prop · FW0391 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1973 Prop.1973: 91 Kungl.Maj:ts proposition angående ändrat belöningssystem för statsanställda m. Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, inhämta yttrande över vad föredragandenförordat. Ipropositionen dras riktlinjerna upp för en reform av belöningssystemet förstatsanställda m. fl. Reformen innebär att de nuvarande skillnaderna mellaninnehavare av högre och lägre tjänster upphör. Enligt förslaget skall sammautmärkelse i form av armbandsur eller medalj delas ut som belöning till alla anställdai statlig tjänst oberoende av löneställning, medan utdelandet av ordnar lUlsvenska medborgare upphör. 1 1973.1 saml Nr 91 Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Majtt Konungen {statsrådetpå . Närvarande:Statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , , ,, , , . StatsrådetLöfberg anmäler efter samråd med statsrådet i fråga om ordensväsendetoch efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändratbelöningssystem för stalsanstäUda m. fl. Föranställning hos staten och för vissa andra typer av samhällsinsatser finns f. n.ett system av belöningar som utdelas av staten eller under medverkan av statligmyndighet. Till innehavare av högre tjänst hos stat eller kommun utdelassålunda ordensulmärkdser. Sådana utmärkelser utdelas även för vissa andrasamhällsinsatser. Det övervägan de antalet stats- och kommunalanställda får inlenågon ordensutmärkelse, men statsanställda som inte är berättigade till sådanutmärkelse tUldelas i stället efter viss tids tjänstgöring medaljen "Förnit och redlighet i rikets tjänst". Medaljen kan bytas ut mot armbandsur. Fråganom formerna för tjänsteutmärkelser och andra principiella frågor i samband medordensväsendet m. m. har varit föremål för särskild uppmärksamhetbl, a, inom Kungl, . Inom redovisades år 1969en undersökning av kommunala och enskilda arbetsgivares praxis i fråga om hedersbevisningartill anställda, hölls en överläggning i dessa frågor mellanföreträdare för statsrådsberedningen och , å ena sidan, samtde statsanställdas huvudorganisationer, å andra sidan. Därvid föreslogs bl. a.att statsmyndigheternas medverkan i ordensärenden i princip skulle avskaffasoch alt ett enhetligt belöningssystem för statsanställda skulle införas. Riksdagenhar därefter i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalat som sin förväntan, att"lämpliga och mer demokratiska former än ordnar för belöning av offentligtjänst" skulle genomföras efter samråd med personalorganisationerna (ABU1969: 14, rskr 1969: 118). hemställde hos Kungl. Maj:t omuppdrag tUl gmndlagberedningen 1973: 91 3 attpröva statschefens befogenheter beträffande ordensväsendet. Iskrivelse tUl Kungl. Maj:t uttalade riksdag att det fanns skäl för enreform, innebärande att statsanställda oberoende av lönegrad skulle kunnatilldelas en utmärkelse "För nit och redlighet i rikets tjänst" (ABU1970: 6, rskr 1970: 136). En sådan ordning skuUe enligt också slå iöverensstämmelse med riksdags principiella ställningstagande i frågaom ordensväsendet. Inomstatsrådsberedningen och upprättades en promemoria(Ds Fi 1972: 5) Ordnar och medaljer. I denna promemoria, som utarbetades efterkontakter med bl. a. de statsanställdas huvudorganisationer och kommunförbunden,föreslogs att utmärkelsen i form av armbandsureller medalj skulle bli enhetUg tjänstebelöning ål aUa statsanställda eflersamma kvalifikationstid, oberoende av tjänsteställning och anstäUningsform.Samtidigt skulle enligt förslaget de statliga myndigheternas medverkan iordensärenden upphöra i fråga om såväl tjänsteordnar som övrigaordensutmärkelser, när det gäller svenska medborgare. Grundlagberedningen,som hölls underrättad om överläggningama med organisationerna och om detförslag som redovisades i departementspromemorian, behandlar frågan omstatschefens befattning med ordensväsendet i sitt slutbetänkande (SOU 1972: 15)Ny regeringsform. Enligt beredningen skulle statschefen ikonsekvens med promemorieförslaget