prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — I fråga om vem medlemskapet skall tillkomma hänvisarföredragande statsrådet tUl vad som anförts vid 12 §; vid 49 § hänvisas tUluttalandena vid 17 §. mening kan vad som anförts icke anses följa av den föreslagnalagtexten. För att klarhet skaU vinnas om lagens innebörd torde lämpligen iandra stycket av förevarande paragraf anges, att med delägare förstås ägaren avddägarfastighet. Härav framgår att samägare tUlsammans utgör delägare. Detspeciella fallet att någon äger flera fastigheter och därför vid röstningefter huvudtalet skall äga endast en röst bör regleras genom särskUt stadgandei de paragrafer som anger hur röstning skaU ske, dvs. i 12 §, i 21 § genomhänvisningen tUl 12 § samt i 49 och 52 §§. Ienlighet med vad lagrådet anfört om nationalpark vid 2 § förslaget tiUanläggningslag bör orden "eller nationalpark" i första och andrastyckena samt orden "eller parken" i andra stycket utgå. Enligtförevarande paragraf är den fråga som regleras förvaltningen av samfälligheten.Det ligger emeUertid i sakens natur att förvaltningen 36 1973.1 saml. ejkan vara begränsad till vad som enligt ett strikt belrakldsesätt utgör samfälligheten.Förvaltningen måste otvivelaktigt omfatta även annat än vad som utgör själva samfälligheten,såsom avkastning från samfälligheten i form av naturaprodukter, fordringareller influtna penningbelopp liksom också av delägarna tillskjutna medel föråtgärder som skall vidtagas på samfälligheten samt redskap och material somanskaffats för sådant ändamål. Förvaltningen måste också omfatta deförpliktelser av olika slag som uppkommer i samband med handhavandet av samfälligheten. Idet fall att förvaltningen är inrättad i form av föreningsförvaltning synessituationen klar. Avkastning från samfälligheten som ej längre utgör fastegendom t. ex. avverkat timmer, arrendefordran, influtna arrendebelopp eller likviderför försålda produkter blir automatiskt föreningens egendom. ex. redskap och material som föreningen inköpt. I den män skulder och andraförpliktelser uppkommer vid handhavandet av samfälligheten, blir dessaföreningens förpliktelser. Genom att föreningen är oupplösligt förenad med delägarfastighetemablir såväl tillgångar som skulder indirekt anknutna till fastigheterna. Ägarna lillfastighetema har ej direkt anknytning till vare sig de angivna tillgångarnaeller de berörda förbindelserna. De tUlgångar varom här är fråga kan sålundaicke utmätas för någon delägares gäld och betalningsansvar för skulderna kan ejåläggas delägarna. En annan sak är att delägarna genom att utdelning sker frånföreningen får del i tillgångarna och genom att uttaxering till föreningen göresfår bära sin del av ansvaret för skulderna. är ordnad som delägarförvaltning är förhållandena annorlunda. De tUlgångarsom förut berörts blir då delägarnas egendom och innehaves av dem medsamäganderätt och de förpliktelser som uppkommer åvilar delägama personligen.Vid bristande enighet mellan delägarna rörande förvaltningsåtgärd som avseregendom varom nu är fråga kan ifrågasättas om icke samäganderättslagen skullevara tillämplig. Såsom inledningsvis antytts synes dock den enda lämpligaordningen vara att beslutanderätt beträffande såväl själva samfälligheten somden därmed sammanhörande lösa egendomen av art som avses skall träffas i ettsammanhang. Under förvaltning av samfälligheten enligt förevarande paragraf bördärför ingå även åtgärder beträffande sådan lös egendom varom nu är fråga. Av19 § samäganderättslagen får då också anses följa att samäganderättslagen ej ärtillämplig beträffande denna egendom. Förhållandetatt den nu berörda lösa egendomen äges av delägama medför att varje delägaresandel i egendomen kan tagas i mät för delägarens skulder. Det personligaansvaret för uppkomna skulder föranleder att borgenären har att vända sig motdelägaren för att erhåUa betalning. Varken tillgångar eller skulder har direktanknytning till de del- Detta läge är även av betydelse för att bedöma vad som inträffarvid överlåtelse av en ddägarfastighet. En sådan överlåtelse är i och för sigutan betydelse för delaktighet i tillgångama av lös natur och ansvar förskulder. TUlgångar som fanns vid lidpunkten för överlåtelsen förblir säljarens tUlhörighet.Tillgångar som därefter uppkommer och härrör från samfälligheten tillkommer dennya fastighetsägaren. Självfallet finns möjUghet att i samband medöverlåtelsen reglera rätten till dessa tillgångar av lös natur på annat sätt.