prop · FW03129 · 1973-12-31 00:00:00 — I likhet raed vadsom gäller enligt sysselsättningslag kan nämnden infordra uppgift omarbetsstyrkans storlek och sararaansättning med avseende på arbetstagarnasålder, kön, nationalitet och huvudsakliga arbetsuppgifter (första stycket 1).Vidare kan nämnden infordra uppgift om antalet arbetstagare med nedsattarbetsförmåga (första stycket 2). Slutligen har nämnden rätt att infordrauppgift om förestående förändringar i arbetsstyrkan såsora uppsägningar,perraitteringar, oraplaceringar eller lediga platser som föranledernyanställning (första stycket 3). Beträffande planerade nyanställningar framgårav stadgandets formulering att det härvid inte är fråga om sådan rekryteringav lediga platser, som sker internt inom företaget. Vilkauppgifter som i ett visst faU skall infordras måste bli beroende av det ändaraålför vilket uppgifterna skall användas. Ofta torde det för länsarbetsnärandensdel vara lillräckligt med raera sararaanfattande uppgifter. Vid infordrandet avuppgifter skall alltid iakttas, att arbetsgivaren inte förorsakas störrebesvär än sora är nödvändigt. a. bör uppgifterna helst vara sådana att dekan tas fram med hjälp av förefintlig datateknik eller liknande. Enligtparagrafen kan länsarbetsnämnden infordra nu angivna upp- gifteri den utsträckning som nämnden anser det påkallat. Uppgifterna kan infordrastill en viss bestärad lidpunkt, raen hinder möter inte mot alt arbetsgivarenunder en period föreläggs att regelbundet lämna dessa uppgifter på vissa tider.Vad beträffar uppgifter om föreslående förändringar i arbetsstyrkan kan detofta vara lämpligt att arbetsgivaren åläggs att fortlöpande lärana dessa sålänge det kan anses påkallat. I enlighet raed vad jaganförde vid införandel av sysselsättningslag bör föreläggande orauppgiftsskyidighet aktualiseras inte bara i sådana regioner, därsysselsättningssvårighelerna för lokalt bunden äldre eller handikappadarbetskraft är särskilt framträdande, utan även i andra delar av landet. Ävenora sysselsättningslägel är i och för sig tillfredsställande, kan nämligenvarsel om driftsinskränkningar eUer andra väntade förändringar påarbetsraarknaden vara ägnade att inge farhågor för sysselsättningsläget föräldre och personer raed nedsatt arbetsförraåga. Detta kan utgöra skäl förlänsarbetsnämnden att skärpa sin uppraärksarahet på utvecklingen och vid teckenpå svårigheter för sådan arbetskraft utnyttja de befogenheter sora lagen ger. Åandra sidan bör ett bekymmersamt läge för denna arbetskraft i en viss region,som beror på att där finns ett specieUt högt antal sådana arbetstagare, intelas till intäkt för längre gående ingripanden än i andra regioner. Enligtandra stycket skall länsarbetsnäranden bereda arbetsgivaren och berördaorganisationer, dvs. den arbetsgivarorganisation som arbetsgivare lilUiör ochde arbetstagarorganisationer som företräder de anställda på arbetsplatsen,tillfälle att yttra sig innan föreläggande ora lämnande av uppgifter raeddelas.Länsarbetsnämnden kan självfallet bereda även andra tillfälle att avgeyttrande. Så t. ex. kan det vara lämpligt att yttrande inhämtas frånvederbörande byggarbetsnämnd, innan föreläggande meddelas för arbetsgivare inombyggnadsindustrin. Föreläggande kan förenas med vite. Av aUmänna principerföljer dock att vite inte kan föreläggas statlig rayndighet. Idenna paragraf, som motsvarar 8 § i utredningens förslag, regleras deöverläggningar som kan hållas inför en länsarbetsnämnd eller någon som nämndendärtiU förordnat, exerapelvis en tjänsteman vid den lokala arbetsförmedlingen.Paragrafen tar således sikte även på överläggningar som sker i enanpassningsgrupp, i vilken en sådan tjänsteman raedverkar. Stadgandethar utforraals såsom en skyldighet för arbetsgivare all delta i dylikaöverläggningar. TiU skillnad från vad som gäller enligt 1971 årssysselsättningslag behöver några särskUda förutsättningar inte vara uppfylldaför att sådan skyldighet skall föreligga. Något undanlag för arbetsgivare medviss verksamhet gäller inte. Även offentliga