prop · FW03167 · 1973-12-31 00:00:00 — Avsjölagsförslaget (271 § i det till lagrådet remitterade förslaget) framgår, atttillägg inte skaU beräknas på ägarhypotek. Detta har beredningen ansett börabekräftas uttryckligen i tredje stycket. Ifjärde stycket tar beredningen först upp en regel om beräknmg av fordran, somej är förfallen till betalning och inte löper med ränta före förfaUodagen. Medhänsyn tiU att reverser med mycket låg ränta kan förekomma innehåUer andrapunkten i fjärde stycket stadgande om att diskontering skaU ske även när den utfästaräntan är lägre än . Remissyttrandena.Svea hovrätt anmärker på att första stycket andra punkten hänvisar tiU 10 kap. SjöLbeträffande fordran med sjöpanträtt. Där stadgas nämUgen endast att ansvaret ärpå visst sätt begränsat. Hänvisningen skulle då närmast innebära, att endastdet begränsade beloppet fär tas upp. Avsikten är emellertid att hänvisa tillden regel i nuvarande 271 § SjöL och i 249 § andra stycket andra punktensjölags-förslaget enligt vUken bevakning får ske för hela det sjöpantsäkradebeloppet, oaktat utdelnmg ej kan ske utöver begränsningssumman, en regel somaktualiseras där flera sjöpanträtter av lika rang konkurrerar om sammabegränsningsbelopp. Hänvisningen bör enligt hovrätten justeras med hänsyn härtiU. Föredraganden.Jag ansluter mig tUl beredningens uttalanden om tillvägagångssättet, närinteckningsborgenär åberopar inteckning eller fordran i utiändsk valuta. Det ärsjälvfallet tillämpligt också när annan borgenär, t. ex. den som harsjöpanträtt, har fordran i främmande valuta. Närfordran med sjöpanträtt tas upp i sakägarförteckningen har överexekutor attiaktta bestämmelser i om bevakning och utdelning. Reglerna om redaransvaretsbegränsning innebär, att vissa sådana fordringar är underkastade ansvarsbegränsnmgoch att följaktligen full betalning inte alltid utgår. Jag delar hovrättsuppfattning att försäljningslagen bör hänvisa lill den bestämmelse i SjöL somrör bevakning och utdelning för sådan fordran vid exekutiv försäljning. Idepartementsförslaget hänvisas därför till 249 § andra stycket andra punktensjölags-förslaget. Iandra stycket föreskrivs i berednmgens förslag att om i fartyg gällerpantbrev, som ej innehas av ägaren, och någon fordran för vilken pantbrevetutgör säkerhet inte blivit anmäld, i sakägarförteckningen skall tas upppantbrevets belopp och det tillägg enligt sjölagsförslaget som med hänsyn tillägarens uppgifter och andra omständigheter kan antas böra utgä. Bestämmelsentorde föranleda vissa tillämpningsproblem genom alt det, i varje fall närfordran inte blivit anmäld och ägaren ej innehar pantbrevet, måste utredas, hurstort tillägg som bör utgå. Med den konstraktion av tUlägget som efterfastighetsrättslig före- bildtagits upp i 264 § i det tiU lagrådet remitterade sjölagsförslaget är det välförenligt att i den angivna situationen tiUägget tas upp enUgt en schablonregelpå samma sätt som enligt gällande rätt. Jag anser att tillägget i de faU som nuär i fråga lämpUgen kan bestämmas tUl på pantbrevets belopp. Andrastycket har i departementsförslaget utformats i enlighet med vad jag haranfört . Itredje stycket i beredningens förslag föreskrivs, att ägarhypotek skall tas upputan tUlägg, om det inte är utmätt. Genomförs de regler om utmätning ochpantförskrivning av pantbrev hos skeppsägaren som jag förordar i avsnitt 3.2.3(jfr 91 a § UL), behövs inte något undantag för det faU att ägarhypoteket ärutmätt. I enlighet härmed har i departementsförslaget utmönstratsreservationen för det faU att ägarhypoteket är utmätt. Iövrigt har paragrafen i departementsförslaget tagits upp med det innehåll i saksom beredningen förordat. 