prop · FW0344 · 1973-12-31 00:00:00 — Det egnaskatteunderlaget blir i regel avsevärt större, den kommunala verksamheten kankoncentreras raera osv. I anslutning härlUl kan påpekas, att ett lågt egetskatteunderlag järate låg tätortsgrad och stor andel jordbruk erfarenhetsmässigt skapar särskilda svårigheter och därför kan vara ett teckenpä förhöjt kostnadsläge. Verkningarna härav neutraliseras inte helt av attskatteutjämningsbidraget blir högre, när det egna skatteunderlaget är lågt. Företagsnedläggningaroch personalbesparande ralionaliseringsåtgär-der medför allvarligapåfrestningar på den kommunala ekonomin. De sora friställes raåste tas orahand. Till en del löses probleraen genom utflyttning, men däravskapas nya svårigheter. Tvånget att skapa sysselsättning jämtearbetsmarknadsverkets insatser har, särskilt i , lett lill attstora investeringar för vatten och avlopp, badhus, simanläggningar,idroltshaUar och idrottsplatser ra, ra, gjorts i förra av koraraunalaberedskapsarbeten. Det paradoxala resultatet har blivit, att man även ifattiga kommuner i övre åtminstone i vissa avseenden kan redovisa enhög standard i serviceutbudet. Nämnda förhållande får icke undanskymma, att denekonomiska situationen för många av dessa korarauner ter sig bekymraersam. Strukturförändringarinom näringslivet i en kommun kan innebära en påfrestning, även om nyasysselsättningstiUfällen skapas och större permanent arbetslöshet kanundvikas. Tillfällig arbetslöshet uppkomraer i regel, och särskilt den äldrearbetskraften kan visa sig svårplacerad. 1973: 44 22 Härtillkommer, att nya anläggningar för industri eller servicenäringar vanligen brakarkräva dyrbara investeringar från kommunens sida. Ätt kostnadsläget härigenompåverkas ogynnsamt torde vara obestiidligt. Desistnämnda problemen kan också uppkorama i starkt framåtgåen-de kommuner. Storainvesteringar kan behöva göras inom en kort tidrymd. Följden bUr höjdutdebitering och större låneskuld. På påverkas emeUertid intekostnadsläget ogynnsamt. Vidare medför utvecklingen efter hand en stark ökningav det egna skatteunderlaget. De antagna ändrade reglema förskatteavräkningen kommer att mildra de likviditetssvårigheter som hithörandekomrauner haft att brottas med. Det sagda gäUer både tidigarelandsbygdsbetonade kommuner, som får större industrier inom sitt område, och desnabbt växande förortskommunerna i storstädernas närhet. Beträffande vissaförortskom-rauner utanför har eraellertid uppkorarait särskildaproblera av social natur. Bamrika familjer med begränsade inkomster har i betydandeutsträckning placerats i nyuppförda flerfarailjshus; familjens egna inkomsterhar inte räckt tiU för den jämförelsevis höga hyran, ulan man har fått lita tUlsocialhjälpen. Denna företeedse, sora särskilt framträtt , harpå sina håll uppenbarligen påverkat kostnadsläget ogynnsamt. Revisionensundersökningar visar, att en stadig, inte alltför snabb utvecklmg avnäringslivet ger de bästa förutsättningarna för den kommunala ekonomin. Befolkningsutvecklingenhar enUgt gammal erfarenhet stor betydelse för kommunernas ekonomi. Den utgör,om man bortser frän kranskommunerna rimt storstäderna, närmast en spegelbildav näringslivets utveckling. En kraftig befolkningsökning kan i och för sigställa en kommun inför svårbemästrade problem men ger, lika litet som den iregel underliggande snabba utvecklingen av kommunens näringsliv, anledning attantaga att kostnadsläget på blir särskilt högt. En jämn, intealltför snabb befolkningsökning är givetvis förmånligast. Ä andra sidan kan enfolkminsknmg, även om den är måttlig, vara ett tecken på ekonomisk tillbakagångoch därmed följande krav på ökade sociala insatser, svårigheter att krympa denkomraunala serviceapparaten ra. Att det kommunala kostnadsläget härigenomhöjes är uppenbart och får f. ö. viss bekräftelse av revisionensbudgetanalyser. Härtill komraer för komrauner med stark avfolkning tvånget atti större utsträckning än i andra kommuner skattefinansiera investeringar. Ävenbefolkningens fördelning på åldersgrupper kan inverka på kostnadsläget. Enförhållandevis stor andel barn och åldringar och motsvarande mindre andel i deförvärvsarbetande åldrarna raedför regel-raässigt att kostnadema stiger. Skolanoch socialvården inbegripet åldringsvärden utgör de tyngsta postema ikommunens budget. Ofta sammanhänger en ogynnsam åldersfördelning med avfolkningoch tillbakagång i näringslivet. 