prop · FW0387 · 1973-12-31 00:00:00 — har inrättats av . Arbetet bedrivs somen försöksverksamhet, Fr,o,m, svarar förverksamheten. har enligt sina stadgar tUluppgift all avge yttrande på begäran av konsument, som anser sig ha anledningtill anmärkning mot vara eller tjänst som tUlhandahåUits i näringsverksamhet.Yttrandet skall avse varans eller tjänsten beskaffenhet och övrigaomständigheter som är av betydelse för reklamalionsfrågans bedömning. alt en klagande har fog för sin talan, bör nämndens yttrande enligtstadgarna innehålla en anvisning om hur klaganden enligt nämndens mening bör fårättelse. Nämnden skall sålunda genom sin verksamhet hjälpa konsumenterna allpå ett billigt och enkelt sätt få skäligheten i sina anmärkningar bedömda.Därutöver skall den dokumentation om konsumentens situation som erhålls kunnaanvändas som underlag för konsumentskyddande åtgärder och konsumentupplysandeaktiviteter. Nämnden prövar inle alla slags tvister, I stadgarna ocharbetsordningen för nämnden anges tvister vilka nämnden saknar behörighet allpröva eller får underlåta all ta upp. Bestämmelserna behandlas i det följande. består av omkring 40 ledamöter som representerarkonsumentverket och 20 privaträtlsliga organisationer, huvudsakligen fackligaorganisationer och näringslivsorganisationer. Ledamöterna är utsedda så att deli nämnden ingår samma antal företrädare för konsumenter som för industri ochhandel. Utöver de nämnda ledamöterna ingår sex jurister som fungerar somopartiska ordförande och vice ordförande. Nämnden arbetar på sex avdelningar, nämligenavdelningarna för resor, motor, textil, hemelektronik, fritidsbåtar saml övrigaärenden. Nämnden kan vid behandling av ärende eller grupper av ärenden inhämtayttrande från eller adjungera särskild sakkunnig. Nämnden kan också låta ulföralaboratorie- och andra undersökningar. Omfattande tekniska undersökningarvidtas dock endast om saken kan anses vara av allmänt intresse eller särskildaskäl annars talar för det. Viss teknisk expertis finns inom kansliet. Genomledamöterna i nämnden tillförs vidare nämnden teknisk sakkunskap. Därigenomblir det i många fall onödigt att anUla expertis utifrån. Allmänhetenskontakt med nämnden sker genom kansliet, som föreslås av en sekreterare.Kanslipersonalen bereder ärenden som skall behandlas eUer har behandlats avnämnden. Kansliet ger också i betydande omfattning råd åt allmänheten ochhänvisar konsumenten till andra institutioner, om nämnden inte kan ta hand omärendet. har kansli endast i , Emellertid har till utgångenav i sex städer funnits lokala konsu-menikommitléer. Initiativet lilldenna verksamhet kom från LO-SAP-gruppen i prisfrågor, harsvarat för den centrala administrationen av verksamheten. Kommittéerna hararbetat för att öka konsumentinflytandet genom att bl,a, vara en kanal förenskilda konsumenters önskemål och behov. Konsumenterna har i huvudsak väntsig tiU kommittéernaper telefon för att få hjälp och stöd. Kommittéerna har i de flesta fall kunnathjälpa konsumenterna tUl rätta. Såvitt gäller allmänna reklamationsnämndensverksamhet har de lokala konsumenlkommilléerna varit konsumenterna behjälpligamed all fyUa i reklamationsformulären. Klagomål till nämnden kanframställas per telefon, i brev eller vid personligt besök på kansliet. Delojämförligt största antalet anmälningar sker per telefon. Det slora fierlaletärenden kan upp vid de informella kontakterna med kansliet per telefoneller vid besök, I en del faU avråds därvid konsumenten från att gå vidaredärför all saken anses utsiktslös, I andra fall har konsumenten inle varit ikontakt med säljaren angående sina klagomål och han hänvisas därför dit efteratt ha erhållit råd från kansliet hur han bör argumentera i saken, I många fallträffas därvid uppgörelse med säljaren. Redan den omständigheten altkonsumenten har varit i kontakt med reklamalionsnämnden innebär ett visst tryckpå säljaren eller den som tillhandahållit tjänsten. Om emellertid saken inleklaras upp och konsumenten slår på