i framliden inte längre komma alt befattasig med utdelning av ordnar till svenska medborgare. En av beredningensledamöter anmälde reservation i fråga om ordensväsendet. Promemorian Ordnar ochmedaljer, vilken lades fram som grundlagberedningens slutbetänkande,har också remissbehandlats som detla. Över promemorian har yttrandenavgetts av justitiekanslem (JK), hovrätten över och , statensjärnvägar (SJ), statskontoret, myntverket, , statensavtalsverk, statens heraldiska nämnd, (),länsstyrelserna i , , och , ämbetsansvarskommittén,offentlighets- och sekrelesslagsliflningskommittén (), riksdagensförvaltningsstyrelse, kanslersämbetet vid Kungl. (), (), Sverigesakademikers centralorganisation () samt ().Heraldiska nämnden, som har yttrat sig i heraldiska sektionsställe, har bifogat särskilt yttrande av sin föredragande, statsheraldikern i har lämnat över yttranden även från Gävleborgsläns landstings förvaltningsutskott och från handelskammaren i . Ilänsstyrelsen i och i förvaltningsstyrelse har förekommitskiljaktig mening. 1973: 91 4 AUtsedan1500-talel har statscheferna i de flesta länder inrättat ordnar med uppgift attbilda bakgrund åt de belöningar med officiell prägel som ansågs böra tiUdelasvissa särskilt förtjänta personer. Ordnarnas organisation har huvudsakligenhämtats från de senmedeltida furstliga ordensgillena. Därmed betonas givetvisden högtidliga formen. Det väsentliga både för den belönade och föromvärlden är emellertid det synliga beviset på uppskattningen, självadekorationen, och inte medlemskapet i ordenssällskapet i och för sig.Dekorationerna, "ordnarna", utgörs i allmänhet av konstfullt utfördakors av olika slag. Någraländer, bl. a. , , och , saknar ordensväsende. De svenska Serafimer-,Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna har kommit till jämförelsevis sent. Delskedde under viss medverkan från sida, vilket synes ha saknatmotsvarighet på de flesta andra håll. Ar 1747 hemställde sålunda sekretautskottet på vägnar hos om inrättande av tre s. k.kungliga riddarordnar, nämligen Serafimer-, Svärds- och Nordstjarneordnama.Utmärkelse inom dessa ordnar skulle främst vara avsedd som belöning förförtjänster med anknytning tUl den statliga förvaltningen. Sedan ordensstaluler(stadgar) hade utarbetats inom riksrådet, stadfästes de av kungen i rådet den23 . Enligt dessa statuter var det kungen i rådet som förlänade ordensulmärkelse.För beslut om utnämnande av ny riddare krävdes två tredjedels majoritet i rådet,varvid kungen hade två röster. Författningsenligt skulle emellertid den avriksrådet och kungen mellan två riksmöten vidtagna åtgärden att instiftaordnarna prövas av nästkommande riksdag. AdolfFredrik, som hade tUlträtt tronen, hemställde hos om vissaändringar i statuterna. Han föreslog bl. a. att kungen skulle få utdelautmärkelse i ordenskapitlet och vara oberoende av omröstning. Sedan två stånd adeln och bondeståndet hade förenat sig om alt bifalla förslaget, ansågsdetta godkänt av . Här kan anmärkas alt den sålunda infördaordningen att utdelandet av ordensutmärkelse beslutas av kungen i ordenskapitelfortfarande gäller. statuter fanns intaget ett förbud för kungen attupplösa ordnarna. Ar 1771 föreslog ständerna att en ny riddarorden.Vasaorden, skuUe skapas som grund för belöning av förtjänster utanförstatsförvaltningen. biföll förslaget och kungen fick rätt att utformastatuterna. 3 Gällande regler 3.1 Ordensväsendet Defyra ordnarnas verksamhet regleras alltjämt främst genom deras stadgar ochgenom sedvanerätt. Det finns sålunda ingen lagbestämmelse e. d. som reglerarverksamheten. I 39 § första stycket regeringsformen (RF) nämns att regent, somutövar riksstyrelsen när kungen vistas utrikes, inle får förläna adelskapeller utdela "riddarevärdighel". Detta uttryck har ansetts syfta på ordensulmärkelse.Grundlagen reglerar emellertid inte kungens egen rätt att dela ut ordnar. Nuvarandestadgar för de svenska riddarordnarna är fastställda i s. k. extraordenskapitel . Vissa ändringar har senare gjorts. Enligtstadgarna