prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Det finns emellertid statsanställda somfår ny tjänstgöringsort utan att omplaceringen är en följd av omlokalisering..Jag tänker härvid dels på dem som placeras om på grund av omorganisation, delspå andra statstjänstemän som utan att ha uttryckt önskemål därom erhåller nytjänstgöringsort. Det är enligt min mening rimligt att även sådana anställdafår tillgång till de särskilda bostadslånemöjligheter som gäller enligt detförut nämnda beslutet. Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 8 Jag förordar därför att de särskildalånemöjligheterna enligt beslut utsträcks till att gälla för allastatsanställda som utan egen begäran får ändrad tjänstgöringsort. Även för andra statsanställda, som fårändrad tjänstgöringsort, bör möjlighet öppnas att få lån för kontantinsats vidköp av eget hem. Jag förordar att så sker. I dessa fall bör dock som huvudregelbibehållas de krav som enligt kungörelsen gäller om bl. a. anstånd medomstationering. Under åberopandeav det anförda hemställer jag att Kungl. Maj:t dels ger till kännavad jag anfört i fråga om bostadslånemöjligheter för anställda vid myndighetersom omlokaliseras till , dels föreslår att godkänna vad jagnu har förordat i fråga ombostadsanskaffningslån. Behovet att placera om tjänstemän inomdet offentliga området har ökat starkt . Detta sammanhänger bl. a.med omlokalisering av myndigheter och omorganisationer inom den statligaförvaltningen. Åtskilliga tjänstemän vidmyndigheter, som skall lokaliseras om enligt beslut av riksdag(prop. 29, InU 15, rskr 196), behöver sålunda få möjlighet till fortsattanställning i . I samband med omlokalisering kan detdessutom bli fråga om att med-flyttande anhörig till tjänsteman behöver beredasanställning på den nya orten. Många av de tjänstemän som har blivit övertaligapå grand av organisationsändringar i samband med rationalisering avstatsverksamheten har anspråk på att bli omplacerade till annan statligtjänst. Detåligger staten att hjälpa till att lösa de problem som sålunda har uppstått förmånga statsanställda (jfr prop, 1969: 1 bil. 2 s, 11, 24 f; 1971: 29 s. 135 ff). Detta kräver vissakompletterande regler vid myndigheternas personalrekrytering. Sådanaregler har tillkommit genom kungörelsen (1972: 156) om särskilt förfarande vidtillsättning av tjänst, m. m. (ändrad 1972: 569), Tjänstsom omfattas av kungörelsen får av myndighet kungöras ledig eller tillsättasförst efter särskilt medgivande av statens personalnämnd. Enligt kungörelsenskall personalnämnden om möjligt anvisa myndigheten lämpliga omplaceringssökande. Alltjämt är det dock tillsättningsmyndighetensom med tillämpning av bl, a, bestämmelserna i 28 § regeringsformen slutligt prövar tillsättningsärendet. Bestämmelsernaomfattar, i den utsträckning som personalnämnden beslutar, statliga tjänstermed undantag av tjänster hos och dess verk. Kungörelsen kan av personalnämnden också görastillämplig på sådana Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 9 ickestatliga tjänster där staten medverkar vid bestämmandet av löneförmånerna,dvs, främst tjänster vid det kommunala skolväsendet. Men detta gäller bara inomkommuner som berörs av omlokaliseringen, alltså kommunerna i ochde kommuner dit statlig verksamhet skall flyttas. Organisationsförändringar i samband med rationaliseringväntas emellertid medföraatt kimgörelsens tillämpningsområde kan behöva vidgas. Den åsyftade begränsningen till vissa kommuner bör således slopas.Därigenom skulle det särskilda anställningsförfarandet kunna görastill-lämpligt på alla statligt löneregierade tjänster. En utvidgning av angiven iimebörd skulleockså tUlgodose önskemål som har uttryckts av de statsanställdashuvudorganisationer. Jagföreslår en sådan utvidgning. Med hänsyn till frågans beskaffenhet bör denunderställas . Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. att godkänna de av mig förordaderiktlinjerna för en utvidgning av den särskilda anställningsregleringen m, m, ifråga om offentlig tjänst. Redogörelser för utrednings- ochförsöksverksamheten rörande programbudgetering har tidigare lämnats i prop,1969: 1 (bil. 2 s, 29 ff), prop, 1970: 1 (bil, 2 s. 7 ff), prop. 1971: 1 (bil.2 s. 3 ff) och prop, 1972: 1 (bil. 2 s. 22 ff). Verksamheten har fortsatt underår 1972. Inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde tillämpas enligt beslut avstatsmakterna (prop, 1970: 97, SU 1970: 203, rskr 1970: 420) fr, o. m.innevarande budgetår ett nytt system för planering och budgetering. Idet nya systemet följer planering, budgetering och redovisning m. m. enindelning av försvaret och dess verksamhet i program- och produktionsområden.Anslagen i riksstaten samt de s, k, uppdragen från Kungl. Maj:t till centralamyndigheter och mellan olika myndigheter är anpassade till denna indelning.Delvis nya regler har börjat tillämpas för rollfördelningen mellan olikanivåer, för ekonomiska relationer mellan myndigheterna och för redovisning avprestationer och kostnader. Huvudelementeni det nya systemet utgörs av perspektivplanering, systemplanering,programplanering och programbudgetering. Systemplaner finns ännu inteutformade. Även i andra avseenden har det nya systemet ännu inte införts fulltut. Sålunda sker t. ex, mätning och redovisning av prestationer m. m, endast ibegränsad omfattning. Det ät vidare naturligt att den fortsatta tillämpningenav systemet kommer att Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 10 geerfarenheter som kan ge anledning till förändringar inom ramen för de fastlagdaprinciperna. Chefen för försvarsdepartementet har medstöd av Kungl, Maj:ts bemyndigande tillkallat en särskildledningsgrupp för att leda och samordna det fortsatta utvecklingsarbetet samtlägga fram förslag rörande systemets slutliga utformning. Ledningsgruppensarbete bedrivs i åtta projektgrupperanpassade till planerings- och budgeteringssystemets olikahuvudkomponenter. I ledningsgruppen ingår representanter för försvars- ochfinansdepartementen. I projektgrupperna finns representanter förförsvarsdepartementet och berörda myndigheter. Arbetetmed programbudgetering inom den civila delen av statsförvaltningen omfattarnärmare trettio myndigheter. Av dessa har statens bakteriologiska laboratorium,, , statskontoret, ,patent- och registreringsverket, lantmäteristyrelsen, rikets allmännakartverk, statens provningsanstalt, statens skeppsprovningsanstalt ochstyrelsen för teknisk utveckling fått anslag anvisade i programtermer fr. o. /71. Fr. o, m. budgetåret1971/72 har även anvisats medel i programtermer. Försöksverksamhetenmed programbudgetering inom polisväsendet och kriminalvården har successivtutvidgats. Inom polisväsendet omfattar denf. n, utöver de enskilda polisdistrikten , , ,och även samtliga polisdistrikt i samtde operativa funktioner som länspolischefen i detta län utövar och som ställeranspråk på resurser från polisdistrikten. Inom kriminalvården omfattarförsöksverksamheten f. n. fångvårdsanstalternaHinseberg och Kumla, skyddstillsynsanstalten Båtshagen, skyddskonsulentdistriktsamt södra skyddskonsulentdistrikt för unga. För /74föreslås att medel för de enheter som ingår i försöksverksamheten i likhet medtidigare budgetår anvisas över särskilda anslag med formella belopp om 1 000kr. Medel i programtermer har fr. o. m,/73 anvisats ytterligare ett antal myndigheter. Detta gällerstatens väg- och trafikinstitut, samtarbetsmarknadsverket. Arbetsmarknadsområdet är efter försvaret detbudgetmässigt största område som berörts av försöksverksamhet medprogrambudgetering. Beslut har fattats om riktlinjerför och organisation av samhällets konsumentpolitik (prop. 1972: 33, NU 1972:40, rskr 1972: 225). Därvid har beslutats att det synsätt som vuxit fram urerfarenheterna av programbudgetering skall tillämpas på den verksamhet som detnyinrättade skall bedriva. Efter förslag av den organisationskommitté,som förberett verkets inrättande , har Kungl. Maj:tfastställt en plan i programtermer för användningen av de medel som ställtstill verkets förfogande. 