13 §Paragrafen, som innehåller regler om skyddsbeloppet, saknar motsvarighet i UL.Den har sin förebild i 29 § första stycket FfL samt 13 § första stycket LfL.Exekutiv försäljning av skepp skall vila på den s. k. täckningsprincipen,vilken tillgodoses genom att ett skyddsbelopp skall bestämmas. Föredraganden.Förslaget innehåller inte någon särskild bestämmelse för det fallet attförsäljning begärts av borgenärer med olika rätt. Det är emellertid enligt minmening självklart, att endast fordringar med bättre rätt än den bäst prioriteradesökandens fordran skall åtnjuta det skydd som täckningsprincipen avser att ge.Eljest skulle en exekutions-sökande kunna bli sämre ställd genom att ävenborgenär med sämre rätt inleder exekutivt förfarande mot fartyget. Ävenborgenär som utövat den befogenhet som anges i 5 § räknas som exekutionssökandei nu förevarande avseende. Jag vill påpeka, att också utlösning enligt 4 § kanpåverka skyddsbeloppet, om den utlösande begär att detta skall höjas. Närkondemnerat fartyg skall säljas exekutivt på ägarens begäran, säljs fartygetsåsom utmätt för fordran med bästa rätt (jfr 10 § i det till lagrådetremitterade sjölagsförslaget). Endast kostnaden för förfarandet kommer då attvara skyddad. Det sagda gäller också om borgenär begär exekutiv försäljning medanledning av att intecknat skepp på grand av ombyggnad eller annan sådanförändring upphört att vara skepp eller, utan att förändring inträtt, befinnsej utgöra skepp och därför måste avföras ur skeppsregistret (jfr 16, 17 och266 §§ nyssnämnda sjölagsförslag). Sker försäljning under konkurs efterinitiativ av förvaltaren, skall enligt departementsförslaget konkursboet ansessom sökande ulan förmånsrätt, om ej annat följer av 5 §. Idepartementsförslaget används Uksom i FfL och LfL termen skyddsbdoppet sombeteckning på summan av de fordringar som är skyddade vidförsäljningen och kostnaden för förfarandet. Det minsta belopp som en spekulantenligt 14 § måste bjuda för att skyddsbeloppet skall bli täckt benämns iöverensstämmelse med FfL och LfL "lägsta bud". Ett lägre bud änskyddsbeloppet kan vara tUlfyllest, om andra medel finns tillgängliga. Exempelhärpå är förverkad handpenning men även andra belopp kan finnas tillgängliga. Jagvill fästa uppmärksamheten vid att sjölagsförslaget (249 § andra stycket andrapunkten) innebär, att fordran som är förenad med sjöpantrält vid exekution fårbevakas lill fullt belopp utan hinder av reglema om begränsning av redaresansvarighet men ej ger utdelning utöver begränsningsbeloppet. Detta kanmedföra svårighet vid bestämmande av skyddsbdoppet. Om sjöpanträttshavarensfordran har bättre rätt än utmätningssökandens, bör överexekutor vidbestämmande av skyddsbeloppel inte räkna med högre belopp än som kan utgåenligt begränsningsreglerna. Eljest blir skjddsbdoppet för högt, vilket i sintur kunde leda till att skeppet ej kan säljas. Om fordringen konkurrerar medannan fordran som har samma förmänsrätt, skall emellertid fördelningen dememellan ske på grundval av fordringarnas fulla belopp. Begränsningsreglernager därvid ett tak för vad borgenär får lyfta. Denna ordning krävernaturligtvis särskild uppmärksamhet frän borgenärernas och överexekutors sida, 14 § I överensstämmelse med beredningens förslaginnehåller förevarande paragraf bestämmelse att försäljning kan ske så snartskyddsbeloppet täcks av köpeskillingen för skeppet och andra medel som finnsalt tiUgå, Paragrafen motsvarar 32 § FfL och 15 § LfL, 15 § Denna paragraf innehåller bestämmelser ombetalningsvillkoren. Den har sin motsvarighet i 16 § LfL, jfr 34 § FfL. Såvitt avser fartyg som säljs av överexekutor finns f. n. regler om betalningsvUlkoreni 95 § UL, För andra fartyg gäller samma betalningsvUlkor som för lös egendomi allmänhet. Enligt 95 § 2 mom, UL skall köpeskillingen betalas senast vidfördelningssammanträdet. Detta skall f. n. hållas efterauktionen. Visar köparen att inteckningshavare låtit honom la över intecknadskuld och lämnat anstånd med betalningen, skall överenskommelsen gälla. Vidarefår gäldenären/fartygsägaren medge köparen betalningsanständ beträffandeeventuellt överskott. I övrigt får avräkning ej ske. Föredraganden.I första stycket ges först huvudregeln, att köpeskillingen skaU betalaskontant. Detta följer av att skeppet skall överlåtas gravationsfritt.Grundsatsen att panträtt på grund av inteckning skall upphöra