prop · FW0354 · 1973-12-31 00:00:00 — De övrigaerbjöds kostnadsfria fritidsstudier i vaiUig studiecirkelverksamhet. Totaltomfattade försöksverksamheten 82 studiecirklar med 761 deltagare. Flertaletcirklar studerade mellan 40 och , och medelvärdet för samtligacirklar var . De flesta av de cirklar, som studerade på deladarbetstid och fritid, fortsatte studierna än de övrigastudiecirklarna inora resp, deltagarkategori. Cirkelledarnainom FÖVUX hade i de flesta fall tidigare erfarenhet från vuxenutbildning.Inför försöksverksarahelen anordnades cirkelledar-utbUdning lokaltpå försöksorterna. Utbildningen orafat-lade en presentation av försöksverksarahelenoch en genoragång av det studiematerial, som skulle användas i studiecirklarna.Deltagamas uppfattning om vilka egenskaper som var vikliga hos en cirkelledarevarierade. De flesta ansåg att förståelse och tolerans gentemot deltagarnahade den största betydelsen och raånga poängterade också kunnighet i äranetoch vikten av all cirkelledaren uppträdde deraokraliskt, Liksoraunder det första försöksåret rapporterade cirkelledarna regelbundet tillprojektledningen ora hur arbetet fortlöpte i cirklarna. Synpunkter ocherfarenheter redovisades också från de medverkande studieförbunden. Inomvissa deltagargrupper kunde ett fysiskt tröttande arbete och yrkeskador medförasvårigheter för dellagarna alt genomföra studierna. Detta problem var dockmindre i de cirklar som läste delvis på arbetstid. Det var också vanligt attdeltagarna kände osäkerhet inför den egna förmågan och den nya situation, somstudierna innebar för dera, särskilt i början av studietiden. Fördeltagare raed oregelbundna arbetstider inom industrin och vårdsektorntillämpades ett system med ersättare när cirkelsamman-koraslen inföll påarbetstid. I raånga fall synes detla ha fungerat bra. Bland personal med scheraalagdarbetstid inom vårdsektorn fanns större svårigheter att ersätta dem, som deltogi försöksverksamheten, än bland skiftarbetarna inora industrin. För dessa bådagrupper begränsar de oregelbundna arbetstiderna starkt de anstäUdas möjligheteratt delta i aktiviteter vid sidan om arbetet. Det är ofta en förutsättning förderas studier alt dessa kan anordnas på eller i anslutning till arbetsplatsen ochåtminstone delvis på arbetstid. Planeringen av studierna bör genomföras geraensaralav utbUdningsanordnaren, arbetsledningen och den befattningshavare som svararför personalplaneringen. Prop.1973: 54 45 fortsattförsöksverksamhet bland anställda med oregelbundna arbetstider. Förde hemarbetande kvinnor, som deltog i FÖVUX, förekom i en del fall problem medbarntillsynen under cirkelsammankomsterna. Alla hade visserligen möjlighet attendera utnyttja kollektivt anordnad barnpassning eller att få bidrag tillenskild sådan, men alla barn accepterade inte barnpassningen, och i en del faUfanns svårigheter att ordna enskild barntiUsyn. Deanställda vid skyddade verksläder hade mycket varierande förkunskaper ochförutsättningar för studiearbetet, vUket innebar att cirkelledarna i ännuhögre grad än i andra cirklar fick anpassa studielakl och studiematerial eflerde enskilda deltagarnas behov. Just dessa cirklar upplevdes dock som ytterstpositiva och stimulerande av cirkelledarna, I början av studietidengavs deltagarna handledning i studieteknik av cirkelledarna, planeradesoch genomfördes i saraverkan med yrkesvägledningsbyråstudierådgivning av en yrkesvägledare vid en cirkelsamraankomsl undervårterminen. Denna utformades som en allmän diskussion om utbUdning ocharbetsmarknad. Totalt av deltagarna uppgav att de fått del av dennainsats. Uppgifterna varierade dock raycket raellan de olika deltagar-grappema. Detsaramagäller deUagarnas uppfattning ora värdet av den genomförda studierådgivningen. Deltagarnassynpunkter på studievillkorens betydelse undersöktes vidverksamhetsårels slut för dera sora studerat med stimulansbidrag och för demsom läst delvis på arbetstid. De anstäUdavid skyddade verksläder var mest positiva tUl stimulansbidraget, vUket