prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Den enes andel kan inte tas ianspråk för rederigäld som belöper på den andre, om inte sådan ansvarighetföreligger på grund av åtagande eller annan omständighet som föranledersolidarisk ansvarighet. Till skillnad från det enkla bolagets delägare berördespartrederiet ej av skuldebrevslagstiftning, genom vilken densolidariska ansvarigheten lagfästes som huvudregel i skuldförhållanden. Partredarensansvarighet utmärker sig också för att den i förhållande till tredje man iprincip ej omfattar andra rederiförbindelser än som ingås efter redarensinträde i partrederiet genom andelsförvärv. Krav mot rederiet måsteföljaktiigen göras gällande i andelar i fartyget. Dessa andelar kan antastillika omfatta de rederitillgångar som kan finnas däratöver i form avdriftskapital, intjänt frakt etc. I fartyget som sådant kan kravet görasgäUande endast genom att samtiiga andelar tas i anspråk på en gång, något somförutsätter att samtliga andelsägare är ansvariga för gälden i fråga. Fordransom är förenad med pant- eller retentionsrätt kan naturligtvis utan hinderhärav göras gällande i fartyget såsom sådant, eftersom fartyget häftar därförutan hinder av växlingar i äganderätten. En specialregel som kan leda tillsolidarisk ansvarighet för partredare finns i 27 § lagen om inteckning ifartyg. Med avvikelse från vad som gäller utåt inträder en ny delägare redangenom andelsförvärvet i partredarnas inbördes skyldigheter och rättigheter. Ifråga om utträde ur rederiet finns särskilda regler om kungörelse avandelsöverlåtelse för att möjliggöra att den som utträtt fredas frånansvarighet mot tredje man, som varken känt till eller bort känna tillöverlåtelsen. Internt krävs anmälan och bevis att den till vilket andelenövergått godkänt detta. Såvittrör partredarnas inbördes förhållanden anses reglerna i SjöL vara dispositiva.De är alltså avsedda att träda i tillämpning endast i den mån rederiavtal ejföreligger. Skriftiiga sådana avtal torde knappast vara vanliga hos oss utom istorsjöfarten. 2.5,1,2Kommittén Kommittéförslagetbevarar partrederiet som speciell sjörättslig bolagsform i enlighet med vad denordiska sjölagskommittéerna enats om. De danska, finska och svenskakommittéerna har därvid ej ansett skäl föreligga till ändringar i dessagranddrag. Den norska kommittén har, mot bakgrund av ett delvis avvikanderättsläge i övrigt, valt att Prop.1973: 42 150 införaen presumtion för solidarisk ansvarighet med möjlighet för partredarna attgenom anmälan till skeppsregister etablera ett på avtal grundat prorataansvar.Även anknytningen tUl ett bestämt fartyg uppges enligt det norska förslaget.För svensk dd framhåller kommittén, att partredare ej sällan åtar sigsolidarisk ansvarighet för rederiförbindelser och att intet hindrar att såalltjämt sker; jfr även specialreglerna i 246 § andra stycket och 266 § andrastycket av sjölagsförslaget. Ett uppgivande av grundsatsen om prorataansvar förpartredare skulle för vår del medföra att motiven för särskilda regler i ämnetförsvagades. Med hänsyn tUl att partrederiet i dess traditionella form uppenbarligenalltjämt fyller ett praktiskt behov hos oss har kommittén inle varit bereddföreslå några mera genomgripande ändringar. Kommittén har övervägt omrederiets borgenärer borde kunna ta fartyget som sådant i anspråk för sinafordringar, ej endast fartygsandelar. Ändring i sådant syfte förutsätter emellertid,framhåller kommittén, att grundläggande regler om partredares ansvarighetsätts ur spel på ett sätt som knappast är väl förenligt med partrederietsbevarande i övrigt. Kommittén föreslår därför ingen ändring i gällande ordningdärvidlag. SärskUda regler om kungörande av andelsöverlåtelse anser kommitténkunna undvaras, eftersom syftet därmed tUlgodoses genom den inskrivning avandelsförvärv som förutsätts i förslagets registrerings- och inskrivningsregleri andra kapitiet SjöL. Tredje man som inlåter sig på rättshandling medpartrederiet, har alltså möjlighet att hos skeppsregistret skaffa sig