvUl, tillfaller kro- raer, ora ej Konungen eller rayn- nan oberoende av vera jakträtten dighet, sora Konungen bestäfnraer, tillkoraraer, ora ej Konungen eller förordnar annat, rayndighet, sora Konungen be stäraraer, förordnar annat, Begårnågon brott sora avses i 28 eller 29 § skall villebråd som han olovligt dödat,fångat eller tUlägnat sig eller fallvUt sora han tillvaratagit, i den raånsådant byte ej fi antagits enligt 31 § första stycket, förklarasförverkat, ora det ej är uppenbart obUligt, 1stället för villebrådet eller fallviltet kan dess värde förklaras förverkat. Var det annat villebråd änsora avses i 18 § 1 raora, och skedde jakten å annat oraråde än i 5 § 2 mora,sägs särat raed användande av tUlåtet jakt- eller fångstredskap och under tid,då jakt efter sådant villebråd är tUlåten, eller tillkoraraer falh'iltet jakträttsinnehavaren,tillfaller det förverkade denne eller, i fall varora förraäles i 29 § 2 raora,första stycket, övriga delägare i allraänningen eller sarafälligheten och, ifall varora sägs i samma moraents andra stycke, övriga inora jaklvårdsorarådet jaktberättigadepersoner. Med förverkat vUlebräd, soraavses i 18 § 1 mom. eller som dödats eller fångats medelst annat jakt- ellerfångstredskap eller än i tredje stycket sägs, ävensom med annatän där omförmält förverkat fallvilt förfares på sätt stadgas i 36 §. Lag sammavare beträffande förverkat villebråd, som diidats eller fångats å oraråde somsägs i 5 § 2 raora. 1Senaste lydelse 1972: 232. Vapen, araraunition, annat jaktredskap och hund soraanvänts eller raedförls sora hjälpraedel vid brott som avses i 28 § eller 29 §1 raora. få förklaras förverkade, ora det är påkallat lill förebyggande avbrott eller eljest särskilda skäl föreligga. Vapen, araraunition, annat jaktredskap, hund,motorfordon, annat motordrivet forlskaffningsmedd och släpfordon sora använtseller raedförts sora hjälpraedel vid brott sora avses i 28 § eller 29 § 1 raora.få förklaras förverkade, ora det är påkallat till förebyggande av brott ellereljest särskUda skäl föreligga. I stället för hjälpmedlet kan dess värde förklarasförverkat. Anträffas å bar gärning någon som olovligt jagar å annans jakt-oraråde, raå jakträttsinnehavaren eller den sora äger, innehar eller vårdar raarken så ock deras folk i fall sora avses i 30 § tredje stycket fråntaga den jagande jaktbytet och eljesl laga detta i beslag ävensora beslaglaga vapen, araraunition, annat jaktredskap och hund. Anträffas å bar gärning någon sora olovligt jagar å annansjakt-oraråde, raå jakträttsinnehavaren eller den sora äger, innehar ellervårdar raarken så ock deras folk i fall som avses i 30 § tredje stycketfråntaga den jagande jaktbytet och eljest taga detta i beslag ävensorabeslaglaga vapen, araraunition, annat jaktredskap, hund, motorfordon, annatmotordrivet forlskaffningsmedd och släpfordon. Ä oraråde där jakträtt lUlkora-raer kronan liksora å de tid lapparnas uteslutande begagnande anvisade områdena lillkorame rätt att taga jaktbyte och annan i första stycket avsedd egendora i beslag polisraan och raed polisraans befogenhet utrustad ordningsvakt för jaktbevakning ävensora personal vid doraänverket och vid kust- eller gränsbevakning särat lappfogde och tillsynsman vid lappväsendet. Å oraråde där jakträtt tUlkora-raer kronan liksora å sådankronomark ovanför odlingsgränsen som står under statens omedelbaradisposition och å renbetesfjällen tillkorarae rätt alt taga jaktbyte och första stycket avsedd egendora i beslag polisraan och med polismansbefogenhet utrustad ordningsvakt för jaklbevak-ning ävensom personal vid doraänverket,vid tullverkels kust-eller gränsbevakning särat vid