prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — Flertalet torde däremot ges ut av andraföreningar eller sammanslutningar som inte företer särskilda likhetersinsemellan. Den som trycker medlemsblad har därför i vissa fall svårt attavgöra om publikationen är ett skattefritt medlemsblad och fär avgörapublikationens karaktär på utgivarens uppgifter. Utredningen finner att dennaolägenhet är av så allvarlig natur att en ändring är befogad. Lättast kan enförenklad tillämpning åstadkommas genom att medlemsblad förklaras varaskattepUktiga. Det är dock enligt utredningens mening inte nödvändigt att gå sålångt. Om man som förutsättning för skattefrihet för medlemsblad ställer uppkravet, att det skall vara fråga om periodisk publikation, anser utredningenatt tUlämpningen torde underlättas. Det skall då finnas en utgivnings-plan ochman kan konstatera en kontinuitet i utgivningen. Utredningenfinner vidare, att en närmare bestämning av en sammanslutnings syfte och ettmedlemsblads innehåll visserligen kunde underlätta tillämpningen. Det är dockuppenbart att syftet och innehållet inte får bli så allmänt att man skullekunna betrakta publikationer som hör lill den vanliga, nu skattepliktiga, fack-eller populärpressen som skattefritt medlemsblad, om den ges ut avsammanslutning, i vUken prenumeranterna är medlemmar. Vissa ämnen t. ex.hem, hushåll, bilar intresserar ett stort antal människor. Om dessasammansluter sig och ger ut en publikation kan denna tänkas få så allmäntinnehåll, att den kan jämställas med den skattepliktiga fack- ellerpopulärpressen. Det bör i sådana fall vara möjligt att beakta sammanslutningenshela verksamhet. Avserdenna enbart eller så gott som enbart utgivning av publikationen bör den enUgtutredningens mening inte anses som ett skattefritt medlemsblad. Harsammanslutningen även annan inte alltför oväsentlig verksamhet i medlemmamasintresse bör dock skattefrihet kunna föreUgga för dess publikation. Utrednmgenfmner att begreppet medlemsblad knappast kan beskrivas på ett enkelt ochotvetydigt sätt i författningstext. Med hänsyn härtUl och tUl att åtskiUigapublikationer redan bedömts med avseende på skatteplikten och därför intelängre ger upphov till tvekan vid tillämpningen, avstår utredningen från attföreslå en närmare bestämning av begreppet medlemsblad i MF. F.n. får medlemsblad med bibehåUen skattefrihet bara till viss del spridas tUlandra än medlemmar och inte alls förekomma i den allmänna handeln. menuig skuUe det vara väsentligt lättare för ett tryckeri attavgöra frågan om skattefrihet om hänsyn inte behövde tas till pubUkationensspridning. Oberoende av om den i viss omfattning sprids i allmänna handelneller på annat sätt tUl andra än medlemmar bör den enligt utredningen likvälkunna anses som skattefritt medlemsblad vid leveransen från tryckeri ochtryckeriet bör, som är faUet, få dra av ingående skatt som hänför sig tillframställningen av den tryckta upplagan. Utredningen föreslär att bestämmelserav denna innebörd införs i MF. Dettaförslag skulle emeUertid, framhåller utredningen, innebära en väsentlig lättnadi beskattningen i förhållande till vad som gäller, vUket framstår somomotiverat både från teknisk synpunkt och med hänsyn tUl faran förkonkurrenssnedvridning. Utredningen föreslär därför, att beskattning bör ske avexemplar av medlemsbladet som sammanslutningen mot vederlag tUlhandahållerandra än medlemmar. Är den i enlighet härmed skattepliktiga upplagan relativtbegränsad, bör detta dock enligt utredningens mening inte påverka undantagetfrån beskattning av annonser i medlemsblad. Om emellertid publikationen tillmer än förslagsvis av den tUlhandahåUna upplagan går till andra än medlemmareller om den förekommer i allmänna handeln bör enligt utredningens meningannonseringen i sin helhet anses skattepliktig. Utredningen påpekar vidare attutgivaren bör ha avdragsrätt enligt allmänna regler för ingående mervärdeskatttill den del den hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. Utredningenföreslår vidare att