prop · FW03115 · 1973-12-31 00:00:00 — Av de 165polismanstjänsterna är 100 avsedda för , 20 för vardera ochGöteborg, 15 för flygplatsbevakning och 10 för övriga behov. Deförstärkningar av polisväsendet som har föreslagits i statsverkspropositionentillgodoser i stor utsträckning de förslag som i denna del framförts av ensärskild utredningsman i belänkandet PoUsen i (Ds Ju 1973:33).Utredningsmannen föreslog även andra åtgärder som kan förbättrapolisverksamheten i . Dessa har beaktats i annan ordning. Vissaförenklingar i tillsätlningsförfarandet beslutades av Kungl. Maj;l den 28december 1972. Vidare har medgivande lämnats all för tiden den 1 januariden 30juni 1973 vid kriminalavdelningarna i , och Malmöpolisdistrikt inrätta sammanlagt 96 (60+24+12) göromålsförordnanden. Särskildaförhandlingar har påbörjats mellan ochTCO-S med anledning av vissa av utredningsmannens förslag. Dessa förhandlingarhar slutförts och avtal har undertecknats , för en undersökning av allmänhetens attityd tillpoUsen har ställts till förfogande av . Undersökningenhar genomförts i rikspoUsstyrelsens regi . Den redovisas iavsnitt 4. Utredningen i har i en särskildpromemoria lill kommissionen redovisat sin syn påförhållandet polis-allmänhet och pä de ätgärder som enligt utredningens meningkan vara ägnade att förbättra dessa relationer. Förslaget redovisas närmare iavsnitt 8. 9,3 Polisverksamheten och polispersonalen 9.3,1 Övervakningsverksamheten Övervakningsverksamheten omfattar polisens uppgift allförebygga brott, att hindra att ordningen och säkeriieten störs genom brotteller på annat sätt samt all lämna allmänheten skydd, upplysning och annanhjälp. Uppgiften all förebygga brott och andra störningar av samhällsordningenmäste betraktas som en grundläggande uppgift för allt polisarbete. Däri ingåratt upprätthålla gatufriden och all säkra ordningen, tryggheten och trivseln påallmänna platser och kommunikationsmedel. Den hjälpande verksamheten ingåräven som ett väsentligt moment i övervakningstjänsten och har stor betydelse för relationerna mellan polisen och 1 saml Nr 115 Övervakningstjänslen karakteriseras av attden skall fortgå oberoende av om viss händelse eller företeelse påkallar någonåtgärd från polisens sida. Övervakningsverksamheten fullgörs vidordningsavdelningarna. Dessa är i de större distrikten uppdelade på enövervakningssektion och en trafiksektion. 1 flertalet distrikt ingår dentrafikövervakning inom distriktet som inle utövas av länstrafikgrupp iövervakningssektionens arbetsuppgifter. Närmast under polischefen utövas ledningen avövervakningsverksamheten av chefen för ordningsavdelningen samt av vakthavandeoch yttre befäl. Det vakthavande befälet ansvarar i polisledningens frånvaroför polisverksamheten i hela polisdistriktet (vaktdislriktet) och skall undersådana förhållanden besluta om de omedelbara åtgärder som fordras förupprätthållande av allmän ordning och säkerhet, Vakthavande befälet har sålundaålagts särskilda beslutsuppgifler av kvalificerad natur i vissa författningaroch genom distriktens arbetsordningar. Han skall bl, a, pröva om det i ettenskilt fall föreligger lagliga förutsättningar för frihetsberövande. Vid planläggningen av övervakningsverksamheten, som ärmycket mångskiftande, är det väsentligt att nå en lämplig avvägning mellan denallmänna yttre övervakningen och behovet av en tillräcklig utryckningsberedskap. I denyttre övervakningstjänslen, som i princip bör fortgå dygnet om, används en radohka metoder, för vilka har utfärdat närmare anvisningar.Styrelsen har bl. a. framhållit alt det är av största betydelse attfotpatrullering förekommer i all den utsträckning som är möjUg och att s. k.gruppatrullering bör användas först efter en omsorgsfull behovsprövning.Polisdistrikten uppmanas att i samband med verksamhetsplaneringen noggrantpröva under vilka former verksamheten skall utföras under olika tider. Avanvisningarna framgår vidare att den bilburna polispersonalen inte fär användassom en beredskaps- eller utryckningsstyrka