lantbruksnämndsrennäringsavdelning. Vad i första och andra styckena är stadgat om den soraolovligt jagar å annans jaktoraråde gälle ock i fråga om den som å bar gärning beträ-desraed jakt, sora enligt 29 § 1 raora, första stycket är alt anse såsora olovlig,eller med sådant tillvaratagande eller tillägnande, för vilket han enligt 29 §1 mora, andra stycket skall straffas såsora för olovUg jakt; och skola, därfråga är ora djur som järalikt bestämmelserna i 18 § tillkoraraer kronan, de iandra stycket här ovan oraförraälda personerna ' Senaste lydelse 1970: 192, 1 saml Nr 68 1973: 68 4 ägaatt utöva där avsedd rätt järaväl å oraråde, där jakträtten tillkoraraer annanän kronan. Har egendora tagits ibeslag, skall anraälan därora göras till vederbörande polis- eller åklagarrayndighet.Den sora erhållit sådan anraälan har alt förfara som ora han själv gjortbeslaget. Dennalag träder i kraft . Utdragav protokollet över jordbruksärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsrainislern , rainistern' för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , ,, , , , Chefenför jordbruksdeparteraentet, statsrådet ,, anraäler efter gemensamberedning med statsrådets övriga ledaraöter fråga om ändring ijaktlagstiftningen, m. m. och anför. Förteckningeni 18 § 1 raora. lagen (1938: 274) ora räti tiU jakt, i fortsättningen kalladjaktlagen, över djurarter sora tUlfaller kronan utökades raed etiantal nya djurarter (prop. 1972: 62, JoU 1972: 33, rskr 1972: 211). Ibetänkandet i anledning av propositionen järate raotioner (1972: 1643 och1644) uttalade utskottet att det borde övervägas att koraplettera förteckningenraed vissa angivna fågelarter. Förslag härora kunde enligt utskottet ommöjligt föreläggas riksdag. Utskottet hemstäUde därför bl. a. attriksdagen sora sin menmg skulle ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anförti frågan. biföll utskottets hemställan. Kungl,Maj:t har i anledning av vad sålunda uttalat inhämtat yttrande frånstatens naturvårdsverk. Förverkandereglernai jaktiagen ändrades (prop, 1970: 32, 3LU 1970: 25, rskr 1970: 147) ochbringades saratidigt i överenssläraraelse raed raotsvarande regler ibrottsbalken. Vid riksdag hemställdes i raotioner (1972: 363 och 1280)att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla ora förslag till sådan ändring ijaktlagstiftningen att transportraedel sora använts vid illegal jakt kundeförklaras förverkat. Över raotionerna lät jordbmksutskottét inhärata yttrandenfrån hovrätten för övre , , statens naturvårdsverkoch . I betänkande (JoU 1972: 60) i anledning av raotionernafann utskottet tiden vara raogen att överväga en skärpning av förverkandebestäraraelsernai jaktlagen. Utskottet heraställde därför att hos Kungl. Maj:t skulleanhålla ora förslag i sådant syfte. biföll utskottets hemställan (rskr1972: 302). Iskrivelse har i hemstäUt oraändring av besläraraelserna om ersättning för rovdjursrivna tamdjur. Eflerremiss har avgett ytt- Prop.1973: 68 6 rande.Verket har bifogat yttranden av , lanlbmks-styrelsen,länsstyrelserna och lantbruksnämnderna i , ,och , och . Ändringi jaktlagstiftningen Gällande bestämmelser Enligt18 § 1 mom. jaktlagen skall björn, varg, järv, lo, fjällräv, utter, rördrora,salskrake, bivråk, fiskgjuse, trana, skärfläcka, lunnefågel, gråspett, vitryggighackspett, raellanspett, kungsfiskare, biätare, blåkråka, härfågel, soraraargyllingeller djur tillhörande någon avgruppema valar, storkar, örnar, glador, falkai*,kärrhökar och ugglor, utora kattuggla, sora dödas, fångas eller antiäffas sorafallvilt tUlfalla kronan oberoende av vera som har jakträtten. Maj:teller myndighet som Kungl. Maj:t bestäramer kan dock fijrordna