prop · FW0393 · 1973-12-31 00:00:00 — Beredningen finner det angeläget attfrågan om en särskild företagsform utan personligt ansvar för mindre företagblir utredd . Det kan enligt beredningen ske i samband meden eventuell modernisering av lagstiftningen om handelsbolag och enkla bolag.Länsåklagaren i framhåller all det finns åtskilligabolagsbildningar som inle 'är motiverade av sunda företagsekonomiska sk'ål.Ibland används bolagsformen bara för alt genomföra olika icke önskvärda manipulationer särskilt av skatterättslig karaktär. Man bör enligtlänsåklagaren i den bolagsrätlsliga lagstiftningen försöka stävja missbruk avbolagsformen. Länsåklagaren i framför liknande synpunkteroch framhåller alt aktiebolagsformen inte lämpar sig för mindre företag.Länsstyrelsen i anser det angeläget att man ytterligareutreder frågan om inte särskilda regler bör uppställas för slora respektivesmå bolag. och patenlverket har en liknande inställning. Förslagetatt aktiekapitalet skall uppgå tiU . tUlstyrks av näringslivet,, handelskammare, ,i län och bankinspektionen. Även Svensk industriföreningtillstyrker den föreslagna ökningen av För att inte försvåra nyetablering avföretag i aktiebolagsform föreslår emellertid föreningen att också nyaaktiebolag skall ges möjlighet att starta med . i aktiekapital men attbeloppet måste ökas till lägst . Det förslaget skullegöra det möjligt för m'änniskor med "två tomma händer" att starta ettföretag i aktiebolagsform. Andra remissinstanser ifrågasätter om inte gränsen föraktiekapitalets storlek har satts för lågt. i längodtar visserligen förslaget men menar alt det finns skäl att höja minibeloppet,om en särskild associationsform för mindre företag liUskapas. TCO framhålleratt den nuvarande låga gränsen i fråga om aktiekapitalets storlek harmöjliggjort tiUkomsten av åtskUliga inte önskvärda bolagsbildningar. Vid dekonkurser som i många fall har blivit följden har arbetstagarna mist sinaarbeten med åtföljande svårigheter att få nya ansläUningar. Enligt TCO:s meningskulle många av dessa bolag aldrig ha kommit till stånd, om det minsta tillåtnaaktiekapitalet hade bestämts till ett högre belopp. Med hänsyn härtill och liUarbetstagarnas rätt tiU trygghet i anstäUningen skulle det i och för sig varamotiverat att det minsta tillåtna aktiekapitalet fastställs tUl ett väsentligthögre belopp än vad som gäller. kan man emellertidinte helt bortse från att de mindre företagen ofta har stor betydelse försysselsättningen och samhället i dess helhet. På grund härav och då det inteonödigtvis bör skapas hinder för möjligheten att driva rörelse anser TCO attdet minsta tillåtna aktiekapitalet inte kan sättas alltför högt. TCO föreslåratt minimikapitalet vid bolagsbildningen inte bör understiga fyra basbeloppenligt lagen om aUmän försäkring. Svenska revisorsamfundel anser alt det finnsskäl för att sälta gränsen högre än vid , om man strävar efter enbättre konsolidering från starten. i och länmenar att den undre gränsen på . för aktiekapitalets storlek är förlågt. RÄ förordar att beloppet bestäms till åtminstone . En liknandeinställning kommer till uttryck i remissyttrandena från länsåklagaren iHallands län och länsåklagaren i . påpekar att antalet små aktiebolag ärmycket slort. Uppskattningvis torde f. n. åtminstone av alla aktiebolagböra betecknas som små. De små aktiebolagen vållar taxeringsmyndigheternabetydande problem. Slora svårigheter föreligger att uppmärksamma och taställning tUl transaktioner av olika slag som förekommer mellan fåmansbolag ochdess huvudaktieägare och som ofta har liU syfte all kringgå gällandeskaltebeslämmelser. Granskningen av de små bolagen och deras huvudaktieägare ärdärför besvärlig och lar en betydande del av skatte- och laxeringskontrollensresurser i anspråk. Verket anser att möjligheten att bilda små aktiebolagutnyttjas i viss utsträckning systematiskt för att försvåra skattekontroll ochundkomma 1973: 93 58 skatteindrivning.Verket menar därför att det bör övervägas om inte aktiebolaget som