kännedomom vilka som är delägare och bör fördenskull knappast kunna göra gällande ej känner till en överlåtelse av andel som föranlett inskrivning ellerinskrivningsansökan. Kommittéförslagettar, i kapitiets inledande paragraf, upp en uttrycklig erinran om reglernasdispositiva karaktär såvitt rör delägarnas inbördes rättigheter ochskyldigheter. I den män reglerna rör tredje man är de givetvis tvingande i denmeningen att partredarna inte genom inbördes avtal kan sätta dem ur spel tillnackdel för tredje man. Hovrättenför och ansluter sig båda till kommitténsuppfattning att partredeiet bör bevaras i hävdvunnen form. Partrederietsgrundläggande konstruktion kritiseras emellertid av . Enligthovrätten är partrederiet fördelaktigt för redarna men ofördelaktigt för derasborgenärer. Att denna bolagsform är utbredd i praktiken menar hovrätten beropå att den gäller utan vidare när flera driver fartyg gemensamt. Det deladeansvaret medför enligt hovrätten omsländlighet och risk för rättsförlust dårederigäld behöver sökas ut ur fartyget. Läget blir enligt hovrättenytterligare komplicerat i konkursfall, eftersom man då måste gå omvägen överupplös- ningav rederiet för alt komma åt samtiiga fartygsandelar. Om sjöpanträtt för s. k.befälhavarförbindelser enligt 267 § 5 SjöL avskaffas så som kommittéförslagettillika innebär, blir rättsläget enligt hovrättens uppfattning så besvärandeatt det kan ifrågasättas humvida det delade ansvaret med alla dess konsekvenserbör bibehållas. Stockholmstingsrätt och framhåller, att partrederdels bestånd ochjuridiska utformning förtjänar övervägas närmare. Tingsrätten inskränker sigdärefter till att peka på behovet att författningsmässigt uppmärksammaproblemen med verkställighet mot parirederi medan går in påvissa tillämpningssvå-righder. Sålunda är det enligt samfundet oklart vUkenrättsverkan sådana rederiförbindelser medför som ingås innan rederiets fartygförvärvats eUer efler det alt fartyget avyttrats. Samfundet framhåUer vidaresom oklart hur rederiets tillgångar utöver fartyget skaU behandlas i rättsligthänseende och hur verkstäUighet skall vinnas för en dom mot partrederiet. Detdelade ansvaret bör enligt samfundets mening vara mycket välmotiverat för attbehällas, eftersom solidariskt gälds-ansvar eljest ar huvudregeln hos oss.Samfundet erinrar om att långtidskreditgivarna regelmässigt kräver, attpartredarna ikläder sig solidariskt ansvar. Det bör enligt vad samfundetföreslår övervägas dels om partrederi skall stiftas redan genom rederiavtaletäven om något fartyg ännu ej förvärvats, dels humvida partrederiet skall gesställning av särskilt rättssubjekt med egen förmögenhetsmamssa och delshuruvida partrederiet bör ges karaktär av handelsbolag med möjlighet altsärskUt stipulera delat ansvar. Motsvarande synpunkter förs även fram avSjörättsföreningen i . 2.5.2.Huvudredaren 2,5,2.1 Nuvarande ordning SjöLföreskriver, att för partrederi skall finnas huvudredare med viss behörighet.Enligt nalionaliletsreglerna måste till huvudredare utses svensk medborgare somär bosatt här i landet. Däremot behöver han inle själv vara delägare ifartyget. Lagstiftaren har likväl inte menat att tvinga in partredarna undersådan enhetlig ledning. Påföljden för underlåtenhet att utse huvudredare ärendast den att tredje man som vUl söka rederiet i så fall får rätt att håUa sigtiU vilken han vUl av partredarna, varvid denne får svara för rederiet. Normalttorde emellertid huvudredare väljas. Som sådan har denne legalställnings-fullmakt att företräda rederiet även inför rätta och ingå derättshandlingar som "rederirörelsen vanhgen medför"; enligt uttryckligföreskrift undantas från sådana rättshandlingar att låna upp pengar i rederietsnamn eUer att sälja fartyget eller upplåta panträtt däri eller försäkra det. 1973: 42 152 Huvudredarensställningsfullmakt är också processuell. I sak som angår rederiet kanhuvudredaren sökas och därav följer, att dom i sådan rättegång för varjeansvarig partredare kan verkställas d hans andel såväl som i hans