ora undantagfrån denna regel. Den sora olovligen jagarpå annans jaktoraråde döms enligt 28 § för olovlig jakt till dagsböter eUer fängelsei högst . Om brottet är att anse sora grovt är straffet fängelse ihögst . Vid bedöraande huruvida brottet är grovt skall särskUt beaktas orajakten avsett sällsynt eller värdefullt vUlebråd eller ora den bedrivits vaneraässigteller i större orafattning eller skett raed otillåten hjälp av motorfordoneller annat motordrivet fortskaffningsraedel. Vapen,araraunition, annat jaktredskap och hund sora använts eller raedförts sora hjälpraedelvid gärning som bedöras sora olovlig jakt får förklaras förverkade, ora det ärpåkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreUgger, Istället för hjälpraedlet kan dess värde förklaras förverkat (30 § ferate ochsjätte styckena). Anträffas någon på bargärning då han begår gärning som bedöras sora olovlig jakt, fårjakträttsinnehavaren eller den sora äger, innehar eller vårdar raarken ellerderas folk i vissa fall ta ifrån den jagande jaktbytet och även behålla dettaoch annars ta jaktbytet liksora vapen, araraunition, annat jaktredskap ochhund i beslag (31 § första stycket). På oraråde där jakträtten tillkoraraerkronan och på de till saraernas uteslutande begagnande anvisade orarådena harockså polisraan, raed polisraans befogenhet utrustad ordningsvakt för- jaklbevakning,personal vid doraänverket och vid kust- eller gränsbevakning säratförste konsulent (tidigare lappfogde) och tillsynsraan vid lappväsendet rättatt la jaktbyte och annan egendora i beslag (31 § andra stycket). Den sora tagit egendora ibeslag skall anraäla detta till vederbörande polis- eller åklagarrayndighet, scirahar att förfara sora om rayndigheten själv gjort beslaget (31 § fjärdestycket). Prop.1973: 68 7 Reglemaom hur det skall förfaras med egendom som tagits i beslag finns i 27 kap.rättegångsbalken. Beslaget består regelmässigt till dess domstolen meddelat dorai målet. Enligtjaktstadgan (1938: 279) får jakt med skjutvapen inte ske från luftfarkost, motordrivetfordon, båt försedd med inbyggd eller löstagbar motor, eller från annatmotordrivet fortskaffningsraedel eller från släpfordon eller farkost sorabogseras av sådant fortskaffningsraedel. Motordrivet fortskaffningsmedel fårinte heller användas för att söka efter vilt eller för att spåra, förfölja,genskjuta eller hiima upp vUlebråd eller på annat sätt hindra det att undkomma.Den jagande får dock före eller efter jakten eller under avbrott i denna färdasmed sådant fortskaffningsmedel inom jaktområdet till eUer från jaktpass (11 §1 mom.). Densom i strid mot 11 § 1 mom. använder fortskaffningsraedel vid jakt döms tillböter eller fängelse (29 § 3 mom,). Vapen,araraunition, annat jakt- och fångstredskap särat hund sora använts eller raedförtssora hjälpraedel vid olaga jakt, vid överträdelse av förbudet raot användandeav fortskaffningsmedel vid jakt eller vid vissa andra brott mot jaktstadgan fårförklaras förverkade, ora det är påkallat tUl förebyggande av brott ellerannars särskilda skäl föreligger. I stället för sådan egendom kan dess värdeförklaras förverkat (30 § andra och tredje styckena). Kompletteringav förteckningen över djurarterna i 18 § 1 mom. jaktlagen. I det inlednmgsvis näitmdabetänkandet (JoU 1972: 33) erinrade utskottet om att departementschefen ipropositionen (prop. 1972: 62) framhållit att ett djur söm skall tas raed iförteckningen borde vara, förutora sällsynt och vetenskapligt intressant, ävenlätt att artbestäraraa för allraänheten. Utskottet förklarade att det i principanslöt sig tUl departeraentschefens uppfattnmg om de riktiinjer som bör gällaför utformnmgen av 18 § 