som endast skall träda i verksamhetpå order från polisstationen. Så snart det är möjligt och lämpligt börpoUsmännen variera tjänsten genom att med bil förflytta sig mellan olikaområden och patrullera till fots på lämpliga platser. Polismannen bör härvidvara försedd med bärbar radio. Utryckningsverksamhel är den verksamhet som fullgörs medanledning av att det har inträffat ett brott eller en händelse som påkallar ettingripande från polisman så skyndsamt som möjligt. Det är i första hand frägaom vissa grova brott, i synnerhet sådana med väldsinslag, och ett stort antalandra akuta händelser av allvarlig art såsom lägenhelsbråk, trafikolyckor,ofredanden etc. Eftersom allmänheten i dessa eller liknande fall då någotallvarligt inträffat har ett berättigat krav på snabba ingripanden och dåmöjligheterna alt klara upp brott inle sällan är beroende av snabbi vidtagnaåtgärder har det visat sig vara nödvändigt att hålla en högutryckningsberedskap. För att kunna analysera utryckningsverksamhetens innehålloch för att få ett underlag för alt bestämma målinriktning ochresursanvändning har genomfört en särskild rutin,som medger att vissa tidsuppgifter m. m. angående ulryckningsverksamhetendatabehandlas och redovisas polisdistriklsvis på maskinlistor. På detla sätlfår man tillgång tUl uppgifter om bl. a. tidsåtgång för olika utryckningsuppdrag,uppdragens fördelning på olika händelser saml uppdragens geografiska ochtidsmässiga spridning. Dessutom kommer tjänstgöringstidens fördelning påfaktisk personalinsats, stalionstjänsl, yttre tjänst, objekt-bevakning,ulryckningstid, ingripandetid och preventiv övervakningstid att kunna redovisasnär rutinen har utvecklats och närmare erfarenheter har vunnits. Av enpreliminär sammanställning av uppgifter från fjärde kvartalet 1972 framgår all tidenför slationsljänst i de största polisdistrikten uppgått till mellan 35 och 44procent av den totala arbetsinsatsen för övervakningsverksamhet. 1 de minstadistrikten har uppgått till över 50 procent.Stationstjänsltiden i genomsnitt för hela landet med undantag av Stockholmspolisdistrikt utgjorde av personalinsatsen. Detla innebär att enpåfallande stor del av ordningspolisens resurser gär åt för göromål inne påpolisstationerna, I stationstjänstgöringen ingår vakthavande befälels arbete,receptionstjänsl, arres-tantbevakning och förbindelseljänst. Relationenslationsljänst yttre tjänst påverkas lill fördel för den yttre tjänsten isådana polisdistrikt där särskilda administrativa tiänster har inrättats förreceplionister, arreslant-vakter eller för förbindelseljänst. Engrundläggande förutsättning för en effektiv och ändamålsenligövervakningsverksamhet är all tjänsten vid polisdistriktens övervakningssektionerpågår dygnet om. Målsättningen måste därför vara att poUssta-tionerna iallmänhet alltid skall vara bemannade och att en viss grad avutryckningsberedskap ständigt finns i samtliga polisdistrikt, Övervakningstjänslenär därför myckel personalkrävande. Detta kan i viss mån belysas av följandeuppgifter. Bruttoarbetstiden för en poUsman har beräknats omåret. Om man tar hänsyn till den arbetstid som faller bort pä grund avsemester, sjukdom eller annan ledighet och för deltagande i utbildning kan dentid som en poUsman kan tas i anspråk för direkta operativa eller administrativauppgifter beräknas uppgå till i genomsnitt . Detta innebäratt det behövs ca 5,5 tjänster för att kunna uppehålla en och samma funktiondygnet om. Som förutnämnts använder man sig inom övervakningsverksamheten av en rad olikapatrulleringsmetoder, såsom palrullering till fots, med bil, med båt eller lillhäst. Fotpatrulleringär en övervakningsmetod som av olika skäl har blivit någol eftersatt. Den ökaderörligheten bland brottslingar, tendensen till grövre brottslighet ochförekomsten av andra akuta händelser har som tidigare nämnts gjort detnödvändigt all hälla en hög ulryckningsbered-skap. Vid den avvägning somsålunda har fält göras mellan kravet på hög utryckningsberedskap och en