sig, inleds förfarandet inför nämnden.Förfarandet är skriftligt. Den som viU påkalla nämndens yttrande har att göraskriftlig frarastäUning därom, I anmälan skall klart anges vad som påtalas ochde omständigheter som ligger tiU grund för framställningen. Nämnden har särskildaformulär för reklamation av köp, av beställt arbete etc, som tillställskonsumenten. Konsumenten får därjämte viss handledning i reklamationsfrågangenom en liten skrift, 'Något om reklamation av varor', som bifogasreklamationsformuläret. Vid konsumentens anmälan bör fogas detutredningsmaterial som åberopas. Är framställningen så ofullständig all deninte kan läggas till grund för ärendets behandling och avhjälps inte brislenefler föreläggande, kan nämndens sekreterare avvisa framställningen, Eflerkonsumentens anmälan till nämnden sker en skriftväxling mellan parterna i syfteatt få faktaunderlag för nämndens slutliga bedömning, I en del fall träffasöverenskommelse mellan parterna under skriftväxlingens gång, I ett mindre antalfall hör konsumenten inte vidare av sig sedan han fått del av säljarenssvaromål. Någon avgift frånkonsumenten tas inte ut. Om emellertid ell ärende inte kan avgöras utanomfattande teknisk undersökning kan nämnden om inte saken kan anses ha meraallmänt intresse eller i övrigt särskilda skäl talar för sådan undersökning kräva att den som har begärt yttrandet påtar sig kostnaden saml stäUer säkerhetför kostnaden eller betalar lämpligt förskoll. Vägrar sökanden detta, kannämnden avskriva ärendet. Sedan skriftväxlingen har avslutals föredras ochavgörs ärendet vid sammanträde med den avdelning av nämnden lill vilken ärendethör, Reklamalionsnämndensaknar som tidigare nämnls möjlighet att tvångsvis genomdriva sina beslut.Nämndens yttrande i ell ärende ulgör alltså en rekommendation till parterna attlösa tvisten på visst angivet sätt. Nämndens rekommendationer följs dock i betydandeutsträckning. Genom att yttrandena är offentliga och regelmässigt publiceras ivissa tidningar sprids kännedom om nämndens praxis. Inombilbranschen har infört ell s,k, kundskydd. Dettainnebär all förbundet garanterar, all dess medlemmar följer de rekommendationersom utfärdas av reklamationsnämnden. Om detta inle sker, får kunden ersättningav förbundet. Avbeskrivningen 1 det föregående av nämndens uppgifter har framgått att varoreller tjänster skall ha lämnats i näringsverksamhet. Nämndens verksamhet äralltså begränsad till yrkesmässigt tillhandahållande av varor och tjänster. Delkrävs dessutom all anmälaren är konsument. Han får således inle ha köpt varaneller betalat för tjänsten i samband med någon form av näringsulövning.Nämndens verksamhet siktar på den privata konsumtionen. Brister någon av deangivna förutsättningarna, avvisas ärendet. Frågor som är av sådan beskaffenhetatt de prövas av , ,och ärundantagna från allmänna reklamalionsnämndens prövning. Fr,o,ra, den I juli1973 kommer dock de tre förstnämnda nämnderna att inordnas i allmännareklamationsnämnden. Denprövning som nämnden har alt göra skall enligt arbetsordningen i första handvara av teknisk natur och avse varans eller tjänstens kvalitet i vidsträcktbetydelse. Ärenden som uteslutande gäller prisets storlek faller utanförnämndens bedömning, I de flesta fall kan dock prisfrågan inte ses isolerad.Särskilt gäller detta i fråga om Ijänslepreslationer eller vidtillhandahållande av varor av mer individuell karaktär. Där hänger prisetintimt ihop med varans eller tjänstens kvalitet. Som förutsällning för nämndensbefattning med en fråga gäller, som tidigare nämnts, all klaganden skall hareklamerat felet eller dröjsmålet hos säljaren utan all få rättelse. Ofta harreklamation inte skett när anmälan görs lill kansliet. Kanslipersonalen anmodardå sökanden all framställa reklamation hos säljaren och ger honom samtidigtviss vägledning. Nämndenprövar inte frågor om tjänster av immateriell natur, exempelvis lakar- ochlandläkarbehandling, rättshjälp, försäkringsavtal m,m. En annan grupp avanmälningar som avvisas