prop · FW03132 · 1973-12-31 00:00:00 — brev raed allmänna riktlinjer för länsstyrelsernasverksamhet för den ekonoraiska försvarsberedskapen har ålagts attplanlägga den organisation och beredskap i övrigt som erfordras för attransoneringar på livsmedels- och bränsleområdena skall kunna snabbtgenomföras. Planläggningen skall även avse inrättande vid beredskaps- ellerkrigstillstånd av kristidsnämnder. Inledningsvisanförs i proraeraorian att totalförsvaret kräver förberedelser och insatser påraånga av samhällslivets områden. Under fredstid försiggår på olika hållplanläggning för verksamheten under beredskaps-tiUstånd och krig. Den civila försvarsverksarahetenoch därtill anslutande förfallningsraässiga regleringar ägnas en fortlöpandeöversyn. Ansvaret för planläggningen av den ekonoraiska försvarsberedskapenvilar på olika centrala rayndigheter. Saraordnande central förvaltningsrayndighetär ÖEF. Envägledande princip vid all försvarsplanläggning i vårt land är, påpekas del i proraeraorian,att ansvaret för en verksarahet skall ligga på sarama myndighet i krig ochfred. Det ankoraraer på koraraunerna lik- sompå en rad statliga myndigheter att fullgöra sina uppgifter även i krig så långtdel är möjligt och verksamheten inle är av det slag att den kan läggas ned. Påflera oraråden raåsle dock den verksarahet, sora skall fortsätta, ges en delvisannan inriktning än fredsverksaraheten. Den komraunala verksaraheten raåste ilikhet med all annan samhällsverksamhet anpassas raed hänsyn till inriktningenav de saralade försvarsansträngningarna. Koraraunerna har alltså en givenplats i totalförsvaret. Koraraunensuppgifter inora totalförsvaret regleras i första hand genom KBL. Enligt dennalag åligger det exempelvis inkvarteringskorarau-ner att efler en ulryraningsörja för att de inora koraraunen inkvarterades behov i olika hänseenden blirtillgodosedda. Verksamheten bland och för de inkvarterade raåste i princip bliav sararaa karaktär sora den verksamhet, vilken de ordinarie samhällsorganenbedriver i fråga ora den i orten bosatta befolkningen. De inkvarteradeshjälpbehov och problem i övrigt måste emellertid fömtses få hell andraproportioner än den fasta befolkningens. I proraeraorian frarahålls det vidareatt också iståndsättning av skadade anläggningar såsom byggnader, sarafärdsle-der,gas-, vatten- eller elektricitetsverk eller distributionsnät i anslutning tilldessa eller andra anordningar inora det s. k. koraraunallekniska orarådet ankoraraerpå de ordinarie sarahällsorgan sora i fredstid ansvarar för underhåll och driftav sararaa anläggningar, dvs. Koraraunernahar också betydande uppgifter sora regleras i civilförsvarslagstiftningen.Även andra specialreglerade oraråden raed beredskapsuppgifter för koraraunerna såsora sjukvården enligt krigssjukvårdslagen (1966: 52), folkförsörjningen enUglKFL och krigshjälp enligt lagen (1964: 47) ora krigshjälp faller utanförlagstiftningen ora komraunal beredskap utom såtillvida att skyldighet altplanlägga för verksamheten under beredskap och i krig regleras generellt i sistnärandalagstiftning. Koraraunernahar sora tidigare närants (avsnitt 2) viktiga uppgifter på lokalplanet inorafolkförsörjningen i kristid. Besläraraelserna härora finns i första hand i KFL.Av proraeraorian framgår att komraunema redan under , dvs.före tillkomsten av KFL , fullgjorde uppgifter inom folkförsörjnuigen.Det konstateras vidare att det även frarastår sora nödvändigt att anknytaden lokala kristids-förvaltningen till den koraraunala organisationen. I proraeraorianpåpekas all de lokala krislidsorganen under genomgick flerautvecklingsskeden. Promemorian lämnar huvudsakligen följande redogörelse härora. Omedelbartefter krigsutbrottet anbefalldes länsstyrelserna att tillse att "lokala livsmedelskomraissioner" blevtillsatta för de orter eller områden där sådana behövdes. I några län anraodadelänsstyrelserna magistraten eller sladsfullraäklige i cn del större städer allutse livsmedels-koraraissioner. I andra län tUlsalte länsstyrelserna