undantaget för personaltidningar, program och katalogerslopas, vilket i sin tur också medför skatteplikt för annonser i sådanapublikationer. Som skäl härför anförs bl, a, följande. är att anse som en integrerande del av utgivarensverksamhet. Medför denna skattskyldighet får ingående skatt påpersonaltidningen dras av och skatt redovisas på den försäljning av tidningensom kan ske. Är verksamheten av annat slag, t. ex. bank- eller försäkringsrörelse,föreligger ej avdragsrätt för ingående skatt på tidningen i vidare mån än somföljer av sådan försäljning av publikationer som medför skattskyldighet enligtde allmänna reglerna. Normalt torde ingen sådan försäljning förekomma.Visserligen skulle en sådan tUlämpning leda tUl olika resultat beroende på omutgivaren är skattskyldig eller ej. Detta framstår dock som en naturligskillnad i ett mervärdeskattesystem, som inte omfattar alla varor ellertjänster. Tryckeriernas möjligheter att tillämpa MF skulle dessutom förbättrasgenom ett slopande av detta undantag. Skattefriheten för program och katalogerföreligger när sådant alster säljs eller delas ut gratis av den som inte ärskattskyldig, t, ex, i samband med teaterföreställning, idrottstävling,utställning på museum, travtävling eller liknande skattefritt arrangemang.Detta undantag från skatteplikt har tveklöst orsakat tryckerierna och ävenutgivarna svårigheter vid tillämpningen. Begreppet program och katalog hargetts en relativt vid tolkning i praktiken, Resebyräkataloger har t, ex, undervissa förutsättningar förklarats vara skattefria. Skattepliktför program och kataloger medför enligt utredningen inte några nackdelar förtryckeriema. Vissa utgivare kan emellertid bli redovisningsskyldiga för sinförsäljning av program eller kataloger, nämligen om försäljningen skeryrkesmässigt och uppgår till , . För att undvika attteaterföretag, idrottsföreningar, museer m. fl, blir redovisningsskyldigaendast för sin försäljning av program eller kataloger föreslår utredningen alti anvisnUigarna tUl 2 § MF tas in ett stadgande, som innebär att utgivning avprogram eller katalog för verksamhet som inte medför skattskyldighet enligt MFskall anses som ej yrkesmässig och att motsvarande bör gälla annonseringen isådan trycksak. Remissinstanserna.Ett flertal remissinstanser vitsordar utredningens bedömning alt det nuvarandeundantaget från skatteplikt för medlemsblad orsakar svårigheter vid denpraktiska tillämpningen, RSV samt länsstyrelserna i , ,lämtlands och anför att undantaget från skatteplikt förmedlemsblad borde slopas helt, RSV och i läntillstyrker dock utredningens förslag i fräga om medlemsblad vilket ocksåbiträds av KF, SAF och , samt SHIO.Länsstyrelserna i och län biträder förslaget i vad detavser undantag från skatteplikt för medlemsblad, men föreslär att annonser imedlemsblad alltid skall vara skattefria. Som skäl för denna inställninganförs, att annonsö-rer i medlemsblad ofta gynnar utgivaren mer av ideella änav affärsmässiga skäl. Flertalet av annonsörerna har dessutom avdragsrätt föringående mervärdeskatt på annonserna, varför statsverkets skattebortfallbedöms som ringa. i ifrågasätter, om inte den avutredningen föreslagna s. k, 25-procentsregeln för skatteplikt för annonser,kommer att medföra gränsdragningsproblem. Jämtlandslän anser att medlemsblad inte bör undantas från skatteplikt utan att särskildabidrag bör lämnas till utgivare av tryckalster i stället för undantag frånskatteplikt. ifrågasätter om inte försäljning avmedlemsblad tiU utomstående i liten omfattning på annat sätt än i allmännahandeln alltjämt bör vara skattefri. Samma gränsregel som är föreslagen förskattefrihet för annonser skulle därvid, enligt förbundet, lämpligen kunnagälla. förordar att den föreslagna ändringen bör gällaäven införsel av medlemsblad. RSV,länsstyrelserna i , och län, KF, och utredningens förslag beträffande personaltidningar, program ochkataloger. SAF och ifrågasätter dock om det framlagdaförslaget inte medför nya komplikationer. Visserligen medför omläggningenväsentliga