prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — I övrigt har utredningens förslag pådenna punkt godtagits eller lämnats utan erinran av remissinstanserna.Länsstyrelserna i och , och länanför dock att den av utredningen föreslagna bestämmelsen i 3 § MF bör utformasså, att därav klart framgår att dubbel beskattning eller dubbel avdragsrätticke kan förekomma då överlåtaren tillämpar faktureringsmetod och köparenkontantmetod för redovisning av mervärdeskatt. SAF och anser att detuttryckligen bör anges att den nye ägaren blir skattskyldig även förtUlhandahållanden som skett av den gamle ägaren, men vilka inte slutreglerats imervärdeskattehänseende. Begagnadepersonbilar och begagnade motorcyklar m. m. Gällandebestämmelser m. m. Frågan om beskattningen av begagnade personbUar diskuteradesredan av allmänna skatteberedningen i betänkandet (SOU 1964: 25) Nyttskattesystem. tog också upp frågan och föreslog beskattningav begagnade personbilar i den yrkesmässiga handeln med sådana bilar (StencilFi 1967; 10, s. 240). Beskattningen skulle dock begränsas tUl mervärdet genom engenerell avdragsrätt för inbytesbUar beräknad enligt den allmänna skattesatsenpå bUens åsatta inbytesvärde. Skälen tiU särbehandlingen av de begagnadepersonbilarna var alt den reguljära handelns förhållanden inte borde försämrasgenom att beskattningen skulle träffa dess försäljning men inte den omfattandeförsäljningen mellan konsumenter. Begagnade personbilar var undantagna från denallmänna varuskatten. Departementschefenuttalade i prop. 1968: 100 (s. 135) bl. a. alt han ställde sig tveksam till denav översynsutredningen föreslagna närmast fiktiva avdragsrätten. Den ansågskunna medföra olägenheter både i redovisnings- och kontrollhänseende.Departementschefen förordade i stället att skatten för begagnade personbilarskulle beräknas på av priset, dvs. att den s. k. 60-procentsregelnskulle tUlämpas även på sådana bUar. fann i sitt avriksdagen godkända betänkande(BeU 1968: 45, s. 82) att frågan var komplicerad och borde övervägasytterUgare. 1968:137 togs frågan upp på nytt. Därvid föreslogs att de begagnadepersonbilarna skulle undantas från beskattning i princip i samma omfattning somgällde enligt förordningen om allmän varuskatt. antog propositionen idenna del (BeU 1968: 62). Genom författningsändring har även begagnademotorcyklar undantagits från skatteplikt (BeU 1969: 25, SFS 1969: 70). EnUgt8 § 11 MF är begagnad personbil och begagnad motorcykel undantagen frånskatteplikt, när den omsätts inom landet. Det är inte fråga om s. k.kvalificerat undantag. Härav följer t. ex. att den som yrkesmässigt handlarenbart med begagnade personbUar eller begagnade motorcyklar inte har rätt tillavdrag för ingående skatt som hänför sig till verksamheten. Enligt18 § andra stycket 3 MF får avdrag göras för ingående mervärdeskatt, somhänför sig till anskaffning av personbU eller motorcykel endast om anskaffningsker för yrkesmässig återförsäljning eller uthyrning. Om fordonet anskaffasfrån säljare som innehaft fordonet för yrkesmässig uthyming, får inte i någotfall avdrag göras för ingående mervärdeskatt. Isista stycket av anvisningarna till 8 § MF stadgas, att personbil ellermotorcykel anses som begagnad endast om fordonet tidigare för annat ändamål änyrkesmässig återförsäljning sålts eller uttagits inom landet eller införts tilllandet. Har ny personbU eller ny motorcykel anskaffats för yrkesmässig uthyminganses fordonet inte som begagnat när det säljs av uthymingsföretaget. 2 andra stycket av anvisnuigarna till 2 § MF föreligger omsättning när densom bedriver handel med begagnade personbilar eller begagnade motorcyklar iförening med verkstadsrörelse tar ut vara ur verkstadsrörelsen för atttillföras begagnad personbU eller begagnad motorcykel som utgör omsättningsvarai handeln med begagnade sådana fordon. 