merautpräglat preventiv övervakning ge- nom fotpatrullering har sistnämnda verksamhet inte kunnattillgodoses i den utsträckning som varit önskvärd. För en viss prioritering avutryckningsverksamheten talar sålunda bl. a. den erfarenheten att snabba utryckningarinle sällan innebär att gärningsmannen kan gripas i samband med gärningen. Ettsådant förhållande inverkar positivt på uppklaringsprocenten och innebär ocksåatt spaningsåtgärder inte behöver sättas in och att utredningsarbetetförenklas. En hög ulryckningsberedskap har också betydelse för förhållandettill allmänheten. har emellertid i olika sammanhang påtalatnödvändigheten av att även patruller som förfogar över motorfordon ägnar sig ätfotpatrullering så snart inte utryckningsuppdrag tar tjänstgöringstiden ianspråk. har i skilda sammanhang tillpolismyndigheterna i landet framfört behovet av ökad fotpatrullering. Iskrivelse till samtliga länspolischefer och polismästareuppmanades sålunda polischeferna att uppta samråd med representanter förpersonalen angående övervakningsmetoderna och särskilt överväga i vad män enökad palrullering till fots kunde medföra en bättre polisiär service påallmänna platser. Resultatet av överläggningarna redovisades tilllänspolischeferna som med eget yttrande har vidarebefordrat dessa tillstyrelsen. De inkomna yttrandena redovisade över lag en positiv inställninglill en ökad fotpatrullering. En annan gren av ordningsavdelningarnas arbete som enligtkommissionens mening i detta sammanhang påkallar särskild uppmärksamhet ärkvarterspolisverksamheten. Erfarenheterna av kvarterspoUsverksamhelen visar atttjänstgöringsformen med dess speciella brottsförebyggande inriktning lämparsig bäst i bostadsområden och då i synnerhet i förortsområden med stort inslagav barn och ungdom. 1 vissa fall, särskilt i de största polisdistrikten, ärverksamheten motiverad även i mera centrala delar. Särskilda tjänster som enligt tiänstelablå är avsedda förkvarterspoliser finns f, n, endast i , och Malmöpolisdistrikt till ett antal av 41 respektive 32 och 14. Dessutom har i någrapolisdistrikt organiserats liknande verksamhet på försök utan att tjänsternahar tagits upp i tjänstetablå, 1 årets statsverksproposition har medelberäknats för ytterligare 42 kvarterspolismän i , 4 i och 7 iMalmö, Om kvarterspolisverksamheten skall ge avsett resultat börsamme polisman tjänstgöra inom ett område . Det meständamålsenhga är att han får möjlighet att följa en generation inom områdetfrån de tidigare barnaåren och upp genom tonåren. Kvarterspolisverksamhetenställer också speciella krav på den enskilde polismannen. Det har visat sigatt de polismän som är mest lämpade för tjänst som kvarterspolis i allmänhet ärväl lämpade också för befälsljänst och att de i allmänhet väljer befälstjänstföre tjänst som kvarterspolis. Detta förhållande har ofta medfört denolägenheten att en polisman tjänstgör som kvarterspolis endast en tämligen korttid innan han befordras lill en befälstjänst. En väsentlig tanke bakomkvarlerspolisverksamheten har därigenom förfelats. För att en kvarterspolis skall kunna bedriva sinverksamhet på ett framgångsrikt säll är det nödvändigt all han skaffar sig eningående lokal-och personkännedom. Han bör knyta så mänga kontakter som möjligtmed innevånarna i området och på det hela taget söka skapa förtroende för honomsjälv och för polistjänsten som sådan. Den som av polismannen ertappats medbrottslig verksamhet får vidare klart för sig att risken för uppläckt ifortsättningen är stor efiersom polismannen tjänstgör i samma område.Härigenom ernås en betydande preventiv effekt. Erfarenheten visar också att iden mån allmänheten inom området lär känna polismannen och får förtroende fördenne, ökar villigheten att lämna upplysningar om förövade brott och ompersoner som kan misslänkas för brott. Polisens trafikövervakning fullgörs vidordningsavdelningarnas trafik-sektioner och vid länstrafikgrupperna.Självfallet ingår övervakning av trafiken som en del även i den allmännaövervakningsverksamheten. Lika naturligt är del alt de trafikövervakandepoUsmännen fullgör vissa uppgifter som normall hör hemma på övervaknings- ellerutredningssidan. Trafiksektionerna svarar dessutom för polisens medverkanvid trafik-undervisningen i skolorna. 