förenklingar för tryckerierna men med hänsyn till att deföreslagna ändringama har avgjorda nackdelar bör frågan tas upp tillomprövning av utredningen. finner intede av utredningen anförda skälen för att beskatta ifrågavarande publikationerbärande och avstyrker förslaget i denna del. Samma ståndpunkt redovisas avSvenska kommunförbundet och , vilka också finner detotillfredsställande att framstäUningen av information ofta ärskattebdagd. Enligt 8 § 8 MF är konstverk undantaget från skatteplikt när detsäljs av upphovsmannen på annat sätt än butiksmäs-sigt eUer i samband medutställning och när det uttages eller införes till landet av honom eller förhans räkning. Med konstverk avses därvid sådana konstverk som hänförs tilltulltaxenr 99.0199.03, dvs. målningar, etsningar, litografier och andrakonstgrafiska alster samt skulpturer. Enligtsjunde stycket av anvisningarna tiU 8 § MF avses med butiksmässig försäljning,att upphovsmannen säljer egna verk i lokal som stadigvarande användes förförsäljning och som är skild från hans bostad eller ateljé. Försäljning isamband med utställning är inte skattepliktig, när upphovsmannen själv anordnarutställningen och själv uppbär betalningen av köpare. Konstnäräger enligt 18 § första stycket MF inte rätt lUl avdrag för ingående skatt sombelöper på den konstnärliga verksamheten. Fråganom beskattning av konstverken har varit föremål för en omfattande debatt, inteminst i . Vid upprepade tillfällen har motionsyrkanden framförts omutökad skattebefrielse för konstverk. lundayrkades i motioner 1971; 233, 324, 613 och 633 att förstagångs-försäljning avkonst alltid skuUe vara undantagen från beskattning. uttalade(SkU 1971: 59), att frågan borde kunna prövas i samband med en översyn avgällande undantagsregler. Motionerna har av Kungl. Maj:t överlämnats tiUutredningen. Samma yrkande återkom i motionema 1972: 642, 860, 876 och 883.Skatteutskottet uttalade i anledning härav bl. a. att dess uttalande i SkU1971: 59 kunde betecknas som positivt mot bakgrund av de uttalanden somutskottet i olika sammanhang gjort om att undantag inte bör införas för atttillgodose särskUda ändamål. Utredningen.Utredningen betonar inledningsvis att det i dess uppdrag inte ingår att bedömamervärdeskattens utformning från kulturpo-Utiska eller andra mer allmännasynpunkter utan från tekniska synpunkter. Visserligen kan, framhållerutredningen, svårigheter i viss utsträckning föreligga att dra gränsen meUankonstverk å ena sidan och konsthantverk eller massfabricerade handelsvaror åandra sidan. De egentliga praktiska svårigheter som uppkommit ligger docksnarast däri att försäljning av konstverk sker på många olika sätt somerbjuder olika svårigheter att fastställa om konstnären skall varaskatlskyldig eller ej. En konstnär kan hyra en utställnmgslokal för egenutställning men anlita lokalinnehavaren eller dennes personal för hjälp medutställningen och försäljningen. Flera konstnärer kan gemensamt ordnautställning där de turas om att sköta försäljningen för egen och de andrasräkning. En förening, bildad av konstnärer, kan för medlemmarnas räkning ordnautställningar och sälja deras konstverk. I dessa och andra liknande fallföreligger enligt utredningen viss osäkerhet om bestämmelsernas rätta innebörd.Vidare nämner utredningen att det i viss utsträckning förekommer attförsäljning av konstverk inte sker på utställning, trots att detta i och försig är möjUgt, utan först efteråt i konstnärens ateljé eller bostad, varigenombeskattning undviks. mån undantag från skatteplikt orsakar tillämpningssvårigheter ligger detnärmast till hands för utredningen att föreslå att undanlaget slopas helt. Ensådan åtgärd i fråga om konstverk skulle dock, framhåller utredningen, leda ökning av antalet redovisningsskyldiga till mervärdeskatt med det antalkonstnärer, som omsätter konst för . För nytillkomnaskattskyldiga konstnärer kan vissa problem länkas uppkomma vid hanteringen avmervärdeskallen eftersom de saknar vana härvid. Vissa konstnärer skulle haviss skattefri