prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — pågår en överflyttning av bostadsproduktionenfrån flerfamiljshus till småhus, vUket bör verka reducerandeockså på prisnivån för småhusfastigheter. a. att förslag tUl lagstiftaing frän bostadsfinansieringsutredningenoch bostadsskatlekommittén väntas få en avgörande betydelse för prisbUdningenpå hyresfastigheter resp. villafastigheter. Det är osannolikt att dessaverkningar kommer att kunna beaktas via köpeskUlingsstatistiken vid 1975 årsallmänna fastighetstaxering. Inte heller konsekvenserna av den nyasaneringslagstiftningen samt av det förslag som framlagts av den s. k,byggnadskonkurrensutredningen torde komma fram i denna statistik. ISkvl lämnas dels materiella föreskrifter om den metod som skall användas vidskogstaxeringen, dels formella regler avseende förfarandet m.m, vid dennataxering, Skvl är uppdelad på sju avdelningar. Av dessa avser de första tvåvärderingen. De övriga avdelningarna hänför sig till förfarandet. Allmänna värderingsgrunder ges en närmare bestämning av detavkastningsvärde, som enligt 9 § KL skall vara en skogsfas-tighelstaxeringsvärde. Däri stadgas bl. a. att skogsmark med därå växande skog skallvärderas med hänsyn till markens produktionsförmåga, det tillstånd vari denväxande skogen befinner sig samt den avkastning i penningar som med beaktandeav dessa omständigheter kan antas för framtiden bli uttagen under förutsättningatt ett efter förhållandena avpassat uthäUigt skogsbruk kommer att bedrivasdär. Iavdelning A föreskrivs vidare att utgångspunkt för den föreskrivnavärderingsmetoden är den s. k. normaliserade genomsnittsskogen. Sådan skoganges inom skogligt sett likartade s. k. tUlväxtområden. Prissättningen pårotstående skog sker för oUka avsättningslägen, betingade av variationer iavverknings- och transportkostnader. Till grund för prissättningen läggsbruttopriser samt avverknings- och transportkostnader enligt en s. k. femårsregd.Denna hänför sig tiU medeltalen av gällande meddhöstpriser och motsvarandekostnader om fem kalenderår, som utgår med tredje kalenderåretföre taxeringsåret. Priserna (kostnadema) förutsätts förbli konstanta även vidframlida avverkningar. Förvarje års avkastning, uppskattad i penningar, görs avdrag för beräknadeallmänna kostnader. Nettoavkastningarna diskonteras därefter till nuvärden ochsammanläggs. Därigenom erhålls skogens hela nuvärde (s. k. förväntningsvärde),vUket är det resultat som eftersträvas vid taxering enligt Skvl. Ensammanfattande beskrivning lämnas härefter av uppskattningsförfarandet. Dettasker för varje taxeringsenhet med utgångspunkt i dels markens godhetsgrad, delsdet mätbara virkesförrådet. Detta är uppdelat på trädslagsklasser ochförrådsgrupper. Förväntningsvärdetbestäms vidare med ledning av skogskubikmeterpriset för ett grövre och ettklenare typträd inom varje trädslagsklass i varje avsättningsläge samtmarkvärde- och skogsvärdefaktorer, uträknade på grandval av prisrelationermellan det grövre och det klenare typträdet. Avdrag görs därvid för detberäknade nuvärdet av framtida allmänna kostaader. Dendetaljerade utformningen av värderingsmetoden redovisas under tretton punkter iavdelning B. I punkt 1 definieras vad som förstås med skogsmark.Enligt denna punkt gäller främst alt såsom skogsmark skall tas upp all ickeodlad mark som, vare sig den vid tillfället är skogbärande eller ej, ärlämplig att använda för skogsproduktion. Ipunkt 2 lämnas regler för hur skogsmarksarealen skall beräknas och i punkt 3föreskrivs att riket med hänsyn till olikheter i skogsmarkensproduktionsförmåga och det sätt varpå skogsbruket bedrivs skall indelas i sextillväxtområden. Enligt punkt 4 skall markens godhetsgrad bestämmas i fyraeller flera godhetsklasser per län. Godhetsgraden bedöms efter markensbeskaffenhet med hänsyn till den virkesavkastning, som kan förväntas. Ipunkt 5 lämnas regler för uppskattning av virkesförrådets storlek.. Enligtdenna punkt kan uppskattningen göras enligt tre metoder. Dessa