9.3.2 Spanings- och utredningsverksamheten Spanings- och utredningsverksamheten omfattarhuvudsakligen den del av polisens arbete som går ut pä att förebygga ochuppdaga brott. Framför allt spaningsverksamheten har klart brottspreventivainslag. Spanings- och utredningsverksamheten fullgörs vidkriminalavdelningarna. Organisationen i , och Malmöpolisdistrikt är anpassad lill de speciella förhållanden som råder istorstäderna. I övrigt består kriminalavdelningarna i de största distrikten avsex rotlar, nämligen spaningsrotel, allmän utredningsrotel, teknisk rotel,stöldrotel, bedrägerirotel och våldsrotel. Teknisk rotel finns i allmänhetendast i ett distrikt i varje län. I vissa distrikt har stöld- ochbedrägerirotlarna förts samman till en rotel och i andra distrikt åter harstöld-, bedrägeri- och våldsrotlarna förts samman till en rotel. De minstakriminalavdelningarna slutligen består av en spaningsrotel och en odeladutredningsrotel. Den nuvarande arbetssituationen vid kriminalavdelningarnaskall belysas något i det följande. I fräga om vissa brottstyper har den senaste tidensbrottsutveckling berörts i tidigare avsnitt. Det är klart att vissabrottsbalksbrott har ökat väsentligt . Det har givetvismedfört en ökad arbetsbörda vid kriminalavdelningarna. Åtskilliga åtgärder harvidtagits för att möta den ökade arbetsbördan. Personalförslärkningar harsuccessivt tillförts kriminalpolisverksamheten. Delta har skett dels i form avnya polismanstjänster, dels i form av tjänster för kvalificerade biträden, somhar övertagit arbetsuppgifter som tidigare fullgjorts av polispersonal.Dessutom har en rad rationaliseringsåtgärder vidtagits i syfte all förenklautredningsarbetet. Rationaliseringsarbetet pågår fortlöpande. mer en central godsregistrering alt genomföras för allunderlätta identifiering av stöldgods. Det kanemellertid konstateras all arbetsbalanserna vid kriminalavdelningarna inte äracceptabla. uppgick antalet balanserade utredningsärendentill ca 140 000. Därvid bör beaktas alt utredningen i ett ärende som inle harklarats upp skall enligt anvisningar -läggas ner om spaningsåtgärder eller mera omedelbara utredningsåtgärder intehar gett någol resultat. Ett sådant ärende skall givetvis las upp på nytt såsnart anledning föreligger till det. Åtskilliga anmälningar om brott måsteemellertid avskrivas från vidare handläggning ulan att några egentligautredningsätgärder har vidtagits. Uppklaringsprocenten för brotlsbalksbrotlen tyder också påatt kriminalavdelningarna har blivit mer belastade. Statistik i fråga om uppklaringsprocentenföreligger endast t.o.m. . var uppklaringsprocenten 24,88sävill avsåg anmälda och uppklarade brottsbalksbrott.Uppklaringsprocenten för de brott som anmälts och somklarals upp t. o, m. var 34,10. Statistiken för är 1969 ulvisar enlägre uppklaringsprocent än för de närmast föregående åren. Det brottsutredande arbelet har i hög grad kommit attinriktas pä olika former av förtursmål Som förtursmäl behandlas bl, a, mål medhäktade, olika slag av militärmål och mål som handläggs enhgt lagen om ungalagöverträdare. Vissa andra grupper av mål, 1. ex. grövre våldsbrott, måstegivetvis också ges en hög prioritet. Detla medför rubbningar i den löpandeutredningsverksamheten. 9,3,3 Rekryteringen lill polisväsendet Av de villkor som har uppställts för antagning tillpolisaspirant är kraven pä skolunderbyggnad av särskilt intresse. En allmänförutsättning är att den sökande har visat sig besitta förmåga tillkvaUficerade studier. Minimikravet i fråga om skolunderbyggnad är slutbetygfrån grandskolans årskurs 9, teoretisk linje, med lägst betyget 3 i svenska,engelska, matematik och samhällskunskap. Annan utbildning som godtas ärpolisiär yrkesskoUinje, realexamen eller minst två årskurser vid folkhögskola. har en allt större del av de antagna haftstudentexamen eller genomgått 3-ärig Unje vid gymnasium. Även antaletaspiranter som genomgått fackskola har ökat. Skolunderbyggnaden hos de aspiranter som har antagitsunder framgår av följande sammanställning. 