1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 11 För /74 avses medel förteknisk utbildning och forskning vid högskolan i anvisas iprogramtermer. Förberedelser pågår för övergång till programanslag för allverksamhet vid denna högskola. Överstyrelsen för ekonomiskt försvartillhör de myndigheter som ingår i försöksverksamheten med programbudgetering.Överstyrelsen har, i samarbete med , genomfört enförstudie rörande långsiktsplanering inom det ekonomiska försvaret, vilken överlämnatstill Kungl, Maj:t. På grandval härav har uppdragits åtöverstyrelsen att i samarbete med berörda myndigheter fortsätta utvecklingenav ett system för långsiktsplanering inom det ekonomiska försvaret, I sambandhärmed skall även frågor om programindelning för överstyrelsens egen verksamhetbehandlas. Slutligt förslag härom skall föreligga före . har visst utvecklingsarbetebedrivits inom ramen för försöksverksamheten. Sålunda har inom ledningsgruppenför programbudgetering inom verksamhetsområde övervägandenlett fram till en reviderad programindelning för polisväsendet. Vidare pågåren översyn av programindelningen för kriminalvården, som syftar till attåstadkomma en indelning som bättre än den hittillsvarande tillgodoserstatsmaktemas informationsbehov. För arbetsmarknadsverket har aktualiseratsvissa förändringar av programindelningen som sammanhänger med nya metoder för redovisningenav drift- och kapitalkostnader för utrastning. Sedan arbetsmedicinska institutet uppgicki arbetarskyddsstyrelsen omfattar försöksverksamheten medprogrambudgetering nu hela sektorn arbetarskydd. I detta sammanhang bör även nämnas detutvecklingsarbete som bedrivs inom budgetutredningen. Utredningen har ioktober 1972 sänt ut en rapport till ett stort antal myndigheter för yttrande.1 rapporten redovisas utredningens preliminära förslag vad gällerprogrambudgetering på statsmaktsnivå och utformningen av budgetsystemet, Kungl, Maj:t uppdrog den 1 oktober 1971åt att med biträde av berörda myndigheter utvärderaförsöksverksamheten rörande programbudgetering. Enligt en till uppdraget fogadpromemoria skulle utvärderingen främst syfta till att ta fram hållpunkter förbedömning av effekterna av övergången till programbudgetering och söka svar påvissa frågor rörande utnyttjande av valmöjligheter rörande resursslag,förändringar i myndigheternas planering, grunderna för budgetering,uppföljning av budgeten, förekomst och användning av prestationsmått etc. avlämnade i december1971 en första delrapport, för vilken en redogörelse lämnades i prop. 1972: 1bil. 2.1 denna rapport redovisades iakttagelser om vad övergången tillprogrambudgetratiner i Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 12 Därvid konstaterades bl. a. att övergången till ickeresursslagsbundna anslag inte medfört några drastiska förändringar vad gällerval av resursslag, teknik och metoder. Utvecklingen mot ökad användning avtekniska hjälpmedel hade dock förstärkts. En ökad betoning av kostnader istället för kassamässiga utgifter hade kunnat noteras. Systemet mednettoredovisning av s. k, uppdragsverksamhet hade inneburit en betoning avansvaret för att uppdragsverksamheten skulle bli självbärande och hade bl. a.medfört en bättre hushållning med vissa gemensamma resurser.Programbudgetering hade vidare medfört en mer systematiserad och enhetliginformation och en klarare avgränsning av olika ansvarsområden. Beträffandemyndigheternas planering konstaterades att det medellånga perspektivet blivitbättre genomarbetat och att kostnader och prestationer närmare kopplats tillvarandra. Denna koppling hade även skapat större klarhet om beslutenskonsekvenser. En ökad delegering av budgetansvar hade kommit till stånd men varännu begränsad till de högsta organisatoriska nivåerna inom myndighetema.Produktionsplanering och intern resursplanering hade kommit att ägnas ökaduppmärksamhet. Budgeterade prestationer och kostnader följdes upp underbudgetåret. Kostnadsmedvetandet hade stärkts och detta hade lett till attekonomiska hänsyn påverkade besluten i större utsträckning.Programbudgeteringen hade sannolikt lett till administrativa förbättringareller