är dels enfullständig uppskattningsmetod, dels två summariska metoder. Virkesförrådetskall anges i m3 skog, definierat som m3 fast mått pä bark. Denfullständiga uppskattningsmetoden skall användas, då tUlfredsstäUandeuppgifter för en uppskattning av virkesförrådet fmns. fördelas,då den fullständiga metoden används, på tre trädslagsklasser, fördelade på tvåeller tre förrådsgrupper med hänsyn .till virkets grovlek. Denursprungliga summariska metoden kan användas om en barrskog är normal till sinsammansättaing, därvid grovskogen anges i tiotal procent. Om tall och granbehandlats som skUda prisgrupper skall förekomsten av gran upptas med ennoggrannhet av . I vissa fall kan även lövskog uppskattas enligtdenna metod. Denandra summariska metoden, som införts och använts först vid taxering,kan tillämpas på taxeringsenheter om mindre än 50 ha i de fem nordligaste länenoch mindre än 25 ha i övriga län. Därvid hänförs virkesförrådet till en av treeller fyra virkesförrädsklasser och den grova barrskogen tUl en av tre ellerfyra grovleksklasser, Ipunkt 6 lämnas bestämmelser om skogskubikmeterpriset. Detta fastställs för ettgrövre () typträd och ett klenare () typträd för varje trädslagsklassinom olika avsättaingslägen i varje enhetligt prisområde inom ett län.Skogskubikmeterpriset är avhängigt av den aptering av typträd som för olikaapteringsområden fastställs av skogshögskolan efter samråd med skogsstyrelsen.Skogskubikmeterpriset är ett nettopris, som erhålls sedan från femårsmeddtalenför bruttopriserna dragits motsvarande medeltal för de direkta avverknings-och transportkostnaderna. Hänsyn till variationer i de direkta kostnaderna ochavsättningsläget kan tas genom fördelning av skogarna på olikaomkostaadsklasser. Skogskubikmeterpriset kan reduceras vid förekomst avtekniska fel i virket. Förde s, k. allmänna kostnadema inom skogsbraket lämnas föreskrifter i punkt 7.Därmed avses kostaaderiia för förvaltning och bevakning. förskogens vård samt för föryngrings- och skyddsåtgärder. Vidare avses kostnaderför väg- och dikesunderhåll, för skogsindelning samt sådana övriga kostnaderför fasta anläggningar och fast arbetskraft, som inte inryms i direktaavverknings- och transportkostnader, liksom vissa skatter. Dessa kostnaderberäknas till av skogskubikmeterpriset. Förhöjt avdrag för aUmännakostnader av skogskubikmeterpriset kan efter prövning medges bl.a. om avsättningsläget är dåligt. Förhållandetmellan skogskubikmeteqDriserna för ett grövre () och ett klenare ()typträd (prisrelationen) inom en trädslagsklass bestämmer enligt punkt 8priserna för samtliga dimensioner inom klassen. Detta sker genom tillämpningav skogsvärde- och markvärdefaktorerna, som fastställs av Kungl. Maj:t enligtföreskrift i avdelning C i instruktionen. Nämnda faktorer utnyttjas dåskogsvärdet resp. skogsmarksvärdet framräknas. Reglema härför lämnas ipunkterna 9 och 10. I punkt 9 sägs bl. a. att skogsvärdet per förrädsgrupperhålls genom att virkesförrådet multipliceras dels med skogskubikmeterprisetför det grövre typträdet efter avdrag för allmänna kostnader, dels med tillämpligskogsvärdefaktor. Skogsvärdet för fastigheten erhålls genom att värdena av deolika förrådsgmpperna därefter sammanläggs. Underpunkt 11 lämnas föreskrifter om förfarandet vid prisvariationer inom enträdslagsklass och i punkt 12 sägs att om ett skogsområde belastas med servituteller annan liknande rättighet, kan på grund därav nedsättning ske avskogsvärdet eller skogsmarksvärdet. Ipunkt 13 anges den uppskattningsenhet för vilken skogstaxeringen skall ske. Iprincip skall en taxeringsenhet uppskattas efter de skogliga förhållanden, somi genomsnitt råder på hela taxeringsenheten. Om i skogligt avseende väsentligtskilda förhållanden råder på olika delar av taxeringsenheten, får dock omtaxeringen därigenom avsevärt underlättas särskild uppskattning ske av deolika delama. Processuellaoch andra formella regler om skogstaxeringen finns i Skvl och TF. Vidare lämnassådana regler i centrala