1973: 44 23 Enhög nettodrlflkostnad kan vara ett tecken på högt kostnadsläge men behöver intevara det. Skiljaktigheter i redovisningsmetoder och den skiftande förekomstenav komraunala bolag påverkar siffrorna. En hög standard pä serviceutbudet höjergivetvis nettokostnaden. Till delta kommer att den komraunala hushållningenkan vara bättre eller sämre. Del oaktat kan uppgifterom netfodriftkostnaden vara av värde, om de jämföres med övriga uppgifter omkoraraunen, i förekoraraande fall också med uppgifter rörande standarden påserviceutbudet. Siffrorna om skuldräntor, amorteringar och skuldsättning kanvidare ge en belysning av kommunens ekonomiska situation. Uppgifterna ora standardeni de enskilda koramunerna måste användas med stor försiktighet, I allsynnerhet gäller detta i korarauner sora med bidrag av arbetsmarknadsverketgjort stora investeringar i sysselsättningsskapande syfte. Som en kontroll påövriga data kan dessa uppgifter ha sitt värde, fraraför allt om de ger ettmera bestämt utslag i ena eller andra riktningen. De kan emellertid också fåbetydelse, om exempelvis en mycket hög utdebitering förekomraer tUlsammans meden låg eller medelgod standard. En särskild fråga harvarit, i vad män hänsyn skall tas till utdebiteringens höjd. Med den angivnamålsättningen alt så långt möjligt ge koramunerna möjlighet att tillhandahållasararaa standard tUl sararaa pris skulle det inte stämma överens alt låtanuvarande sammanlagda bidrag i form av skatleunderlagstillskolt och bidrag vidhög utdebitering bli vägledande då procenttalet för skatteunderlagsgarantinskall bestämmas. Man skulle visserligen, genom att på detla sätt arbeta in bidragetvid hög utdebitering i skalteunderlagsgarantin, hindra att detta bidrag ifortsättningen verkar höjande på utdebiteringsnivån. Men man skulle samtidigtlåsa fast det nuvarande läget, där vissa kommuner skaffat sig enförmånsställning genora att utnyttja näranda bidrag. De ifrågavarandekoraraunernas befogade intressen bör i förekomraande fall i ställettillvaratagas genora övergångsregler. Enligt revisionens mening bör man därförbortse från nu utgående bidrag vid hög utdebitering när procenttalenfastställes. Detsagda innebär inte, alt uldebiteringsnivän skulle sakna betydelse. En högutdebitering kan, liksom en hög nettodriftkostnad, vara ett tecken pä attkostnadsläget är högt. I vad mån så är fallet får prövas med ledning av övrigatillgängliga data rörande komraunen den geografiska belägenheten,näringsförhållanden, befolkningsförhållanden, budgetanalys och ev.upplysningar om standarden på serviceutbudet. Ihågkora-mas bör, att denaktuella utdebiteringen kan vara beroende av åtgärder och beslut som liggerlångl tillbaka i tiden: mer eller raindre god planering, tidigare gjordainvesteringar resp. eftersatta investeringsbehov, ansamling eller förbrukningav reserver osv. lysenom skattefinansiering och fondbildning kan ge vissa upplysningar härvidlag. Närdet gäller kommuner med lågt eget skatteunderlag, särskilt inom stödområdet,har prövningen lett tiU att de i regel fått full kompensation för bidraget vidhög utdebitering och oftast ytterligare bidrag. Däreraot blir utfalletogynnsammare för några stora komrauner, sora uppburit bdoppsraässigtstora bidrag vid hög utdebitering, men haft sä gott egetskatteunderlag att de fält intet eller obetydligt tiUskott till detta. Medledning av de synpunker som här redovisats har upprepade ge-noragängarverkstäUts av data rörande de olika koraraunerna, Genora-gångarna har skettsåväl länsvis som med utgångspunkt från kommuntypen: storstadsförorter,storstadsalternaliv, kommuner