förelagsformbör förbehållas de medelstora och större företagen. Verket förordar attaktiekapitalet inte skall få bestämmas lägre än till . En sådanlösning kan från rent förelagsekonomisk synpunkt inte anses medföra någonstörre olägenhet. Liknande begränsningar finns i ett antal andra europeiskaländer. Om en sådan ökning av minimikapitalet genomförs bör emellertid fråganom lämplig förelagsform för mindre verksamheter utredas så snart som möjligt.Också patenlverket anser att man bör överväga att s'ätta minimikapitaletbetydligt högre än vad utredningen har föreslagit. Det bör ske i samband medatt man ser över lagstiftningen om handelsbolag och enkla bolag i syfte alt fåtUl stånd en särskild bolagsform för de mindre företagen. SHIOavstyrker den föreslagna förändringen av regeln om aktiekapitalets storlek.Organisationen anser alt ett så pass högt ursprungligt aktiekapital som 20 000kr. kommer att hindra etableringen av mindre företag. För den händelse att enenklare bolagsform införs, kan det däremot inle anföras skäl mot att kravet påursprungligt aktiekapital f astsfäUs tiU . Ettpar remissinstanser tar upp frågan om den föreslagna ökningen av aktiekapitaletbör gälla även aktiebolag som bildats före ikraftträdandet. menar att det inte är tillfredsställande att i detta avseendefå två typer av aktiebolag, nämligen sådana som bildats före lagensikraftträdande och de som bildats . Det bör vara möjligt att införa enövergångstid på t. ex. från ikraftträdandet. 5 Lån till aktieägare m. fl. Detnu gällande regelsystemet om bolags bundna resp. fria kapital innebär attbolaget inte får till aktieägarna föra över tillångar i större omfaltning elleri annan ordning än som anges i bestämmelserna om vinstutdelning, om nedsättningav aktiekapitalet, reservfonden eller skuldregleringsfonden och om likvidation.Förbudet gäller inte bara utbetalning i pengar utan också överföring av annanbolagels egendom. Det finns däremot ingenting som hindrar att en aktieägarelånar pengar från bolaget. Lagen uppställer inte ens krav på att säkerhet skaUställas för sådana lån. I rättspraxis'har dock ansetts att lån som lämnas tillinsolventa aktieägare är att betrakta som otillåten vinstutdelning, såvidalånet belastar bolagets bundna kapital (se NJA 1951 s. 6). 1973: 93 59 Utredningenbehåller systemet med bundet och fritt kapital. TUl bundet kapital hänförutredningen aktiekapitalet, reservfond och s. k. uppskrivningsfond. Tilluppskrivningsfonden, som utgör en nyhet, skall läggas medel som uppkommer genomatt värdet på bolagets anläggningstillgångar skrivs upp. Skuldregleringsfondenhar inte behållits i utredningsförslaget. Det fria egna kapitalet består enligtutredningsförslaget liksom av fria fonder, balanserad vinst ochnettovinst för räkenskapsåret. Utredningen menar att detfinns anledning att anta att det i ganska stor utsträckning förekommer attaktiebolags medel lånas ut till aktieägarna. Utredningen anser att det stridermot aktiebolagsstiftningens grunder att en person skall kunna driva ettaktiebolag med den därav följande förmånen av frihet från personligt ansvartrots att bolagels tillgångar till stor del består i en fordran på honom själv.Detta innebär en urholkning av den säkerhet som aktiebolagslagen genom reglernaom bundet kapital vill ge inte bara aktieägarna utan också andra såsomborgenärer och anställda. Om det bundna kapitalet belastas av lån tillaktieägare kommer det inte att ge större säkerhet än som följer avaktieägarens personliga solvens. Den som vill driva ett företag därkreditunderlaget i realiteten är hans egen betalningsförmåga bör dock enligtutredningen inte kunna välja aktiebolagsformen. Han bör i StäUet hänvisas tUlen juridisk företagsform med personlig ansvarighet. Utredningen föreslårdärför att bolag i princip förbjuds att lämna penninglån till aktieägare,styrelseledamöter och slyrelsesuppleanter. Låneförbudel förses emellertid medvissa undantag. Lån får ges om betryggande säkerhet ställs för lånet. HåUer siglånet inom ramen för bolagets fria egna