Även när det gäller ansvar för förpliktelser torde för ansvarets fördelningmellan säljaren och köparen vara avgörande om förpUktelsen uppkommit före eUerefter överlåtelsen. Även här kan självfallet säljare och köpare sig emellanavtala att ansvaret skall fördelas på annat sätt. En annan sak är att ettsådant avtal icke utan godkännande blir bindande gentemot borgenären ochövriga delägare som ansvarar för förpliktelsen. Dekomplikationer som sålunda är förenade med ddägarförvaltningen ger stöd föruppfattningen att den knappast är lämplig för annan förvaltning än sådan avtämligen enkel natur. I samma riktning talar att delägarna vid delägarförvaltninglätt nog kan vara nödsakade att ikläda sig solidariskt betalningsansvar för gäld,vilket medför risk att delägare slutligen får svara för mera än vad som belöperpå honom efter andelstal. I gällande lagstiftning gäUergenomgående, att när i en köpehandling eUer annan privaträttslig handling elleri ett beslut av inskrivningsmyndighet eller fastighetsbildningsmyndighet angivesen i fastighetsregistret upptagen beteckning, rättshandlingen eller beslutetavser den fasta egendom som dagen för rättshandlingen eller beslutet enligtfastighetsregistret ingår under beteckningen. Sålunda kan, sedan en avstyckningregistrerats, under den beteckning stamfastigheten har icke inbegripas marksom hör till avstyckningen. Här bortses då från de undantag härifrån som kanföranledas av reglema om misskrivnuig. Upprätthållandet av den angivnagrandsatsen är av den vikt för ordning och reda att det av föredragandestatsrådet vid härvarande paragraf förordade avsteget därifrån icke kan ansesgodtagbart. EttupprätthåUande av berörda grandsats leder tUl att, sedan avstyckningenregistrerats, i därefter upprättad köpehandling eller annan privaträttslig handUng,som skall avse en av stamfastigheterna jämte den därå belöpande delen av avstyckningen,måste upptagas såväl stamfastigheten som andelen i avstyckningen.Lagfartsbeslutet på grund av handlingen skaU likaledes angiva bådestamfastigheten och andelen i avstyckningen. Det här anlagda betraktelsesättetöverensstämmer för övrigt såvitt kan bedömas med det synsätt som remissprotokoUet anläggernär det gäller inteckningar. Inteckning som efter avstyck-ningens registreringmeddelas i en stamfastighet avses uppenbarligen ej skola belasta avstyckningen;en i avstyckningen meddelad inteckning avses å andra sidan ej skola belastastamfastigheterna. Vad här sagts står väl iöverensstämmelse med den i andra punkten av förevarande paragraf upptagnaregeln. Denna säger nämUgen intet annat än att äganderätten till en av stamfastighetemaoch äganderätten tiU denna stamfastighets andel i avstyckningen ej får skiljasfrån varandra på annat sätt än genom att samtliga stamfastigheters andelar i avstyckningenöverlåtes fristående från stamfastighetema. Här må till ytterligare belysningav förevarande regels verkan endast nämnas, att om en köpehandling, somupprättas efter det att en avstyckning registrerats, upptager endaststamfastigheten och lagfart sökes, en förutsättning för attlagfartsansökningen ej skall avslås är att det i lagfartsärendet visas, att avstyckningenöverlåtits av samtliga stamfastighetsägare. Har ej sådan överlåtelse skett,måste avyttring av en stamfastighet inbegripa även andelen i avstyckningen ochhandlingen angående avyttringen måste då upptaga ej blott stamfastigheten utanäven dennas andel i avstyckningen. Den begränsning i rättenatt överlåta i och för sig bestående fastigheter eller andelar i dem, som deni andra punkten upptagna