övrigatillgångar. Därav följer också att huvudredaren kan sökas såvitt gäller vissapartredare utan hinder av att andra, som utträtt ur rederiet, måste sökassärskilt. Huvudredarenkan när som helst skUjas från sin befattning. Skulle han själv vara delägaretill hälften eller mer, kan partredarna själva ej uppnå beslut därom. Då kandet ske genom rättegång, förutsatt att giltiga skäl föreligger. Kommittéförslagetinnefattar en uppmjukning av gällande nationalitetskrav i fråga omhuvudredare. Kommittén har funnit det motiverat att även i bosattdansk, finsk eller norsk medborgare kan anförtros ledningen av svensktpartrederi. Samverkan i sådan företagsform förkommer redan över nordiskagränser, påpekar kommittén. I vad mån ömsesidighet härvidlag kan uppnås ärenligt kommittén ovisst. Men det norska förslaget bevarar krav på huvudredaresnorska nationalitet. Hmnidredarensställningsfullmakt skall enligt kommittéförslaget alltjämt omfatta derättshandlingar som rederirörelsen vanligen medför men förslaget räknaruttryckligen till sådana att ta sedvanlig försäkring för fartyget; kommitténhar därvid främst tänkt på kasko-, krigs-och ansvarighets- eller s. k. P &I-försäkring. Till inskränkningarna fogar kommittén ett förbud att bortfraktaeller eljest utleja fartyget . I dessa delar överensstämmerförslaget med det norska. I processuellt avseende föreslär kommittén detviktiga tilllägget att den gällande passiva fullmakten utvidgas så att huvudredarenockså blir behörig att väcka talan på rederiets vägnar. Hans processudlabehörighet bringas därigenom i överensstämmelse med vad som gäller i de övriganordiska länderna. DärtUI kommer en föreskrift som i tredje mans intresse gårut på att huvudredare alltid skall anmälas till . I fråga omfartyg som skall införas i skeppsregistret följer det redan av de föreslagnaregistreringsreglerna. Tredje mans rätt att välja vem han vill av partredarnaatt svara för rederiet d rättegång bör enligt kommitténs mening inte bero av omhuvudredare faktiskt utsetts eller ej, något som det kan vara svårt att fåupplysning om, utan i stället knytas till anmälan tUl . Harhuvudredare ej anmälts ddt i registreringsärende eller särskilt skalltredje man alltså enligt kommittéförslaget kunna vända sig mot vem som helstav partredarna utan att riskera att talan avvisas, om det visar sig atthuvudredare likväl är utsedd. Bestämmelserna om huvudredarens, alternativtdelägares, passiva processbe- 1973: 42 153 hörighetkompletterar sjölagsförslagets bestämmelser om inskriven ägarespartslegitimation. Talan om bättre rätt till fartyget eller om betalning därurför fordran som är förenad med pant- eUer retentionsrätt måste nämligen enligtkommittén betraktas som "sak som rör rederiet". Vad beträffarmöjligheten att skilja huvudredaren från befattningen har kommittén funnit attpartredarna bör bibehållas vid sin rätt därtill. Huvudredaren har, menarkommittén, alltför vittgående behörighet för att redarna bör stäUas utanmöjlighet att avskeda honom med omedelbar verkan. Kommittén erinrar om denmotsvarande ordning som gäller för befälhavare enligt 3 § första stycketsjömanslagen (1952: 530). Kommittéförslaget bygger oförändrat på gällande rätthärvidlag. Det norska förslaget kompletterar reglerna härom med särskilda föreskrifterom uppsägningstid, suspension etc. Kommittéförslagethar i denna del föranlett få synpunkter under remissbehandlingen. Svenska sjöfolksförbundetföreslår, att huvudredare blir obligatorisk i partrederi. Förbundet motiverardet med att han inte bara behövs som rederiets företrädare i process utan ävenför att genom ledning av rederiet skänka det en viss stadga. Partredare visarofta benägenhet att vältra över ansvaret på varandra, erinrar förbundet. Medhänvisning till att det norska kommittéförslaget ej innefattar uppmjukning avkravet på huvudredares norska nationalitet anmärker förbundet, att man ejheller på svensk sida bör genomföra en sådan uppmjukning. iGöteborg hälsar däremot med tUlfredsställelse förslaget att även andra nordiskamedborgare skall kunna vara huvudredare i svenska partrederier. Men föreningenanmärker, att det är ovisst huravida en dom mot huvudredaren såsom företrädareför rederiet kan verkställas mot övriga delägare. 