självakommissioner, delvis för städer och andra mera betydande orter, delvis ocksåför hela Fänsdelar. I några län kom ganska många kommisioner till stånd, medani andra, där svårigheterna kanske var lika slora, endast någon enstaka ellerett fåtal inrättades. Flertalet av de förordnade organen fick emellertid enrätt obetydlig verksamhet . beredde staten sig raöjligheter alt ställa s.k. korapen-sationsvaror till förfogande i syfte att förbilliga priserna på endel viktiga förnödenheter. För hanteringen av dessa varor och för annan ekonomiskverksamhet, som blev nödvändig bl. a. på gmnd av de starkt stigande priserna, måslelivsmedelskommissionerna skaffa sig rörelsekapital och rusta sig för omlagdoch utvidgad verksamhet. Det visade sig också nödvändigt att anordna s'ärskildkristidsverksamhet på allt flera orter. I denna situation blev del en olägenhetatt vissa kommissioner fått sitt uppdrag av och inle avkommunerna. Allvarligast var att de härigenom ofta saknade alla ekonomiska resurser.I februari 1916 förordnades därför att i alla komrauner skulle väljas organ förde särskilda kristidsåtgärder som behövdes inora kommunen. utbyttesnamnet livsmedelskommission mot livsraedelsnärand. det i raindre landsbygdskomrauneransågs onödigt att välja en särskild livsmedelsnämnd, kunde motsvarandeuppdrag anförtros åt kommunalnämnden. Genom att fullständig korlransonering måstetillgripas på bl. a. socker ökades livsraedelsnärandernas arbetsuppgifter väsentligtsamtidigt som uppgifterna ändrade karaktär. hade del till övervägandedel stått de kommunala organen fritt alt bestämraa i vilken utsträcknmg de skuUeingripa för att lindra kristidens verkningar, men ålade staten nämndernatvångsvis uppdrag att medverka i ransoneringen. Kronoombud förordnades att,inom nämnd med ransoneringsuppgifter på landsbygden, bevaka kronans räll ochbiträda näranden i dess arbete. Ransoneringsuppdragen beslod frärast i all raedverkavid inventering och kontroll över beslagtagna lantbruksprodukter, upprätta ochfullfölja den registrering av ortsbefolkningen sora erfordrades för utdelningav ransoneringskort, fördela allmänna ransoneringskort samt alt fördela extraransoner. Redan från ransoneringens början tillsattes för län ellerstörre delar av län statliga fördelningsnämnder för att förmedla samarbetet raellancentralorganet, folkhushållningskomraissionen och de kommunala nämnderna.Fördelningsnämnderna hade först uteslutande raed ransoneringen sammanhängandearbetsuppgifter och kunde därför endast övervaka de koraraunala närandernasarbete i dessa avseenden. På soraraaren 1917 utarbetades planerna för det nyaransoneringsåret 19171918. Det ansågs då ofrånkomligt att i olika avseendenytterligare bygga ul den lokala organisationen. En viktig förutsättning härförskapades genom att enhetlighet genorafördes i den centrala livsraedelsförvallningen.Folkhushållningskomraissionen fick överta livs-raedelskoraraissionensarbetsuppgifter. Vidare utbyggdes fördelningsnämnderna lill fastareorganiserade livsmedelsslyrelser. Beträffande den koraraunala livsraedelsförvallningenföreskrevs alt särskilda livsniedels-närander skulle tillsältas i alla koramuner,att livsmedelsstyrelserna skulle ha inseende över nämndernas arbete och ha rättatt förordna ordförande i dera. Särskilda kronoombud skulle tillsättas avlänsstyrelserna på begäran av folkhushållningskomraissionen. Kronoombudsinstitutionenförlorade eraellertid sin betydelse på grund av ordförandenas nya ställning såsoralivsraedelsstyrelsernas förlroendem.