regeln innebär, måste för att kunna beaktas ilagfartsärenden, framgå av fastighetsboken. Spörsmålet är av beskaffenhet attböra regleras i administrativ ordnuig. Vad slutligen gäller dennu behandlade regelns utformning skulle den åsyftade innebörden enligtlagrådets mening komma till klarare uttryck om regeln får lydelsen attdelägares andel i sådan fastighet ej får skUjas från äganderätten till delägarefastighetenpå annat sätt än genom att hela den avstyckade fastigheten överlåtes för sig. Enligt de av föredragandestatsrådet helt godtagna uttalandena i promemorian synes avgörande för huravidaansökan om förordnande av sammanträdesledare skall avslås under hänvisning tillbehovet av föreningsförvaltning vara mindre den ifrågasatta åtgärden än samfällighetensallmänna karaktär såsom dess ekonomiska värde, antalet delägare ochomfattningen av medelsförvaltningen. För att detta skaU komma till bättreuttryck i lagtexten torde i första stycket föratsättning för vägran attförordna sammanträdesledare lämpligen böra angivas vara, att åtgärden medhänsyn till samfällighetens omfattning och beskaffenhet samt övrigaomständigheter ej bör vidtagas utan att förenings-förvaltning anordnas. Paragrafensandra stycke innehåller bestämmelser som avser att öpp na möjlighet att interimistiskt förordna om samfällighets förvaltning. Enligt vad föredragande statsrådet anfört bör nämligen domstolen kun na förordna om samfällighetens förvaltning i avbidan på ärendets slut liga avgörande genom ddägarbeslut. Han synes sålunda med hänsyn tUl det valda uttryckssättet både i motiveringen och i lagtexten förut sätta att ddägarbeslut om förvaltningsåtgärd icke kan verkställas förr än den i 15 § föreslagna klandertiden utgått. Detta synsätt torde inte gå ihop med vad som stadgas om möjlighet att förordna om verkstäl lighetsförbud i 15 § andra stycket. Det synes ligga närmare till hands att antaga att ddägarbeslut om förvaltningen liksom andra privaträtts liga beslut i princip träder i tillämpning (jfr 69 § lagen om ekonomiska föreningar och 138 § aktiebolagslagen). Lagrådet får därför föreslå att förevarande stycke ges det innehåUet att, om begäran fram ställts om förordnande enligt första stycket, domstolen får, om synner liga skäl föranleder det, i avbidan på att den med förordnandet avsedda frågan avgjorts utse god man etc.- . Blir delägarbeslutet kland rat får domstolen vid behov med stöd av 15 § andra stycket meddela verkställighetsförbud. kan med stöd av förevarande para grafs andra stycke meddelas förordnande för god man. Vid 1 § har lagrådetförordat att ett stadgande upptages angående vad lagen avser med delägare.Detta stadgande får betydelse i fråga om vem som enUgt förevarande paragraf kanrösta som delägare. TUl klarläggande av att, enligt vad föredragandestatsrådet anfört, den som äger flera ddägarfastigheter vid röstnuig efterhuvudtalet endast skall äga en röst bör, såsom lagrådet uttalat vid 1 §, iförevarande paragraf upptagas en uttrycklig bestämmelse härom. Det kan skegenom att första styckets första punkt ges innehåUet, att delägare, som själveller genom ombud är närvarande vid sammanträdet, har, oavsett om han äger en eUerflera ddägarfastigheter, en röst. I första stycket andrapunkten har upptagits en regel att i ekonomiska frågor anddstalsmetoden skallanvändas i stäUet för huvudtalsmetoden, om någon delägare begär det, och attvid tUlämpning av förstaämnda metod röstspärr skall finnas för störreandelsinnehav. Vad sålunda föreslagits skulle komma till tydligare uttryck omlagtexten ges följande innehåll: "I fråga som har ekonomisk betydelse skalldelägarnas röstetal i stället beräknas efter ddägarfastigheternas andelstal, omdelägare begär det. Dock får delägares röstetal ej överstiga en femtedel av detsammanlagda röstetalet för samtUga närvarande röstberättigade delägare." Iparagrafens andra stycket har givits föreskrifter om omröstning tUl beslut.Därvid har använts uttryck som inte vanligen förekommer i lagtext. Det syneslämpligt att närmare anknyta