på denna grund avser kursverksamhet och annanutbildning. Stadgarna och arbetsordningen ger nämnden möjlighet attgenerellt undanta vissa typer av ärenden eller i enskilda fall vägra prövaärenden som nämnden är behörig att ta upp lill prövning. En tämligen fastpraxis har utbildats på grundval av dessa bestämmelser. De viktigaste fallenskall nämnas. Nämndentar inle upp ärenden som rör fast egendom, Del är inte bara fast egendom ijuridisk bemärkelse som undantas utan också åtskilliga anmäl- ningarangående varor och tjänster som har ett funktionellt samband med fast egendom. Ettannat undanlag avser liden för anmälan. Nämnden lar i princip upp en anmälanendast om den inkommit från skadans uppkomst. Principen kanfrångås exempelvis om tidsfristen överskridils lill följd avförlikningsförhandlingar. Tvisteri vilka oenigheten mellan parterna är av juridisk natur, exempelvis frågor omavtalsrällslig bundenhet, avvisas vanligen eftersom nämndens prövning i förstahand är av teknisk natur, I den mån nämnden prövar rättsliga frågor spelarskälighetsbedömningen troligen en större roll än vad som är brukligt viddomstol. En ganska klar anpassning lill domslolspraxis sker dock. Undantagetfår till följd att vissa vanliga typer av konsument-tvister inte kan prövas avnämnden. Nämndensvägran att pröva rättsliga frågor visar sig också i fråga om s,k, följdskador.Nämnden är restriktiv i fråga om att pröva rällen lill skadestånd vidföljdskador, däri inbegripet skador till följd av en varas skade-bringandeegenskaper. Enannan viktig grupp av ärenden som avvisas avser sådana ärenden i vilkenutredningen inle är tillräcklig för att nämnden skall kunna yttra sig. Ofta ärfallet del, att påslående slår mol påstående. Parterna redovisar i sina inlagordiametralt motsatta skUdringar av händelseförlopp och övriga omständigheter, Iandra, mera sällsynta fall, är skälet för av visningen det att tekniskutredning inle kan förebringas, efiersom det aktuella föremålet förolyckats. Avvisningav anmälan i nu nämnda fall beslutas av nämnden. Är det uppenbart att ettanhängiggjort ärende inle faller inom nämndens behörighetsområde får nämndensordförande eller, efler hans bemyndigande, nämndens sekreterare avvisa ärendet.Det bör framhållas alt undantagen främst avser själva nämndens verksamhet. Denrådgivning som äger rum på kansliplanet lorde i viss utsträckning avse ocksåfrågor som inte kan prövas av nämnden. Verksamheteninom drivs t,v, som försöksverksamhet. Trots debegränsningar som har blivit en följd av detla har verksamheten fått enbetydande omfattning. Uppgifter om verksamheten har lämnats i statens konsumenirådsverksamhetsberättelser. har omkring 60,000 personertagit kontakt med nämnden, därav 7,500 1968, 8,900 1969, 14,000 1970, 15,0001971 och 1972, I av fallen har kontakten skett pertelefon, F,n, vänder sig i genomsnitt 60 konsumenter till nämndenskansli. Av anmälningarna kommer från personer som bor inom , Detstora flertalet anmälda fall av på kansliet utan att någon skriftväxling mellan parterna blir nödvändig. Vid sidan avden direkta rådgivningen lar kanslipersonalen ofta telefonkontakt medexempelvis säljaren och får därigenom lill stånd en uppgörelse. De ärenden somklaras av på angivet sätt registreras inle. Kan ärendet inte genom dessainformeUa åtgärder måste som förut nämnts en skriftlig anmälan göras. Därefter sker skriftväxling mellan parterna. Antalet registreradeärenden var 1968 884, 1969 984, 1970 2,023, 1971 2,601 och 2,564, Av deärenden som har registrerats går emellertid inte alla lill prövning i nämnden.Omkring 40 % av dem efler skriftväxlingen på kansliplanet. Återstodenprövas av nämndens olika avdelningar efter föredragning, avgav 1,086 yttranden. Som jämförelse kan nämnasall antalet yttranden uppgick, 1968 liU 201, 1969 liU 448, 1970 lill 828 och1971 tUl 969, Ansvällningen av verksamheten avspeglas också i antaletsammanträden, vilka utgjorde resp, 26,49, 89, 103 och 110, Moioravdelningenär den klart största av avdelningarna. Därnäst