2.5.3Beslut i rederiangelägenheter 2.5.3.1 Nuvarande ordning i 12 § SjöL får beslut i rederiangelägenheter träffas endast vidallmänt sammanträde med partredarna. Till sammanträdet skall dessa kallasgenom kungörelse i ortstidning eller delgivning i annan form. Den som uteblirfår finna sig i vad som beslutas. Omröstningsreglerna byggerpå principen om enkel, relativ majoritet och röstetal beräknas efter storlekenav andel. Huvudredaren har utslagsröst men i fråga om val av huvudredare skalllotten skUja vid lika röstetal. Beslut som strider mot rederiets ändamål vilket ofta pre- 1973: 42 154 ciserasi rederiavtalet blir inte bindande utan att samtliga partredare biträttdetsamma. Därvidlag gäUer alltså undantag från regeln att den som utebUr fränallmänt sammanträde blir bunden av vad som där beslutas. Vadsom förekommer av vikt vid aUmänt sammanträde skall protokollföras ochprotokollen förvaras av huvudredaren. Liksom i övriga delar som uteslutande rörpartredarna själva är dessa regler dispositiva. Kommittéförslagetgår ut på en viss modernisering. Allmänt sammanträde skall inte varaobligatoriskt för avgörande varom partredarna ändock är ense. omkungörelse av sammanträde utgår. Det skall vara tillräckligt att ddgivningensker på lämpligt sätt. Därtill kommer en ny föreskrift av innebörd att omkaUelse avsänts genom rekommenderat brev eller telegram telexmeddelande däriinbegripet under delägares senast kända adress så skall delgivning därigenomanses ha kommit till stånd. Utebliven delägare skall vidare underrättas om träffadebeslut genom huvudredarens försorg. Protokoll skall endast föras på delägaresbegäran. Förslagethar endast föranlett den erinran, av hovrätten för , att det medhänsyn till frånvarande redares skyldighet ätt godta beslut av de övriga vidallmänt sammanträde bör föreskrivas att kallelsen skall innehålla upplysningangående vilka frågor som skall behandlas. 2.5.4Rederidriften 2,5,4,1 Nuvarande ordning Tilldriftsutgifterna skall varje partredare bidra i förhållande till sin andel.Nödgas en delägare förskjuta sådant bidrag för annan delägare skall denförsumlige enligt 17 § SjöL vidkännas ränta på beloppet efter omåret tUls betalning sker och dessutom kostnaden för den försäkring somförskottsgivaren kan finna behövlig för sin säkerhet. Denne har panträtt försin fordran i den försumUges andel och panträtten är förenad med förmånsrättenligt 4 § tredje stycket förmånsrättslagen (1970: 979). I avräkning på sinfordran äger borgenåren uppbära utdelning som belöper på gäldenärens andel. Beslutasny resa eller reparation av fartyget efter avslutad resa, be höver delägare,som ej biträtt beslutet, inte finna sig i detta utan kan genom s. k. abandon -avstående utan lösen avträda sin andel till de övriga och därigenom befriasig från fortsatt ansvar för driften. Prop.1973: 42 155 Kommittéförslagetinnefattar här flera ändringar. Delägares legalpanträtt i medredares andel förförskotterat driftsbidrag upphör. Borgenärens rätt till avräkning på utdelningsom belöper på gäldenärens andel är tillräcklig enligt kommitténs mening. Dethar också synts kommittén följdriktigt att, när förslaget i fråga om såvälsjöpanträtt som panträtt på grund av inteckning intar ståndpunkten att panträtti andel är utesluten, ej heller tUlåta andelspanträtt av detta slag. En annansak är, tillfogar kommittén, att förslaget inte reser hinder mot att utmätningför annan fordran än pantfordran äger rum i delägares andel lika litet somrätten att överlåta densamma är honom betagen. Ej heller bör skyldighet förgäldenären att svara för borgenärens eventuella försäkringskostnader kvarstå,anser kommittén. I överenskommelse med en av de nordiska kommittéerna träffadkompromisslösning bestäms räntan på förskott enligt kommittéförslaget till detofficiella diskontot med tUlägg av , dock lägst . Reglernaom abandon av andel stammar från en gången tids sjöfartsförhållanden ochkommittén antar, att de inte har självständig betydelse vid sidan av förslagetsregler om rätt tUl upplösning av partrederi och utlösning av medredares andel.De nordiska kommittéerna har enats om att låta abandonreglerna helt utgå. 2.5.4.3 Remissyttrandena Förslaget har lämnats utan erinran. Detankommer på huvudredaren att föra rederiets räkenskaper och att avgeredovisning för förvaltningen. Redovisning skall avse kalenderår och avges inomen månad från årets utgång. Den läggs fram vid allmänt sammanträde. avredovisning skall ske genom stämning från det redovisningenavgavs. Sker det ej, är klanderrätten förfallen i den mån inte huvudredarenförfarit svikligt. Vinstoch förlust fördelas på delägarna i förhåUande till andelarna. Redovisatöverskott utdelas i den mån det inte behövs för driftsutgifter. Idenna del föreslår kommittén endast små justeringar, Föreskiift tas upp om atthuvudredaren svarar för att rederiets bokföring sker i laga ordning.Redovisning skall alltjämt avges för kalenderår men redovisningsfristenutsträcks från årets utgång och sam- 1973: 42 156 I stället skall redovisningen avges skriftiigen till varjedelägare och särskild föreskrift ges om delägares rätt att ta del avräkenskapshandlingarna. Klanderfristen räknas från det delägaren mottogredovisningen. Bestämmelser om avsättning av medel till reservfond ellerliknande har kommittén ej ansett motiverade. Angelägenheten av en sundfinansieringspolitik understryks likväl genom föreskrift om att erforderligamedel skall avsättas för driften. 2.5.5.3Remissyttrandena Förslaget har lämnats utan erinran. 2.5.6Partredares lösningsrätt vid andelsövergång Förkontinuitet i partrederiförhållanden sörjer SjöL genom föreskrift att rederietinte får brytas för att andel övergår tUl annan genom arv, köp eller annatfång. Detsamma gäller, ifall delägare blir omyndig eller försätts i konkurs. Istället finns utom regler om rätt till upplösning bestämmelser somberättigar varje delägare att lösa till sig andel som försålts tillutomstående, förutsatt att dennes förvärv inte skett vid offentlig auktion.Lösningsrätten skall utövas på de villkor som gällde för övergången och den somvill utöva densamma skall ge det tillkänna vid äventyr avrättens förlust. VUl flera utöva lösningsrätt, fördelas den efter deras resp.andelar. Partrederi-reglerna avviker i dessa ddar från vad som gällerhandelsbolag och enkla bolag; jfr 4, 2729 och 47 §§ lagen (1895: 64) omhandelsbolag och enkla bolag. Kommitténhar inte funnit skäl att i dessa delar anpassa bestämmelserna om partrederitill bolagsrättsliga regler utan bygger här som eljest i detta kapitelväsentligen på gällande rätt. Förbudet mot att bryta rederiet på grund avandelsövergång m. m. utmönstras dock enligt kommittéförslaget. Reglema omupplösningsrätt är enligt kommitténs uppfatning tUlräckligt klargörande idetta avseende. Lösningsrätten föreslås utvidgad till att gälla övergång avandel till utomstående men i nära anslutning till det norska förslaget undantarkommittéförslaget övergång av andel till förre andelsägarens make, avkomlingeUer avkomlings make. Dessutom utvidgas undantaget för förvärv på offentligauktion till att avse även förvärv genom exekutiv försäljning. Fristen för attgöra gällande lösningsrätten bestäms av kommittén till en månad. Reglernaom lösningsrätt kompletteras enligt kommitténs förslag av ett system medskiljeförfarande för de faU enighet ej uppnås om lösenbeloppet. Detta skergenom hänvisning tiU lagen (1929: 145) om skilje- Prop.1973: 42 157 män.Eftersom övergång av delägares andel kan ske på villkor som har drag av bådeköp och gåva, bör enligt kommitténs mening ett avtalat vederlag ej utan vidaregodtas som lösensumma. Men till skydd främst för sådan delägare som sålt tillfördelaktigt pris föreskriver kommittéförslaget, att avtalat vederlag inte fårfrångås utan att det befinns avsevärt avvika från andelens verkliga värde vidtiden för övergången. Kommittén har, ehuru med tvekan, stannat för att avgörandetav skiljemännen ej skall kunna klandras på materiell grund. 