1 raora. Utskottet sade sig således varamedvetet bl. a. om att av administrativa och andra skäl en viss begränsning avantalet djurarter och djurgrupper för vilka besläraraelserna skall gälla varnödvändig. Delade meningar kunde givetvis råda i frågan huruvida den ena ellerandra djurarten eUer djurgruppen borde tas med i lag-ruraraet. Utskottet hadeemellertid vid sina överväganden i ärendet funnit skäl kunna anföras för enviss ytterligare komplettering av förteckningen utöver vad Kungl. Det syntes exempelvis kunna ifrågasättas ora inte bl. a. hägern, den svarthalsadedoppingen och saratliga arter hackspettar, ugglor och trappar borde tas raed iförteckningen. NaturvårdsverkettUlstyrker i sitt yttrande att förteckningen i 18 § 1 mom. jaktlagenkompletteras med svarthalsad dopping och raed fåglar som tillhör gruppentrappar. Dessa arter får anses fylla kravet på att 1973: 68 8 varabåde sällsynta och lätta att artbestäraraa för aUraänheten. Verket avstyrker däreraotatt häger och samtliga arter ligglor och hackspettar tas raed i förteckningen.Hägern kan inte anses sora sällsynt i . Den i södra och mellerstaSverige vanligt förekonunande kattugglan är inte en fågel som enligt lagruraraetssyfte bör tas raed i förteckningen över kronans vUlebråd. Om kattugglan tas raedinnebär det ett raerarbete för polisrayndigheterna sora knappast motsvarar detvetenskapliga intresset av arten. Nalurvårdsv£;rket intar en liknandeståndpunkt beträffande hackspettarna och konstaterar att komplettering redanskett med de mest sällsynta arterna. I de inledningsvis näranda raotionerna (1972: 363och 1280) ora förverkande av transportmedel som använts vid illegal jaktpåpekade motionärerna att den olovliga och olaga jakt sora bedrivs raed hjiilp-av raotorfordon blivit ett allvarligt problera. Den Ulegala jakten sker ofta iorganiserad förra och bedrivs i rent vinningssyfte. Efiersom den naturligaskyggheten hos djur inte är lika stark mot ett fordon sora raot en människaökar effekten av att använda fordon vid Ulegal jakt. Elnligt motionärerna bUrvid sådan jakt också risken för skadskjutning stor genora att ofta finkalibrigavapen används och jakten sker under vanskliga ljusförhållanden. Därtill koraraeratt eftersökning av skotlskadat vilt av naturliga skäl sällan förekoraraer.Motionärerna heraställde därför att hos Kungl. Maj:t raåtte anhållaom sådan ändring i jaktlagstiftningen att transportraedel som använts vid Ulegaljakt skall kunna förklaras förverkat. SaratUgaremissmstanser sora på jordbmksutskottets begäran yttrade sig över raotionemaunderströk att Ulegal jakt från raotorfordon förekora i betydande och ökande omfaltningoch att det särskilt från naturvårds- och djurskyddssynpunkt framstod soraangeläget att raed all kraft bekärapa jakt från raotorfordon. De ställde sigdärför allraänt positiva till tanken på en sådan skärpning av förverkandebestäramelsemai jaktlagstiftningen sora raotionärerna föreslagit. Hovrättenför sade sig visserligen dela den uppfattning sora korarait tUluttryck i departementschefens uttalande proposition och ibetänkandet (SOU 1960: 28) Förverkande på grund av brott, att restriktivitetborde iakttas i fråga om förverkande i förraögen-hetsreducerande ochbestraffande syfte. Hovrätten fann eraellertid att förverkande av transportraedel,sora använts i samband med illegal jakt, kunde anses vara en fråga omförverkande av brottsredskap lika raycket sora när det gäller förverkande avjaktvapen. Enligt vissa erfarenheter utgjorde förverkande av det vid jaktenanvända vapnet en påföljd som raånga gånger uppfattades såsora väl så aUvarlig sorautsikten att bli dömd tUl ett kortare frihetsstraff. Det torde