gäller bl. a. följande. Desvenska riddarordnarna är Serafimer-, Svärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna.Sveriges konung är riddarordnarnas "Herre och Mästare". Vid ordnarnafinns vissa "ämbets- och tjänstemän". Förbehandling av ordensfrågor hålls ordinarie och extra ordenskapitel. Vidordmarie ordenskapitel behandlas fråga om stadgeändring, ekonomiska frågor,frågor om ordenspensioner, m. m. Vidare behandlas sådana frågor som medlem avordenskapitlet tar upp. Rätt alt deltaga i ordinarie ordenskapitel tillkommermedlemmarna av kungahuset samt ordenskanslern, vice ordenskanslern, serafimerriddare,ordnarnas över-officianler, kommendörer med stora korset och kommendörer avförsta klassen. Ordförande är kungen, annan medlem av kungahuset, kanslerneller vice kanslern. I extra ordenskapitel behandlas bl. a. frågor omordensutdelande oeh fråga om att fråndöma någon hans orden eller därmed förenadförmån. Där beslutar kungen ensam, efler föredragning av kanslern. FÖröverläggning i ärende som uteslutande rör endera av ordnarna kallas denna ordentill s. k. särskilt ordenskapitel. Detär således att märka att ordensstadgarna, som ursprungligen skulle stadfästasav kungen i riksrådet, numera fastställs i ordenskapitlet. Det är vidare attmärka att det tidigare nämnda förbudet för kungen att upplösa ordnarna enligt ordenskanslersämbetetsuppfattning fortfarande gäller. Alt den uttryckliga bestämmelsen därom i 1751års statuter fick utgå vid stadgerevision motiverades nämligen enligtämbetet med att bestämmelsen betraktades som överflödig, inte med att någonändring i rättsläget åsyftades. Bådesvenskar och utlänningar kan erhålla utmärkelse inom ordnarna. Svenskmedborgare skall efter utnämningen betala "den fastställda ordensavgiften"till ordensskattmästarämbetet och kan på begäran få särskUt ordensbrev mot erläggandeav expeditionsavgift. Utländsk medborgare betalar ingen ordensavgifi och fårordensbrev utan avgift. 1973: 91 6 ordensinnehavarehar avlidit, återfordras ordenstecknet från dödsboet. Ordensinsignierna skall iallmänhet återställas även när innehavaren får högre grad inom samma orden. Stadgarnainnehåller vidare åtskUliga bestämmelser om de särskilda ordnarna. Serafimerordenbestår av endast en klass och är enligt stadgarna avsedd som belöning"för dem, vilka genom sina tjänster lUl Konung och gjort sighögst förtjänta och således blivit värdiga att bekläda rikets högstaämbeten". Serafimerorden kan ges även liU främmande statschefer,furstliga personer eller andra utlänningar "av synnerligen framståendeförtjänst". Serafimerriddarnas antal får enligt stadgarna inle överstiga32. Inom denna orden finns alltsedan tUlkomsten en Serafimermedalj, avsedd attförlänas "personer som gjort sig synnerligen förtjänta genom verksam vårdom falliga och sjuka". Svärdsordenär avsedd som belöning "för gagnande och långvarig verksamhet" inomkrigsmakten. Inom Svärdsorden finns fem grader. Inom denna orden har vidare år1850 instiftats ett Svärdstecken för "underofficer" och enSvärdsmedalj för "manskap", vilka utmärkelser numera används förkompaniofficerare resp. plutonsofficerare. Nordstjärneordenär avsedd som belöning "för medborgerliga förtjänster, för ämbets- ellertjänstemannagärning, för vetenskaper, vittra, lärda och nyttiga arbeten samtför nya och gagneliga inrättningar". Inom Nordstjämeorden finns fyragrader. ,slutligen, är enligt stadgarna avsedd som belöning "för förtjänster omjordbruk, bergshantering, konst, handel, industri, hantverk och undervisning,för nyttiga skrifter i dessa ämnen samt för väl förrättade allmänna värv ochuppdrag". Inom finns fem grader. Dessutom finns 1895 ell Vasatecken och en Vasamedalj. Ifråga om ordensstadgarna skall här ytterligare bara nämnas att de ocksåinnehåller en del bestämmelser om pensioner tUl ordensinnehavare m. m. Somsammanfattande beteckning på Serafimer-, Svärds- och Nordstjärneordnarnabrukar ibland användas "Kungl. hargemensam organisation med . När det i fortsättningen talas om