omsättning genom att rätt till konstnärligt verk inte omfattasav MF. Om en konstnär upplåter rätt att publicera eller mångfaldiga ett av hanskonstverk utgör ersättningen härför inte skattepliktig omsättning. antyddaförhållande skulle medföra praktiska komplikationer inte endast i fråga omredovisningen av skatt pä konstnärens omsättnmg utan ocksåi fråga om hans rätt till avdrag för ingående skatt. Med hänsyn härtUl och medbeaktande dessutom av att gett uttryck för en positiv inställning tUlett utvidgat undantag från beskattning av konstverk har det, framhållerutredningen, tett sig naturligt att undersöka om de svårigheter som gällandebestämmelser orsakar kan undanröjas eUer minskas genom att undantagetutvidgas. Gränsdragningenmellan skattefria och skattepliktiga produkter kommer att kvarstå även vid ettutvidgat undantag. Utredningen har dock mte kunnat finna att gränsdragningenorsakar problem i någon större omfattning. Den största nackdelen med de nugällande bestämmelserna är enligt utredningen den tvekan som ofta uppstår omviss försäljning eller utställning sker i konstnärens egen regi eller genomannan. Mycket borde därför vara vunnet om den undanröjdes och man samtidigtslapp speciella arrangemang och åtgärder i samband med utställningar i syfteatt undvika beskattning. Omundantaget skall utvidgas ifrågasätter utredningen dock om det motionsvägenframförda förslaget om befrielse från skatt vid första-gångsförsäljning avkonst helt ger avsett resultat. Härigenom skulle en konstnär som av någonanledning kommer att sälja ett och samma konstverk mer än en gång i princip fåbetala skatt vid den andra försäljningen. Utredningen anser därför attbestämmelser i stället bör utformas så att all försäljning av konstverk som äri upphovsmannens ägo undantas från beskattning, således även när konsthandlareeller annan säljer konstverk som ägs av konstnären. Ensådan ändring skulle medföra, alt konsthandlare som säljer både verk som ägs avkonstnären och andra verk får såväl skattefri som skattepliktig omsättning.Detta är en försvärande faktor vid hanteringen av mervärdeskatten. Det tordedock enligt utredningen vara så att försäljning för konstnärs räkning grundaspå skriftligt avtal eller annan handling. Under sådana förhållanden bör deantydda svårigheterna kunna bemästras. Manhar emellertid att räkna med fall, speciellt vid införsel till landet, däräganderätten till ett konstverk inte utan vidare kan styrkas. Om konstverksålts från utlandet tUl köpare i kan införseln ske för köparensräkning, nämligen om leverans skett utomlands. I annat fall sker införseln förkonstnärens räkning. Skattefrihet torde enligt utredningen komma att föreliggaendast i sistnämnda fall. 1de tidigare omnämnda motionerna har man, konstaterar utredningen, intesärskilt behandlat det fallet att konstnär avlidit och hans dödsbo säljer verkav den avlidne. Sådan försäljning behandlas f. n, inte på samma sätt i MF somkonstnärs egen försäljning. Utredningen finner det dock skäligt alt oskiftatdödsbos försäljning av den avlidne konstnärens verk bör vara skattefri påsamma sätt som hans egen försäljning skulle ha varit det. Omett undantag från skatteplikt för konstverk av de slag som omfattas avgällande undantagsbestämmelser skall bestå, bör del enligt utredningensuppfattning utvidgas till att omfatta konstverk, som är hänförUgt tUltulltaxenr 99.0199.03 och äges av upphovsmannen eller dennes dödsbo, närkonstverket omsattes inom landet eller införes till landet. Remissinstansema.Remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat utan erinran utredningens förslagatt utvidga undantaget från skatteplikt för vissa konstverk. iKalmar län anser att den föreslagna ändringen bör kompletteras med bestämmelserom hur ett dödsbo med endast en dödsbodelägare bör behandlas. finner att förslaget är väl motiverat och bättre tillgodoserorganisationens önskemål än de ändringar som yrkats i motionsyrkanden och iorganisationens egna tidigare framställningar. Organisationen anför dock attvissa gränsdragningsproblem