2 fjärde stycket av nämndaanvisningar utgör uttag av skattepliktig vara normalt inte omsättning när varanskall användas som anläggningstiUgång eller material i den skattskyldigesskattepliktiga verksamhet. Bestämmelsen är motiverad av att skatt som skulleutgå i denna situation skulle utgöra avdragsgill ingående mervärdeskatt.När det gäUer skattepliktig dvs. ny personbil eller motorcykel, gäller istället att uttag anses som omsättning och beskattas. Skattskyldigsom driver handel med bilar eller motorcyklar får enligt 17 § tredje stycket MFgöra avdrag för ingående skatt på förvärv och införsel för verksamheten medimdantag dock för ingående skatt på vara till eller tjänst på sådan begagnadpersonbil eller begagnad motorcykel som utgör omsättningsvara i verksamheten. 8 1973.1 saml. Tjänstenligt 10 § 1 MF som avser begagnad personbil eller begagnad motorcykel ärskattepliktig. Förvärvav personbil eller motorcykel medför, med nämnda undantag, inte rätt tiUavdrag för ingående mervärdeskatt. Detta förhållande kompenseras på visst sättgenom att rätten till avdrag för ingående skatt på driftkostnader för personbUeller motorcykel som utgör inventarium i skattskyldigs verksamhet inte liderinskränkning på grund av fordonets användning för annat ändamål än i denskattskyldiges verksamhet, t. ex. för privat bruk. RNhar i anvisning i fråga om omsättning av personbilar, motorcyklar m. m. (RN II 1970:1) uttalat bl. a., att ny personbil som av säljare används i verksamheten t.ex. som demonslrationsbil, direktionsbil, ser-vicebil eller uthyrningsbil ansessom uttagen ur försäljningsverksamheten när den införs i bilregister. Skattskall därvid utgå på det uttagna fordonets saluvärde. Annan personbil änuthymingsbil är därefter att anse som begagnad. Nämndenhar vidare behandlat det förhällandet att säljare före leverans av ny personbUförser denna med extra utrustning, tillbehör eller dyUkt och att särskildersättning utgår härför. Är fråga om utbyte av bildelar mot delar med sammafunktion som de utbytta men i annat utförande anses endast en transaktionföreligga avseende bilen. När det gäUer delar av annat slag eller tillbehör ochextra utrustning får två transaktioner anses föreligga, en avseende fordonetoch en annan avseende del, tUlbehör etc. Distinktionen kan ha betydelse förköparens avdragsrätt. Ingående skatt på bUen är ej avdragsgill. Kostnaden fördelar, tillbehör etc. är visserligen inte att anse som driftkostnader förpersonbU. Ingående skatt på sådana förväi-v är dock avdragsgill enligt deallmänna bestämmelserna i . Detta uttalande gäller också i fråga om begagnadefordon. Föreligger endast en transaktion skall mervärdeskatt inte utgåeftersom fråga är om begagnad personbU. Är säljaren redovisningsskyldig förmervärdeskatt skall han redovisa skatt för uttag av delar, tUlbehör etc. somvid anskaffningen omfattats av rätten till avdrag för ingående mervärdeskatt. Skatlskyldigkan, utöver handel med begagnade personbUar eller begagnade motorcyklar,yrkesmässigt omsätta även nya fordon, begagnade skattepliktiga fordon eUerdelar, tiUbehör eUer utrustning tUl fordon och verkstadstjänster. Är så faUetäger han rätt till avdrag för ingående skatt på förvärv eller införsel som ärgemensamma för verksamheten i dess helhet, häri inräknad verkstadsrörelse.Skatten behöver således inte fördelas efter skälig grand. Kan förvärv ellerinförsel av vara eller förvärv av tjänst hänföras till begagnad personbileller begagnad motorcykel som utgör omsättningstUlgång i verksamhetenföreligger dock inte avdragsrätt för den ingående skatten på förvärvet ellerinförseln. RSVhar i skrivelse tUl statsrådet och chefen för . vilkenskrivelse överlämnats tUl utredningen, tagit upp en fråga om uthyrning avpersonbUar. I skrivelsen anför RSV bl. a. att ett företag, som anskaffar fordonför användning i sin rörelse och hyr ut dem till anställda, torde sakna rätttill avdrag för ingående skatt på förvärvet av fordonen. Uthyrningen torde fåanses som yrkesmässig, eftersom inkomsten därav utgör inkomst av rörelseenligt KL. Den dubbelbeskattningseffekt som härigenom uppkommer är enligtverket mest besvärande när det gäUer långlidsuthyrning av personbilar ellermotorcyklar. Verketpekar