Kungl. Maj:lsOrden, avses den för dessa fyra riddarordnar gemensamma organisationen. Förfullständighetens skull bör anmärkas alt det finns ytterligare enkungl. svensk riddarorden, orden. Den har egna statuter och egenorganisation, som är frislående från Kungl, . Kungen är emellertid"Herre och Mästare" även i orden. Den kan endast lUldelasfrimurare. Antalet riddare skall frånsett medlemmar av kungahuset ochutlänningar vara 27 av världsliga och tre av andliga ståndet. Prop.1973: 91 7 I det följande bortser jag helt från orden. Inomstatsrådsberedningen har utarbetats två promemorior till ledning vid förslagom ordensförläning inom Kungl. till svensk medborgare. Den enapromemorian behandlar allmänna ordensprinciper, den andra militäraordensprinciper. I promemoriorna uttalas bl. Svärdsorden ärtjänsteorden för militära tjänstemän, Nordstjämeorden för civUaoch civilmUitära tjänstemän. Dekorationer inom dessa båda ordnar delasväsentligen ut för förtjänstfull utövning av tjänst under viss lid.Nordstjärneorden kan delas ut som tjänsteorden också till kommunalt anställdtjänsteman. Till ledning för värdering av tjänslemeriterna har inomstatsrådsberedningen utarbetats en s. k. normalplan jämte särskUda anvisningar.Planen innehåller Ijänsteför-leckningar och uppgifter om det antal tjänsteårsom normalt krävs för alt få orden. För riksdagsledamöter och för tjänstemänhos och dess verk har upprättatmotsvarande normalplan. Enligt normalplanerna är i allmänhet lönegrad A 25 denlägsta ordensberätligade lönegraden. Kvalifikationstid är där i regel . Iallmänhet blir den lid som krävs för all få ordensutmärkelse kortare ju högretjänsten är. För vissa högre tjänster ställs över huvud laget inga krav påkvalifikationstid. Andra förtjänster än offentlig anställning kan belönas med s.k. fri orden, i regel inom . Ipraxis beaktas i allmänhet bara ordensförslag som ges in av departementschef,talman, landshövding, verkschef m. fl. Bakom de avgivnaförslagen ligger ofta ett omfattande beredningsarbete. Förslagsverksamheten,som omfattar både tjänsleordnar och fria ordnar, utgör ett tjänsteåliggandeför dem som har förslagsrätt. Vederbörande torde alltså inte utan vidare kunnavägra att handlägga ordensärenden inom tjänsteområdet. Det sagda innebär bl.a. också att förslagsverksamheten äger rum under ämbetsansvar. Handläggningenav ordensärendena inom statsdepartementen och regeringen framgår i övrigt avtvå cirkulär, utfärdade av det konsultativa statsråd sominom regeringen närmast svarar för hithörande frågor (ordenskonsulten, f. n.statsrådet ). Enligt cirkulären ges förslagen numera in direkt till . Ordensförslag, som avges av departementschef m. fl. eller somavser utmärkelse till utländsk medborgare, bereds dock liksom tidigare ivederbörande statsdepartemenl och i regeringen, innan det expedieras till . Detkan här nämnas att Kungl. Maj:t har meddelat vissa speciella bestämmelser somberör ordensväsendet, bl. a. bestämmelser om bärande av ordnar m. m. lilluniform. Vidare bör nämnas att statliga tjänstemän och myndigheter medverkar,när utmärkelse sänds ut, när ordensavgift infordras och i vissa faU närordenstecken återfordras. 1973: 91 8 Denavgift som den belönade skaU betala till Kungl. för utmärkelsenfastställs i ordenskapitlet. Staten betalar emellertid bl. a. avgiften förordenstecken åt utlänning. Något nämnvärt överskott pä ordensavgifterna tordeinte uppstå. Den s. k. ordenskassan förvaltas som en stiftelse. FörSvärds-, Nordstjärne- och Vasaordnarna finns i stadgarna inga antalsmässigarestriktioner. Antalet svenska ordensinnehavare kan f. n. uppskattas till drygt24 000. Det årliga antalet ordensutnämningar har inom undersenaste tiden ökat allt mer. Sålunda utgjorde antalet åren 19551961 igenomsnitt ca 600 och åren 1962 1971 närmare 900. Det årliga antaletutnämningar inom Svärds- och Vasaordnarna har närmastminskat utdelades ca 200 Vasadekorationer ochca 150 Svärdsdekorationer. Ar 1971 ägde 1 240 ordensutnämningar rum, varav 149inom Svärdsorden, 900 inom Nordstjämeorden