än. Liksom under föregående ransoneringsårlämnades anslag av statsraedel, sora enligt givna norraer fördelades lill livsraedelsnärandernasåsora bidrag till läckande av kostnaderna för de av staten pålagdaförvaltningsuppdragen. Koraraunerna i överskottsorarådena blev särskilttillgodosedda. Det ansågs skäligt eftersora de hade det minsta intresset av destatliga ingripandena. Fördelningen av medlen orabesörjdes i sista hand av livsraedelsstyrel-serna. Den komraunala förvaltningen på livsraedelsorarådethandhades av ungefär 3 000 livsraedelsnärander. Denna starka splittring raedfördeotvivelaktigt ölägenheter. Den koraraunala livsraedelsadrainislralionen visadesig därför i betydande orafattning inle vara situationen vuxen under depåfrestande förhållanden sora rådde i landet på livsraedelsorarådet underförbrukningsåret 19171918. Det befanns eraellertid inle raöjligt alt underrådande kris åstadkoraraa några raera genoragripande förstärkningar iorganisationen. Livsraedelsbrislen började lätta redan på hösten 1918.Organisationen sattes därför aldrig på något verkligt allvarligt prov under konsurations-årel19181919. 3.3 Planläggningen under mellankrigsåren Är 1928 tillsattes rikskoraraissionen för ekonoraiskförsvarsberedskap (RKE). RKE:s huvudsakliga uppgift var att planlägga och vidlabered-skapsålgärder för en krishushållning. Redan på ett tidigt stadiura av sinverksarahet utarbetade RKE en generalplan för krislidsförvaltningensorganisation. Vid planläggningen inom RKE av en fraratida organisationav den lokala krislidsförvallningen hade raan frärast att ta ställning lillfrågan ora och i vilken utsträckning raedverkan från kommunernas sida borde påkallaseller om en tillfredsställande organisation kunde tänkas raed ute- RKE fastslog att komraunemas raedverkan var oundgänglig i olikaavseenden. När RKE avgav förslag till fullmaktslag och författningarangående upprättande av lokala kristidsorgan, uttalade komraissionen bl. a.all det vid en kris av raindre svårartad natur i de flesta koramuner bör varatillräckligt raed rent lokala åtgärder utan att staten behöver engagera sigalltför djupt. situationen eraellertid blir så kritisk, alt en genoragripandekonsumtionsreglering är ofrånkoralig, raåste del anses oraöjligt att av en isin helhet ira-proviserad statlig organisation få ett tillfyllestgörande arbeteutfört, när det gäller arbetsuppgifter av kvantitativt och kvalitativt såbetydande mått sora i dylikt fall. Anknytning till den redan beslående koraraunalaorganisationen är en kraftkälla, sora icke kan undvaras. Därtill koraraer,fortsatte RKE, att den lokala administrationen bör kunna bli avsevärt bUligarevid en samverkan mellan staten och kommunerna, än ora staien ensara påtog sighela det ekonoraiska ansvaret. RKE yttrade vidare, att en viktig medverkandefaktor till att saraarbetet raeUan de statliga och koraraunala livsraedelsrayndighelernaunder världskrigsåren icke genoragående blev så gott och friktionsfritt somönskvärt var den icke fullt klara rättsgrunden för statens påkallande av koraraunalmedverkan vid utförande av vissa arbetsuppgifter. Besluten härutinnan hadenämligen genoragående forraen av kungliga förordningar utan alt godkännandenågon gång inhäratades. I prop.1939: 276 raed förslag till lag ora skyldighet för koramun att fullgöra vissaav krig m. ra. föranledda arbetsuppgifter, KFL, uttalade föredragande departeraentschefenatt del torde vara uteslutet alt fullgöra de uppgifter sora raåste lösas underkrigs- eller krisförhåUanden genora att endast anlita redan bestående lokalastatliga förvaltningsorgan. Därför syntes del vara nödvändigt att vid ordnandeav den lokala kristidsförvaltningen söka anknytning till den redan bestående koraraunalaorganisationen. 3.4Erfarenheterna under och efter andra världs kriget 3.4.1Den lokala kristidsorganisaiionen särskilt på livsmedelsområdet KFL,sora utfärdades , gjorde det raöjligt alt under det andravärldskriget oraedelbart skapa en lokal krislidsförvallning av helt annanfasthet och effektivitet än den sora under del successivtoch dröjande upprättades. efter krigsutbrottet förordnade Kungl.Maj:t att besläraraelserna i KFL skulle äga tUlärapnuig tills vidare.Kungörelserna ora krislidsnärander och koraraunala kristidsförbund och enkungörelse om kristidsstyrelser utfärdades den 8 septeraber 1939. Enligtden sista av dessa kungörelser skulle tUl biträde åt de centrala kristidsrayndigheternafinnas kristidsstyrelser i 33 angivna orter. Kristidsstyrelsernas verksarahetsorarådensararaanföU i sexton fall raed hela län. Stockholras stad räknades sora ett oraråde.