kapital får lån lämnas även utansäkerhet. Eftersom det fria kapitalet kan disponeras för vinstutdelning kannämligen enligt utredningens mening lån till aktieägarna som bara berör detfria kapitalet inte anses inkräkta på lagens system för skydd av borgenärer.Förslaget innebär alltså att bolagels hela bundna kapital skyddas mot lånsåtillvida att betryggande säkerhet krävs, medan något motsvarande skydd inteuppstäUs för det fria kapitalet. Utredningenföreslår ytterligare två undanlag från låneförbudet. Förbudet skall inte gällai förhållande till aktieägare som är moderbolag. Utredningen anser att ettsådant undantag är nödvändigt för att man inte skall omöjliggöra normaladispositioner inom en koncern. Det andra undantaget avser det fall attaktieägarens innehav av aktier i bolaget är obetydligt. Undantag från förbudetgäller därför om den aktieägare som skall få lånet äger mindre än en procent avbolagets aktiekapital eller eljest så ringa del därav att den uppenbarligeninte är avgörande för bolagets beslut om lånet. 1973: 93 60 Reglernaom låneförbud äger enligt utredningsförslaget motsvarande tillämpning i frågaom ställande av säkerhet. Fleraremissinstanser ansluter sig i princip tUl utredningens uppfattning attbegränsningar måste införas i fråga om bolagels rätt att lämna penninglån tilleUer ställa säkerhet för aktieägare och styrelseledamöter. De föreslagnabestämmelserna ses då som ett led i det regelsystem som syftar till att skyddabolagets egna bundna kapital mot urholkning. Synpunkter av detta slag framförsav hovrätten för , kammarrätten, bankinspektionen,förelagsskatteberedningen, samt och Skåneshandelskamrar. NäringsUvet godtar grundtanken bakom förslaget men anser att deföreslagna bestämmelserna kan bjuda utomordentliga svårigheter framför alltvid generationsskiften inom familjeföretag. Enligt näringslivet är lån frånföretaget till arvtagarna ofta nödvändigt för alt arvingarna skall kunnaerlägga arvsskatten utan alt avyttra företaget. I många fall ärarvsskattebördan så betungande att den inte kan bäras inom de föreslagnalånegränserna. Ett familjeföretags förmåga att fortleva är emellertid oftaberoende av kunnande och traditioner inom den familj från vilkenföretagsledningen rekryteras. Det kan därför vara angeläget från både deanstäUdas och fordringsägarnas liksom också från samhällets synpunkt att ettarvfall inte behöver medföra att företag går ur familjens ägo. En i sådanalägen framtvingad försäljning kan innebära betydande värdeförstöring. Enuppmjukning för dessa fall av utredningens föreslagna förbud mot lån tillaktieägare är därför enligt näringslivet önskvärt. Denna uppmjukning får dockinte ske till priset av alt borgenärsintressena eftersattes. Näringslivetförordar därför en ordning där lösningen kan anpassas efter skiftande förhållandeni enskilda fall. NäringsUvet gör därvid en jämförelse med förhållandet vidnedsättning av aktiekapitalet men anser att förfarandet kan göras mersummariskt vid lånefrågor än när det gäller kapilalnedsältningar. Dennauppfattning grundas på att vid kapitalnedsältning lämnar kapitalet bolaget förgott medan vid lån bolaget behåller en fordran gentemot låntagaren.Näringslivet föreslår att ärenden av detta slag handläggs av Kungl. Maj:t förordnar, förslagsvis kommerskollegium. Beslut skullefattas efter utredning varvid normalt skulle ingå hörande av kända borgenärer.KaUelse på okända borgen'ärer skulle ske bara undantagsvis. Sedan lånerätt beviljatsav kollegiet, kan intresset av insyn och publicitet tiUgodoses genombestämmelser om att lån skall redovisas i årsredovisningen. Näringslivettar vidare upp förslaget att förbudet mot lån inle gäller i förhållande tiU aktieägare som är moderbolag. 