ocksåvisade sig vid rekryteringen. I allmänhet förefaller dock stimulansbidragetinte ha haft någon avgörande betydelse för studiernas genomförande.Uppfattningen om studier på delad arbetstid och fritid var betydligt merapositiv, men antalet som studerade på delta sludieviUkor var så litet, attresultatet bör tolkas raed försiktighet. Endastheraarbetande kvinnor sökte och erhöll studiestöd i större omfattning. Av dekvinnor som fick studiestöd ansåg majoriteten att det betytt myckel för deras möjlighetalt genoraföra studierna. Vidstudieverksamhetens början trodde i genomsnitt av deltagarna att deskulle få stor användning av kursen och att de skulle få någon användningav den. trodde inte att de skulle få någon användning alls av sinakunskaper från studieverksamheten. Deltagarnaansåg i de flesta fall att kursen sora helhet motsvarat deras förväntningar.Endast 8 % tyckte att den hade varit sämre än de väntat sig. Drygt entredjedel ansåg att studiecirkeln varit bättre än väntat, medan raenadeatt den raotsvarat förväntningarna. Detövervägande, flertalet av dera som uttagits att delta i fuUföljdedessa. Andelen som aldrig påbörjade studierna varie- 1973: 54 46 rade , och andelen studieavbrytare mellan10 och för de olika deltagargrupperna. De som redan första året deltagiti försöksverksamheten var betydhgt mer benägna att fuUfölja cirkelarbetet ävendet andra året än övriga grupper. av de uttagna deltagarna i dennagrupp påbörjade inte sina studier, och avbröt dem under studietidens gång,varför sålunda av dem fullföljde studierna. Den största andelen som aldrigkora till cirkeln fanns bland de heraarbetande kvinnorna och bland dera soradet första året inte ville delta i FÖVUX, Dessa båda grupper hade däreraot enliten andel studieavbrytare. Skiftarbetarna inora industrin påbörjade irelativt hög utsträckning studierna, men hade en stor andel studieavbrytare.Denna grupp hade den minsta andelen fullföljare, av de uttagna deltagarna. Både rent praktiska orsaker och sådana sora kan antas ha raedosäkerhet och andra psykologiska studiehinder att göra anfördes från dem som inlepåbörjade studierna eller avbröt dem under terrainernas gång. Av de uppgivnaskälen torde ha utgjorts av rent praktiska problem, varav många intekunde påverkas av den enskilde deltagaren, FÖVUX synes i stor utsträckning ha nått den avseddamålgruppen. Bland dera som tidigare deltagit i FÖVUX och dem sora det förstaåret avböjt att delta hade så gott som samtliga, resp, av dedeltagare som lämnat uppgifter ora detta, sex- eller sjuårig folkskola som endagrundutbildning, resp, hade inte studerat efler avslutadgrundutbildning. Bland skiftarbetarna inom industrin hade endast sex-eller sjuårig folkskola och hade inle några studier därutöver.Motsvarande uppgifter för personal inom vårdsektorn var resp, , De heraarbetandekvinnorna hade i genomsnUt något längre grundutbildning än de tidigareredovisade grupperna. Bland dem hade näraligen av dem som besvarat dessafrågor endast sex- eller sjuårig folkskola, medan inle hade studerat efleravslutad grundutbUdning. TiU annan grundutbildning än sex- eller sjuårigfolkskola räknades även särskola, vilket medförde att redovisningen av deanställda vid skyddade verksläder upptar den lägsta andelen, , med enbartsex- eller sjuårig folkskola som grundutbildning. De hade däreraot den störstaandelen sora inte hade någon studievana, , hänsyn togs tUlutbildningsbakgrunden bland dera sora ej besvarat dessa frågor och ora de raedsärskola eller annan kortare grundutbildning lades tiU kategorin med sex- eUersjuårig folkskola, skulle här redovisade procentsiffror sannolikt bli ännuhögre. Någon utvärdering av studieresultaten inora FÖVUX har intege-noraförls. Genoragäende för alla grupper sora deltog i försöksverksamhetenvar emellertid det stora intresset av alt fortsätta studierna. Andelen somönskade att i någon form återuppta sina studier varierade mellan 1973: 54 47 61och för de olika deltagargrupperna. Under det första försöksåret