arbetsgivare träffas alltså avbesläraraelsen. Att undantag från skyldigheten dock kan medges i vissa fallberörs närraare i koramentaren lill 25 §. Vidföretag där anpassningsgrapper finns inrättade torde arbetsmarknadsmyndigheternagenora sin raedverkan i dessa grupper sora regel få erforderlig kännedora oraanställningsförhållandena för äldre arbetstagare och arbetstagare raed nedsattarbetsförraåga. De åtgärder sora därvid kan anses påkallade synes i förstahand böra diskuteras i anpassningsgruppen. Först ora lösningar inle kan uppnåsi saraförstånd bör del bli aktuellt för arbetsraarknadsverkets representant igruppen alt hänskjuta ärendet till länsarbetsnäranden. Näranden kan även iandra fall, exerapelvis efter fraraställning av facklig organisation eller aven handikapporganisation, finna anledning att ta upp ett ärende sorabehandlats i en anpassningsgrupp. Vidare kan det vara påkallat attnäranden tar upp överläggningar med en arbetsgivare ora vissa frågor sora inledessförinnan varit föreraål för diskussion i anpassningsgruppen. Delta tordebli aktuellt frärast beträffande frågor av raera övergripande natur ellerannars av raera principiell betydelse eller i sådana fall där arbetsgivarenvisat sig ointresserad att delta i sakliga diskussioner i anpassningsgrappen. Däranpassningsgrupper saknas får överläggningarna föras direkt införlänsarbetsnäranden. Den utredning, sora länsarbetsnäranden kan inhärata medstöd av 7 § eller sora nämnden på annat sätl kan få tillgång till, utgör idessa fall underlag för nämndens bedöraningar ora anledning finns att ta uppöverläggningar raed en arbetsgivare enligt denna lag. I lagen anges inte någrasärskilda förutsättningar, under vilka nämnden skall eller bör ta initiativ tiUsådana överläggningar. I stället har det överlämnats åt länsarbetsnämnderna attmed hänsyn tiU omständigheterna i varje särskilt faU avgöra ora anledningfinns till sådana överläggningar. Jag vill i delta sammanhang erinra om attarbetsmarknadens organisationer är representerade i länsarbetsnämnderna. Omöverläggningar påkallas av facklig organisation eller en handikapporganisationfår det förutsättas att näranden koraraer att villfara denna begäran i denutsträckning sora tillgängliga resurser medger del. Överläggningarsom avses i denna paragraf kan aktualiseras när förhållandena för någon vissäldre arbetstagare eller arbetstagare raed nedsatt arbetsförraåga påkallardet. Anledning att ta upp överläggningar kan också föreligga när särskUdaåtgärder behöver vidtas raera generellt för att öka möjligheterna för sådanaarbetstagare som nämnts att behålla eller erhåUa anställning hos enarbetsgivare. Måletför överläggningarna är givetvis att åstadkoraraa, att anställningsförhållandenaför äldre och personer med nedsatt arbetsförmåga blir tillfredsställande hosarbetsgivaren. Alla tänkbara lösningar kan därvid diskuteras. Självfallet måsledock diskussionen föras mot bakgrand av vad sora är praktiskt raöjligt altåstadkoraraa och vad som rimligen kan krävas av arbetsgivaren. Enligtparagrafen kan överläggningarna ta sikte på åtgärder för att förbättraarbetsförhåUandena för sådana äldre arbetstagare eller arbets- tagare med nedsatt arbetsförmåga, som redan är anställda(första stycket I). Som anförts i den allmänna motiveringen rör det sig i dessafall företrädesvis om olika åtgärder för arbetsanpassning. Därvid bör arbetsmarknadsverketsrepresentanter vid överläggningarna medverka liU att de arbetsmarknadspolitiskahjälpmedel, som finns tiUgängliga för detla ändaraål, så långt raöjligt koramertill användning. Vidare kan överläggningarna avse åtgärder för att tryggafortsatt anstäUning åt sådana äldre arbetstagare eller arbetstagare mednedsatt arbetsförraåga, sora i sitt arbete börjat få anpassningssvårigheter avolika slag (första stycket 2). De åtgärder sora här kan komma i fråga ärframför aUt oraplacering av arbetstagaren tiU ett annat för honom lämpligarearbete. Slutligen kan överläggningarna gälla frågor om nyanställning av vissaäldre arbetstagare eller arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga eUer om ökadrekrytering av sådana arbetstagare mera allmänt, ävensom åtgärder för attfrämja sådan anstäUning (första stycket 3). Enligtandra stycket skall, förutom arbetsgivaren, berörda arbetstagarorganisationerkallas till överläggningar sora håUs enligt denna paragraf. Besläraraelsen larsikte både på överläggningar inför länsarbetsnäranden och överläggningar i enanpassningsgrapp där en av nämnden förordnad tjänsteman vid den lokalaarbetsförmedlingen deltar. Som jag framhållit i den allmänna raotiveringen ärdet närnligen för alt lagen skall kunna få effekt nödvändigt altarbetsmarknadsverkels insatser görs i nära samarbete raed de organisationer somföreträder de anställda hos arbetsgivaren. Del erfordras dock inte att allaorganisationer på arbetsplatsen alltid kallas. Om de ärenden sora skallbehandlas angår endast arbetstagare i en viss organisation, är detlillräckligt att blott denna organisationen kallas. Inget hindrar eraellertidalt även organisationer som företräder andra anställda på arbetsplatsen kallastill dessa överläggningar. Detta synes tvärtom vara lämpligt om de ärenden somskall behandlas kan ha betydelse utöver del enskilda fallet. TUl överläggningar som hålls inför länsarbetsnämnden skallvidare den organisation som arbetsgivaren tillhör kallas. Detta behöver däremotinte ske när överläggningar håUs i en anpassningsgrupp. Hinder möter inte mot att tiU överläggningar införlänsarbetsnäranden kalla även andra än de i denna paragraf uttryckUgenangivna. Sålunda lorde det ibland kunna vara ändaraålsenligt alt kallaföreträdare för handikapporganisationerna tiU sådana överläggningar. KaUelsetill överläggningar enligt denna paragraf utfärdas av länsarbetsnämnden eller,beträffande överläggningar sora sker i en anpassningsgrupp, av den tjänstemansora nämnden förordnat att delta i denna grupp. EnUgt andra stycket kan kaUelse av arbetsgivare förenasraed vite. Beslul härom kan fattas endast av länsarbetsnäranden. Sådant beslutbör meddelas av nämnden i plenum. Paragrafen,som saknar motsvarighet i utredningens förslag, reglerar länsarbetsnämndensmöjligheter att ge arbetsgivaren anvisningar ora åtgärder för att bereda äldrearbetstagare eller arbetstagare raed nedsatt arbetsförmåga bättre sysselsättningsmöjligheter.Liknande regler finns i 2 § andra stycket sysselsättningslag. Avstadgandets formulering fraragår, att länsarbetsnämnden inte får meddelaanvisningar enligt denna paragraf förrän överläggningar håUits inför nämnden omvilka åtgärder arbetsgivaren bör vidta. Ett undantag synes dock böra gälla försådana faU när det beror på denne alt sådana överiäggningar inte har kommit liUstånd. UltryckUg föreskrift härom i lagen torde inte erfordras. Sora utvecklatsi den allraänna motiveringen bör vidare alla möjligheter att få tUl ståndlösningar i samförstånd ha prövats, innan anvisningar enligt denna paragrafmeddelas. Vidmeddelandet av anvisningar bör länsarbetsnämnden företa en avvägning raellandet allraänna intresse av att åstadkomma förbättrade anställningsförhållandenför äldre och personer med nedsatt arbetsförmåga samt arbetsgivarens intresseav att inle utsättas för aUtför ingripande åtgärder. Om reella överläggningarhar skett och länsarbetsnämndens synpunkter på vilka åtgärder som bör komraa ifråga avvisas av arbetsgivaren exempelvis därför all han bedömer altproduktionsresultatet kan äventyras, ora de genoraförs, eller att derasgenoraförande drar alltför höga kostnader, bör näranden gå frara medförsiktighet. Stor betydelse måste därvidlag också tillmätas de anställdassynpunkter. Möjligheterna att få åtgärder genoraförda kan vidare försvåras, oraintressemotsättningar mellan arbetsgivare och anställda eller olika grapper avanställda föreligger eller kan befaras uppstå i fråga ora åtgärderna. Även idessa fall bör näranden iaktta stor försiktighet. Somjag har anfört i den allmänna motiveringen bör länsarbetsnämnden ha friahänder i fråga om den närmare utforraningen av anvisningarna. Inte sällantorde vara