i varje fall påskyndat genomförandet av dessa. Enandra delrapport angående utvärderingen av försöksverksamheten föreligger nu.Vid de studier som legat till grand för denna rapport har nya infallsvinklarprövats i avsikt att klarlägga hur långt tillämpningen inom försöksverksamhetenmotsvarar förväntningarna. Syftet har sålunda inte i första hand varit attsöka utröna vilka förändringar som kommit till stånd hos myndigheterna somföljd av införandet av programbudgetering. Undersökningama har i stället haftsom utgångspunkt en utvecklad, "ideal", programbudgetmodell ochinriktats på att ge underlag för en bedömning i vad mån tillämpningen vidvissa myndigheter inom försöksverksamheten motsvarat modellens krav. Resultatenav studierna ger vid handen att dessa krav inte till fullo uppfyllts då detgäller användningen av olika programbudgettekniker, t. ex, redovisning avprestationer och effekter, metoder för verksamhetsplanering och precisering avmål. Vidare synes många beslutsfattare fortfarande sakna tillräckligakunskaper om och erfarenhet av den praktiska tillämpningen avprogrambudgetering. drar härav slutsatsen att ytterligareinformation och utbildning erfordras, Deima anses kunna rymmas inom ramen förde insatser som förbereds av verket gemensamt med vissa andra berördamyndigheter. Avslutningsviserinrar om att den första delrapporten belyst deförändringar programbudgeteringen medfört i förhållande till läget vid deundersökta myndigheterna och att Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 13 bildendärvid blev tämligen genomgående fördelaktig. En administrativ utveckling igyimsam riktning kan enligt verket konstateras även vid den fortsatta uppföljningen. Försöksverksamheten har även givitpositiva bidrag till den ekonomiadministrativa utvecklingen istatsverksamheten i stort samt stimulerat till debatt och uvecklingsarbete pådetta område. På grundval av den genomförda uppföljningenanser sig kunna konstatera att en ökad medvetenhetuppnåtts om de problem som programbudgeteringen är avsedd att angripa och attett behov att lösa dessa växer sig allt starkare inom statsförvaltningen.Bättre insikter har sålunda nåtts om betydelsen av ekonomiadministrativaproblemområden såsom sambanden mellan verksamhet och organisation, målfrågor,planering, kostnadsfördelning, resultatuppföljning och utvärdering. Riksrevisionsverketframför som sin bestämda uppfattning att stora effektivitetsvinster står attvinna genom införandet av programbudgetering. Det står klart att enmera fullgången tillämpning härav måste växa fram . Den centralt ledda försöksverksamhetenmed programbudgetering inleddes efter ett flerårigt utredningsarbete.Insatser har därvid gjorts såväl vad gäller försvarsdepartementetsverksamhetsområde som inom den civila delen av statsförvalmingen. Inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde tillämpas enligt statsmaktemas beslut fr. o. m. innevarandebudgetår ett nytt system för planering och budgetering, baserat påprogrambudgeteringens principer. I vissa avseenden är ambitionsnivån vad gällertillämpningen av systemet ännu begränsad. Mot derma bakgrand pågår nu ettfortsatt utvecklingsarbete, varvid även erfarenheterna av den praktiskaanvändningen av systemet tas till vara. Detta arbete bör enligt min meningkunna ge resultat av värde även för andra områden. Inom den civila delen av statsförvaltningenberörs numera närmare trettio myndigheter av arbetet med programbudgetering.Ett tiotal av dessa fick anslag i programtermer redan fr. o. m. budgetåret1970/71. En successiv utökning av antalet myndigheter med programanslag hardärefter skett. Innevarande budgetår har fyra myndigheter fått medel anvisade iprogramtermer, nämligen statens väg- och trafikinstitut, arbetsmarknadsverket,samt . Antaletmyndigheter med programanslag uppgår därmed till 18. Vid anmälan av medelsbehovunder åttonde huvudtiteln kommer senare derma dag att föreslås tillämpning avprogramanslag för teknisk utbildning och forskning vid högskolan i . Övergången till programbudgetering harinneburit