därför enligthovrätten förhålla sig så, att ett möjligt förverkande åv ett vid jaktenanvänt fordon skulle verka starkt brottsavhållandé i åtskilliga fall.Självfallet skulle det 1973: 68 9 intefå bli fråga om något schablonraässigt förverkande, sora säkerligen skullekunna verka både ojärant och obUligl. Rikspolisstyrelsenuttalade att det fraragick av de uppgifter styrelsen Inhäratat från skildalokala polisrayndighetér att olaga jakt raed hjälp av raotorfordon blivit ellallvarligt problera. Uppenbarligen anser utövarna och detta raed all rätt denna jaktforra innebära mindre risk för uppläckt och beivrande än andra forraerav olaga jakt. I likhet raed hovrätten för betonade styrelsen attfordonet i många fall närmast var alt karakterisera sora ett väsentligt hjälpraedelför brottets genoraförande. och underströk att forskaffningsraedletoch därpå anbringad specialutrustning ofta var en förutsättning för denillegala jaktens bedrivande. påtalade vidare attbrottsligheten särskilt såvitt avser jakt från snöskoter ökatpå oroväckande sätt. Den illegala jakten från snöskoter riktar sig dessutoraofta raot de stora rovdjuren och andra djur vilka redan står nära gränsen tillutrotning vad beträffar vissa arter. För egen del erinradejordbruksutskottet inledningsvis ora att frågan ora förverkande av transportraedelsora använts sora hjälpraedelvid brott raot jaktlagslLftningen tidigarebehandlats av . I saraband raed ändringar i jaktiagen väcktesraotioner (I: 1002 och II: 1160) ora att transportraedel sora direkt använts sorahjälpraedel vid brott raot jaktlagen skulle kunna förklaras förverkat.Lagutskottet ansåg på sararaa grunder sora departeraentschefen anförde ipropositionen (prop. 1970: 32 s. 11) att återhållsarahet borde iakttas i fråga oraförverkande i förraögenhetsreducerande och bestraffande syfte och attstraffskalan vid revision av jaktlagen utformats så att man kunde få'en läraplig påföljd. avstyrkte därför raotionema och de avslogs sedanav , I sitt utlåtande förklarade lagutskottet eraellertid saratidigtatt det delade raotionäremas uppfattning att jakten från snöskotrar och andra raotorfordonutgjorde ett allvarligt hot raot jaktvården. Sådan jakt borde raotverkas raedså effektiva raedel sora raöjligt. förutsatte att frågan följdes raeduppraärksarahet. Därest straffreglerna inte fick tillräckligt avhållandeeffekt, torde det enligt lagutskottet kunna ifrågasättas, ora inte besläraraelsernaora förverkande borde kompletteras så att transportmedel sora direkt använts sorahjälpraedel vid brott raot jaktlagen fick förklaras förverkat (3LU 1970: 25, s,16), Jordbruksutskottetfrarahöll vidare att saratliga reraissinstanser hos vilka utskottet inhäratatyttranden över raotionerna 1972: 363 och 1280 ställt sig positiva tUl införandeav förverkanderegler beträffande transportraedel som använts sora hjälpraedelvid olaga jakt. Det hade frarakorarrut att illegal jakt vid användande avfordon av olika slag, inle rainst snöskotrar, fått alltraerökad omfattning. 1973: 68 10 Detfanns enUgt jordbmksutskottets mening anledning att se allvarligt på dennautveckling. Mot bakgrund av vad sora förekorarait i saken ansåg jordbruksutskoltettiden vara mogen att överväga en skärpning av förverkandebestämmelserna ijaktlagen. Utskottet föreslog därför att hos Kungl. Maj:t hemställdeom erforderliga förslag i sådant syfte. Ersättningför vissa skador av rovdjur Nuvarande förhållanden Dödaseller skadas taradjur genora angrepp av björn, varg, järv, lo eller örn ellervållar sådant djur annan skada på tamdjursskölseln inom visst oraråde, ulgårersättning av statsraedel enligt särskilda bestäraraelser. Ersättning utgårdock