till det uttryckssätt som användes exempelvis ilagen om ekonomiska föreningar. För beslut som kräver kvalificerad röstöverviktskaU sålunda fordras minst två tredjedelar av de avgivna rösterna. I andrafrågor skall som beslut gälla den mening för vUken de flesta röstema avgivitseller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Samma skäl som anförts föratt det genom beslut vid sammanträde skall kunna uppdragas åt någon attunderteckna överlåtelse- eUer upplåtelsehandling på samtiigas vägnar kanåberopas för att uppdrag skall kunna lämnas åt nägon att underteckna ansökan ominteckning. Detta synes även vara föredragande statsrådets mening. Ansökan ominteckning torde emellertid icke kunna inbegripas under betecknmgen upplåtelsehandling;i 12 § andra stycket har också skUts meUan ansökan om inteckning och upplåtelseav nyttjanderätt. Lagrådet förordar att i en andra punkt i förevarande paragrafstadgas, att vad nu dvs. i första punkten sagts äger motsvarande tUlämpningi fråga om ansökan om inteckning. JustitierådenPetrén, och : När delägama är eniga omen förvaltningsåtgärd, som innebär rabbning av den rätt att utnyttja samfällighetensom skapats genom upplåtelse av ägaren till en av ddägarfastigheterna, saknar rättighetshavarenmöjlighet att förhindra åtgärden. En annan sak är, att då han ej erhåller vadsom utfästs i upplåtelseavtalet, han kan framställa anspråk mot upplåtaren.Därest fråga om åtgärden i stället uppkommer vid sammanträde enligt 7 § äger rättighetshavarenenligt 12 § närvara vid sammanträdet och yttra sig i frågan. Han har emellertidej samma ställning som delägarna. Han har ej rösträtt och han torde sakna behörighetatt framstäUa yrkande. Ett yrkande från hans sida torde sålunda icke motdelägarnas bestridande kunna komma imder omröstning. Genom tredje stycket iförevarande paragraf har rättighetshavaren emellertid tillagts en självständigrätt att klandra vid sammanträdet fattade beslut. En sådan rätt synes icke ståi överensstämmelse med den stäUning som på sätt förut angivits eljesttillkommer honom vid förvaltningen av samfälligheten. Vi förordar därför atttredje stycket får utgå. Stadgandeti fjärde stycket innehåller bl. a. att domen gäller även för rättighetshavaresom ej fört talan. På sätt förat antytts har rättighetshavama ej någonsjälvständig ställning. I den mån genom domen ett sådant på sammanträde fattatbeslut som påverkar rättighetshavarens ställning ändras, rabbas beslutets gUtighetmot den delägare som upplåtit rätten att nyttja samfälligheten tiU rättighetshavaren.Domen har alltså medfört ett bortfallande av det hinder för delägaren attfullgöra sin utfästelse i upplåtelsen som beslutet inneburit. Såvitt gäUer rättighetshavarensaknas behov av regeln i fjärde stycket och orden "eller rättighetshavare"bör därför utgå. Detta gäller även för det fall att regeln i tredje stycket omklanderrätt för rättighetshavare bibehålies. Anmärkas må att regeln sådan denupptagits i det remitterade förslaget kan leda tUl det missförståndet att enändring genom domen skulle gälla för rättighetshavama även om ändringen avserbefogenhet som ej innefattas i upplåtelsema från ägama till respektive ddägarfastigheter. är en juridisk person framgår av lagtexten endastindirekt genom regeln i 27 § att föreningen ej kan förvärva rättigheter ellerikläda sig skyldigheter innan den blivit registrerad. Föreningens karaktärmåste emellertid anses vara av den vikt att det är lämpUgt att karaktärenframgår redan av de allmänna bestämmelsema. Del förordas därför att iförevarande paragraf måtte angivas, att samfällighetsförening är en enligtförevarande lag bildad sammanslutning, som kan förvärva rättigheter och iklädasig skyldigheter och vars medlemmar utgöres av delägarna i samfällighet. Ifråga om innebörden i uttrycket delägarna hänvisas till vad lagrådet uttalatdärom vid 1 §. Iförsta stycket av förevarande paragraf fastslås alt samfällighetsföreningensändamål är att förvalta den samfäUighet för vilken den bUdats, för delta ändamål bör föreningens