också på att de nuvarande bestämmelserna om förbud mot avdrag föringående skatt på förvärv av personbil och motorcykel i mänga faU inte följs.Verket föreslår att ändras så att företags uthyming av egnafordon tillfälligt eller till anställda inte grundar avdragsrättför företaget, att vederlaget härför beskattas och att fordonen ej beskattasnär de omsätts. I fråga om långtidsuthyrning föreslårverket, att företaget får göra avdrag för ingående mervärdeskatt om uthyrningengrandas på skriftiigt avtal vid anskaffningen av fordonet, att vederlaget föruthyrningen beskattas samt att framtida omsättning av fordon också beskattas. Omföretaget till anställda hyr ut fordon som företaget i sin tur hyrt, bör enligtverket avdragsrätt föreligga för företaget och vederlaget för uthyrningen lillde anställda beskattas. UtredningenframhåUer, att gränsdragningen mellan å ena sidan personbil och å andra sidanlastbU och buss gett upphov till vissa åtgärder i syfte att skapa avdragsrättäven för personbU. Som exempel härpå anges, att vissa typer av bussar lätt kanändras så att de i stället skall klassificeras som personbilar. Sker sådan ändringefter förvärvet har köparen enligt de allmänna reglema i MF haft möjlighet attdra av ingående skatt på förvärvet. Vid ändringen inträder visserligenskyldighet alt erlägga bilacds men denna är i många fall lägre änmervärdeskatten. MöjUgheten att ta ut bUaccis i dessa fall skapades genom enförfattningsändring (SFS 1971: 250) på grundval av förslag frånpunktskatteutredningen (SOU 1970: 37). Motsvarande ändring har inte gjortsbeträffande mervärdeskatten. Idetta sammanhang kan också nämnas att RSV i ett lagakraftvunnet förhandsbeskeduttalat, att 18 § tredje stycket äger tiUämpning när fordon visserligen heltanvänds i skattskyldigs verksamhet men denna verksamhet endast delvis medförskattskyldighet, t. ex. taxirörelse med personbefordran och vissaskattepliktiga transporter. EnUgt nämnda bestämmelse har skattskyldig, varsskattskyldighet omfattar endast mindre del av verksamheten, rätt tUl avdragbara för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller införsel som heltavser den del av verksamheten som medför skattskyldighet. Nämnden synes därvidha utgått från att 18 § MF är tiUämplig även i fråga om handel med bilar ellermotorcyklar. Utredningen.Utredningen anför, att handeln med nya och begagnade personbUar och motorcyklarär av stor ekonomisk betydelse. nyregistrerades ca 220 000personbUar. Antalet omsatta begagnade bUar har förr antagits vara dubbelt såstort som antalet omsatta nya bilar. skulle detta innebära enomsättning av väsentligt mer än 400 000 begagnade personbilar. Utredningenkonstaterar, att reglerna i MF rörande beskattningen av personbUar ochmotorcyklar är komplicerade. Från en renodlat skatteteknisk synpunkt står detdärför klart att väsentliga fördelar skulle uppnås om undantaget frånskatteplikt för begagnade personbilar och motorcyklar slopas. Utredningenanser sig dock kunna konstatera, att det fortfarande finns motiv för ensärreglering av beskattningen av de begagnade personbUama och motorcyklarna. Omnuvarande undantag slopas kommer omsättningen av motorfordon med säkerhet atti viss utsträcknuig flyttas över från den reguljära handeln tUl andra kanaler,bl. a. mindre nogräknade företag. Detta skulle, menar utredningen, kunna ledatUl kontroUsvårigheter, mmskad köptrygghet och försämrad fordonskvalitet. Utredningenanser dock, att frågan kan lösas på annat sätt än enligt nuvarandeundantagsbestämmelser utan att för den skull det materieUa resultatet förändraspå ett märkbarare sätt. Enligt utredningens mening finns det två alternativalösningar av frågan. De bygger på ett slopande av nuvarande undantag frånskatteplikt i förening antingen med en reduceringsregel för de begagnadefordonen eUer med rätt tUl avdrag för beräknad ingående mervärdeskatt vidförvärv av begagnat fordon från någon som ej är skattskyldig. Av dessaaltemativ skulle det förstnämnda innebära att nuvarande gränsdragning mellannya