Älta län Indelades. Kristidsstyrelserna skulle såsora rent statligainstitutioner fullgöra uppgifter sora befanns erforderliga för att fyllabefolkningens eller produktionens behov av viktiga förnödenheter eller för atttillgodose annat ändaraål av betydelse för folkförsörjningen. De hade all ledaoch övervaka kristids-närandemas arbete saral i övrigt ta den befattning raed närandemasora kunde koraraa att föreskrivas. Folkförsörjningsnäranden,sora var ett provisoriskt organ, avsett att förbereda systeraet för krishushållningsorganisationenpå livsraedelsorarådet, bemyndigades att i saraverkan raed övriga centrala kristidsrayn-digheterraeddela närraare föreskrifter angående Icristidsstyrelsernas arbetsuppgifteroch verksarahet. Den 1 noveraber 1939 övertogs dessa befogenheter av statens livsmedelskomraission(LK). Vidkristidsstyrelserna anställdes ett växande antal befattningshavare. Är 1943uppgick antalet tUl över 1 000. Vidare träffade LK överenskoraraelse raed kontrollslyrelsenatt viss personal vid systerabolagen skulle få las i anspråk för den påstyrelserna ankoraraande kontrollen och licensgivningen i saraband med de påolika oraråden anordnade handels- och förbrukningsregleringarna. Till följdhärav inrättades fr. o. ra. lill biträde åt kristidsstyrelsernakontrollbyråer vid syslerabolagen. LK svarade för kostnaderna för byråerna. Kristidsnärandemai koraraunema skulle bestå av ordförande saral ledaraöter tUl del antal, minsttvå och högst åtta, som kristidsstyrelsen bestämde. För rainst halva antaletskulle finnas suppleanter. Ordföranden skulle utses av kristidsstyrelsen,ledamöter och suppleanter av vederbörande koraraun. Sora tidigare närants(avsnitt 2.3) ålåg det kristidsnärandema alt inora sina verksarahetsorarådendels fullgöra dera författnings-raässigt lUlagda eller av Kungl. Maj:t, centralkrislidsmyndighet eUer kristidsstyrelse anbefallda uppgifter, dels vidla andraåtgärder sora kunde lindra kristidens verkningar utan att hindra eller försvåradet statliga kristidsarbetet. Sistnäranda bestäraraelse öppnade för nämndemamöjlighet lill och utgjorde på samma gång uppfordran till verksamhet på egetinitiativ. Sora exerapel på uppgifter, sora kunde åläggas nämnderna, uppräknasi kungörelsen om krislidsnärander bl. a. raedverkan vid inventeringar ochstatsbeslag, utdelning av ransoneringskort och inköpstillslånd, tillsyn överefterlevnaden av raeddelade ransoneringsföreskrifter och beivrande avöverträdelser härav. Är 1941 tilldelades näranderna också uppgiften att biträdakrislidsstyrelsema i deras prisövervakande verksarahet. Kristidsnärandsordförande och eventuellt särskilt betungad ledaraot skulle avlönas av koraraunenraed skäligt arvode. Även i övrigt skulle koraraunen anvisa nödiga medel förkristidsnämnds verksarahet. 1 saml Nr 132 Arbetetraed att tillsätta krislidsnärander och bilda komraunala kristidsförbund kundeanses i huvudsak avslutat under första hälften av . Medhänvisning lill all kristidsnärandema raed stöd av KFL i växande orafattningtogs i anspråk av de centrala krisorganen för uppgifter, sora betingades av detrådande läget, erhöll koraraunema raöjlighet all få statsbidrag förbestridande av kostnaderna för detla arbete. Varje koramun ellerkristidsförbund skulle dock intill ett visst belopp för skattekrona helt svaraför kostnaderna. Konstruktionen av bidrags-rätten ledde till att de slora komraunemaraed stort skatteunderlag i regel inte kunde få statsbidrag. Kristidsnärandernasarbetsuppgifter, sora i början var täraligen begränsade, blev under årens loppalltraer omfattande. Nämnderna fick tjänstgöra inte bara sora lokaltverkställande organ åt LK ulan efter hand logs de i växande grad i anspråk ävenav andra centrala kris-tidsrayndigheter. Uppgifterna förgrenades alltraer isaraband raed att verksaraheten kora att gälla inte bara konsuralionsreglerandeingrepp i näringslivet utan även produktionsreglering. Ideparteraentsproraeraorian erinras, att det