och lokala anvisningar. Enligtavdelning C i Skvl skall Kungl. Maj:t före allmän fastighetstaxeringfastställa tabeller med skogs- och markvärdefaktorema. Dessa skall anges itabellen för varje tillväxtområde. I avdelning C anges även denförräntningsprocent (diskonteringsprocent) efter vUken förväntningsvärdet(avkastningsvärdet) på skog och mark skall beräknas. Enligtavdelning D i Skvl skall skogshögskolan året företaxeringsåret efter samråd med fastställa de centralaskogstaxeringsanvisningar, som skall gälla för den kommande taxeringsperioden.Dessa skall innehålla vissa apteringsanvis-ningar och omräkningstal.Skogshögskolan skall vidare året före taxeringsåret lämnapå riksskogstaxeringama grundade uppgiftertill varje länsstyrelse om skogliga förhåUanden i länet såsom areal skogsmark,genomsnittlig godhelsgrad m. m. I avdelning E föreskrivs att skogsstyrelsensenast den 15 aprU året före taxeringsåret skall efter samråd meddomänstyrelsen och skogshögskolan tUl varje länsstyrelse lämna uppgifter ömbruttohöstpriser och direkta avverknings- och transportkostnader (s. k.femårsmedeltal) samt förslag om vilka trädslag, som skall behandlas som ensärskUd grapp inom en trädslagsklass och vilka priser som skall tillämpas förolika typträd. Innehålleti de lokala skogstaxeringsanvisningarna regleras i avdelning F i Skvl.Anvisningarna skall upprättas för län eller del av län och innehålla alla deskogliga uppgifter som är nödvändiga för taxeringen av skogsfastigheter, såsomuppgifter om virkesförråd, trädslagsklass, förrådsgrupper och trädslag samtgodhetsklasser. TUl stor del skall anvisningarna ges form av hjälptabeUer. Enligt143 § 1 mom. TF åligger det landskamreraren att med biträde av skogssakkunnigupprätta förslag till lokala skogstaxeringsanvisningar. Förslaget diskuteras däreftervid det möte inför landskamreraren, som enligt 144 § 1 mom. skall hållas senastden året före den allmänna fastighetstaxeringen. Senast den 20augusti skall landskamreraren ha sänt in sitt förslag till RSV, som senast den15 september skall återställa förslaget tUlsammans med eventuella erinringar.Fastighetsprövningsnämnden skall därefter fastställa de lokalaskogstaxeringsanvisningarna i sådan tid att de kantUlställas bl. a. ordförandena i fastighetslaxeringsnämnderna. sista avdelningen i Skvl, avdelning G, behandlas vissa uppgifter somankommer på beskattningsnämnd. Däri anges kortfattat gängen vid taxeringen medutnyttjande av de hjälptabeUer som skall vara tillgängliga vidskogstaxeringen. ISkvl finns även vissa regler om längdföring o. d. 3.6.2.1Ny skogsvärderingsinstruktion; riktlinjer och grandläggande bestämmelser Bestämmelsemai Skvl har gällt under tre taxeringsperioder, dvs. för de allmännafastighetstaxeringarna . Skvl har i stort sett fungeratpå det sätt som eftersträvats. Reglerna i instruktionen har emellertid medförten ojämn taxering inom olika regioner främst beroende på konstruktionen avavdraget för allmänna kostnader. RSV:sställning vid skogstaxeringen bör vara densamma som föreslagits i fråga omövrig fastighetstaxering. RSV skall sålunda genom centrala anvisningar m. m.styra taxeringen så att utfallet därav i princip kommer att utgöra vissfastslagen procentaeU del av marknadsvärdet. 12 1973.1 saml. a. därför den uppfattningen att en detaljreglering av skogstaxeringenav den omfattning, som anges i nuvarande Skvl, motverkar RSV:s möjlighet attmed denna målsättning ordna och reglera skogstaxeringen på ett effektivt ochlämpligt sätt. Enöversyn av värderingsmodellen för skogstaxeringen får vidare anses önskvärdbl. a. med hänsyn till att denna modell grandas på data från den andrariksskogslaxeringen (19381952), vilka nu kan anses föråldrade. Utredningenframhåller att beräkningsmodeUen i Skvl föratsätter, att det föreligger enjämn åldersfördelning i skogama. Det aktuella skogstillståndet, i landetkaraktäriseras emellertid av en uttalat skev åldersfördelning främst genomöverskott av gammal avverknings-mogen skog. Utredningen har