varmotsvarande andel . På de orter där försöksverksarahelen inte fortsatte harundersökts hur många som studerat , av de tidigare FÖVUX-deltagarnahar därvid uppgelt att de bedrev någon förra av studier även under detta år.Detta får anses vara ett synnerligen gott resultat raed hänsyn till ovanredovisade uppgifter ora grundutbildning och studievana bland deltagarna. Attså raånga fortsätter sina studier kan också tjäna sora ett mått på att deltagarnaupplevt FÖVUX-verksamheten som meningsfuU och stimulerande. Underåret har synpunkter även inhämtats från arbetsledarna på de arbetsplatser därskiftarbetare inora industrin och personal raed scheraalagd arbetstid inoravårdsektorn rekryterades tUl studier. Dessa var praktiskt tagel genomgåendepositiva tUl försöksverksarahelen. 3.4Kommittén för studiestöd åt vuxna Kommitténför studiestöd åt vuxna (SVUX) överlämnade sitt delbetänkande(SOU 1971: 80) Vuxna Utbildning Studiefinansiering, Betänkandet har främstkaraktären av debattskrift och avsikten var att tillföra debatten omvuxenutbildningen ytterligare material, särskilt kring forraerna för de vuxnasstudiesociala stöd. För innehållet i debattskriften läranades en redogörelse i prop.1972: 26 angående vuxenutbildning. Det följande utgör en mycket koncentrerad samraanfattningav till SVUX inkomna synpunkter. En allmän uppfattning harvarit, att det är av största vikt att de vuxna bereds ytterligare möjlighetertill studier, I en del remissvar uttalas oro för att SVUX:s utredningsarbeteskall bli alltför omfattande och tidskrävande. Arbetet med att förbättra destudiesociala villkoren för de vuxna bör påskyndas, eftersora devuxenstuderandes problera kräver en snar lösning. Ettproblera som inledningsvis behandlas i debattskriften är behovet av att finnaen definition av begreppet vuxenstuderande sora skulle kunna vara användbartför konstruktionen av ett studiesocialt system, dvs, en definition av den gruppsom har behov av ett annat studie-socialt stöd än det som finns f. n. Tvåalternativ ställs mot varandra: a.Man inför ett särskilt, nytt studiesocialt stöd, som endast skall vara avsettför vuxenstuderande. Detta alternativ stäUer krav på att man skapar regler somavskiljer vuxenstuderande från andra stude- Prop.1973: 54 48 rande, t, ex, genom åldersgräns eller genom att manuppställer krav på viss förvärvsverksamhet. Man förändrar studiemedelssystemet genora att tillföradet regler som tiUgodoser vuxenstuderandes behov i större utsträckning än f, n.I detta alternativ behövs inte på samma sätt konstrueras en gräns mellanungdoms- och vuxenstuderande. Flertalet reraissinstanser anser, att det är svårt attgöra avgränsningen raellan ungdoms- och vuxenstuderande vid en viss ålder. Manraenar, att det är den studerandes faktiska situation och ej åldern som ärutslagsgivande för behovet av studiestöd. En riktigare utgångspunkt för definitionenav en vuxenstuderande anses vara om han har raera omfattande erfarenhet avarbetsliv eller därmed järaställd sysselsättning. En remissinstans som på denna punkt redovisar en avvikandeuppfattning är , som anser att SVUX:s resonemang kring vuxenrollernasbetydelse ej ger någon vägledning för utformningen av ett studiestöd, SACOmenar att den i saramanhanget meningsfulla definitionen av den vuxne bör vara,att han fyllt . Det utmärkande för alla oavsett vad detidigare sysslat med är alt de försörjer sig själva och att de är ekonomisktsjälvständiga. Vuxenstuderandes riksorganisation (VRO), å andra sidan, anser,att alla som ej i ungdomen erhållit en utbildning motsvarande grundskola skallanses som vu.xenstuderande och att man i övrigt endast skall ta hänsyn till densituation den studerande faktiskt befinner sig i och de behov han har, ulanhänsynstagande lill viss ålder eller yrkes- och livserfarenhet. Helt dominerande bland remissinstanserna är ocksåuppfattningen att det vore olyckligt om man tillskapade ett helt nytt studiesocialtslöd för de vuxna. Med studiemedelssystemet som utgångspunkt bör man i ställetvidta