vid exekutivförsäljning slås fast i sjöpanträttskonventionen art. 11 mom, 1. Det saknasalltså, som jag tidigare påpekat (3.6.3), motsvarighet tUl den vidfastighetsexekution tillämpade övertagandeprincipen. Dennaordning sammanhänger med att skepp kan bli föremål för exekution snart sagtvar som helst i världen samt att de har relativt begränsad livslängd och ärunderkastade snabba värdeförändringar. Sjöpanträttskonventionengör ett undantag från huvudregeln. Enligt art. 11 mom. 1 skall sålunda hypotekför vilka köparen med innehavarens samtycke övertagit ansvaret inte upphöraatt gälla (jfr 276 § första stycket i det till lagrådet remitteradesjölagsförslaget), I anslutning härtill föreslås i första stycket avförevarande 15 §, att efter medgivande av borgenär, vars fordran enligt sakägarförteckningenär förenad med panträtt på grund av inteckning, får vad som faller inomköpeskillingen och pantbrevets belopp innestä i avräkning på köpeskillingen.Detta gäller dock inte fordran som avses i 11 § tredje stycket i förslaget.Kontant betalning blir alltså obligatorisk, om fordringen är beroende avvillkor eller om inteckning sökts men ej beviljats eller om tvist föreligger.Självfallet fär tvistigt eller villkorat belopp inte ulan vidare betalas uttill borgenären. UL innehåller i 151 § bestämmelser hur det i delta hänseendeskall förfaras vid köpeskillingsfördelningen. Som jag utvecklat i avsnitt 3,7föreslås nu viss komplettering därav genom nya bestämmelser i 151 § 2 och 3mom. Enligtsjöpanträttskonventionen skall föratom också alla övriga panträtteroch andra rättigheter upphöra att besvära fartyget efter exekutiv försäljning(art. 11 mom. 1). Mot denna föreskrift svarar förutom åberopade 276 §även 249 § i det till lagrådet remitterade sjölagsförslagel. I sistnämndalagrum sägs att, om fartyg säljs exekutivt i , sjöpanträtt och retentionsrätti fartyget upphör sedan köpeskillingen erlagts, föratsatt att försäljningenblir bestående. Avräkning för fordran förenad med sjöpanträtt eller retentionsrättkan därför inte ske med rättigheten bibehållen. Iandra stycket tar förslaget upp bestämmelse om att det i sakägarförteckningenskall anmärkas om fordran ej får innestä. 16§ Förevarande paragraf innehåller regler om handpenning och säkerhet förhandpenning, befrielse för vissa rättssubjekt att betala handpenning ellerställa säkerhet, liden för köpeskillingens erläggande och för tillträde samtregler om personlig betalningsskyldighet vid överenskommelse om avräkning.Paragrafen motsvarar beträffande fast egendom 35 §, 45 § tredje stycket förstapunkten och 46 § första stycket FfL samt beträffande luftfartyg 17 § LfL. Föredraganden.Jag hänvisar beträffande förevarande paragraf till vad jag anfört i avsnittet3.6.4. Tvä remissinstanser har i anslutning till paragrafen aktualiserat fråganom skyldighet för överexekutor att utfärda skriftUg fångeshandluig. Den skuUetjäna såsom underlag för en kommande äganderättsinskrivning för inroparen ochäven i övrigt ha bety- Jag vill därför nämna att frågan skall övervägas i sambandmed arbetet på tillämpningsföreskrifter lill försäljningslagen. 17 §I förevarande paragraf regleras frågan om avsteg från de legala försäljningsvUlkoren. Stadgandet har sin motsvarighet i 37 § FfL och 18 § LfL. Föredraganden.Avsikten är att paragrafen skall medge ändring beträffande bl. a. sakägamasinbördes företräde till betalning och skyddsbeloppets placering. Härigenom kanemellertid inskrivningsförhållandena ej ändras t. ex. beträffande ordningenmellan pantbrev. Enligt uttrycklig bestämmelse får överenskommelsen inte avse erläggandeav handpenning och den återstående kontanta köpeskUUngen samt köparens rättatt konima i besittnkig av fartyget. Dessa vUlkor är nämligen av sådan art attde inte bör kunna ändras genom överenskommelse mellan sakägarna. Skyddsbeloppetbör kunna höjas utan medgivande från de borgenärer vUkas fordringar blirskyddade genom höjningen. Att kräva deras medgivande härtUl kan inte ansesmotiverat och skulle dessutom delvis omintetgöra syftet med utlösningsrätten enUgt4 §. Den som löst ut sökanden bör kunna höja skyddsbeloppet för att skydda detintresse som föranlett att han ingripit. I tydlighetens intresse tar förslagetmed tanke på detta fall som en andra punkt upp bestämmelse att skyddsbeloppetfår höjas, även om borgenär som inte själv begärt försäljning motsätter sigdel. Frågaom avvikelse från försäljningsvillkoren måste väckas innan den förhandlingmellan sakägarna som föregår försäljningen har avslutats. Avvikelser från delegala vUlkoren skall givetvis beaktas, när förteckningen upprättas. 