bl. a. därföransett det önskvärt att finna en mera realistisk grund förawerkningsberäkningen än den nuvarande som utgår från den normaliseradegenomsnittsskogen. Man bör i stället eftersträva att anpassaawerkningsberäkningarna till dels aktueUt skogstillstånd med föreliggandeskevhet i åldersklassfördelning m. m., dels den för överskådlig framtidförväntade awerkningspolitiken, sådan denna kommer till uttryck i regionalaawerkningsberäkningar. Avnu angivna skäl och då utredningen föreslår en marknadsvärdering av skogenanser utredningen att nuvarande Skvl bör ersättas med en nyskogsvärderingsinstruktion (i fortsättningen betecknad NSkvI), Skvl innehåller tillövervägande delen regler som skall medföra att inom länen framställs lokalaskogstaxeringsanvisningar med tabellverk av sådant innehåll, som avses i Skvl,I praktiken har emellertid det arbete, som skulle utföras länsvis, alltsedanSkvl:s tillkomst huvudsakligen utförts centralt. Skogshögskolan har nämligenutan att särskild föreskrift förelegat därom upprättat tabellverken förskogstaxeringen i de olika länen samt tagit fram förebilder för anvisningarnai övrigt. Enligt utredningens mening bör det centrala arbetet med skogstaxeringsanvisningarnaövertas av RSV med biträde av till verket för ändamålet knutna experter, RSV bör inte i NSkvIbindas annat än i avseende å de grandläggande principerna och huvuddragen avvärderingsmetodiken samt i fråga om innehållet i de värdetabeller vilka börliksom nu i praktiken är fallet bli bindande och avgörande för skogstaxeringen. Kortfattade föreskriftertill ledning för den, som skall utföra taxeringen, om hur tabeUerna skallanvändas och hur taxeringen i övrigt skall tillgå, bör finnas i NSkvI Uksom iSkvl, Den enskilde bör vidare med utgångspunkt i regler med beskrivningar avvissa för skogstaxeringen grundläggande begrepp kunna bUda sig en uppfattningom uppnått taxeringsresultat är skäligt. Innehålleti NSkvI bör inskränkas tUl att i huvudsak avse regler om grundprinciper ochallmänna bestämmelser med bl, a, begreppsdefinitioner i fråga om den metod,som skaU användas,vid värderingen, samt kortfattadeinstraktioner i berörda avseende för RSV och taxeringsmyndigheterna. Medde aUmänna riktlinjer, som redovisats, bör NSkvI kunna göras avsevärt merakortfattad och överskådlig än Skvl. Dengenerella modell för värdering av skogsbruk, som utredningen föreslår, företerenUgt utredningen inte några stora skUlnader från modellen i Skvl vadbeträffar erforderliga grunddata för de enskilda fastigheterna. Liksom i dennabehövs uppgifter om skogsmarkens storlek, belägenhet och godhetsklass samt dataom virkesförrådet, fördelat på trädslag och dimensionsklasser. Med hjälp avdessa skogsbraksdata bör emellertid konstraeras en mera realistiskvärderingsmodell varigenom skogens värde uppskattas under vissa förutsättningarbeträffande virkesförrådets tillväxt och avverkning somt priser på virke,kostnader och diskonteringsprocent. Genom jämförelser mellan sålunda beräknadevärden och köpeskillingsstatistiken i fråga om skogsfastigheler erhållsriktlinjer för justering av de framtagna värdena till en nivå, som är relateradtill marknadsvärdet. Underen huvudrubrik A i NSkvI, betecknad Grandläggande bestämmelser, bör anges bl.a. att skogsbruksvärde skall åsättas till det belopp, som motsvarar dengenereUt stadgade taxeringsvärdenivån. Vidare bör de generella reglema i frågaom hur marknadsvärdet skall framtas vid taxeringen redovisas under avdelning A.Däri bör anges att marknadsvärdet i fråga om skogsmark med därå växande skogoch med inom taxeringsenheten befintliga markanläggningar, som används eller ärbehövliga för skogsbraket, i allmänhet inte kan bestämmas för de särskildataxeringsenheterna med omedelbar ledning av verkställda fastighetsförsäljningari orten. Marknadsvärdet skall därför bestämmas med ledning av värdetabeller. Detär enligt utredningens bedömning nödvändigt att i botten av beräkningen av skogsbraksvärdet-ha en beräkning enligt en avkastningsmetod. I avdelning