1973: 93 61 undantagsbestämmelsernai och för sig men anser att den måste få betydligt större räckvidd. Även meUanandra bolag i en koncern än moder- och dotterbolag kan föreligga en sådanintressegemenskap att lån bolagen emellan måste kunna förekomma även utan attde eljest gällande lånevillkoren är uppfyllda. Detta gäller t. ex. lån sominnebär ett direkt understödjande av det långivande bolagets egna verksamhetoch som kanske inte skulle kunna komma till stånd om villkoren på särskild säkerhetetc. enhgt de aUmänna reglema måste uppfyllas. Inom en koncern måste enligtnäringslivet lån utan särskild säkerhet eller täckning i fritt kapital varatiUåtet så snart engagemanget framstår som företagsekonomiskt motiverat för detbolag som tar risken. Näringslivet tar slutligen upp förslaget att lån skallkunna ske fritt inom ramen för det fria kapitalet. Näringslivet framhållerdärvid att det fria kapitalet inte ger samma skydd som en betryggande säkerhetkan ge. När ett flerårigt lån ges, skall full täckning finnas i form av egetkapital i det långivande bolaget, men när lånet skall betalas kan detta kapitalför länge sedan vara förbrukat. auktoriserade revisorer framhåller att det skydd för bolagels bundnakapital som åsyftas i förslaget kan bli illusoriskt om utlåning inom det friakapitalets ram ulan säkerhet sker men det fria kapitalet senare genom utdelningeller uppkomna förluster går ned eller försvinner utan att långivningen haravvecklats. Liknande synpunkter framförs av bankinspektionen ochförelagsskatteberedningen. Beredningen anser därför att undantagsbestämmelsenom fri lånerätt mot det fria kapitalet bör utgå. Beredningen uttalar vidare bör överväga att införa en bestämmelse enligt vilken revisorn är skyldig atttill revisionsberättelsen särskilt uttala sig angående granskningen av deltaslags lån och säkerheter. Beredningen framhåller vidare alt bestämmelserna omlån till aktieägare kan kringgås på ett ganska enkelt sätt genom att lån ellersäkerhet formellt lämnas för annan fysisk eller juridisk person men reelltavser aktieägare eller styrelseledamot. Att i sådana fall påvisa att ettbulvanförhållande faktiskt föreligger torde ställa sig aUtför svårt. Förbudetbör därför enligt beredningen utsträckas till att omfatta även styrelseledamotoch aktieägare närslående personer t. ex. den personkrets som anges i 5 § i lagen(1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Bankinspektionen, anser också att det finns möjligheter att kringgålagbestämmelserna, t. ex. via enmans- eUer fåmansbolag. handelskammareifrågasätter om begränsningen till penninglån är motiverad. Vidare påpekas attbestämmelsen inte omfattar lån etc. tiU syskonbolag. Slutligen föreslårhandelskammaren alt bestämmelsen utvidgas till att avse även aktieägare ochstyrelseledamot i närslående bolag. 1973: 93 62 Hovrättenför ifrågasätter om bestämmelsen verkligen utgör någoteffektivt hinder mot sådana transaktioner som den har till syfte att förhindra.Syftet med reglerna är bl. a. att förhindra det i praktiken ofta förekommandeoch för borgenärerna riskfyllda förfarandet att den som vill förvärva aktiernai ett aktiebolag låter bolaget självt finansiera förvärvet. Enligt ordalagen iförslaget synes emellertid ingenting hindra att ell rättssubjekt först lånarpengar av bolaget och därefter för det lånade kapitalet köper aktier i bolaget.Det tycks enligt hovrätten inte heller finnas något hinder för ett moderbolagsom förvärvat aktier i ett dotterbolag men ännu inte erlagt betalning föraktierna att finansiera förvärvet genom lån i efterhand av dotterbolaget. Svenskarevisorsamfundel uttalar att man måste ta större hänsyn än utredningen hargjort till de helt lojala former av penninglån som förekommer. Ett exempel påsådana lån är lån för förv'ärv av aktier i annat företag. Ett annat exempel ärnär bolaget har överskottslikviditet och huvudaktieägaren bedriver annanverksamhet och företar inlåning till den verksamheten. Ett tredje fall är närbolaget tillfälligtvis har svag likviditet och därför försöker hålla lönernanere till anställda aktieägare. För att dessa skall kunna bära sinalevnadskostnader kan det vara nödvändigt att lämna dem lån. som ett exempel på lojala lån det fallet när aktieägare ägerden fastighet i vilken aktiebolagets rörelse bedrivs varvid aktieägaren lånarav