18 §Med denna paragraf inleds de bestämmelser som gäUer för farandet vid själva auktionen. Bestämmelserna har avfattats i anslutning tUl 38 § andra stycket FfL och 19 § LfL. Föredraganden.Det föreskrivs, att överexekutor skall redogöra för innehållet i sakägarförtecknmgeninnan skeppet ropas ut. I motiven tiU 9 § har rekommenderats, att överexekutortill de närvarande skall dela ut en skriftlig uppställning över viktigare faktaoch en stomme tUl sakägarförteckning. Dessa handlingar bör utnyttjas av överexekutorvid föredragningen. Vidareskall upplysning lämnas om att skeppet ropas ut under förbehåll alt inropskall prövas enligt 19 §, 19 §Denna paragraf reglerar förutsättningarna för alt bud skall få antas. Den motsvarar 40 § FfL och 20 § LfL. Föredraganden.Enligt första stycket skaU överexekutor, innan inrop godtas, pröva attskyddsbeloppet uppnätts. Med skyddsbeloppet avses sammanlagda beloppet avfordringar med bättre rätt än exekutionsfordringen och kostnaden förförfarandet. Skyddsbeloppet skaU enligt 14 § täckas av köpeskUlingen och andramedel som finns att tillgå. TiUsammans ger 14 och 19 §§ uttryck förtäckningsprincipen. I UtsökningsrättIV (SOU 1966: 7) föreslog beredningen bestämmelser omatt auktionsförrättare skulle få avvisa låga bud för att hindra försäljningtill underpris. Dåvarande departementschefen ansåg det tveksamt, om någotpraktiskt behov därav förelåg vid försäljning av fartyg som avses i 94 § ULeller av luftfartyg och intecknade reservdelar tUl sådant fartyg. Exekutivaförsäljningar av sådan egendom var sällsynta och man borde därför tUls vidareutesluta dessa specialobjekt från tillämpningsområdet för de nya reglerna (jfrprop. 1967: 16 s. 135). I övrigt genomfördes beredningens förslag 1967. Frågantogs ej upp i samband med lagstiftningen om exekution i luftfartyg (jfr prop.1971; 20 s. 370) utan fick då anstå i väntan på att lagstiftning om farlygsexekutionblev aktueU. Spörsmåletbör nu tas upp till ny prövning. Sjöpanträttskonventionen reser inte hinder motatt ge auktionsförrättaren möjlighet att avvisa för låga bud. Erfarenheterna avauktionsförrättarnas befogenhet all avvisa för låga bud beträffande egendom iallmänhet är enligt vad som blivit upplyst övervägande goda. En generellreglering förtjänar därför att prövas. Remissbehandlingen av beredningensförslag ger mig anledning att tro att motsvarande befogenhet för överexekutorvid skeppsförsäljning skulle vara särskUt värdefull i fråga om fiskeskepp.Salumarknaden i fråga om fiskeskepp är nämligen begränsad och särskilt märkbarkan begränsningen vara när fiskerinäringen är svag och utbudet av fiskefartygökar. En efterbildning av fastighetsexekulionen på denna punkt förtjänar därförprövas. Vadangår andra skepp än fiskefartyg och i fråga om luftfartyg kan särskiltanföras, att det vid försäljning av dylika specialobjekt finns betydande riskför att någon verklig tävlan ej sker vid auktion. Att täckningsprincipen inteär någon garanti mot försäljning till underpris är tydligt. Visserligen skallfordringar med bättre rätt än sökandens och kostnaderna för förfarandettäckas. Har sökanden god förmånsrätt för sin fordran, blir skyddsbeloppetemellertid lågt. Det är därför rimligt, att överexekutor även beträffande skeppkan pröva huravida vad som bjuds bör godtas. Jag vill nämna att beredningenförutskickat att beredningen i blivande förslag tUl utsökningsbalk kommer attföreslå motsvarande regel vid försäljning av luftfartyg