A bör därför vidareanges alt marknadsvärdet, som det kommer till uttryck i tabellerna, skall varaberäknat på grundval av skogens avkastning av virke. Medhänsyn tUl den förhållandevis korta tidsperiod under vilken den allmännafastighetstaxeringen av alla skogsfastigheterna skall utföras kan enfullständig uppskattning av skogens värden inte ske. Uppskattningen måstenödvändigtvis grunda sig på mer eller mindre summariska förfaranden. Detta börklarläggas i de grandläggande bestämmelserna liksom att metoden med hänsyn tUlbl. a. kraven i skogsvårdslagen (1948: 237) skaU grunda sig på förutsättningenav ett uthålligt skogsbruk. Med hänsyn därtill bör i avdelning A föreskrivasatt tabellerna skall upprättas enligt en schabloniserad värderingsmodell, byggdpå förutsättningen att ett efter förhållandena avpassat uthålligt skogsbrakbedrivs. Utredningenföreslår att skogsmarksvärdet inte längre skall redovisas särskilt vidfastighetstaxeringen eller i fastighetslängderna; värdet skall ingå iskogsbruksvärdet. Skogsmarksvärdet för en taxeringsenhet skall emellertidalltid kunna framtas ur värdetabeUema. Kvar står enligt utredningenskogsmarkens betydelse såsom komponent vid framräkningen av skogsbruksvärdet. Det hade varit en klarfördel om en enhetiig bestämning av skogsmarksbegreppet gjordes iskogsvårdslagens, riksskogstaxeringens och och vidfastighetstaxeringen. Det är emellertid nödvändigt att bestämningen avskogsmarksbegreppet vid fastighetstaxeringen utformas med hänsyn till vad somär lämpligast ur värderingssynpunkt. Utredningen framhåUer den starkaanknytning som finns i "fråga om en mängd regler i Skvl till de uppgiftersom framtas vid riks-skogstaxeringen. Detta gäller t. ex.bonitetsklassificeringar samt kontroller av virkesförråd ochskogsmarksarealer. Denna anknytning av skogs-taxeringsbestämmdsema tillriksskogslaxeringen anser utredningen aUtjämt vara väsentlig för resultatet avtaxeringen, bl. a. med hänsyn till den tillgång till siffermaterial ochmöjlighet till kontroll som därigenom erbjuds. Därför synes det urvärderingssynpunkt mest ändamålsenligt att definitionen av skogsmarksbegreppeti NSkvI överensstämmer med den som tillämpas vid riksskogslaxeringen. Utredningenföreslår därför att i avdelning B i NSkvI tas in en definition avskogsmarksbegreppet som med några mindre redaktionella ändringaröverensstämmer med den som tillämpas vid riksskogslaxeringen, 3.6.2.3 Allmännavärderingsbeslämmelser m. m. Deregler som bör ingå i NSkvI utöver dem som föreslagits bli intagna iavdelningarna A och B bör kunna sammanfattas i en. avdelning C med rubrikenBestämmelser om värderingen och förfarandet. Utredningenunderstryker det ur taxeringssynpunkt angelägna i att bestämmelserna omuppdelning vid värderingen på uppskattningsenheter verkligen kommer tillanvändning i de fall då en riktigare taxering därigenom kan erhållas. Detta börsärskilt uppmärksammas, då en mycket stor skoglig brukningsenhet taxeras somen taxeringsenhet. Det får ankomma på taxeringsmyndigheten att avgöra närvärderingen skall ske på grundval av uppdelning i uppskattningsenheter.Utredningen föreslär att det i Skvl använda begreppet uppskattningsenhetersätts med begreppet värdering senhet. Denindividuella värderingen av värderingsenheterna skall ske med utgångspunkt i desärskilda värdepåverkande faktorerna. Dessa har sin betydelse för denindividuella taxeringen, men de utgör även ett moment i den generellavärderingsmodellen. Dessa faktorer föreslås bli beteck- nadevärdefaktorer och avser dels skogsmarken, dels virkesförrådet. Motbakgrand av de erfarenheter som vunnits vid senaste allmännafastighetstaxering, bör man återgå till ett system med endast två indivi-dueUavärderingsförfaranden. Av dessa bör ett utgöra en noggrannare metod,motsvarande den nuvarande fullständiga metoden. Vid tUlämpning av denna metodkormner värdefaktorerna att användas som direkta ingångsdata i tabellerna.Metoden skall tillämpas i de fall tillfredsställandeskogsuppskattningshandlingar