2.5,6.3Remissyttrandena Förslaget har lämnats utan erinran. 2.5.7Partrederietes upplösning in. Upplösningav partrederi kan enligt 22 § SjöL beslutas av redare som tillsammans äger merän hälften i fartyget. Vidare har partredare rätt att få rederiet upplöst, omfartyget utan hans åtgärd eller samtycke förlorat svensk nationalitet ochfördenskull avförts ur fartygsregistret. Delsamma gäller, om huvudredaren avdomstol skilts från befattningen eller partredare kan visa att rederietförvaltas så att hans rätt kränks. Vid upplösning av partrederi skall fartygetsäljas på offentiig auktion varvid skiljemän vid behov bestämmer auktionsorlenoch försäljningsvillkoren; jfr 23 § SjöL. Vadbeträffar fartygets förlust av svensk nationalitet genom att andel övergått iutländsk ägo eller genom att anddsägaren förvärvat utiändskt medborgarskap innehåller SjöL redan i 5 § regler om återställande av fartygets svenskanationalitet genom tvångsinlösen som i sista hand sanktioneras av rätt tillexekutiv försäljning av sådan andel. Dessa regler gäller vare sigegendomsgemenskapen gmndar sig på rederiavtal eller ej. Upplösningsrättenbyggs ut enligt kommitténs förslag. Föreskritten att de pariredare som äger merän hälften av fartyget kan upplösa rederiet har kompletterats med en rätt förvarje delägare att påkalla upplösning med sex månaders varsel. Därvidförutsätts enligt kommittén att annat inte följer av rederiavtalet, t. ex. attdet slutits . Kommittén har nämligen i likhet med den norskakommittén funnit alt partredare ej utan att ha förpliktat sig därtill börkunna hållas bunden i gemenskapen för obestämd tid. Han kan ha goda skäl attlösgöra sig, t. ex. jfaU de övriga mot hans vilja binder fartyget i ettlångvarigt befraktningsförhållande. I övrigt kompletteras gällande upplösningsgrundermed den nya grunden att meddelägare blivit ur stånd 1973: 42 158 attfullgöra sina förpliktelser som partredare. Grunden bestäms alltså, påpekarkommittén, utan formell utgångspunkt i konkursfall. Det är tillräckligt altdelägaren på grund av ekonomisk insufficiens inte kan fungeratillfredsställande som medredare. Bestämmelserna omförsäljning av fartyget på offentlig auktion vid partrederis upplösning jämkasenligt kommittéförslaget därhän att den reglering av sådan försäljning avsamfällt gods som lagen (1904: 48 s. 1) om samäganderätt innehåller skalltiUämpas. Det gör särskilda bestämmelser om slitande av tvist rörandeauktionsort och försäljningsvillkor väsentligen överflödiga, anmärkerkommittén. Reglering behövs endast för det fall att fartyget är utomlands ochkommittéförslaget innebär därvidlag att god man, utsedd enligtsamäganderättslagen, i händelse av oenighet meUan partredarna skall bestämmaden ort där fartyget skall säljas. Kommittén påpekar, atträtt att få rederiet upplöst med sex månaders varsel, ifall det slutits påobestämd tid, kan utnyttjas tUl förfång för medredare. Därför kompletterar kommittéförslagetdenna rätt med en rätt för envar av medredarna att utiösa den delägare somsålunda påkaUar upplösning och att därigenom bevara rederiet. Rätten till upplösning avpartrederi på vissa grunder kan, fortsätter kommittén, stundom framstå som ettosmidigt instrument att komma tUlrälta med fundamentala brister i rederietsfunktionsmöjligheter. Kommittén har därför funnit att delägare som kan åberopaupplösningsgrund bör kunna välja alternativet att utiösa medredare till vilkenupplösningsgrunden hänför sig. Eftersom sådan utlösningsrätt kommer att kunnautövas gentemot utlänning som förvärvat andel i fartyget och mot medredare somblivit utländsk medborgare, allt förutsatt att förändringen lett till attfartyget förlorat svensk nationalitet, behövs enligt kommittén här ingenmotsvarighet till 5 § SjöL om återställande i sådana fall av fartygs svenskanationalitet. Kommittén tillägger, att dessa bestämmelsers funktion i övrigt ärbegränsad tUl andra fall av samäganderätt i fartyg.