och begagnade fordon skulle kvarstå. En sådan gränsdragning skullebortfalla vid altemativet med rätt tUl avdrag för beräknad mervärdeskatt.Utredningen föreslår att sistnämnda altemativ genomförs enligt följande. Nya och begagnade fordonbeskattas vid yrkesmässig omsättaing. Skatt utgår enligt gäUande skattesats,dvs. , på hela försäljningspriset. När den som yrkesmässigt handlarmed fordon köper eller byter in en begagnad personbil eUer motorcykel frånnågon som ej är skattskyldig enligt MF för denna transaktion får han betraktaen mot gällande skattesats svarande del av inköps- eller inbytesvärdet som avdragsgUlingående mervärdeskatt. SkUlnaden mellan de gällande och föreslagnabestämmelsema ligger däri, att i princip hela det mervärde som skapas hosbilhandlaren i form av kostnader för arbete på fordonet, administration ochförsäljning eUer av vinstpålägg beskattas. Enligt gällande bestämmelser skeren beskattning endast av värdet på varor som tUlförts fordonet i form av uttagfrån lager eller motsvarande. Uppstår inte något mervärde innebär de föreslagnabestämmelserna normalt en lägre beskattning än de nuvarande. Genomrätten tiU avdrag för beräknad mgående skatt blu- bUhandla-res kostnad förinköpet eUer inbytet av fordonet lägre än om avdragsrätt inte föreligger. Denökade marginal som härigenom uppstår tas dock i anspråk för betalning avmervärdeskatt vid återförsäljning av fordonet. Det finns därför ingen anledningatt räkna med att priserna på begagnade fordon kommer att förändras i nämnvärdmån. För att avdragsrätt enligtnu föreslagna regler skaU föreligga krävs att den skattskyldige bilhandlaren isina räkenskaper har faktura, köpekontrakt eller liknande handling som visarbl. a. det värde som åsätts det förvärvade fordonet. När inköp av fordon skerbör avdragsrätten inträda enligt aUmänna regler. När inbyte sker böravdragsrätt inträda vid leverans av den sålda bUen, eftersom betalning för deninbytta bilen får anses ha lämnats genom leverans av den sålda bUen. Utredningentar också upp frågan om de särskilda avdragsbestämmd-ser som gäller bettäffandeanskaffning och drift av personbU eller motorcykel. Mervärdeskatten skallträffa den privata konsumtionen. Detta är svårt att åstadkomma när det gälleranvändning av personbil både i verksamhet och privat. Det bör emellertid enUgtutredningens mening vara möjligt att utan inskränkning medge avdragsrätt förmervärdeskatt på såväl anskaffning som drift av personbil eller motorcykel somutgör inventarium i verksamhet som medför skattskyldighet. Detta skulleemellertid betyda avdragsrätt även tUl den del fordonet används privat, dvs.för konsumtion som rätteligen skall beskattas. Utredningen menar dock att ensådan beskattning kan upprätthållas, genom att det vid inkomsttaxeringen görsen värdering av privat utnyttjande av personbil som fullt ut beaktar även mervärdeskatten.Utredningen förklarar sig medveten om att skattebdastaingen inte kommer att blidensamma som , men anser att de praktiska fördelar som kan uppnås utgörbärande skäl för den förordade lösningen. Denna kräver ändringar av p. 2 andraoch fjärdesjätte styckena av anvisningarna till 2 §, 8 § 11, sista stycket avanvisningarna tiU 8 §, första stycket av anvisningarna tUl 10 §, andra stycketav anvisningarna lUl 17 § samt 18 § andra stycket 3. De föreslagnabestämmelsema om avdragsrätt för beräknad mervärdeskatt bör tas in i 17 §tredje stycket MF i stället för vad som stadgas där. Utredningentar i anslutning till beskattningen av begagnade fordon även upp frågan omsärreglering i mervärdeskattehänseende av andra begagnade varor än personbilaroch motorcyklar. Utredningen betonar att sådana åtgärder skulle betyda ettinkomstbortfall för staten såvida inte detta kan kompenseras genom en särskildbeskattning i annan ordning i principiell överensstämmelse med den höjning avbUaccisen som genomfördes med att begagnade personbUar undantogs frånallmän varaskatt. Utredningen har mte ansett det ligga inom ramen försitt uppdrag att närmare gå in på sådana