ändaraålsenligt att nämnden ger arbetsgivaren anvisning om attnärmare utreda förutsättningarna för vissa förbättringar avsysselsättningsförhållandena för äldre arbetstagare eller arbetstagare mednedsatt arbetsförmåga. Denna utredning kan dryftas i ett senare skede avöverläggningarna och utgöra grundvalen för anvisningar om konkreta åtgärder.Därvid torde det framför allt bli aktuellt raed sådana åtgärder, sora kanbehöva vidtas för all arbetsplatser och arbetsuppgifter anpassas lill dessaarbetstagares särskUda förutsättningar, så att möjligheterna ökas för dem somredan är anstäUda att stanna kvar i anstäUningen och alt flera sådanaarbetstagare skall kunna anställas hos arbetsgivaren. TiUfredssläUande resultattorde kunna nås genom enkla tekniska anordningar eUer smärreförändringar av organisatorisk art eller genora ianspråktagande av vanhga arbetsmarknadspoliliskamedel. Föratt förverkliga önskemålet att fler äldre arbetstagare eller arbetstagare mednedsatt arbetsförmåga blir anställda hos arbetsgivaren kan länsarbetsnärandenenligt paragrafen även anmoda denne att i samband med nyanställningar ökaandelen sådana arbetstagare i arbetsstyrkan i enlighet raed vad nämndennärmare anger. Bedömningen av ora en sådan anvisning skall raeddelas raåste skemol bakgrund av hur många äldre arbetstagare eller arbetstagare med nedsattarbetsförmåga, som redan ingår i arbetsgivarens arbetsstyrka. Endast när sararaansättningenav arbetsstyrkan inte är rimlig med avseende på sådana arbetstagare bör enanvisning av detta slag komraa i fråga. Härvid har länsarbetsnäranden att tahänsyn bl. a. lill de vid olika tillfällen varierande behoven att bereda äldrearbetstagare eUer arbetstagare raed nedsatt arbetsförraåga anställning på denöppna arbetsmarknaden och tUl den aktuelle arbetsgivarens raöjligheter attanstäUa fler sådana arbetstagare. länsarbetsnäranden finner skäl altraeddela en sådan kvoteringsanvisning sora nu nämnts bör denna vara såpreciserad att det klart framgår hur stor andel äldre arbetstagare ellerarbetstagare raed nedsatt arbetsförraåga som enligt nämndens mening bör ingå iarbetsstyrkan. En sådan kvoteringsanvisning bör vidare förenas raed föreskriftora den tid inora vilken arbetsgivaren skall ha fyUl den föreskrivna kvoten. En anvisning bör justeras,ora ändrade förhållanden ger anledning till det. Exerapelvis kan det sedananvisningama meddelats visa sig att föreskrivna åtgärder drar högre kostnaderän raan från början haft anledning att räkna raed. Vidare kan det länkas attarbetsgivaren på grund av omständigheter sora han inte rått över saknatmöjUghet att inom föreskriven tid nyanställa så raånga äldre arbetstagare eUerarbetstagare raed nedsatt arbetsförraåga, som länsarbetsnämnden kan ha ålagthonora att anställa. Vidöverläggningar inför länsarbetsnämnden kan det visa sig att arbetsgivaren intehar möjlighet att anställa fler äldre arbetstagare eller arbetstagare raednedsatt arbetsförmåga eller att göra särskUda förbättringar för de redananställdas räkning. I så fall bör nämnden låta frågan om ytterligare åtgärderbero. näranden eraellertid bedömer att möjlighet finns att genomföradylika åtgärder raen arbetsgivaren inle delar denna bedöraning kan det, soranämnls under 9 §, bli aktuellt att meddela arbetsgivaren anvisningar ora deåtgärder sora han bör vidla i detta syfte. Vägrar arbetsgivaren att följa dessaanvisningar skall nämnden enligt förevarande paragraf, sora i stort settraotsvarar 9 § i utredningens förslag, hänskjuta ärendet till AMS. Så skalläven ske, om arbetsgivaren underlåter att infria utfästelse som han gjort vidöverläggningen, liksom om han helt undandrar sig att raedverka vidöverläggningar enligt 8 §. Innan hänskjutande sker raåste dock konstateras attdel rör sig ora Ireds- kafrån arbetsgivarens sida. Har arbetsgivaren giltig ursäkt för sin underlåtenhetbör länsarbetsnäranden orahänderha ärendets fortsatta handläggning. I övrigafall skall hänskjutande till AMS alllid ske, Paragrafen,sora närmast motsvarar 10 och 11 §§ i utredningens