förändringar som underlättar vuxenstudier, I ett avsnitt i debattskriften gör SVUX en genomgång av deekonomiska problem som de vuxenstuderande oftast ställs inför. Remissinstansernainstämmer allmänt i SVUX:s konstaterande att nivån på det nuvarandestudiestödet är för låg för att möjliggöra för mera betydande grupper av vuxnaatt bedriva studier på hel- eller deltid. Vuxna har i regel mer krävande ekonoraiskaåtaganden och förpliktelser än de ungdomar, för vilkas behov det nuvarandestudiestödet är utformat. Det är därför enligt flera remissinstansersuppfattning väsentligt att det studiestöd som erbjuds de vuxenstuderande tUlviss del motsvarar bortfallet av förvärvsinkomster. Så gott som alla yttrandenkritiserar att studiestödels storlek f, n, är beroende av makes ekonomiskaförhållanden, AUa som uttalat sig i frågan önskar att hänsynstagandet tillmakes ekonomi skall avskaffas. 1973: 54 49 Flerareraissinstanser påpekar också, att återbetalningsbördan för den sora bedriverstudier i vuxen ålder blir alltför betungande. Iflera yttranden framhålls, att de ökade kraven på vuxenutbildning främstorsakals av ungdomsskolans snabba utbyggnad. Ett av de väsentligaste målen förvuxenutbildning är därför att överbrygga utbildningsklyftan mellangenerationerna. Denna överbryggande utbildning är prioriterad, och detfinns ingen anledning att överge denna prioritering. Isin debattskrift har SVUX sora överbryggande utbildning definierat allvuxenutbildning på nivåer sora ungefär motsvarar och utbildning somungefär raotsvarar gyranasieskolenivå för personer som inte erhållitgymnasial utbildning. Alla reraissinstanser är ense ora att grundskolenivånklart är att betrakta som överbryggande utbildning. Beträffande den gyranasialanivån är meningarna något delade. Det vanUga är att man anser, att gymnasialutbildning skall räknas som överbryggande utbildning eftersom praktiskt tagetalla ungdomar erhåller sådan utbildning. Den fråga som främst diskuteras är oraraan även skall räkna sidokompletleringar på gyranasieskolenivå somöverbryggande utbildning. SVUX betecknar i sin definition all utbildning tillpersoner som redan genomgått någon av gymnasieskolans linjer sompåbyggnadsutbildning, således även sidokomplettering på gymnasieskolenivå. SÖmenar, att den av SVUX använda definitionen kan skapa svårigheter. Den nyagymnasieskolan innehåUer många olika utbildningar, varav åtskilliga av kortvaraktighet och med nya grundläggande kunskaper av yrkesförberedande karaktär.Därför borde gymnasieskolan i sin helhet betraktas som överbryggandeutbildning. Liknande synpunkter framförs av flera remissinstanser, särskiltsådana med anknytning till det allmänna skolväsendet. Vissatyper av vuxenutbUdning har ett innehåll sora starkt knyter an tillungdomsskolans läroplaner. De flesta remissinstanserna menar att detla ärolyckligt och de framhåller, att vuxenutbildningen bör ges en utforraning somskiljer sig från ungdomsskolans. Man framhåller dook i raånga fall saratidigtatt de båda slagen av utbildning måste bli likvärdiga i den meningen att detinte får bh en väsentlig skillnad att ha läst t, ex, grundskolanshögstadiekurser i vuxenutbUdning och att ha läst sarama kurser i ungdomsskolan. Flerayttranden understryker att de vuxnas utbildningsbehov ofta skiljer sig frånungdomars. Den Uvserfarenhet de vuxna har erhållit måste beaktas såväl för det ämnesmässigasom pedagogiska innehållet i vuxenutbUdningen. Det ifrågasätts om dennivåuppdelning som gäl- Prop.1973: 54 50 lerinom ungdomsskolan utan vidare bör överföras tiU vuxenutbildningen. Bl, a, TCOvill att det skall uppdras åt SÖ att överarbeta och framlägga förslag om hurkursplanerna inom vuxenutbildning skall kunna utformas med ökat hänsynstagandetill de vuxnas behov och studiemålsättningar. AvSVUX:s debattskrift framgår klart, att en väsentlig utjämning av denframväxande utbUdningsklyftan raellan generationerna kräver utoraordentligtstora resurser. Mot denna bakgrund diskuteras ett antal