och 191 inom . Ar 1972 lärantalet utnämningar inom Svärds- och Vasaordnarna ha ökat kraftigt. Av dettotala antalet utnämningar synes omkring 200 ha avsett utländskamedborgare. Som en jämförelse kan nämnas att i utdelas inom landet ca200 ordensdekorationer och i bara ca 60. Kungenutdelar personligen vissa medaljer på föredragning av riksmarskalken, bl. "Litteriset artibus" och den s. k. Hovmedaljen (Konungens medalj). Kungl.Maj:t i statsrådet delar ut dels fem medaljer för särskUda gärningar, delsvissa medaljer för bl. a. förtjänster i offentlig anställning. Bland desistnämnda märks "meruere labores", instiftad ,"För nit och redlighet i rikets tjänst", instiftad , och"För medborgerlig förtjänst", instiftad . Avintresse i detta sammanhang är främst den statliga medaljen "För nit ochredlighet i rikets tjänst". Denna utmärkelse ulgör belöning för välvitsordad anställning hos staten. Det kan med andra ord sägas vara fråga om enrent statlig tjänsteutmärkelse. Den första närmare kända utdelningen avmedaljen ägde mm . har den använts för den storamajoritet av statsanställda som inte i likhet med de högre tjänstemännen harkunnat få ordnar. Medaljen har sålunda tjänat som ett slags surrogat förorden. förekom tre olika storlekar i guld och dessutom en i silver.Medaljens valörer graderades efter de anställdas löneställning. Fr. o. m. den 1juli 1947 präglas medaljen emellertid bara i ett enda format, sjätte storlekeni guld (motion 1946:1: 80, första kammarens första tiUfäUiga utskotts utlåtande1946: 16; motionen 1946: II:84, andra kammarens första tillfälligautskotts Prop.1973: 91 9 utlåtande : 14; skrivelse 1946: 325; Kungl.Maj:ts beslut ). Inomstatsrådsberedningen har meddelats följande regler förtilldelning av medaljen. För att få medalj fordras 30 väl vitsordade tjänsteåri statstjänst. Om den anstäUde avgår med pension eller annansärskild anledning föreligger, kan tiden minskas, dock inte under 25 år.Tjänstetiden räknas fr. o. m. den dag då den anställde uppnått ålder.Vid beslutet om belöning skall han ha fyllt . Deltidstjänstgöring fårtillgodoräknas i förhållande lill tjänstgöringens faktiska omfattning. Medstatstjänst, inbegripet fast anställning vid krigsmakten, jämställs tjänstetidi sådan eller enskild tjänst som har blivit förstatligad. Utmärkelsenfår tilldelas den som är anställd som arbetare eller som tjänsteman på löneplanA eller i högst lönegrad U 22. Även om tjänsten är "ordensmerilerande",kan den anställde tilldelas utmärkelsen. Den som har avböjt erbjudande omorden kan dock inte komma i fråga för medalj. Fastänreglerna för utmärkelsen inleinnehåller några uttryckliga undantagsbestämmelser i fråga om militär eller civilmilitärpersonal, är det förutsatt att sådan personal ur dessa kategorier som kan fåSvärdstecken eller Svärds- eller Vasamedalj inte tUldelas utmärkelsen . Enligt Kungl.Maj:ts beslut den 19 aprU 1968 får den som tilldelas medaljen "För nit ochredlighet i rikets tjänst" numera välja mellan medaljen och armbandsur avguld. Guldklocka väljs f. n. till . Det beräknas att del tillstaten har levererats ca 6 600 ur, varav ca 2 800 tUl SJ. Medaljen"För medborgerlig förtjänst" förekommer i fyra storlekar i guld och ien storlek i silver. Den delas ut huvudsakhgen tUl kommunala förtroendemän menhar även använts som belöning för mer allmänna samhällsinsatser. Denna medaljär näst efter "För nit och redlighet i rikets tjänst" den vanligaste statUgamedaljen. Medaljen "Illisquorum" förekommer i guld i fyra storlekar. Främst har denna medalj delatsut som erkänsla för personliga insatser för kulturella, vetenskapliga,välgörande och andra allmännyttiga ändamål. Undanlagsvis har den utdelats ävensom belöning för insats i offentlig tjänst eller för offentligt uppdrag. 