förslag, reglerarförfarandet hos AMS. Ärendenom åtgärder för all främja anställning av äldre arbetstagare eller arbetstagaremed nedsatt arbetsförmåga kan anhängiggöras hos AMS genom hänskjutande från enlänsarbetsnämnd enligt 10 §. AMS kan även i andra fall ha anledning att la uppett ärende sora handlagts av en länsarbetsnärand. Sålunda kan en arbetsgivare,sora ålagts anvisningar av länsarbetsnäranden, vända sig till AMS och anhållaora en omprövning av detta beslut. Denna raöjlighet står öppen också för andrasora vUl påkalla ingripande av AMS i ärendet. Sora frarahållits i den allraännaraotiveringen kan AMS vidare på anraälan av arbetsgivar-ellerarbetstagarorganisation eUer på eget initiativ la upp ett ärende, sora inte harvarit föreraål för överläggningar inför en länsarbetsnämnd, om det avsärskilda skäl är påkaUat att överläggningar hålls direkt inför styrelsen, Iett ärende, sora AMS i enlighet med vad nu sagts tagit upp, skall enligt förstastycket arbetsgivaren saral berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerberedas tillfälle alt yttra sig. Handläggningen hos AMS bör ha sararaainriktning sora överläggningama hos länsarbetsnämnd. Förfarandet skall såledesinriktas på att i första hand uppnå lösningar i samförstånd. Det torde oftastvara ändamålsenligt all AMS håller överläggning i ärendet med berörda parter. Ivissa faU kan del dock framstå sora uppenbart att en överläggning inle skulletjäna något ändamål. I så fall kan överläggning underlåtas och ärendet istället avgöras på handlingarna. Kan en saraförståndslösning inte ske kan AMSenligt andra stycket på samma sätt som länsarbetsnärand meddela arbetsgivarenanvisningar om åtgärder som bör vidtas för att bereda bättre sysselsättningsraöjligheteråt äldre arbetstagare eller arbetstagare raed nedsatt arbetsförmåga. Föratt AMS skall kunna få en såvitt möjligt fuUständig utredning i ärendet kanstyrelsen vidare enligt andra stycket förelägga arbetsgivaren att företehandlingar som kan antas ha betydelse för bedömningen av hans personalpolitik.Besläraraelsen har häratats från 4 § andra stycket i 1971 årssysselsättningslag. Enligttredje stycket kan kallelse av arbetsgivare till överläggning inför styrelsensaml föreläggande att förete handlingar förenas med vite. I överensstämmelsemed vad som gäUer beträffande föreläggande om uppgiftsskyldighet enligt 7 § harvidare föreskrivits, alt arbetsgivaren och berörda organisationer skall beredastillfälle att yttra sig, innan ett editionsföreläggande raeddelas. Idenna paragraf, sora saknar motsvarighet i utredningens förslag men sommotsvarar 5 § sysselsättningslag, regleras de Ivångsmöjligheter somAMS i sista hand kan tillgripa, om en arbetsgivare uppenbart nonchaleraranvisningar av styrelsen. Enligt paragrafen kan AMS i ell sådant fall förordnaall arbetsgivaren inte får anställa andra arbetstagare än dem som denoffentliga arbetsförmedlingen har anvisat eller godtagit. Möjligheten alt förordnaom sådant s. k. arbetsförraedlingstvång bör utnyttjas raed yttersta varsamhetmed hänsyn bl. a. till de negativa verkningarna för arbetstagare som kan följaav att arbetsgivare tvingas anställa andra än dem han i första hand vill ha. Förordnande om arbetsförraedlingstvångkan besläraraas att gälla all personal som arbetsgivaren rekryterar.Förordnandet kan också begränsas tUl att avse exempelvis rekrytering avpersonal lill vissl arbetsställe eller av arbetstagare med vissa funktioner. Iförordnandet skall anges vilket arbetsförmedlingskontor arbetsgivaren har allvända sig lill för att få anvisning på eller godkännande av arbetskraft. Förordnande omarbetsförraedlingstvång meddelas att gälla tUls vidare eller för viss tid.Förordnandet skall upphävas när del av arbetsmarknadspolitiska skäl intelängre behövs eller när det av andra skäl är lärapligt attförordnandet består, Orastraff för arbetsgivare sora inte iakttar förordnande ora arbetsförraedlingstvångstadgas i 20 §. Deöverläggningar, som avses i 8 och 11 §§, tar endast sikte på ål-gärder som enenskild arbetsgivare bör vidta