kommer den textila avdelningen.Strukturen på klagomålen har inle i någon högre grad förändrats underverksamhetstiden. På reseavdelningen är det främst sällskapsresor somreklameras. Klagomålen gäller i flertalet fall brister i fråga ominkvarteringen på semesterorten. Ärendena på moioravdelningen avser i huvudsakköp av begagnade bilar saml reparationer av bilar. Köp av nya bilar föranlederförhållandevis få klagomål. På textilavdelningen avser anmälningarna främstdam- och flickkläder. Därefter kommer hemtexulier samt herr- och gosskläder,Elavdelningen handlägger lUl övervägande del klagomål pä köp av tvättmaskiner,kylskåp, frysskåp samt radio- och lelevisionsapparater. Inom den allmännaavdelningen är några av de vanligaste varugmpperna möbler, klockor, foto- ochfritidsartiklar. Av de nära3,500 yttranden som nämnden avgav innehöll omkring 55 %rekommendationer om någon form av rättelse. Vid olika tillfällen harundersökningar företagits för all utröna hur nämndens rekommendationerefterlevs. En sådan undersökning avsåg perioden ,Undersökningen visade all konsumenten fick full rättelse av säljaren i avfallen och delvis rättelse i , I återstående fickkonsumenten däremot ingen som helst rättelse. En viss förbättring inträddesedan konsumenlrådet hade kontaktat säljarna. Bristande efterlevnad avrekommendationerna visade sig ha flera orsaker. hade företagel gått ikonkurs eller av annan anledning upphört med sin verksamhet, I några fallbrydde sig klaganden inte om att kontakta säljaren. En senare företagenundersökning ulvisar en förbättrad efterlevnad av nämndens rekommendationer.Undersökningen, som avsåg de rekommendationer som avgetts under periodenaugusti , gav vid handen att konsumenten i avfallen inle erhöll någon som helst rättelse, I hälften av dessa fall hadeföretaget gått i konkurs eller av annatskäl upphört med verksamheten och hade därför inle kunnat nås avkonsumentrådet, Statenskonsumentråd har beviljat anslag lill tre särskilda reklamations-nämnder,, skoreklamalionsnämnden ochpälsreklamationsnämnden. Vid sidan av dessa finns endast en rekla-malionsnämndav någon betydelse, nämligen . Dessverksamhet är emellertid begränsad lill en rent teknisk bedömning avreklamerade bildäck. De tre övriga nämnderna bedriver däremot en verksamhet somi myckel påminner om den som bedrivs i allmänna reklamalionsnämnden. Somtidigare nämnts hänvisar aUmänna reklamalionsnämnden tvätt-, sko- ochpälsfrågor lill de särskilda nämnderna. Hänvändelse till särskildreklamationsnämnd är kostnadsfri. Nämndernautgörs av lika antal företrädare för konsumenterna och näringslivet. Endast i pälsreklamationsnämnden tjänstgör jurist somopartisk ordförande. Nämnderna har också särskilda kanslier. Vid dessa finnsvanligen teknisk personal och skriv-personal, I pälsreklamalionsnämndens kanslitjänstgör en jurist. För åren 1969,1970 och1971 var antalet behandlade reklamalionsärenden följande: iskoreklamalionsnämnden 117, 257 resp, 751, i reklamationsnämnden förtvättfrågor 567, 904 resp, 872 och i pälsreklamationsnämnden 135, 180 resp,158, I såväl skoreklamalionsnämnden som pälsreklamationsnämnden utföll under1971 ungefär hälften av yttrandena till konsumentens fördel, I tvättreklamalionsnämndenavgjordes 582 av de 872 ärendena till konsumentens fördel. Undersökning av ivilken utsträckning utlåtandena efterlevs har gjorts endast i fråga ompälsreklamationsnämnden. Undersökningen visade att utlåtandena efterföljs avsäljarna i stor utsträckning. Det aUmänna intrycket anses även i övrigt vara,all rekommendationerna från de särskilda reklamationsnämnderna i betydandegrad efterföljs. 