3.3 Förhållandena på den kommunala och privataarbetsmarknaden Under beredningen inom av det ärendesom ledde tiU Kungl. Maj:ts anförda beslut om valrätt mellan medaljen"För nit och redlighet i rikets tjänst" och guldklocka insamladesfrån kommunala och privata arbetsgivare uppgifter om deras system för belöningav lång och trogen tjänst. It 1973, 1 saml Nr 91 1973: 91 10 och , dels 82 störreprivatföretag. Det visade sig bl, a, att den ojämförligt vanligastebelöningsformen hos privatföretagen var värdegåvor i form av guldur elleraktier i företaget. Anställda hos fick välja mellan medalj ochguldklocka och anställda hos meUan olika värdeföremål. undersöktes komplelteringsvis om arbetsgivare inom dekommunala och enskilda sektorerna av arbetsmarknaden använder samma form avhedersbevisning för långt och troget arbete i fråga om alla anställda oberoende av deras ansvars- och inkomst-ställning och i vilken mån detförekommer skUlnader mellan olika personalkategorier. Uppgifter inhämtades frånStockholms stad, . , och 59 av de tidigare lUlfrågade större privatföretagen.Kommunförbundet redovisade förhållandena i 90 städer. Denkompletterande undersökningen, vars resultat har återgetts i en promemoria den27 , visar att bara åtta av 152 arbetsgivare dvs. tiUämpadeolika belöningsformer beroende på den belönades ansvars- eller inkomslslällning.Av dessa åtta arbetsgivare delade tre ut en något värdefullare belöning lilltjänstemän än tiU arbetare, medan en arbetsgivare delade ut belöning endasttill arbetare och två arbetsgivare gav alla anställda en bestämd andel avutgående lön vilket ledde till varierande belopp i kronor räknat. De två återståendearbetsgivarna lät direktörer få större medaljer ("Pro patria" avförsta ordningen) än andra arbetstagare. Hela 95 %av arbetsgivarna belönade således alla sina anstäUda på samma sätt. Samtliga 92redovisade primärkommuner gav samma slag av belöning liU alla anställda.Däremot fick kommunala förtroendemän normalt annan belöning än de anställda. Stockholmskommuns hedersbelöning tUl anställda har t, o, m, utgått i form av enmedalj, kallad S:t , eller ett guldarm-bandsur. Möjligheten altvälja mellan medalj och klocka infördes , Omkring 93 eller harbrukat välja klockan. Med tUlämpning fr, o, m, har medaljen slopats förde anställda, I samband med genomförandet av denna reform övervägdes ettförslag att införa möjlighet att välja mellan klockan och en obligation. Dettaförslag föranledde emellertid inte någon åtgärd. För de anställda är såledesnumera guldklockan den enda formen av hedersbelöning, I princip fordras 30 årssammanlagd tjänstetid, I undantagsfall, företrädesvis i samband medpensionsavgång, kan tjänstetid vara tillräcklig. Fast deltidstjänstgöringjämställs med heltidstjänslgöring. Tjänstledighet för sjukdom e, d, avräknasinte vid beräkning av tjänstetiden, I allmänhet bortses från eventuellaanmärkningar mol tjänstgöringen. Ordensväsendet har vid åtskUliga tillfällen åren 1869,1911, 1912, 1913, 1917, 1919, 1920, 1927, 1928 och 1947 debatterats iriksdagen (se närmare 1969: 14 s, 2), Utgångspunkten har därvid varit förslagom att ordensväsendet skulle avskaffas. Vid riksdagsbehandlingen har bl, a,frågan om själva formen för ett sådant avskaffande diskuterats. Ianledning av motion att ordnar inte längre skulle tilldelas svenska medborgareuttalade riksdag sålunda alt del inte tUlkommer att fallabeslut i fråga om inskränkning eller upphävande av ordensväsendet. Vid förklarade visserligen konstitu-tionsutskotlets majoritet (KU 1927: 12)att ordnarnas upphörande lorde kräva jämkning i 39 § RF, men redan år 1928uttalade samma utskott (KU 1928: 14) att ordnarnas avskaffande "i varje faU"inte lorde kräva ändring i grundlag. Är 1947 förklarade andra kammarens första lillfäUigautskott i anledning av väckt motion om avskaffande av ordensväsendet m. m. isitt ullålande nr 8, alt varken eller Kungl. Maj:t i statsrådet ägerbeslutanderätt beträffande ordensväsendet. Ut-skollel tillade bl. a. all deldock är uppenbart, att bestämmelser i ordensväsendets stadgar inle kan betagariksdagen dess rätt alt ge uttryck för den uppfattning kan hysa isaken. Utskottets majoritet föreslog också att hos Kungl. Maj:tbegära utredning rörande tidpunkten och formerna för avskaffande avordensväsendet.