73 (prel,) '1,4 Som framgår av sammanställningen hade av deaspiranter som antogs under /73 genomgått 3-årig gymnasieUnjeoch 2-årig mera teoretiskt inriktad gymnasielinje ellermotsvarande (dvs, fackskola eller polisiär yrkesskoUinje kursplanerna i deallmänbildande ämnena i denna linje har anslutits till - ellerminst 2-årig folkhögskola, som under vissa förutsättningar ger s. k.allmän behörighet för studier vid universitet). Gymnasial utbildning frånlägst 2-årig teoretiskt inriktad linje redovisas sålunda av något fler än tvåtredjedelar av samtliga antagna. Av de 400 aspiranter som har antagits underinnevarande budgetår har betyg från 3-årig gymnasielinje och har genomgått en 2-årig mera teoretiskt inriktad gymnasieutbUd-ning. Rekryteringen av polisaspiranter under de senaste årenframgår av följande sammanställning. Budgetår Antalsökande Antal antagna aspiranter 559 742 666 485 573 400' ' Siffrorna av.ser anställning av aspiranter vid tvätillfällen. Ytterligare en omgång aspiranter skall sålunda anställas underinnevarande budgetår. Sammanställningen visar att det har förelegat vissasvårigheter att rekrytera polisaspiranter , Kungl. .Maj:thade medgett att anställa högst 600 aspiranter under budgetåret1970/71 och högst 700 under /72. Dessa antal uppnåddesemellertid inte. Vid de båda antagningstillfällena under innevarande budgetär och februari 1973har läget dock förbättrats. Sammanlagt har 400 aspiranter antagits, fördeladepå 240 och 160 . Dessa siffror lyder på att det svårarekryteringsläge, som rådde under budgetåren 1970/71 och 1971/72 och som iförsta hand kan antas ha berott på de utdragna löneförhandlingarna och enomfattande publicitet av rekryteringshämmande karaktär, nu tycks ha bratits. Rekryteringsverksamhelen inom polisväsendet organiseradesom under /68 och centraliserades då i viss utsträckning tillrikspolisstyrelsen. Rekryteringsseklionen vid styrelsen svarar nu för annonsering,utgivning av trycksaker och information till sökande. Sektionen svarar ocksäför registrering av de sökande, registerkonlroll, granskning avlämplighetsutredningar och läkarintyg samt kontroll av de sökandes formellabehörighet. Även urval, antagningsbeslut och löneklassplacering sker centralt. På det lokala planet handläggs rekryteringsfrågorna avsärskilt utsedda polismän rekryleringsmännen. Dessa svarar för praktiskdirektinformation om polisyrket vid bl, a, skolor, värnpliktsförband ocharbetsförmedlingar. För föreslås i åretsstatsverksproposition alt en tjänst som rekryleringskonsulenl skall inrättasmed hänsyn till de särskilda rekryteringsproblemen i distriktet.Polisstyrelserna och länsstyrelserna yttrar sig över de sökandes lämplighet, TUlgrund för dessa yttranden ligger lokala registerkonlroller,referensundersökningar, kontroll av belygsavskrifter och körkort,personintervjuer och yttranden från bl, a, företagsnämnderna. 9,3,4 Polisens utbUdnings-och befordringsförhållanden Den nyantagne extra polismannen (polisaspiranten) påbörjaromedelbart sin grundutbUdning. Den är förlagd till ochpågår . Sedan grundutbildningen har avslutats vidtar den s, k, allerneringstjänstgöringen.Den omfattar , varav vid kriminalavdelning och vidordningsavdelning, Allerneringstjänstgöringen syftar till att befästa ochfördjupa de kunskaper som polismannen har tillägnat sig undergrundutbildningen. Den ger honom emellertid möjlighet att fullgöra praktisktpolisarbete under överinseende av äldre, erfarna kollegor. Varje polisman som har börjat sin grundutbildning efterden skall komplettera sin grundutbUdning vid polisskolan med enhögre poliskurs. Denna kurs skall han genomgå efter grundutbildningensavslutande. Systemet med alterneringstjänstgöring påbörjades i mars1972 och det dröjer alltså ännu