frarastod soranödvändigt att oraedelbart vidta åtgärder för att ordna en över hela landetutsträckt allraän övervakning av prisförändringarna. Den första förutsättningenför att denna prisövervakning skulle kunna verkställas var att ett prisorabud oraedelbartutsågs i varje kristidsnärand. LK anraodade i ett cirkulär kristidsnärandemaatt utse särskUl prisombud med uppgift all följa den allmänna prisutvecklingeninora nämndens verksamhetsoraråde frärast beträffande detaljhandeln alt raottaanmälningar från allmänheten om anraärkningsvärda prisstegringar saral atttill kristidsstyrelsen rapportera sådana fall sora ombudet genom anraälaneller på annat sätt fått kännedom ora. Kungl.Maj:l beslöt att priskonlor skulle inrättas från vidkristidsstyrelserna med uppgift att biträda priskontrollnämnden. Vidareföreskrevs alt kristidsnärandema enligt de närraare föreskrifter priskontrollnämndenraeddelade skulle biträda kristidsslyrel-serna vid priskontrollen genom attinom sitt verksamhetsområde insamla prisuppgifter, medverka vid verkställandeav utredningar, övervaka efterlevnaden av raeddelade prisföreskrifler och lillkristidsstyrelsen anraäla överträdelser därav. I de föreskrifter, som priskontrollnämndenefter sararåd raed LK raed anledning därav utfärdade, förklarades alt kristidsnärandsora skulle biträda kristidsstyrelse på detta oraråde i första hand skulleutöva verksaraheten genora prisorabud. Deninrättade prisombudsorganisaiionen omfattade ca 1 870 orabud. Erfarenheternablev från början övervägande negativa. avlönadesraed ett obetydligt arvode. Uppdraget var inte avsett sora ett heltidsarbete. Orabudensaknade i allraänhet utbildning för uppgiften. Under det första skedetförelades orabuden inle några egentUga pris-kontrollerande uppgifter. Man ficknöja sig raed att från vissa av prisombuden införskaffa månadsrapporterbeträffande detaljhandeln med livsmedel och bränsle. Under senare delen av år1942 överläts den egentliga priskontrollen i delaljledet åt särskildakontrollanter som anställdes på heltid vid priskontoren till ell antal av eneller två per kontor. genorafördes en oraorganisation sora rainskade antalet prisorabudtill 943. Saratidigt överflyttades kontrollen av priserna på livsraedel ochbeklädnadsartiklar från priskontoren till orabuden för att göra den lokalapriskontrollen raer intensiv och orafattande särskilt raed anledning av att orasällningsskallslopades . Ungefär ansågs den skärptakontrollen inte längre nödvändig. Man fann då också att prisorabud skulle kunnaundvaras på landsbygden. inskränktes därför starkt ochberörde sedan endast vissa uppräknade städer och orter, sararaanlagt 128platser. Hela organisationen avvecklades . I departeraentsproraeraorianerinras ora att den s. k. koraraunalrälls-koramittén tillsaltes för attutreda vilka uppgifter sora i fortsättningen skulle åvila koraraunerna raedanledning av att civilförsvarels uppgifter i förhållande till andra sarahällsorgansverksarahet avgränsades i samband med att civilförsvaret erhöll en nyorganisation. I belänkandet (SOU 1962: 7) Komraunal beredskapslag redovisade koramitténsina överväganden och förslag. Betänkandet låg till grund årslagstiftning ora koraraunal beredskap. Ibetänkandet påpekade koraraittén att vissa uppgifter sora hade samband med det ekonoraiskaförsvaret ingick i de koraraunala beredskapsuppgifterna raen att det härutöverfanns även andra lokala folkförsörjningsuppgifter sora kunde behöva läggas på koraraunemaoch alt en koraraunal organisation kunde behöva finnas för dessa uppgifter. Korarailtén,som fann det svårt att dra någon klar gräns mellan dessa allmänna folkförsörjningsuppgifteroch de särskilda uppgifter sora hade ett direkt saraband raed de koraraunalaberedskapsuppgifterna, ansåg alt ett sådant sakUgt och organisatoriskt sarabandmellan bered-skapsuppgiflerna och koraraunemas uppgifter inora det ekonoraiskaförsvaret förelåg att en enhetlig författningsraässig reglering borde kommatill stånd. Lämpligast kunde detta ske genom att KFL ersattes