bolaget för att finansiera en del av anskaffningskostnaden. accepterar i princip utredningsförslaget, men anser all det i vissasituationer kan medföra obiUiga konsekvenser. ifrågasätter ominle kravet på betryggande säkerhet skulle kunna efterges i fråga omkortfristiga krediter i sådana fall där det är uppenbart alt vid lånetsbeviljande borgenärernas intressen inte träds för nära genom långivningen. Näringslivetpåpekar att utredningen i motiven uttalat att styrelsen alltid måste beakta altlångivningen eller ställandet av säkerhet överensstämmer med bolagetsintressen och inte står i strid med principen om aktieägarnas lika rätt.Näringslivet anser att denna princip är grundläggande och i själva verket ärett uttryck för en allmän rättsgrundsats. Anses bestämmelser rörande bolagslån till aktieägare önskvärda bör bestämmelsema avfattas så att det klartframgår att giltigheten av ett lån är beroende aV att det långivande bolagethar ett tillräckligt eget intresse av att lämna lånet eller när samtligaaktieägare i bolaget har lämnat sitt samtycke till åtgärden att lånet intestrider mot aktiebolagslagens regler till skydd för tredje man. 1973: 93 63 6 Föredraganden 6.1 Inledning Dendominerande associationsformen inom svensk industri och annannäringsverksamhet är aktiebolaget. Vid utgången av fanns det 125 282inregistrerade aktiebolag. Endast omkring hälften av de inregistreradeaktiebolagen bedriver rörelse. av aktiebolagen utgör enmans- ellerfåmansbolag. Ettbetydande antal aktiebolag har bildats och intensiteten i bolagsbildningenhar tilltagit . 1960 fanns endast omkring 44 000 inregistreradeaktiebolag. registrerades 11 166 aktiebolag, 1971 13 069 aktiebolag och1972 18 217 aktiebolag. Dennuvarande aktiebolagslagen innehåller bl. a. ett stort antal regler som röraktiekapitalet. Syftet med detta regelsystem är att skapa garantier för attbolagen verkligen får tillgångar vid bolagsbildningen och att dessa tillgångarinte försvinner under bolagets verksamhet. Detta har intresse i första hand förbolagets fordringsägare men även för de anställda och det aUmänna. Aktieägarnaär nämligen inte ansvariga för bolagets förbindelser och fordrings'ägarna kandärför endast kräva betalning ur bolagels tillgångar. Bestämmelserna haremellertid betydelse också för de olika aktieägarna eftersom var och en somtecknar aktier i ett bolag har intresse av att övriga aktietecknare skjutertill det kapital som ankommer på dem. Huvuddrageni regelsystemet är följande. Närett aktiebolag bildas måste delägarna i bolaget tillskjuta medel. Detta skergenom att de tecknar akiier i bolaget mot betalning i pengar eller annanegendom som erläggs tiU bolaget. Annan egendom än pengar bmkar benämnasapporlegendom. Aktierna skaU lyda på ett visst belopp, i princip ej understigande50 kr., det s. k. nominella beloppet. Summan av aktiernas nominella belopp ärUka med aktiekapitalet. Aktiekapitalet måste uppgå till . Aktierfår inte emitteras till underkurs, dvs. den betalning som skall erläggas tillbolaget för tecknad aktie får inte undersliga aktiens nominella belopp.Däremot kan akiier emitteras till överkurs. Vad som betalas för tecknad aktieutöver det nominella beloppet räknas inte till aktiekapitalet utan läggs tillreservfonden. Aktiekapitalet,reservfonden och den s. k. skuldregleringsfonden utgör bolagets bundna egnakapital. TiUgångar som ingår i det bundna kapitalet får i princip inte betalasut till aktieägarna annat än i samband med likvidation. Det finns däremot intenågra uttryckliga lagbestämmelser om förbud för bolaget att ge lån tUlaktieägarna även om lånet skulle belasta det bundna kapitalet. Det fria egnakapitalet består av fria fonder, balanserad vinst och nettovinst förräkenskapsåret. Det fria egna kapitalet får i princip delas ut till aktieägarna.Vissa regler om 1973: 93 64 obligatoriskavsättning till reservfond och skuldregleringsfond innebär emellertid enbegränsning av denna uldelningsrätt. Eflersamarbete med kommittéer i , och lade aktiebolagsulredningenpå fram förslag