mellan skattepliktig och skattefri försäljningkommer att beslå, framför allt när det gäller mångfaldigade verk av t. ex.skulptur och i fråga om konsthantverk. Organisationen pekar också på attpåtryckningar från konsthandeln gentemot konstnärerna för övergång tUlkommissionsförsäljning kan befaras då utställningsförsäljningen i gallerieroch liknande enligt förslaget i praktiken kommer att bli befriad frånmervärdeskatt. m. som överlåts i samband med överlåtelse av rörelse I 8 § 10 MF stadgas undantag från skattepUkt för varulager,inventarier och annan tillgång som tUlhör verksamhet, när överlåtelse sker isamband med överlåtelse av verksamheten eller del därav, fusion eller liknandeförfarande. Bestänmidseni 8 § 10 MF överfördes med sakligt sett oförändrad innebörd från förordningenom allmän varuskatt. Denangivna bestämmelsen omfattar inte t. ex. patenträtt, hyresrätt, goodwill,varufordringar eller varaskulder eftersom dessa inte hör tUl objekt sombeskattas enligt MF. Från skatteplikt undantas därför enligt 8 § 10 MF endastvarulager, inventarier, råvaror, annat material för exempelvis tillverkningoch liknande objekt. Dessutom blir byggnad som utgör omsättningstillgång ibyggnadsrörelse skattefri i fall som avses. som överlåter rörelse enligt 8 § 10 MF tillämpat kontantmetoden vid redovisningav mervärdeskatt har varken skattskyldighet till mervärdeskatt elleravdragsrätt inträtt för fordringar eller skulder som inte reglerats föreöverlåtelsen av rörelsen. RSV har uttalat, att den nye ägaren, köparen, ärskattskyldig för de övertagna varufordringama (RSV II 1971;4). Härav torde följa att köparen också har rätt till avdrag för mervärdeskattpå skulder som ingår i överlåtelsen. Iprincip samma situation förligger, när fordran överlåts tUI finansie- ringsföretag.Härom har RN emellertid uttalat, att överlåtelse av varu-fordran innebär attskattskyldighet inträder för kontanlredovisande säljare. Fordringens nominellabelopp skall ligga tUl grund för bestämmande av beskattnmgsvärdet, om intenedskrivning av fordringen kunnat göras före överlåtelsen. I räknas överlåtelse av hel verksamhet eller friståendegren därav inte som skattepliktig leverans, om den till vilken överlåtelsensker är skattskyldig tUl mervärdeskatt. Den nye ägaren anses fortsätta denförre ägarens verksamhet och är därför berättigad till återebtalning avmervärdeskatt som hänför sig till de överlåtna tiUgångarna, Skattskyldighetinträder i princip när leverans sker, IDanmark och är överlåtelse av varulager, maskiner m, m, skattefri när densker i samband med överlåtelse av verksamheten eller dd därav, underföratsättning att den nye ägaren bedriver verksamhet som medförskattskyldighet. Bestämmelsernai sammanfaller nära med de belgiska. Det krävs dock uttryckligenatt den överlåtna verksamheten skall fortsättas av nye ägaren och vidaregäller att finansministerns godkännande lämnas på begäran av både säljare ochköpare. Utredningen.Utredningen konstaterar, alt överlåtelse av verksamhet med varulager,inventarier, kundfordringar och leverantörskulder m, m. är den sistaaffärshändelsen i verksamheten. Det kan därför te sig naturligt attförsäljningen av lager, inventarier och andra skattepliktiga varor behandlas påsamma sätt som försäljning verksamheten bedrevs av säljaren. Hardenna verksamhet medfört skattskyldighet kommer skattepliktiga varor som ingåri överlåtelsen att beskattas. Motdet angivna systemet invänder utredningen, alt det kräver särskild värderingav de skattepliktiga varoma. Detta torde dock inte medföra mera påtagligasvårigheter eftersom vederlaget för överlåtelsen av verksamheten ändå börgrandas på en värdering av de objekt som ingår däri. Utredningen framhålleremellertid också, att försäljningen av skattepliktiga inventarier och andravaror som ingår i överlåtelse av verksamhet som endast delvis medförskattskyldighet skulle beskattas till fuUo trots att avdragsrätt förelegatendast delvis. Den nye ägaren av verksamheten skulle få göra avdrag endast fören del av den ingående