olikaprioriteringsmöjligheter. Flertaletremissinstanser framhåller nödvändigheten av att ytterligare satsa påfritidsstudier, som är en biUigare studieform då den inte StäUer samma krav på studiesocialtstöd till deltagarna. påpekar en del remissinstanser, att hel- och dellidssludieri många fall är den enda länkbara studieformen. Hit hör bl. a, centralastudiehjälpsnämnden (CSN), TCO och SAF. Framför allt för mera direkt yrkesinriktadestudier anges hel- och deltidssludierna som den normalt mera önskvärdastudieformen, då det ofta är angeläget för den studerande att snabbt nå framtill studiemålet, SAF för i sararaanhanget fram ett förslag om ett nytt utbildningsleknologisktsystem för vuxenutbildningen. Man inför ett nytt begrepp, Vuxengrund, medvilket raan avser huvuddelarna av de äninen på högstadium, som ärmest angelägna för kortutbildade vuxna som grund för vidareutbildning, Vuxengrundskall i huvudsak studeras på fritid och det ekonomiska stödet tiU de studerandebegränsas till ett stimulansbidrag. Det egentliga studiesociala stödet skallavse hel- eller deltidsstudier på nivåer ovan och det skallanpassas till ett system för återkommande utbildning enUgt U 68:s modeU, FÖVUXanser, att det av ekonomiska skäl kommer att bli nödvändigt att begränsa dekostnadskrävande studieformerna hel- och del-lidsstudier till de kortutbildadesom har de största handikappen och för särskilda ändamål, såsom arbetsmarknadsutbildning,och tiU personer med arbete som gör fritidsstudier svåra, t, ex, lill skiftarbelareoch anställda med oregelbundna arbetstider. Dessutom anser FÖVUX, attheltidsstudier i skolmässiga forraer verkar avskräckande på dera som inte harså klara studieambilioner, vilket oftast gäller de grupper som har kortastutbildning, LO:ssynpunkter överensstämmer i stort med FÖVUX:s, Man framhåller att ett studiesocialtsystem för vuxna baserat på hel- och deltidsstudier och med användande av delarav ungdomsskolans läroplaner som måtlstock, skulle bli utomordentligt resurskrävande,DärtiU kommer, att många vuxna kortutbUdade på grund av psykologiska och socialahinder även med ett utbyggt studiesocialt stöd skulle tveka inför att påbörjaen längre lids studier, Detla talar för att man bör söka sig fram via ettsystem med kortare hel- och deltidsstiudier om kanske någon eller några veckorslängd varvade med fritidsstudier, LO anser, alt studiecirkeln är en lämpligstudieform för vuxna eftersora den uppfyller kraven som kortutbildade ochstudieovana vuxna ställer. Reformförslag som ter sig angelägna är dåavgiftsfritt deltagande i studiecirkel, stimulansbidrag för att täcka demerkostnader sora uppkommer genom studierna, indirekta stödåtgärder av typersättning för resekostnader, hjälp med barntillsyn, studievägledning ochrådgivning samt uppsökande verksarahet, SVUX diskuterar flera oUkaalternativa prioriteringsvägar, t, ex, genom att satsa på vissa ämnen, SÖ anseratt ämnen som ökar kommunikationsfärdigheten bör prioriteras, t, ex, svenska,matematik, engelska och andra främmande språk. Vidare vill man prioritera yrkesinriktadeämnen. Liknande uppfattningar framförs av flera andra remissinstanser, bl. a. FÖVUX,skolstyrelserna i EskUsiuna, och , LO, Svenska livsmedelsarbetareförbundel,TCO och SAF. Ett yttrande med annan uppfattning har lämnats av förskoleseminarieti , som anser att de vuxna själva efter studievägledning skall få taställning tiU vilka ämnen de i första hand vill studera. Beträffande vilkaåldersgrupper man bör satsa på hänvisar SÖ till undersökningar som visar, att studiebenägenhelenstarkt avtar med stigande ålder. Därför torde den tyngdpunktsförskjutning raotyngre åldrar, som från vissa synpunkter möjligen kan te sig önskvärd, uppnåsutan att några särskilda prioriteringar genomförs, TCO har liknandeuppfattning. Någraremissinstanser vill prioritera äldre grupper. Hit hör bl. a, skolstyrelsen i Mdmö.Flera remissinstanser önskar däremot prioritera relativt unga kortutbUdadevuxna. Vanligen hänvisar man därvid till de svårigheter som för dessa