skattemässiga omläggningar. Remissinstansema.De nuvarande reglerna om undantag från skatteplikt för begagnade personbUaroch motorcyklar medför enUgt RSV och flertalet länsstyrelser svårigheter vidden praktiska tillämpningen. RSV anför att imdantaget vållat åtskilligakomplikationer och lett till omotiverade skattelättaader för den som driverhandel med såväl nya som begagnade bilar. Länsstyrelserna i ochHallands län framhåller att nuvarande regler ger möjlighet till skatteflyktgenom en sänkning av beskattningsvärdena vid försäljning av nya fordon och motsvarandesänkning av inbytesvärdena på begagnade fordon som tagits som dellikvid.Länsstyrelsen i anser att nu gällande bestämmelser beträffandeförsäljning av begagnade personbilar och motorcyklar har betydande brister ifråga om konkurrensneutraliteten. Ett företag utan verkstad som säljer bådenya och begagnade personbUar får avsevärt hårdare mervärdeskattebelastning änen rörelse med egen verkstad menar . Detta blir följden av attden sistnämnda rörelsen redovisar utgående skatt endast för uttag av materialsom används vid upprastning och reparation av begagnade fordon som är lagertillgång,medan en rörelse utan egen verkstad får en inte avdragsgUl ingående skatt påbåde material och arbete. i anser att reglemapå detta område visserligen är komplicerade men ändock har trängt in iskattskyldigas medvetande. Utredningensförslag att slopa nuvarande undantag från skatteplikt för begagnade fordongodtas av Förenade fabriksverken, RSV, länsstyrelserna i , ,, , , , , ,, , , , , ,, och , KF och . RSV menar att utredningen med sitt förslag rättat till demissförhållanden som råder på detta område. iUppsala län anför att det förordade systemet visserligen kommer att innebärabetydande kontrollsvårigheter, eftersom den bransch som handlar med begagnadepersonbUar är särskUt svåröverskådlig och heterogen, men att förslaget ändå medsin generella beskattning av bilhandeln synes erbjuda fördelar som övervägernackdelarna. i anför bl. a, att förslagetinnebär att antalet skattskyldiga ökar, att svårigheter kan uppkomma när detgäller att fastställa om yrkesmässig verksamhet föreUgger samt att bytesvärdetpå begagnad bil ofta är omöjligt att fastställa. Länsstyrelsernai , och . , och samt SHIO avstyrker förslaget ifråga om begagnade fordon, Länsstyrel- seni anför att ett slopande av undantaget med störstasannolikhet kommer att medföra att ett från redovisningssyn-punkt settsvårkontrollerat klientel kommer att registreras som skattskyldiga.Länsstyrelsen i anser visserligen att utredningens förslag medföravsevärda fördelar men anser sig icke kunna tillstyrka utredningens förslag sålänge andra begagnade varor som omsätts beskattas vid varje sådanomsättning. i befarar att förslagetskulle innebära en ökad "bakgårds-handel" med bUar och anför vidarebetänkUgheter mot införande av avdragsrätt för en fiktiv ingående skatt som ejgrundar sig på beskattaing i tidigare led. Motorbranschens Riksförbundframhåller bl, a, att det inkomstbortfall som uppkommer genom undantaget frånskatteplikt för de begagnade fordonen tidigare kompenserats genom höjd särskildomsättoingsskatt (accis). Förbundet anför vidare att grandproblemet med denirreguljära bilhandeln, som motiverade att undantaget en gång infördes,kvarstår i betydande delar, BUhandelns och saneringssträvandenbör avvaktas menar förbundet och inte motverkas genom införandet avmervärdeskatteplikt för begagnade fordon. Förbundet framhåller för sin del attdet inte kunnat finna några tecken som tyder på att ett "undervärderingssystem"skulle vara på något sätt markant och förklarar sig berett att i samråd medberörda skattemyndigheter bidra till att klarare normer uppställs för deprinciper enligt vilka de nya personbUama skall upptas till beskattning.Förbundet anser slutUgen att en oroväckande utvecklmg pågår som innebär att denreguljära bilreparationsbranschen kontinuerligt förlorar volym tUl irreguljärverksamhet. Denna utveckling skulle få ytterligare stimulans om utredningensförslag