lill ny aktiebolagslag. Förslaget innehåller bl. a.regler som har samband med företagens finansiering. Utredningsförslagetinnebär sålunda att reglerna om nyemission blir mer flexibla vilket får tillföljd alt bolagens möjligheter att förslärka det egna kapitalet genom attemittera nya aktier förbättras. Utredningen föreslår vidare regler om vissafinansieringsmetoder som knappast använts i . Hit hörkonvertibla skuldebrev och konvertibla akiier. Vidareföreslås att den nedre gränsen för aktiekapitalets storlek höjs till 20 000 kr.samt att regler om förbud mot penninglån till aktieägare och personer ibolagsledningen införs. Isitt remissyttrande över utredningsförslaget har näringslivet framhållit, altdet kunde bli nödvändigt alt bryta ut de föreslagna reglema om nyafinansieringsformer till särbehandling, om arbelet på en ny aktiebolagslagskulle bli tidsödande. Under ärendets beredning inom hardet visat sig, alt lagstiftningsärendet är mycket komplicerat och omfattande.Någon ny aktiebolagslag kan inte beräknas träda i kraft före den 1 januari1975. Under sådana omständigheter aktualiseras frågan om en särbehandling avvissa delar av utredningsförslaget, bl. a. de föreslagna reglema om nyafinansieringsformer. Förbedömningen av frågan är av intresse vissa uppgifter om företagensfinansiering som lämnats av kapilalmarknadsutredningen i dess belänkande (SOU1972: 63) Näringslivets försörjning med riskkapital från allmänna pensionsfondenoch av långtidsutredningen i dess belänkande (SOU 1970:71) Svensk ekonomi19711975 med utblick mot 1980. Förföretagssektorn som helhet sjönk självfinansieringsgraden, dvs. brutlosparandeti relation tiU de totala investeringarna, från tiU60 % perioden 196065. För industrin var motsvarande värden (195759) och89 %. Denna nedgång berodde framför allt på att investeringarna ökade i börjanav . Självfinansieringsgraden låg sedan kvar på ungefär oförändradnivå fram lill 1971. uppgick självfinansieringsgraden inomindustrin tUl . Närsjälvfinansieringsgraden fallit har behovet av extern finansiering i form avriskvilligt ägarkapilal eller upplånat kapital ökat. En jämförelse mellanindustriföretagens ställning vid början och slutet av visar, attrelationen mellan redovisat eget kapital och redovisat totalt kapital sjönkfrån för förelag med 50499 anställda och från förföretag med över 500 anställda. Prop.1973: 93 65 skulderna ökade markant för bådaförelagsgrupperna. Enligt långtidsutredningen ökade kvoten långaskulder/redovisat eget kapital för hela industrin från 55tiU . räknar med en ytterligare försämring för tidenfram till 1975. Under 1960-talel upptog ett växande antal industriföretagobUga-tionslån. I genomsnitt emitterades 3035 lån mot 7per år . Den sjunkande självfinansieringsgraden har under 1960-taletendast i ringa grad kompenserats genom tiUskolt av riskvilligt ägarkapilal iform av nyemissioner. För de börsnoterade företagen rörde sig det totala årliganytillskottet av aktiekapital om chka 250 milj. kr. Somjämförelse kan nämnas att börsvärdet på samtliga börsnoterade företag utgjorde29,. De redovisade uppgifterna om den sjunkandesjälvfinansieringsgraden och den ökande upplåningen ulvisar enligt min meningatt det är angeläget alt bolagens finansiering med externa medel kan ske påeffektivast möjliga sätt. Jag har förståelse för näringslivels önskemål om ettsnabbt genomförande av akliebolagsutredningens förslag i de delar del berörnäringslivets finansiering. Jag förordar att man nu genom en provisorisklagstiftning ger moderniserade regler om nyemission, konvertibla skuldebrev,konvertibla akiier m. m. Under remissbehandUngen har från flera håll framhållitsatt aktiebolagsformen i betydande utsträckning används för att uppnå skattemässigafördelar. Aktiebolagsformen anlitas ofta för företag för vilka denna form intepassar och för vilken den inte heller varit avsedd. görs intenågon åtskUlnad mellan ägarens egna och bolagets ekonomiska förhållanden. Detlavållar, framhåUs det, flera svårigheter vid taxeringskontrollen.