omkring innan den första omgången haravslutat sin alterneringstjänstgöring. Den nyutbildade polismannen placeras f, n, regelmässigtvid ordningsavdelningen. Den tiänslgör han som extra poUsman ochhar sedan möjlighet att söka extra ordinarie och ordinarie polismanstiänst. Hanär behörig liU extra ordinarie tiänst efter antagningen tiU polisaspirantoch ordinarie tjänst 5 är efter antagningen. De extra ordinarie tjänsternaavser tiänster för vikariats- och förstärkningspersonal. Dessa tas i anspråk iförsta hand för övervakningsverksamheten, Vika-rialsbehovel påkriminalavdelningarna tillgodoses i regel genom att mera erfaren personal vidordningsavdelningarna förs över till kriminalavdelningarna. Den normalakarriären för en polisman är att han först får en extra ordinarie tiänst ochdärefter en ordinarie tiänst vid ordningsavdelningen. Därefter kan han sökaantingen befälstiänst vid ordningsavdelningen eller tiänst somkriminalinspektör. Denpolisman som har fått en tiänst som polis-eller kriminalinspektör erhållervidareutbildning i form av en inspektörskurs, 1 den reguljära polisutbildningenvid polisskolan ingår dessutom en andra inspektörskurs för tiänstemän somplaceras i vissa arbetsledande funktioner och en kommissariekurs för polis- ochkriminalkommissarier. Förpersonal inom särskilda verksamhetsgrenar förekommer dessutom en lång radspecialkurser i central regi avsedda för polismän som fullgör särskildafunktioner. För personal vid ordningsavdelningarna kan nämnas olika kurser imotortjänst med tyngdpunkt i trafikövervakningsverksam-helen, hundtiänsl, helikoplertiänstoch sjöpolistjänst. Av den specialutbUdning som förekommer förkriminalpolispersonal kan nämnas kurser i kriminalteknik, kriminalpolistiänstoch för utredning av skatte-, förmögenhets- och gäldenärsbrott. Förutom dekurser som anordnas centralt bedrivs en kontinuerlig fortulbildning inom länenoch polisdistrikten. Utbildningen inom polisorganisationen är mycketomfattande, F, n. bedöms ungefär var tionde polisman vara ledig från sin tiänstför att delta i central, regional eller lokal utbildning. Det förekommer ganska ofta att personal som har specialutbildatseller har särskild erfarenhet av viss tiänslgöring efter befordran flyttar tillsådan tiänst där hans speciella utbildning och erfarenhet inte kan UtnyUjas, 9,4 Överväganden och förslag 9,4,1 Inriktningen av förslärkningsinsatserna 1 direktiven för kommissionen uttalas att förhållandena nuär sädana att kraftfulla åtgärder behövs för att minska brottsligheten och förall skapa bättre ordning och trivsel på allmänna platser. Vidare understrykssamhällets strävan alt ge polisen ett starkt stöd i dess verksamhet.Kommissionen har att pröva hur de polisiära insatserna kan förslärkas för altkomma lill rätta med den rådande situationen. Det kan härvid inte bli fråga om någon genomgripande översyn av polisverksamhetensinriktning, arbetsformer och organisation, Efler förstatligandet av polisväsendet har inom ramen förgällande organisation åtskilliga åtgärder vidtagits för effektivisering avpolisverksamheten och förstärkning av dess resurser. Sålunda har kvalitativa förbättringaruppnåtts genom en reformerad polisutbUdning, I kvantitativt avseende har ettväsentligt antal tjänster tillförts polisväsendet. De förstärkningar som nukrävs bör bygga på nuvarande organisation och ha samma syften som hittillsgenomförda partiella reformer. En fråga som därtill har särskilt intresse ärmöjligheterna att ytterligare höja utbildningsnivån och därmed poUskårensgenomsnittliga standard. Polisverksamheten har nämligen komplicerats allt mer, Detlahar fört med sig krav på mera djupgående kunskaper hos polismännen i olikaavseenden. Den höjda allmänbildningsnivån i samhället medför också att störrekrav ställs på polismannens allmänna kunskaper. De förhållanden som har berörts aktualiserar frågan omen översyn av kraven i fråga om skolunderbyggnad för anställning sompolisaspirant. Den utbyggnad som pågår av gymnasieskolan gör en sådan översynpåkallad.