avbestäraraelser i kommitténs förslag tUl lag om vissa koraraunala beredskapsuppgifter. Kommunalrättskoraraitlénansåg vidare att man borde precisera de kommunala skyldigheterna närmare än sorasker i KFL. Denna precisering syntes kunna åstadkoraraas genom en anknytningav uppgifterna till de för försörjningen och arbetskraftens utnyttjandegällande krisförfatlningama. Därvid borde anges att skyldigheterna skuUe avsetillämpningen av allraänna förfogandelagen, allraänna ransoneringslagen ellerlagen ora allraän tjänsteplikt eller eljesl äga samband raed ranso-neringsväsendeleller raed arbetskraftens utnyttjande. Det uppgiftsorarå-de, för vilket koraraunalafullraaktslagen korarait tUl användning, skulle raed en sådan bestäraning varai erforderlig raån täckt. För att tillgodose ell föreliggande behov av vidaresaraverkan raellan koraraunerna och det ekonoraiska försvaret förordade koraraitténockså skyldighet för koramun att lärana sådant biträde ål det ekonoraiskaförsvarels rayndigheter sora kunde erfordras för tryggande av ortens försörjningraed livsraedel och andra vikliga förnödenheter. Korarailtéförslageterhöll vid reraissbehandlingen visst gensvar på denna punkt. a. ÖEFförklarade sig inte ha någol att erinra raot alt bestäramelser raotsvarandedera som finns i KFL intogs i en lag om komraunala beredskapsuppgifter. Föredragandedepartementschefen uttalade emellertid i prop. 1964: 4 med förslag tili lag orakoraraunal beredskap ra. Närställning skall lagas till orafattningen av den nu aktuella lagstiftningen raåstebeaktas att det på vissa oraråden redan finns bestämmelser, som åläggerkommunerna skyldigheter att medverka inom totalförsvaret. Sålunda harkommunerna uppgifter inom folkförsörjningen enUgl den s. k. koraraunala fullraaktslagen,inora krigssjukvården enligt krigssjukvårdslagen, inom civilförsvaret enligtcivilförsvarslagen, vid rekvisition enligt rekvisitionslagen etc. Det kan vidareförutses att särskilda arbetsuppgifter komraer att åläggas kommunerna isamband med att en för beredskap och krig lärapad reglering av olika socialaförmåner kommer lill stånd. Komraittén har med utgångspunkt i de för kommitténmeddelade direktiven begränsat sitt förslag tUl att gälla endast en regleringav de uppgifter, som kommunerna övertagit från civUförsvaret, dock raed detväsentliga undantaget att de koraraunala uppgifterna inora folkförsörjningeninarbetats i kommitténs förslag. Under reraissbehandUngen av förslaget har yrkandenfraraförts ora en utvidgning av den föreslagna lagen lill all omfatta även de koraraunalacivilförsvarsuppgifterna och vissa andra områden inora totalförsvaret. Eraellertidtorde det på vart och ett av de oraråden, sora f. n. är specialreglerade raedföreskrifter bl. a. ora komraunal raedverkan, vara nödvändigt raed en sådanspeciell reglering för att enhetlighet skall uppnås, som möjliggör centraleller regional ledning. Bestämraelser i speciallagstiftningen ora vilka organ soraskall svara för verksaraheten i fråga torde regelmässigt ej heller kunna undvaras.Jag förordar med hänsyn härtill och då en ändrad ordning skulle föranledaväsentliga rubbningar i den omfattande planläggning. sora skett på oUka områden av totalförsvaret, att den komm.unalamedverkan däri, sora f. n. är reglerad i särskilda lagar eller författningar,alltfort får förbli reglerad i denna ordning. Detta innebär bl. a. att den nuaktuella lagen i motsats till vad kommittén föreslagit icke bör reglera denkomraunala skyldigheten att raedverka inora folkförsörjningen. För dennaståndpunkt föreligger så raycket större skäl, sora ifrågavarande skyldighet raåstekunna tagas i anspråk icke blott under beredskap och krig utan även under deövriga förutsättningar, imder vilka ransonerfngslagen kan träda i tUlämpning. hade ingenting att erinra motdepartementschefens uttalande och koraraitténs förslag i den delen genorafördesaldrig. I saraband raed krisen i i augusti 1968verkställdes genomgång av olika beredskapsfrågor. ÖEF förberedde arbetet raedöversyn av bl. a. KFL.