är tillgängliga vid taxeringen. Dettaöverensstämmer med vad som gäller enligt Skvl. I övriga fall skall en förenkladmetod tillämpas. Denna metod utgör en schablonisering av den noggrannaremetoden. Utredningenbehandlar härefter frågan om vUka områden, som skall bestämmas förawerkningsberäkningarna i värderingsmodellen i NSkvI. Det bör slås fast att enindelning skall göras i ett antal sädana områden. Områdena föreslås blibetecknade värderingsområden. Bestämningen av omfattningen av de oUkavärderingsområdena bör vara avhängig av värderingstekniska och praktiskabedömanden. Ett värderingsområde bör omfatta ett eller flera län eller delardärav och bör såvitt möjligt vara enhetligt i fråga om produktions- ochavsättningsförhållanden för skog. Antalet värderingsområden bör bli omkringtio, RSV bör vid varje allmän fastighetstaxering fastställa den indelning ivärderingsområdeii, som skall gälla under den löpande taxeringsperioden, 3,6,2,4Värdefaktorer ISkvl är de faktorer, som bestämmer den enskilda fastighetens värde,godhetsklass och omkostaadsklass för skogsmarken samt trädslagsklass ochförrådsgrupp för virkesförrådet. Det system som i denna del gäller i Skvlföreslås i huvudsak bli gällande även i NSkvI, Vid sådant förhållande har deresonemang, som redovisats i förarbetena till Skvl i fråga om dessa faktorer,giltighet även för utredningens förslag. Närmare motiveringar i fråga om de föreslagnavärdefaktorerna lämnas därför av utredningen endast i den mån dessa avvikerfrån motsvarande faktorer i Skvl. Skogsmarkenbör även i fortsättningen graderas i godhetsklasser. Då denövre-höjdsbonileringen ännu är behäftad med en del brister, torde det varanödvändigt att t. v. hålla fast vid bonite-ringssystem, på vilketsystem även riksskogstaxeringen bygger. Vidriksskogstaxeringen har parallellt med Jonson-boniteringeninsamlats boniteringsdata avseende övre-höjd och bröst-höjdsälder. Det ärdärför möjligt att genomföra en viss modifiering av Jonson-systemetpå så sätt att kurvor för övre-höjd och brösthöjdsåldern konstrueras för deolika Jonson-klasserna. Arbetet med en sådan modifiering pågår, och det blirdärigenom möjligt att skapa en översättningsnyckel mellan Jonson-systemet ochövre-höjdsbonitering. Systemetmed en centrerad klassificering kring meddboniteten i varje enskilttillväxtområde bör i princip behållas men appliceras på värde-ringsomrädena.Alternativet härtill torde vara att gå över till ett gemensamt system för helariket med betydligt flera klasser. Genom den centrerade klassificeringenerhåller man sannolikt bättre differentiering. INSkvI bör föreskrivas att skogsmarken skall graderas med hänsyn till bl. Godhetsklassen skall utgöra ett uttryck för skogsmarkensproduktionsförmåga. Varje värderingsområde bör indelas i fem eller, omförhållandena därtill föranleder, flera godhetsklasser. Skillnademai värde mellan skogsfastigheter med olika avsättningsläge har i Skvl beaktatsgenom bestämmelserna om omkostnadsklasser. Dessa skillnader hänför sig främsttill olikheter i fråga om de kostnader som direkt avser avverkningar ochvirkestransporter. Emellertid skall hänsyn tas även till kostnader, som hänförsig tUl skogens förvaltning och skötsel och som i huvudsak är oberoende avavverkningarna. Dessa kostnader har i Skvl benämnts allmänna kostnader. Avdragetär ett schablonavdrag som beräknas till av skogskubikmeterpriset ochavräknas frän detta pris. Förhöjt avdrag för allmänna kostnader upp till 50 %av skogskubikmeterpriset har kunnat medges bl. a. vid särskilt ogynnsamtavsättningsläge eller där trängande behov föreligger att ien omfattning uppenbarligen överstigande den normala uppföra enkom förskogsbrukets behov avsedda byggnader, vilka måste antagas icke kunna i huvudsakförräntas genom uthyrning eUer dylikt. Konstraktionenav schablonavdraget för allmänna kostnader har föranlett missnöje på en delhåU. Missnöjet bottnade främst i de ojämnheter i taxeringen som avdragetmedförde speciellt mellan de norra och södra delarna av landet.