2.4.3 Organisationsreformbeträffande den konsumentpolitiska verksamheten Fråganom den statliga konsumentpolitikens utformning har behandlats avkonsumenlutredningen i betänkandet (SOU 1971:86) Konsumentpolitik riktlinjeroch organisation. På grundval av betänkandet har antagitförslag om bl,a, en ny statlig organisation för samhällets konsumentpoliliskaverksamhet (prop, 1972:33), Den nya ordningen innebär att statens institut förkonsumentfrågor, och varudeklaralionsnämnden från harersatts av en central myndighet, . Allmänna reklamationsnämndenskall fortsätta sin verksamhet under de relativt självständiga former somgäller f ,n, och vara knuten lill . När det gäller åtgärder på det lokala och regionala planetinnebär den nya ordningen, all del statliga stödet till försöksverksamhet medlokala konsumentkommilléer inte längre skall utgå men all kommunerna i ställetskall inrätta organ som tillhandagår konsumenterna med upplysning. Beträffandeden regionala organisationen innebär den en viss förstärkning avhemkonsulenternas verksamhet, Statlig processuell rättshjälp i tvistemål lämnas f ,n, iform av fri rättegång i mål och ärenden vid domstol. Denna form av rättshjälpadministreras av domstolarna. Härutöver meddelas rättshjälp med det allmännasstöd huvudsakligen i två former. Dels finns av landsting eller kommun anordnadeoffentliga rättshjälpsanstaller saml en statlig rätlshjälpsanslalt. Dels lämnasrättshjälp inom vissa landstingsområden på grundval av avtal mellan landstingoch avdelning av samfundet, det s,k, jämtlandssystemet. Vid sidan av denoffentliga rättshjälpen förekommer rättshjälp i form av rätlsskyddsförsäkringoch det bistånd i rättsliga angelägenheter som vissa intresseorganisationertUIhandahåller sina medlemmar, F,n, förbereds en genomgripande reform av samhälletsrättshjälp. Reformen bygger på förslag i prop, 1972:4 och träder i kraft den 1juli 1973, Den innebär all rättshjälp i princip skall kunna lämnas var och en ialla rättsliga angelägenheter där behov av bistånd föreligger oberoende av omden rättsliga angelägenheten behandlas vid allmän domstol, förvaltningsdomstol,förvaltningsmyndighet eller av skiljemän. Rättshjälpen skall också kunnaomfatta biträde vid allmän rådgivning. Vissa begränsningar i tiUämpningsområdetgäller emellertid. Rättshjälp får i princip inle utgå lill den som har eninkomsl som överstiger åtta gånger basbeloppet enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring dvs, f,n, . Andra juridiska personer än dödsbonskall inte kunna få rättshjälp. För angelägenhet som har samband med denrättssökandes näringsverksamhet skall rättshjälp endast kunna lämnas iundantagsfall. Vissa begränsningar skall också gälla för den som är bosaltutomlands saml för självdeklarationer och andra liknande massärenden. För allrättshjälp skall utgå krävs att den rältssökande har ett befogal intresse avall få sin sak prövad. För rättshjälp skall erläggas ett kostnadsbidrag sombestäms med hänsyn till betalningsförmågan. Bidraget utgår i första hand efterårsinkomst och underhållsskyldighet inom vissa schabloner. Den ekonomiskt sämstställda gruppen, vartill räknas dem vars inkomsl ej överstiger bas- beloppet, dvs, f,n, ,, får rättshjälp mot engrundavgift som i princip är lika för alla. Avgiften ulgör enetlhundraljugufemtedel av basbeloppet, jämkad nedål lill närmast lägre tiotalkronor, dvs, f,n, , Grundavgiften kan efierges eller sättas ned. Förövriga las ut avgifi efter en stigande skala upp till omkring5,. Avgiften får dock aldrig överstiga de faktiska kostnaderna förrättshjälpen. Schablonbeloppen utgör sålunda maximibelopp. Förmånernavid allmän rättshjälp innebär i huvudsak att ersättning utgår i fråga omkostnaderna för biträde, instäUelse vid domstol eller annan myndighet och förutredning. Till biträde skall förordnas advokat eller annan lämplig person. Ettbetydelsefullt inslag i rällshjälpsreformen är att rådgivning skall lämnasmöten enhetsavgifl om f,n, , Avgiften kan i speciella fall sältas nedeller hell efterges, Rådgivning skall ulan särskild ansökan kunna lämnas avadvokat eller biträdande jurist vid allmän eller enskild advokatbyrå. Biträdelsersätining för rådgivning har beslämls till samma belopp som rådgivningsavgiften, ErsätiningtUl biträde skall kunna bestämmas med ledning av taxor. Avsikten är all taxorskall kunna fastställas för vissa typer av mål och ärenden, där