verksamhet heltnaturligt vara begränsad till åtgärder som sammanhänger med förvaltningen. andra stycket upptagna regeln att föreningen icke får bedriva verksamhet somär främmande för samfäUighetens förvaltning förefaller därför onödig.Föredragande statsrådets uttalande i remissprotokollet tyder närmast på att mani viss mån Önskat begränsa föreningens befogenheter men av den föreslagnalagtexten framgår inte tydligt i vUket avseende man avsett en sådanbegränsning. Föredraganden anför i det sammanhanget att be- fogenheternamåste vara helt avhängiga av det ändamål som samfälligheten skall tUlgodose,Avgörande för bedömningen om en åtgärd skall anses faUa inom samfäUighetsföreningensbefogenhet måste enligt föredragandens mening vara om åtgärden i det särskilda faUetär förenlig med det ändamål som samfälligheten skall tillgodose. Även om hanuttalar vissa farhågor att en alltför stark bundenhet vid det ändamål sombestämts vid samfällighetens tUlkomst skulle kunna få en hämmande inverkan påförvaltningen och i andra fall ge samfällighetsföreningen befogenheter som äralltför vidsträckta i förhållande till ändamålet med samfälligheten, synes hannärmast vara inne på tanken att anknyta föreningens befogenheter tUl samfällighetensändamål. Enligt lagrådets mening bör en samfälUghetsförening vara behörig attvidtaga alla åtgärder som faller mom ramen för samfäUighetens ändamål. Sådanaåtgärder måste alltid anses förenUga med förvaltningsuppgiften. Åtgärder somär främmande för samfällighetens ändamål, givetvis sådant detta utvecklats ochförändrats under tidens lopp, synes däremot böra falla utanför föreningensbefogenheter. En regel om föreningens befogenheter bör enligt vad förut sagtsanknyta till samfällighetens ändamål. Lagrådet föreslår därför att denändringen vidtages i andra stycket i förevarande paragraf att orden"anges i första stycket" utbytes mot "samfälUgheten skall tUlgodose". Avremissprotokollet framgår att avsikten är att frågan om förenings bUdande ejskall vara föremål för omröstning vid det sammanträde som avses i förevarande paragraf.Detta utsäges dock ej klart i lagtexten men kan måhända anses framgå av regelni 22 § att vid sammanträdet styrelse skall utses och stadgar antagas. Vidare äravsikten att sammanträde städse skall hållas under ordförandeskap av en avfastighetsdomstolen förordnad person, om det ej är fråga om del fall att spörsmålettages upp vid förrättning enligt FBL eller anläggningslagen. Vid ett avdelägarna på egen hand hållet sammanträde skall alltså förening aldrig kunna bUdas.Denna förslagets innebörd framgår ej klart av lagtexten. Genom viss justering innebärande bl. a. att den förat återgivna, i förslagets 22 § upptagnaregeln överflyttas till förevarande paragraf kan lagtexten förtydligas. Enligtförslaget är den som enligt 4 § anläggningslagen förordnats till särskild förrätlningsmanenligt nämnda lag ej behörig att hålla sammanträde för bildande av samfällighetsförening.Anledning synes dock föreligga att tUlerkänna honom samma behörighet iförevarande hänseende som fastighetsbildningsmyndigheten. Lagrådet förordar enjämkning i detta syfte. Pågrund av det anförda förordar lagrådet att första och andra styckena givesföljande lydelse: "bildas vid sammanträde meddelägarna genom att de antager stadgar och utser styrelse. Sammanträdeenligt första stycket hålles av den som fastighetsdom stolen förordnat därtUl. Sådant förordnande meddelas på begäran av delägare. Dock skall i samband med förrättning enligt fastighetsbUd ningslagen (1970:988) eUer anläggningslagen ( ) fastighetsbild ningsmyndigheten eUer, om särskild förrättningsman förordnats enligt 4 § sistaämndalag, denne håUa sammanträde etc-------- Hänvisningentill 9 § i förevarande paragraf medför, att när förrättningsman avser att tagaupp fräga om föreningsbildning i anslutning till förrättning enligt FBL elleranläggningslagen, samtliga delägare måste ha kallats till sammanträdet förföreningsbildning. Kallelse endast till förrättningssammanträdet är alltså