personerkommer att uppstå ora något eller några decennier, eftersom de om insatserej görs nu kommer att utgöra en utbildningsmässigt handikappad minoritet isamhället och i arbetslivet. Denna uppfattning framförs av LO med stöd av flertaletav de fackförbund sora har avgett yttranden. Bland' övriga remissinstanser medliknande uppfattning kan nämnas skolstyrelsen i och SAF. Ett annatförslag SVUX för fram är prioriteringar på sociala och liknande grunder, Fierlaletav de remissinstanser som uttalat sig i frågan anser det angeläget att raanprioriterar de grupper i samhället som har den sämsta utbildningen eller sompå annat sätt är särskilt utsatta eller handikappade. fraraför manofta kriiik miOt den nuvarande vuxenutbildningen för att den i otillräckligutsträckning har nått just dessa grapper, SÖ anser det angeläget att ensatsning görs på socialt utsatta grupper och menar att det Prop.1973: 54 52 från såväl individens som samhällets synpunkt vore enlönsam satsning. I valet meUan att ge mindre stöd åt alla individer eller attvidta speciella åtgärder för begränsade målgrupper, finner SÖ det bättre attstödet ges åt de mest utsatta grupperna. Lärarhögskolani framhåller, att förtur bör ges åt de grupper sora visat sigsärskilt missgynnade och åt de studieformer sora visat sig ha särskildamöjligheter att nå dessa missgynnade. De grupper som åsyftas är bl. a. skiftarbetande,anställda inom näringsgrenar med vikande sysselsättning eller särskUt tungaarbetsförhållanden, invandrare, hemarbetande kvinnor och handikappade. Fördessa grupper är det mera angeläget att prova ut lämpliga rekryteringsformer, sludiemodeUeroch särskilda stimulansbidrag än att inrätta ett allmäntstudiefinansieringssystem. Liknande synpunkter framförs av en lång radyttranden, bl. a. av FÖVUX, Hola folkhögskola, skoldirektionen i ,skolstyrelserna i och , LO och flera till LO anslutna förbund. I fråga omvilken utbildningsnivå sora bör prioriteras förordar AMS, alt ökningen avutbildningsresurserna i första hand bör satsas på en utvidgning avvuxenutbildningen motsvarande grundskolenivå och av de yrkesinriktade studiernapå gymnasieskolenivå. AMS anser detla vara nödvändigt för alt förbättra de nu lågutbildadessituation på arbetsmarknaden, eftersora avsaknaden av en grundläggande aktuellutbildning för många utgör ett hinder både i arbetslivet och för vidare UtbUdning, SÖ vill i likhet med AMS jämte grundskoleutbildningenockså prioritera den yrkesutbildning och de direkta yrkeskurser som ligger pågymnasial nivå, SÖ föreslår, att man prioriterar den utbildning som av SVUXdefinierats som överbryggande, Samraa åsikt fraraförs av det helt övervägandeantalet remissinstanser som uttalat sig i frågan, dock med vissa variationer ifråga om hela gyranasieskolan skall ingå som lika högt prioriterad som denutbildning som är att hänföra till , UKÄ framhåller att antalet vuxenstuderande påeftergymnasial nivå kommer att öka väsentligt , Samtidigtkommer en ökad yrkesinriktning av den eftergymnasiala utbildningen att kunnatillgodose ett aUt större behov av vidareutbildning och fortbildning hos redanyrkesverksamma. Därför måste enligt UKÄ en satsning på vuxenutbildning gälla förhela den för de vuxna relevanta delen av utbUdningssektorn, dock i vissaavseenden med en ekonoraisk prioritering av de lägre nivåerna. 3.4.5 De vuxnas studiestöd Den diskussion som förs i debattskriften mynner ut i ettantal fråge- 1973: 54 53 ställningarsom berör formerna för de vuxnas studiestöd. Mot bakgrund av ett räkneexempelklargörs att väsentliga förbättringar av de vuxenstuderandes situation och avomfattningen av vuxenutbildningen ställer mycket stora krav på ökade resurser.Dessutom har man att räkna med att tiUgängliga resurser är minst i början av entänkt uppbyggnadsperiod som de föreliggande behoven då är störst. Remissinstanserna anser iallmänhet att det mot den tecknade bakgrunden är att föredra att man redanfrån början klart prioriterar de områden och de grupper som man anser varaangelägnast.