inte, ora det visas att skadan beror på uppenbar vårdslöshet vidbevakningen av taradjuren eller på att dessa släppts ut för bete inom områdedär de inte får koraraa in för alt beta (16 § andra stycket jaktstadgan).Ersättning utgår från nionde huvudtitelns förslagsanslag Ersättning för vissaskador av rovdjur, ra. Riktlinjeri fråga ora ersättning för nu ifrågavarande skador har senast fastställts av1967 års riksdag (prop. 1967: 155 bU. 7 s. 56, JoU 1967: 40, rskr 1967: 378).Beträffande renar och får ulgår ersättning raed belopp sora fastställs avnaturvårdsverket. För annat taradjur bestäras ersättningen med ledning avreglerna för värdering av klövbärande djur och fjäderfä enhgt epizootUagen(1935: 105, ändrad : 1109). Utöver ersättning för dödad eller skadadren utbetalas ett särskilt av fastställt belopp till den saraebyinom vars betesoraråde renen påträffats. Detta belopp avser gottgörelse förövriga av rovdjur förorsakade olägenheter i renskötseln och beloppet sätts likaraed ersättningen för återfunnen dödad eller skadad ren. När det gäller får ärägaren lUl återfunnet dödat eller skadat djur ersättningsberättigad även försådant får sora enligt gjord utredning försvunnit vid tiden för rovdjursangreppetulan alt senare ha återfunnits. Ersättning utgår i detla fall med högsthälften av beloppet för återfunnet får. raeddelarföreskrifter om den utredning söm skall företas i er-sätlningsärende. Utbetalningav ersättningar i saraband med rovdjursangrepp på ren och får uppgick /72 till . Därav hänförde sig , tillren och , till får. Förslagtill ändring i gällande riktlinjer i har mot bakgrund av de problera som husdjursskötseln, iförsta hand fårskötseln, utsätts för genora rovdjursangrepp herastäUt att bestämraelserna ora ersättning 1973: 68 11 förrovdjursrivna taradjur ändras så, att i fråga ora får ersättning läranas fördet raerarbete djurägaren åsarakas i samband med rovdjurs-angrepjjet och attfull ersättning läranas även för djur sora inte återfunnits efterrovdjursangreppet. Antalet ej återfunna djur bör kunna styrkas exerapelvis genoradeltagande i fårkontroll eller genora intyg av närboende. har anraodats avge yttrande i ärendet. Verket har inhäratatyttrande av , lantbruksstyrelsen, länsstyrelsema ochlantbruksnämnderna i , , och Norrbottenslän, och . Saratligareraissinstanser tillstyrker att full ersättning utgår för försvunna får isaraband raed rovdjursangrepp. frarahåller att verket avseratt raeddela föreskrifter ora den utredning som skall företas iersättningsärende rörande rovdjursdödade tamdjur. Vad gäller ersättning fördet merarbete som uppstår för djurägaren i samband med rovdjursangrepp på fåravstyrker och i förslaget.Skall ersättning likväl utgå för merarbete, bör denna enligt besläraraastill ett schablonbelopp. Övriga reraissinstanser tUlstyrker ersättnmg för merarbete.Lantbruksstyrelsen tillägger att ersättningsanspråken bör bedömas med viss restriktivitetmed hänsyn till att missbruk av ersättningsbe-stäraraelsema kan förekoraraa.Flera reraissinstanser anser att ersättningen bör utgå raed ett schablonbeloppper djur. i föreslår ett schablonbelopp av 75 kr.per ersatt djur. haringenting att erinra mot de föreslagna ersältningsreglema. Styrelsenförutsätter dock att förlusten på sätt som gäller enligt nuvarande raerabegränsade ersättaingsregler kan styrkas raed t. ex. intyg av grannar ellerpersoner sora deltagit i sökandet efter försvunna djur. Endast vid gmndadmisstanke ora att intyg innehåller vilseledande eller felaktiga uppgifter bör anraälanske tUl polis-rayndighet för vidare utredning. Kompletteringav förteckningen över djurarterna i 18 § 1 mom. jaktlagen Enligt18 § 1 raora.