och intecknadereservdelar till sådant fartyg. Iöverensstämmelse härmed tar förslaget i första stycket andra punkten uppföreskrift, att inrop, även om skyddsbeloppet är täckt, ej fär godtasom det är sannolikt alt avsevärt högre köpeskilling kan uppnås. Vid bedömningenav lämnat bud fär överexekutor viss vägledning av det värde som åsatls skeppeti samband med utmätningen. Det får förutsättas, att utmätningsmannen begagnarsig av möjligheten alt tillkalla sakkunniga för att biträda vid värdering avskepp (jfr 73 § UL). Överexekutor bör också ta hänsyn lill sakägarnasuppfattning i frågan, om inrop skall godtas eller inte. Han bör därför itveksamma fall överlägga med de sakägare som är närvarande. Bestämmelsen fårendast tillämpas, när man kan räkna med att inropssumman vid nytt utrop bliravsevärt högre. Borgenärer vilkas fordringar täcks av det avvisade inropettorde därför knappast löpa någon risk att deras fordringar inte blir täckta vidett nytt försäljningsförsök. Om inrop avvisas, hindrar det inte, att skeppetbjuds ut på nytt . Täckningsprincipenskall inte upprätthållas villkorslöst. Principen åsyftar, att borgenär skallvara oberoende av de exekutiva åtgärder som företas på initiativ av borgenärmed sämre rätt. Delta bör emellertid inte hindra försäljning, när ett bud intetäcker fordringar med bättre rätt än sökandens fordran men innehavare av sådanbättre prioriterad fordran medger försäljning. Bestämihdse härom har upptagitssom första punkt i andra stycket. Inrop fär enligt vad som där sägs godtas utanhinder av första stycket, om samtiiga berörda sakägare medger det. Medgivandekan möjliggöra försäljning inte blott i det fallet att skyddsbeloppet ejuppnåtts utan även när inropet är lägre än överexekutor annars skulle viljagodta. Närskyddsbeloppet inte uppnätts, krävs medgivande från alla i sakägarförteckningenföre exekulionssökanden upptagna borgenärer som genom inropets godtagande blirutan betalning. Det räcker alltså ej med samtycke från närvarandefordringsägare. Skeppsägaren måste också ge sitt samtycke, även om han ej har ägarhypoteksom skulle bli lidande om inropet godtas. Beträffandesökanden gäller enligt andra punkten i andra stycket, att sökanden kan medgeatt inrop godtas, faslän kostnaden för förfarandet inte har blivit täckt.Sökanden kan föredra att få kostnaden delvis täckt framför att behöva svara förall kostnad, om auktionen ej leder till försäljning. Om skyddsbeloppetbestämts med hänsyn lill att borgenär utövat anslutningsrätt enligt 5 §, skallsökanden stå för kostnaden. Borgenären får då inte på egen hand godta inropsom ej täcker kostnaden. Härför krävs medgivande av sökanden. Närfråga är om att godta inrop fastän överexekutor ansett sannolikt att avsevärthögre köpeskilling kan uppnås, berör delta alla i sakägarförteckningenupptagna innehavare av fordringar, som eventuellt skulle uppoffras, samtskeppsägaren. Alla dessa måste därför lämna sitt medgivande. Ändamåletmed det exekutiva förfarandet är att ge sökanden betalning ochdet finns därför inte anledning att låta skeppet gä till försäljning, om dettainte överensstämmer med sökandens intresse. Enligt tredje stycket får inropinte godtas, om exekutionsfordringen inte täcks och sökanden motsätter sigförsäljningen. Annan fordran som sökanden har innefattas alltså inte. Sådanfordran kan skyddas genom höjning av skyddsbeloppet. Om den ursprungligasökanden blivit utiöst av annan sakägare, är det den senare som kan motsättasig försäljningen. Finns flera sökande, tillkommer befogenheten den borgenärvars fordran har bästa rätt. Motsvarande befogenhet har den som utövat anslutningsrättenligt 5 § förutsatt att hans fordran har företräde framför sökandens. 