i denna del realiserades. Förenadefabriksverken uttalar att förslaget i fråga om de begagnade personbilarnainnebär den negativa konsekvensen för försäljning av fordon påkommissionsbasis, att avdragsmöjlighet kommer att saknas för ingåendemervärdeskatt. Fabriksverken föreslår att bestämmelsen i 17 § får en annanutformning som täcker även kommissionsförsäljning. Detföreslagna beskattningssystemet för de begagnade fordonen kan göras tillämpligtockså på omsättningen av andra begagnade kapitalvaror, t, ex, båtar ochhusvagnar, menar länsstyrelserna i , , ,och , KF samt SAF och Industriförbund.Länsstyrelsen i framhåller olikheten i behandling av å enasidan begagnade fordon och å andra sidan begagnade kapitalvaror av annat slagsom ett skäl tUl att avstyrka utredningens förslag. Länsstyrelserna iÖstergötlands och anför att företagare i andra branscher änbilbranschen med all säkerhet kommer att ställa samma krav på avdragsrätt vidförvärv av säljbara inbytesvaror. Fleralänsstyrelser anför att kontroUmöjUgheterna skulle öka påtagligt om skyldighetförelåg att i faktura eller annan handling som upprättas vid omsättaing avfordon ange fordonets registreringsnummer. Ifråga om rätt tiU avdrag för ingående mervärdeskatt som hänför sig tUl förvärvav personbil anför länsstyrelserna i , , ,, , och att de nuvarandebestämmelserna i detta avseende inte längre orsakar särskilda svårigheter vidtUlämpningen. i anför att det hittUls varitlätt att rätta tUl felaktigheter genom en kontinuerUg uppföljning viabUregistret och att obehöriga avdrag dessutom synes ha minskat väsentiigt undersenare tid. Liknande synpunkter anförs av andra länsstyrelser. De nu nämndalänsstyrelserna liksom länsstyrelserna i , , ,och , , och . samt SAF och avstyrker förslaget. Som skälför avstyrkandet anförs i allmänhet att de föreslagna reglerna torde leda tUlstörre svårigheter vid tillämpningen än de nuvarande. Därvid pekas särskUt påatt det för länsstyrelserna kan vara svårt alt avgöra huravida viss personbilär inventarium i verksamhet som medför skattskyldighet eller ej. Fleraremissinstanser pekar också på svårigheterna att vid inkomsttaxeringenåstadkomma en beskattning av den privata konsumtionen som något så närmotsvarar mervärdeskatten. i avstyrker utredningensförslag och föreslår att de nuvarande bestämmelserna kompletteras så attavdragsrätt inte föreligger för anskaffning eller inhyrning av bil med en tjänsteviktej överstigande . Ej heller bör enligt avdragsrätt föreliggaför anskaffning av motorcykel. Kammarrätten i påpekar att värdet avprivat användning av fordon visserligen kan fastställas när den som använderfordonet inte är ägare tUl detta. Är den som nyttjar fordonet privatsamtidigt ägare till detta i egenskap av enskUd företagare finns enligtkammarrätten uiget förmånsvärde att korrigera. RSV framhåller att det imervärdeskattehänseende ofta torde vara ogörligt att fastställa omtaxeringsnämnden i efterhand kommer att betrakta en anskaffad bil sominventarium i förvärvskällan eller ej. i uppgeralt avskrivningsunderlaget för en personbU minskar om avdrag för ingåendemervärdeskatt på fordonet medges, vilket medför ett lägre belopp att fördelamellan bruk i rörelsen och privat. RSV,som påpekar att de nuvarande reglema i detta avseende leder till olikaskattebelastning då fordon förvärvas och då fordon hyrs, framhåller attbristande likformighet kommer att föreligga även med utredningens förslag, mendå på det sättet alt den som förvärvar bil får fuUt avdragför den ingående mervärdeskatten under det att den som hyr bU får avdrag endasti den mån hyran avser bilens användning i rörelsen. Även länsstyrelserna iÄlvsborgs och påpekar samma förhållande. Länsstyrelserna i Malmöhusoch , KF, , Svenska kommunförbundetoch SHIO tUlstyrker utredningens förslag på denna punkt. Även RSV förordar,med viss tvekan, den av uttedningen föreslagna behandlingen av personbilarna.Avdragsrätten bör dock utvidgas till att utan inskränkning gälla även hyra avpersonbU för brak i skattskyldigs verksamhet.