för att främja anstäUning av äldre arbetstagareeller arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. Med hänsyn till altsysselsällningsförhållandena varierar inom olika branscher kan del för vissabranscher vara ändaraålsenligt all söka uppnå för hela branschen geraensararaalösningar av de äldres och handikappades sysselsättningsproblem. ÄMS kandärför ibland behöva la upp överläggningar med organisationerna inom en sådanbransch eller del därav angående åtgärder för att främja anställning av äldrearbetstagare eller arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. I förevarandeparagraf, som inte har någon raotsvarighet i utredningens förslag, erinras oraatt AMS på fraraställning av arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation ellerpå eget initiativ kan ta upp sådana överläggningar och på grundval av vad soradärvid förekommit meddela anvisningar ora sådana åtgärder för den bransch ellerdel därav som överläggningama avsett. Det får förutsättas att debranschorganisationer sora kallas till överläggningar enligt denna paragrafkommer att infinna sig till överläggningarna utan att några särskildatvångsraedel härför behöver tillgripas. Jag har därför inte ansett det nödvändigtatt föreskriva att AMS skall kunna förena kallelse lill överläggningarna raedvite. en enskild arbetsgivare inte följer anvisningar sommeddelats av ÄMS enligt denna paragraf kan länsarbetsnärand kaUa arbetsgivarensaral berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer till överläggningarenligt 8 §. Ärendet handläggs därvid enligt föreskrifterna i 9 12 §§, Vidbehov kan länsarbetsnäranden alltså raeddela anvisningar enligt 9 §. Följerarbetsgivaren inle dessa anvisningar eller undandrar han sig alt raedverka vidöverläggningarna, skall ärendet hänskjutas till AMS för handläggning enligt 11§. I sista hand kan en arbetsgivare som vägrar att rätta sig efler anvisningar,vilka AMS raed stöd av näranda paragraf raeddelat, åläggasarbetsförraedlingstvång enligt 12 §. I 5 § andra stycket i den föreslagna lagen oraanställningsskydd har uppställts vissa bestäraraelser sora syftar till attbegränsa arbetsgivarnas raöjligheter att sluta avtal om anställning för visstid, viss säsong eller visst arbete. Sålunda får avtal om att anställning skallavse , viss säsong eller vissl arbete träffas endast om det föranledsav arbetsuppgifternas särskilda beskaffenhet. Avtal om anställning för visstid får dock träffas, ora avtalet gäller praktikarbele eller vikariat. För attraan skall få tiUräckliga garantier för en efterlevnad av dessa bestäraraelserhar länsarbetsnämndema i förevarande paragraf, sora inte har någon motsvarigheti utredningsförslaget, lUlerkänts befogenhet all raeddela föreskrifter sorainskränker arbetsgivarens rätt alt sluta avtal för begränsad tid. Sådanaföreskrifier skall raeddelas, om överträdelse av de näranda besläraraelsernasker i väsentlig orafattning. Föreskrifter skall vidare raeddelas, ora arbetsgivarenannars utoyltjar sin rätt enligt bestämraelserna att sluta avtal för begränsadtid på sätt sora strider raot god sed på arbetsmarknaden. Härmed åsyftasfrärast sådana fall som att s. k. rullande visstidsanställningar sätts isystera eller att arbetsgivaren sluter avtal om praktikarbete eller vikariatutan att någon befogad anledning härtill föreligger. Föreskrifter som meddelas av länsarbetsnämnden skallförenas med vite. I likhet raed vad som gäller enligt 7 och 11 §§ skallarbetsgivaren samt berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer beredastillfälle att yttra sig, innan föreskrifterna meddelas. I likhet med vad som gäller enligt 1971 årssysselsättningslag sker arbetstagarorganisations raedverkan i frågor, soraavses i förevarande lag, genora företrädare som utses av organisationen blanddess raedleraraar. I första hand bör därvid utses någon sora är anställd på arbetsplatsen.Del är nämligen de anställdas förtrogenhet med arbetets villkor ocharbetsplatsernas förhållanden som skall tas tillvara vid handläggningen av ettärende enligt lagen.