20§ Paragrafen reglerar när handpenningen skall betalas och verkan av atthandpenningen eller köpeskillingen i övrigt inte betalas i föreskriven ordning(jfr 41 § första och tredje styckena FfL och 21 § LfL). F. n. skall vid köp av fartyg som avses i 94 § UL genast betalashandpenning eller ställas säkerhet (95 § 1 mom. Försummas det, skallfartyget genast ropas ut på nytt. Detta torde innebära, att anstånd medlämnande av handpenning i princip inte fär medges. Denna regel lär dockmöjligen kunna frångås, om det är uppenbart att skada inte kan uppkomma försakägarna. Beredningen.Första stycket gäller handpenningen. Vad där sägs är tillämpligt även i frågaom säkerhet för handpenning. Även bör enligt beredningens mening denhandpenning som inroparen har att betala lämnas utan dröjsmål. Viss uppmjukningav det nuvarande kravet på omedelbar betalning motsvarande den som nyligeninförts vid exekutiv försäljning av fast egendom och luftfartyg förefalleremellertid påkallad. En möjlighet för överexekutor att medge kortare anståndkan ibland leda till bättre försäljningsresultal. Enligt förslaget får överexekutorpå begäran göra ett kort uppehåll i handläggningen för alt bereda inroparentillfälle att anskaffa handpenning. Självfallet måste en sådan möjlighetutnyttjas med försiktighet. Om det är troligt att kretsen av spekulanter kommeratt minska , bör överexekutor ej medge något uppehåll. Förstastycket har avfattats i enlighet härmed. Om handpenning ej lämnas när det skallske, är budet förfallet och fartyget skall utropas på nytt. Inroparen stårinte i något ansvar för budet. Staten, kommun, landstingskommun ochkommunalförbund, som enligt förslaget inte behöver lämna handpenning, blir pådet sättet bundna av anlaget bud alt de blir ersättningsskyldiga om köpet ej fuUföljs. Iparagrafens andra stycke har beredningen tagit upp föreskrift, att inrop är ogUtigtom inroparen inte fullgör sin betalningsskyldighet enligt 16 § fjärde stycket.Att avdrag fär ske för belopp som enligt överenskommelse skall avräknas följerav 15 § första stycket i förslaget. Detta överensstämmer med vad som f. n.gäller erUigt 95 § UL. Remissyttrandena.Några remissinstanser önskar ytterUgare möjlighet att göra uppehåll iförrättningen. och i har anmärkt,att uppehåll bör kunna utverkas även för andra legitima ändamål än anskaffandeav handpenning. Som exempel nämns anskaffande av export- eller importlicens ochombuds behov att rådgöra med huvudman. menar, alt det intefinns anledning att i lagtexten precisera uppehållsanledningarna. Sjörätlsföreningenföreslär, att stadgandet uppmjukas så alt förrättningsmannen ges rätt attefter egen prövning medge kort uppehåll i förrättningen, därest särskildaomständigheter motiverar sådant uppehåll. föratsätter för sindel att den föreslagna bestämmelsen ej utesluter att överexekutor underförfarandets gång även i övrigt skall kunna göra kortare uppehåll ihandläggningen. Föredraganden.Anstånd med lämnande av handpenning har tidigare i princip ej ansetts tiUåtet.Förutsättning för uppehåll i handläggningen i detta syfte är enligt berednuigensförslag att uppehållet inte kan antas medföra beaktansvärd olägenhet. Förslagethar motsvarighet i FfL och LfL. Jag delar beredningens uppfattning att sammamöjlighet bör öppnas vid exekutiv försäljning av skepp. Ytterligare uppmjukningav möjligheterna till uppehåll anser jag ej vara motiverad. Enligt min meningbör man inte sträcka sig längre i detta hänseende vid skeppsförsäljning än vid exelmtioni fast egendom och luftfartyg. Föratom önskvärdheten av så långt möjligt sammareglering för dessa slag av egendom tiUkommer, att alltför generösa uppehåU kanäventyra resultatet av auktionen. Paragrafen har i departementsförslagettagits upp i överensstämmelse med beredningens förslag. 21§ Bestämmelserna i denna paragraf, som har sin motsvarig het i 42 § FfL och 22§ LfL, handlar om ny auktion. Eftersom täckningsprincipen inte gäller vid fartygsexekution, bestäms f.n. ej något lägsta bud. överexekutor har ej heUer rätt att avvisa för lågt bud.Det förutsätts, att fartyg som avses i 94 § UL blir sålt vid den exekutivaauktionen. Men givetvis kan det inträffa, att det överhuvudtaget ej ges någotbud. Det är tveksamt, om överexekutor då bör utlysa ny auktion. Inrop blirogiltigt, om inroparen inte i lid betalar ogulden del av den kontantaköpeskil-Ungen.