raed högre eller lägre grad av industrialiseringosv, SärskUdamotiveringar för stäUningstagandet lill varje enskUd kommun har revisioneninte funnit påkallat. De fakta som varit vägledande återfinns i del omfattandesifferraalerial sora revisionen redovisar. I stället lämnas en kort översiktöver förslaget jämte vissa anmärkningar rörande vissa kommuntyper och kommuner. Revisionenframhåller att en del kommuner har så god egen skattekraft att det framstårsom otänkbart att de Inom överblickbar tid kan komma i fräga tillskatteutjämningsbidrag. All försöka värdera kostnadsläge och övrigaförhållanden i dessa komrauner och raed ledning därav åsätta en teoretiskprocentsiffra för skalleunderlagsgaranti har synts raeningslösl. Dessa kommunerställs i förslaget helt utanför skatteutjäraningssystemet, givelvis raedraöjlighel för Kungl. Maj:t att besläraraa ett procenttal förskatteunderlagsgaranti ora koramunens ekonomi mot förmodan skulle försämrasdrastiskt. Det sagda gäller i första hand de tre storstäderna, vissaförortskommuner lill dessa och ytterligare några välställda kommuner i södraSverige, Utgångspunktenhar varit, alt kommunerna i och de tättbefolkade delarna avmellersta i allmänhet skall liksom nu garanteras avmedelskatteunderlaget. För att högre procenttal skall föreslås, måste detkrävas, att kostnadsläget framstår som högre än normall eller att andrasärskilda skäl kan åberopas. Sådanaskäl föreligger i första hand beträffande ö-kommuner och skärgårdskommuner. Fördessa kommuner föreslås i regel , Beträffande de båda kommunema på Ölandtorde ett ännu högre procenttal vara befogat med hänsyn bl, a, lill närings-och befolkningsutvecklingen; föreslås. Ensärställning intar Golland, sora har rikets högsta utdebiteringar utan attstandarden för den skull kan anses hög, I fråga om de uppgifter som normaltåvilar en primärkommun synes , trots läget, dryga transportkostnader ochsvårigheter med näringslivet, i och för sig inte ha sämre föratsättningar änkomraunerna på . Prop.1973: 44 25 kommunskall ocksä bestrida de kostnader för sjukvård m, ra, som eljest ankommer pälandstingskommunerna, och härvidlag är svårigheterna uppenbara.Befolkningsunderlaget är för litet för att sjukvården skall kunna organiseraspå ett rationellt och kostnadsbesparande sätt. måste man raed hänsyntill de långa avstånden till fastiandet tillhandahålla ett flertalspecialiteter pä lasarettet i , Förhållandena är i denna del nära nogjäraförbara raed övre , På grund härav föreslås för Golland, Men också beträffandeandra delar av Syd- och kan konstateras, att kostnadsläget ärnågot högre än norraalt. Så synes ge-noragående vara fallet i ett brett bältefrån östligaste och södra upp till samt iBergslagen, delvis sammanhängande raed att näringslivet inle överalltutvecklats lika gynnsamt som i andra delar av landet pä samraa breddgrader. Ävsamma skäl synes kostnaderna något högre i vissa induslrikomrauner i Älvsborgslän. I sararaanhanget framhälles alt storstadsalternativen i allmänhet liksoraen del starkt induslribetonade korarauner synes ha ett förhållandevis högtkostnadsläge, sora inte helt kan förklaras av den i regel höga standarden påserviceutbudet. För de åsyftade koraraunerna föreslås . IVärmlands, och sker övergången till skogs- ochfjäUbygderna. På grund härav upptar förslaget i dessa län starkt varierandeprocenttal, frän 95 lill i , frän 95 tiU i länoch från 95 tiU i . Även i och Jämtlandslän gör förslaget tämligen stor skillnad raellan kuststäderna raed ,raed och inlandet i övrigt med 120, i ett fall 125 %.Förslaget innebär betydande höjningar, särskilt i , I övreNorrland har en allmän höjning skett av procenttalen, för inlandskommunernanärmast kustkommunerna lill 120 eller i och 130 iNorrbottens län. Fjällkommunerna i båda länen samt kommunerna i harföreslagits få . Utmed kusten kvarstår i förslaget vid , medanNordmaling, och placerats i . De expansivakomraunema och har sänkts till 120 för attfå en rimlig avvägning både gentemot