arbetsinsatsenerfarenhetsmässigt kan beräknas vara relativt likartad. För varje sådan måltypskall beräknas en genomsnitlslaxa, från vilken avvikelse skall kunna ske endasti den mån del är påkallat i det särskilda fallet. Del förutsätts att taxorskall komma lill användning i betydande utsträckning, I organisatoriskt hänseende genomförs betydande nyheter.Sålunda skall allmänna advokatbyråer inrättas över hela landet. Vid sidan avdessa skall rättshjälp kunna lämnas av privatpraktiserande advokater. Var ochen skall i princip ha möjlighet att fritt välja biträde blandprivatpraktiserande jurister och tjänstemän på allmän advokatbyrå. De administrativa uppgifterna på rättshjälpsområdet skallregionalt skötas av särskUda rältshjälpsnämnder. Dessa skall pröva ansökningarom rättshjälp, förordna biträde samt dessutom pröva ersättning till biträde isådana mål eller ärenden som inte behandlas vid allmän domstol. Ersättning tillbiträde i mål eller ärende vid allmän domstol skall prövas av domstolen. Förtillsyn över och samordning av uppgifterna inom rältshjälpsområdet skall finnasen centralmyndighet. Avsikten är att centralmyndighelsfunk-tionerna skallförläggas lill del blivande . skall också vara fullföljdsinstans ifråga om beslut av rällshjälpsnämnd. En viktig uppgift för centralmyndighetenär alt utarbeta och faststäUa taxor för ersättning till biträden och offentligaförsvarare. Beslut av rättshjälpsnämnd är inte alllid nödvändigt förall rättshjälp skall utgå. Sålunda skall rättshjälp kunna lämnas vid allmäneUer enskild advokatbyrå utan beslut av rättshjälpsnämnden så längekostnaderna för rättshjälpen understiger maximibeloppet för den rättssökandeskostnadsbidrag. Så snart kostnaderna överstiger maximibeloppet och subventionfrän del allmänna sålunda skall lämnas, får däremot rättshjälp inte lämnas ulanbeslut av rätlshjälpsnämnden. Om rättshjälp lämnas med annan än advokat ellerbiträdande jurist vid advokatbyrå som biträde, får rättshjälp över huvud lagetinte lämnas ulan beslut av nämnden. Den rättssökandes bidragsskyldighel skall iprincip fullgöras genom att han betalar kostnads-bidraget till biträdel.Biträdets ersätining av allmänna medel reduceras i stället med vad han mottagiti kostnadsbidrag. Biträdesersättningen prövas av domstol eller avrätlshjälpsnämnden oavsett om rättshjälp utgår efter beslut avrättshjälpsnämnden eller utan sådant beslut. 4 Förenklat rättegångsförfarande i utländsk rätt Till de allmänna domstolarna i räknas forliksråden.I varje kommun skall det finnas ett forliksråd, som består av tre forliksmen.Dessa väljs av kommunens representation, Någol krav på juridiskutbildning hos forliksmennen uppställs inle, Forliksrådens huvuduppgift är att medla och att sökaåstadkomma förlikning meUan parterna. Medling är föreskriven som ett inledandesteg i de allra flesta mål. Den som vill väcka talan skall alltså i regel förstinkalla sin motpart lill medling i forliksrådet, Forliksråden är emellertid i vissa fall behöriga attavgöra mål genom dom, När någon av parterna begärt del kan forliksrådet meddeladom i tvistemål om fast egendoms gränser, om servitut och om ersättning förskada på fast egendom när tvisteföremålets värde inte överstiger , samli tvistemål om andra krav av förmögenhetsrättslig art, när tvisteföremåletsvärde inle överstiger . Närborgenären begär det, kan forliksrådet vidare meddela dom i mål ompenningförpliktelser, om tvisteföremålels värde inte överstiger , ochgäldenären antingen uteblir eller inställer sig och uttryckligen medger sigvara skyldig att betala huvudfordringen, men förlikning trots detta inte kommertill stånd, kan slutligen meddela dom också i andra mål, om bådaparter inställer sig och begär dom och forliksrådet finner det kunna ske. En allmän förutsättning för forliksrådets domsrätt är attsaken kan bli föremål för medling inför rådet. En frarastäUning om medling skall innehålla parternas namnoch en kort Det fordras en så bestämd angivelse av kravet att detta intekan förväxlas med något annat.