en övergång från utgiftsslagsinriktade till ändamålsinriktade anslag.Budgetering på myn- 1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 14 dighetsnivåsker sålunda på program, svarande mot anslag eller anslagsposter. För varjeprogram skall föras en måldiskussion och anges kostnader samt där så ärmöjligt även förväntade prestationer. Försöken har också gällt myndigheternasinterna styrsystem, främst rutiner för planering, löpande styrning,uppföljning och kontroll. Härigenom avses bl, a. att möjligheterna skall ökaatt delegera ansvar till de nivåer där produktionsansvaret faktiskt ligger.Huvudsyftet med programbudgeteringen är att skapa förutsättningar att träffamera medvetna val, öka rationaliteten i beslutsfattandet och därmed främja enbättre hushållning med knappa resurser. Dåutfallet av verksamheten för /71 förelåg inleddes en utvärderingav försöksverksamheten, Kungl, Maj:t uppdrog åtriksskatteverket att med biträde av berörda myndigheter göra dennautvärdering, I en första delrapport, vars resultat tidigare redovisats förriksdagen, angav verket iakttagelser om vad övergången tillprogrambudgetratiner i olika avseenden inneburit vid tre undersöktaförsöksmyndigheter. Jag framhöll i mina kommentarer härtUl att underlaget intetillät några bestämda slutsatser rörande effekterna av övergången tillprogrambudgetering. De iakttagelser som gjorts gav dock enligt min meninganledning att konstatera att erfarenheterna av försöksverksamheten är goda ochatt en återgång till tidigare system för budgetering saknar aktualitet. Dennabedömning delades av . Jag betonade också det angelägna i att denpåbörjade utvärderingen fullföljdes. Enandra delrapport från utvärdering föreligger . Vid destudier som legat till grand för denna har syftet inte i första hand varit attsöka utröna vilka förändringar som kommit till stånd hos myndigheterna somföljd av införandet av programbudgetering. Undersökningama har i ställetinriktats på i vad mån verksamheten vid vissa myndigheter inomförsöksverksamheten motsvarat kraven i en utvecklad, "ideal",programbudgetmodell. Resultaten av studierna ger vid handen att dessa krav i vissa avseenden inte till fullo uppfyllts.Riksrevisionsverket drar härav bl. a. slutsatsen att ytterligare information ochUtbUdning erfordras. För egen del finner jag det naturligt att en i någonmening fulländad tillämpning av programbudgetering inte kunnat komma till ståndefter blott praktisk verksamhet. Jag ser liksom riksrevisionsverketinförandet av programbudgetering som en processpå något , där anpassningar och höjningar av ambitionsnivånfår göras successivt med sikte på att göra budgetsystemet allt mera effektivtför sina syften. Insatser för information och utbUdning framstår med ettsådant synsätt som ett naturligt inslag i denna process. Inom ramen för densärskilda informations- och utbildningsverksamhet, som riksrevisionsverketföreslagit i sin anslagsframställning och som jag kommer att behandla,bör därför också ingå insatser med Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor IS Iakttagelserna vid den genomförda utvärderingen bör ocksåkunna utnyttjas vid fortsatt utvecklingsarbete och införande av programbudgetering. Riksrevisionsverketberör även frågan om de förändringar som programbudgeteringen medfört iförhållande tUl läget vid de undersökta myndighetema och erinrarom att den bUd som redovisats i den första delrapporten blivit tämligen genomgåendefördelaktig. En administrativ utveckling i gynnsam riktning kan enligt verketkonstateras även vid den fortsatta uppföljningen. Försöksverksamheten ansesäven ha givit positiva bidrag tUl den ekonomiadministrativa utvecklingen istatsverksamheten i stort. framför som sin bestämdauppfattning att stora effektivitetsvinster står att vinna genom införandet avprogrambudgetering. Denytterligare information om effektema hos myndighetema av övergången tUl programbudgetering som kommit framgenom fortsatta utvärdering bestyrker enligt minmening de preliminära bedömningar som tidigare redovisats. Jag räknar med attden avslutande