inlandskommunerna i länet ochkuststäderna längre söderut. Deförslag som revisionen slutligen kommit fram till grundar sig på ensammanvägning av data och en allmän bedömning under ständig jämförelse mednärliggande eller likartade kommuner. En förteckning över förslaget församtliga kommuner torde få fogas till statsrådsproto-koUet som bilaga 1.Förslaget åskådliggörs ytterligare genom kartor, vilka torde få fogas tillstatsrådsprotokollet sora bilaga 2. Bidragetvid hög utdebitering och reduceringsregeln Somtidigare redovisats konstaterar revisionen att olägenheterna av bidraget vidhög utdebitering är allvarliga. 1973: 44 26 dessaolägenheter är begränsade. Bidragets funktion som utjämnande faktor kan enligtrevisionens raening göras till föremål för befogad kritik. Av dessa skäl bördet inle kvarstå i skatteutjämningssystemet. Deskäl som talar mot bidraget vid hög utdebitering kan i väsentliga delar ocksåanföras mot reduceringsregeln. Mot denna regel skulle ytterligare kunnaframhållas, att den missgynnar komrauner, sora strävat efter att hålla nereutdebiteringen genora långsiktig planering och god hushållning. Detkan därför synas konsekvent all föreslå, att även reduceringsregeln skullehelt avskaffas. I fräga om nämnda regel gör sig dock delvis andra synpunktergäUande, sammanhängande med att skatteutjäraning-en ästadkommes genom bidragfrån staten. En utdebitering, som ligger väsentiigt under raedelutdebiteringen,är i regel ett uttryck för att koraraunen inte behöver statsbidrag eller attbehovet är väsentUgt raycket lägre än i eljest järaförliga komrauner raed högreutdebitering. Läget är sålunda i viss mån likarlat med det som föreliggerbeträffande kommuner med så hög egen skattekraft att de står utanförskatteutjäranings-systeraet. Det bör ytterligare hällas i minnet, att ett avbidragssystemets huvudsyften är att utjämna de kommunala utdebiteringarna. Ävenom delta syfte enligt revisionens mening främst bör tillgodoses genora attnorraema för tillskott av skatteunderlag nyanseras mera, måste det dockinnebära något av en motsägelse att starkt öka bidragsgivningen till komraunerraed utpräglat låg utdebitering och ge dera raöjlighel att sänka den ännu mer. Av dessa skäl anserrevisionen att reduceringsregeln inte kan undvaras helt. Den bör emellertidändras, så att dess utdebiteringsslimuleran-de verkan i raöjlig månneutraliseras. Reduktion av skatteunderlagsgarantin föreslås därför inträdaförst då komraunen underskrider raedelutdebiteringen med mer än en krona. En"fri" krona bör vara ägnad att stimulera till långsiktig planering,sparsamhet och god hushållning. Den bör också kunna i stort sett ta bort detmotiv för utdebiteringshöj-ning, som med nuvarande system kan ligga i alt enkommun, ora den vill undgå reduceringsregeln, får försöka hålla utdebiteringenså nära utdebiteringsgränsen som möjligt. I gengäld måste regeln,för att inte helt förlora i betydelse, skärpas något. Revisionen föreslår, attskalteunderlagsgarantin skall minskas med en procentenhet för varje tioöring,varmed den fria kronan underskrides. Delta innebär att reduktionen blir mindreän , om utdebiteringen är fr. o. ra. en krona t. o. ra, en krona 90 örelägre än utdebiteringsgränsen, densamraa sora , om gränsen underskrides medtvå kronor, och strängare, ora utdebiteringen är ännu lägre. Antalet kora-muner, sora drabbas av reduceringsregeln, liksom det totala reduktionsbeloppet,kommer att nedgå betydligt. Det totala beloppet blir enligt revisionensberäkningar mellan hälften och en tredjedel av det nuvarande. Prop.1973: 44 27 Enannan ändrmg som föreslås i samma syfte är, att kommunerna skall fä en respitpå , innan regeln träder i funktion. Utdebiteringen skall haunderskridit raedelutdebiteringen med mer än en krona i följd,innan reduktion sker, och denna skall då börja andra året. A andra sidan bör enkommun i följd ha haft så hög utdebitering att den åtminstonehåller sig inora den fria kronan, innan reduktionen upphör; skerreduktion med samma tal sora