ejtill fyllest. Självfallet föreligger intet hinder mot att kallelserna upptagesi en och samma handling. lakttageslagrådets förslag tUl jämkning av 20 §, skall första punkten i förevarandeparagraf utgå. Sistapunkten i förevarande paragraf har tillagts i departementsförslaget. Den harmotiverats med att det inte kan helt uteslutas, att i fall då fastighetsbUdningsmyndighetensjälvmant förordnat om sammanträde, delägarna vägrar att medverka till föreningsbildningen.Sådan vägran kan ta sig uttryck antingen i alt delägarna inte deltar i sammanträdeteller i att de låter bli att rösta. Dessa farhågor förefaller lagrådetöverdrivna. Det måste vidare anses vara från föreningsrättslig synpunktbetänkligt att låta ordföranden, som i faU som åsyftas ej kan vara delägare,utse styrelse. Man torde säkerligen undantagslöst kunna komma tUl beslut medhjälp av den föreslagna regeln om ordförandens utslagsröst. Lagrådet fårdärför föreslå att den nu diskuterade regeln får utgå. Om den bibehålles börden, för att utmärka dess extraordinära karaktär, ges en mera kasuistiskutformning. Förslagsvis bör den innehålla, att om icke någon delägare inställersig till sammanträdet eUer de vid sammanträdet närvarande delägarna vägrar attrösta, ordföranden beslutar. JustitierådenPetrén, och : Därestde av oss tidigare gjorda förslagen till jämkningar i 15 § godtages, kommerhänvisningen i första stycket tUl nämnda paragraf att få annat sakligt innehållän i det remitterade förslaget. Hinder möter ej mot att den vid 15 § föreslagnaordningen blir tillämplig även beträffande de förhållanden som avses iförevarande paragraf. Vidbedömande av föreskriften i andra stycket är att beakta, att förevarande lagavser förvaltnuig av samfäUigheter. Förvaltningen kan handhavas av en samfällighetsförening,vars medlemmar utgöres av delägarna i samfälligheten. Praktiskaskäl talar emellertid för förslagets ståndpunkt att frågan om föreningsbildningkan upptagas i samband med förrättning enligt FBL eller anläggningslagen äveninnan samfälligheten bildats och då några delägare därför icke kan finnas. Föratt sammanträde angående föreningsbUdning skall kunna hållas i sådant fallmåste uppenbarligen krävas att fastighetsbUdnings- eller anläggningsbeslutmeddelats, varav framgår vilka fastigheter som skall ha del i samfälligheten.Röstberättigade vid sammanträdet får anses vara ägarna till dessa fastigheter. Enligtförslaget skall beslut som fattas vid sammanträde innan beslutet om samfällighetensbildande vunnit laga kraft gälla endast under förutsättning att sistnämndabeslut vinner laga kraft. Lika med att beslutet vinner laga kraft torde fåanses alt beslutet efter besvär fastställes av domstol. Avremissen framgår ej om gUtigheten av ett beslut vid sammanträde förföreningsbildning påverkas av att överlåtelse av fastighet sker efter detbeslutet fattats men innan samfälligheten bildats. Den som utövat rösträtt vidsammanträdet har då aldrig blivit delägare i samfälligheten. Det torde likvälfå anses att vad den, som vid tiden för sammanträdet ägt föra talan förfastigheten, företagit blir gällande för den som blir delägare när samfällighetenbUdas. Lagrådetförordar, att i paragrafen tydligare än i remissen anges vad som skall gälla ifall då sammanträde hålles innan samfälligheten bildats. Andra stycket kandärvid ges följande lydelse: "Har fastighetsbUdnings-elleranläggningsbeslut meddelats, får sammanträde för bildande av förening hållasinnan beslutet om samfällighetens bildande vunnit laga kraft. Som delägareanses därvid ägaren av fastighet som enligt beslutet skall ha del i samfälligheten.Beslut som fattas vid sammanträdet gäller endast under föratsättning att fastighetsbUdnings-eller anläggningsbeslutet vinner laga kraft." Sedanföreliggande förslag remitterades tUl lagrådet, har Kungl. Maj:t genom beslutden 16 febraari 1973 tUl lagrådet för yttrande överlämnat förslag tillfirmalag m. fl. lagar, bland dem lag om ändring i lagen (1951: 308) omekonomiska föreningar. Enligt sistnämnda lagförslag skall bl.