skatten. Denna konsekvens ter sig muidre lämplig. Motsystemet invänder utredningen också att det ger en likviditetspåfrestning förparterna. Det kan också vara så att säljaren överlåter verksamheten på grandav ekonomiska svårigheter och kanske utan någon kontant ersättning. Utredningenanser det muidre lämpligt att då kräva säljaren på mervärdeskatt. Med hänsyndessutom tiU att de nuvarande bestämmelserna fortfarande bör gälla vid fusioneroch liknande förfa- randevid vUka överlåtelse i vanlig mening inte förekommer, föreslår utredningeningen ändring i 8 § 10 MF i nu nämnda avseende. Närdet gäller överlåtelse av kundfordringar och leverantörsskulder i samband medöverlåtelse av verksamhet föreligger enligt utredningen ingen tvekan om attöverlåtelsen inte skall beläggas med mervärdeskatt. Problemet är i stället attkunna beakta sådana faktorer som skuUe påverka skattens storlek men somuppkommer först efter överlåtelsen. Det är fråga om likvider för fordringar förvilka skatt inte redovisats tidigare, betalnuig av fakturor med debiteradmervärdeskatt som inte dragits av tidigare, kundförluster, räntedebiteringarm. Detär enligt utredningens mening klart att det från materiell synpunkt mestlämpUga resultatet uppnås om den nye ägaren till en verksamhet i alla deavseenden som omfattas av överlåtelsen träder i säljarens ställe. Utredningenfinner därför att RSV:s uttalande om sådana transaktioner är riktigt. Iförtydligande syfte bör dock denna situation regleras uttryckUgen genom etttUlägg till 3 § MF av innebörd, att den som övertagit viss verksamhet eller deldärav med varulager, inventarium eller annan tillgång eller skuld ärskattskyldig från och med övertagandet av verksamheten på samma sätt som gälltför överlåtaren. Affärshändelser som inträffar efter överlåtelsen skall alltsåmedföra samma effekt i mervärdeskattehänseende som om den förre ägaren fortfarandevarit skattskyldig. överlåtelseav kundfordran sker emellertid även utan samband med överlåtelse av verksamheteller del därav. Sålunda förekommer det att finansieringsföretag övertarfordringar från säljare av skattepliktiga varor utan regressrätt mot denne.Sådan verksamhet förekommer enligt utredningen i relativt måttlig omfattning.Den väsentligare delen av finansieringsföretagens verksamhet synes i ställetavse belåning eller diskontering av fordringar med bibehållen regressrätt motsäljaren vid bristande betalnuig hos köparen. Detär i och för sig ett önskemål, framhåUer utredningen, alt mervärdeskatten kanberäknas på ett likvärdigt underlag oberoende av det sätt på vilket enverksamhet finansieras. Detta önskemål är f. n. inte uppfyUt närfinansieringsföretag övertar fordran från säljare av skattepliktig vara ulanregressrätt mot denne. Kundförlust som inträffar efter överlåtelsen föranlederinte minskning av den mervärdeskatt som erlagts eller skaU erläggas avsäljaren. FråganskuUe enligt utredningen kunna lösas genom att jämstäUa kundfordran med vara.Utredningen avvisar dock en sådan lösning med hänsyn tUl att den faller utanförmervärdeskattens normala konstruktion och skulle kräva ett omfattanderegelsystem. Av samma skäl avvisar utredningen tanken på att gefinansieringsföretagen en särskUd rätt tUl återbetalning av mervärdeskatt somhänför sig till lidna förluster. Utredningenhar även övervägt att låta reglema i fråga om överlåtelse avverksamhet gälla även vid överlåtelse av endast kundfordringar, men inte funnitsamma skäl föreligga härför. Någon ändring i nu gällande bestämmelser föreslåsdärför inte av utredningen på denna punkt. Remissinstansema.I fråga om skattskyldighet vid överlåtelse av varulager m. m. i samband medöverlåtelse av rörelse anför i län att sådan överlåtelsebör kunna ske skattefritt endast tUl person, som bUvit registrerad tillmervärdeskatt. har i ett flertal fall uppmärksammat att en ellerflera personer övertagit en verksamhet med varulager och inventarier samtomedelbart reaUserat dessa tillgångar, varefter vederbörande försvunnit utanatt låta registrera sig tUl mervärdeskatt.