det föregående. Med dessa ändringar vinnes, attkomraunerna inte behöver höja utdebiteringen preventivt för att undgå att enbefarad höjning av utdebiteringsgränsen skall leda till reduktion avskatteunderlagsgarantin. A andra sidan skall en kommun, som drabbats avreduceringsregeln, inte kunna frigöra sig härifrån genom enuldebiteringshöj-ning. Förutpräglade avfolkningskomrauner är det inte tillräckligt att beaktabefolkningsminskningen vid bestämmandet av procenttalet för skatteunderlagsgarantin.Man skulle då bli nödsakad att använda procenttal över förat angivna 130 ellerprocenttal som alltför markant skulle skilja sig från procenttalen förnärliggande komrauner. Revisionen har därför funnit påkallat att föravfolkningskommuner föreslå särskilda regler. Om befolkningen i enkommun under något av de senaste förflutna fem åren varit högre än underberäkningsåret, skall det tillskjutna skatteunderlaget beräknas på det högrebefolkningstalet, minskat med en procent som förflutit efter detav de fera åren då befolkningstalet varit störst. I en kommun med stadigfolkminskning innebär detta, att skatteutjämningsbidraget beräknas på denstörre befolkningen , minskad . Komraunen fåralltså fera år på sig att krympa serviceapparaten. Att den själv s, a, s, fårsvara för konsekvenserna av en procents befolkningsminskning sammanhängermed att avfolkningen även beaktas vid bestämmandet av procenttalet förskalteunderlagsgarantin. En särskUd fördel med denna regel är, att ombefolkningsminskningen skulle upphöra eller vändas i befolkningsökning, upphörregeln automatiskt att verka övergångstid. Somtidigare nämnts räknas skatteintäkterna från garantibelopp på sommarstugor,sportstugor och andra frilidsfastigheter in i kommunens eget skatteunderlag vidbestämmande av tillskjutet skatteunderlag. Ägarna av fastigheterna räknasdäremot inte in i det befolkningstal som ligger till grund för beräkningen.Eftersom de kommuner, för vilka dessa fastigheter har betydelse, så gott somutan undanlag har brist på skatte- underlag,blir följden att dessa kommuner inle får några intäkter bortsett från va-avgiftero. d, för att bekosta de utgifter fastighetema för med sig. Förhällandet harobserverats av flera tidigare utredningar, bl.a, fritidsutredningen, ochföranlett olika förslag som dock inte genomförts. Revisionen framhåller attmän inte försöker lösa sommar-slugukoraraunernas olika problem. Vidfördelningen av skatteutjäm-ningsmedlen mellan komraunerna, vilket ärrevisionens uppgift, anser man dock rättvisan kräva att det skatteunderlag somrepresenteras av fritidsfastigheterna avräknas från kommuns eget skatteunderlagdå skatteutjämningsbidraget uträknas. Skatteintäkterna från dessa fastigheterkoraraer då soraraarstugukommunerna till godo. Ifråga om landstingskommunerna sker skalteuljäraningen endastgenora att staten tillskjuter skatteunderlag vid brist på skattekraft. Någonanledning att föreslå ändring härvidlag föreligger inte enligt revisionen. Detfinns inte heller skäl att föreslå någon motsvarighet till de särskildareglerna om avfolkningskommuner och som-raarslugukoramuner eUer att förlandstingskomraunerna införa den rao-difierade reduceringsregel som enligtförslaget skall gälla för primär-komraunerna. Sädana regler skulle saknaegentlig betydelse för landstingskommunernas del. SkatteutjämningsbidragenliU landstingskommunema bör alltså liksom utgå i form av tillskjutetskatteunderlag. I nuvarande system följer procenttalet förskalteunderlagsgarantin motsvarande procenttal för de i landstingsområdetingående priraärkoramunerna. Enligt revisionens raening bör bidragen tilllandstingskommunerna bli raer nyanserade än . Detta innebär, attprocenttalen för skatteunderlagsgarantin bör kunna variera uppåt raed jämnafemtal med början vid del nuvarande lägsta talet, avmeddsskalteunderlaget. Som högsta procenttal föresläs , Bestäraraandet avprocenttalen bör ske efter samraa principer som för primärkoraraunerna, dvs.efter en allmän bedömning av kostnadsläget och