rapporten över verkets utvärdering, baserad på ytterligareundersökningar, skall kunna göra underlaget för bedömningen säkrare samt ävenredovisa erfarenheter av värde för det fortsatta arbetet. Erfarenhetema från tillämpningen avprogrambudgetering på myndighetsnivå är positiva. Jag finner det därförnaturligt att programbudgetering efter utredning och prövning i varje särskiltfall införs vid ytterligare myndigheter. Jag torde i annat sammanhang fååterkomma tUl Kungl. Maj:t med de förslag som kan föranledas härav. Jag vUl erinra om att försöksverksamhetenhittills i första hand avsett programbudgetering på myndighetsnivå. Frågan ommöjligheterna att använda programbudgetering på statsmaktsnivå, dvs. som ettinstrument att fördela och styra samhällets resurser tUl olika ändamål, prövasf. n. av budgetutredningen. Utredningen har redovisat sina preliminäraställningstaganden i en rapport som remitterats till ett stort antalmyndigheter. Enligt vad jag erfarit räknar utredningen med att lägga fram sinaslutliga förslag , I avvaktan på dessa förslag och prövningen häravär jag inte beredd att ta ställning till frågan om utformningen avprogrambudgeteringen på statsmaktsnivå. Jag hemställer att Kungl. Maj:t beslutardelge vad jag har anfört. Vadföredragandena sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöterhemställt bifaller Hans Maj:t Konungen, Ur protokollet: BrittaGyllensten Prop.1973:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 16 1, Den allmännalönenivån för statsanställda m. m, 1 2, Lönegradsplaceringför vissa tjänster m, m, 3 3, Ersättning vidolycksfall i arbetet m, m. 4, Arbetsmiljöfrågor 5 5, Bostadsanskaffningslån 6 6, Anställningsreglerandeåtgärder 8 7, Programbudgetering 9 Bilaga 3 till statsverkspropositionen 1973 Prop.1973:1 Utdrag av protokollet över iinansärenden, hållet införHans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:statsministern , ministem för utrikes ärendena , statsråden ,, , , , , , , ,, , , , , , , . Chefen för ,statsrådet , amnäler de frågor, som gäller utgifterna för budgetåret1973/74 för kungl. hov- och slottsstatema, och anför. och det Kungl. o. m. /72 uppförts i riksstaten med . För H. M,Konungens hovhållning har därvid beräknats . och för andramedlemmar av kungahuset . Personalen vid H, M. har erhållit löneförbättringari överensstämmelse med normerna i avtalet om löner 197173 förstatstjänstemän m. fl. (197173). Under beaktande härav samt av inträffadeprisstegringar beräknar jag beloppet till H. Konungens hovhållning tUl . Det för andra medlemmar av kungahuset anvisade beloppet bör undernumera förevarande omständigheter sänkas till , att stäUas tiU H,M. Konungens förfogande för slutlig fördelning. Anslaget bör således uppförasmed ett sammanlagt belopp av . Jag hemstäUer att Kungl. att tUl Hans Maj:t Konungens och det Kungl.Husets hovhållning för /74 anvisa ett anslag av . 1 1973.1 saml. Prop.1973:1 Bilaga 3 Kungl. hov- och slottsstaterna 2 Underhåll och vård av möbler samt andra statentillhöriga inventarier i dekungl. Detta anslag är i riksstaten uppfört med 840 000 kr.Riksmarskalksämbetet har i anslutning till en av överintendenten och chefenför kungl. husgerådskammaren gjord framställning hemställt, att underanslaget för /74 anvisas . Härvid har bl. a. medelberäknats för en amanuens för kulturvårdande och informativa uppgifter, tvåbiträden tiU den direkt föremålsvårdande personalen, genereUa lönehöjningar ochvissa lönegradsuppflyttningar. För sociala förmåner och arbetsgivaravgift harvidare beräknats ytterligare . 1 och med att pensionsförhållandena förhusgerådskammarens personal reglerades fr. o. m. /73 beräknadeslönekostnaderna under anslaget inkl. lönekostnadspålägg. Någon uppräkning försociala förmåner m. m. utöver höjningen av lönekostnadspålägget till bör alltså inte göras. Med hänsyn tillrekryteringsförhållandena för den föremålsvårdande personalen har jagberäknat medel för ett biträde. I övrigt har pris- och löneförändringarbeaktats. Anslaget bör för nästa budgetår föras upp med . Jaghemställer att Kungl.