övriga föratsättningar. Menprocenttalet skall enligt revisionens mening inte med nödvändighet direkt motsvaraprocenttalen för priraärkoramunerna inora landstingsorarådel. SärskUt avseendebör i stället fästas vid landstlngskoraraunens förutsättningar att fylla sinhuvuduppgift att svara för sjukvården. Härvid spelar helt naturligt avståndeninom verksamhetsområdena en betydande roll. Stora avstånd kan göra det omöjligtatt koncentrera sjukhusanläggningarna på sätt sora i och för sig skulle varaönskvärt med hänsyn till befolkningens storlek och övriga förhållanden. Även iandra hänseenden får verksamheten decentraliseras mera än sora är motiveratfrån ekonomisk synpunkt. Långa ambulanstransporter får likväl Prop.1973: 44 29 Frän dessa synpunkter har revisionen ansett sig böra föreslå, attprocenttalen för skatteunderlagsgarantin höjes fiH 100 i , Kopparbergsoch , Sarama förslag framlägges beträffande län raed hänsynlill dess säregna geografiska struktur: tvä långsmala områden, i framtidenförenade med den nya , Av liknande skäl föreslås procenttalen förVästernorrlands län höjt till , Jämtiands och tiU 125 %och tUl . Revisionen har i fråga om de näranda länen ocksåfäst avseende vid de regionalpolitiska synpunkterna. F.n.åtnjuter några landstingskomrauner enligt en särkUd regel i 8 § andra stycketförordningen ora skatteutjäraningsbidrag högre bidrag än som eljest skolatutgå. Regeln I fråga innebär, all landstingskommunerna garanteras minst dettillskjutna skatteunderlag som utgick i anledning av 1957 och 1961 årsorlsavdragsreformer. Betydelsen av denna garantiregel har efterhand minskat.Vissa landstingskomrauner får emellertid alltjämt tämligen betydande belopp pågrund av densamma. Ifrågavarande landstingskomrauner har ett eget skatteunderlagsora överstiger det garanterade och är således i och för sig väl ställda. Mestbetyder garantiregdn för , där det garanterade bidragetraotsvarar ca per skattekrona. per skattekrona ulgår tillUppsala, och . Ianslutning till frågan om garantiregelns fortbestånd framhåller revisionen attdess uppdrag omfattar en allmän översyn av skatleutjämnings-sysleraet, där raaninora en i princip oförändrad ekonomisk rara skall försöka åstadkomma en sårättvis fördelning som möjligt av skatteutjämningsbidragen. En omfördelningskall alltså ske, där ökningar pä vissa håU får motsvaras av rainskningar påandra, I denna omfördelning bör enligt revisionens mening även bidragen pågrund av garantiregeln ingå. Dessa bidrag är av gammalt datum, och de sakskälsom föranledde att de inarbetades skalteutjämningsbeslut har alltmeruttunnats. Enligt revisionens mening bör de borttagas för all möjliggöra högrebidrag lill andra landstingskoramuner, som har större behov av pengarna. Pågrund av de förändringar som föreslås beträffande priraärkomraunerna fårgarantiregelns avskaffande egentlig betydelse endast för vissa städer raed gotteget skatteunderlag. Störst blir inverkan för invånarna i länslandstingsområde. Detta område har i gengäld den största egna skattekraften,bortsett från . Ytterligare kan erinras ora.de rationaliseringsvinstersom kan uppnås om landstingskommunen, säsom föreslagits, förenas med , Revisionensförslag framgår av bUaga 1, Vidare torde en karta som illustrerar förslaget fäfogas tUl statsrådsprotokollet sora bilaga 5, 1973: 44 30 Församlingarnafår skatteutjämningsbidrag enbart i förra av tillskjulet skatteunderlag.Frågan i vUken form de kyrkliga kommunerna skall inbegripas i det föreslagnanya skatteutjämningssystemet är väsentiigen beroende av resultatet av pågåendeberedning av frågan om förhållandet mellan kyrkan och staten. Om denna frägalöses i enlighet med de riktlinjer som offentliggjorts, blirskatteutjämningen mellan de nuvarande kyrkliga kommunerna enövergångsföreteelse, låt vara en ganska långvarig sådan. Revisionenanser sig därför inte kunna förorda att gällande automatiska system bibehållespå den kyrkliga sidan efter ikraftträdandet av ett nytt systera för deborgerliga koramunema.