prop · FW03174 · 1973-12-31 00:00:00 — I regel blir då SÖ:s beslut mera en bekräftelse på det av kommunenframräknade behovet. JagviU i detta sammanhang särskilt understryka att överdimensionering avskollokaler eller kostnader överstigande bidragsunderlaget som regel inteheller i fortsättningen bör accepteras. Nuvarande praxis i detta avseende böralltså gälla. Om en kommun önskar göra avvikelser från gällande lokalnormer börsom gälla att föreslagna planlösningar är pedagogiskt väl underbyggda.Mera radikala avvikelser bör endast genomföras efter samråd med den centralamyndigheten. Den enligt normema totala netlogolvytan bör emellertid inte fåöverskridas. Framräkningenav lokalbehovet för gymnasieskolan och fastställelse därav sker f. n. i SÖ. Iavvaktan på ställningstagande till länsskolnämnds-utredningens kommande förslagbör någon förändring nu inte ske i detta avseende. Jag är inte heller bereddatt i detta sammanhang föreslå någon förändring beträffande skissgranskningenför gymnasieskolan. Denrådande skissgranskningen för är frivillig. Flertalet kommuner utnyttjardock SÖ:s pedagogiska och tekniska expertis i en frivillig skissgranskning. Jaganser detta samråd vara av stor betydelse från pedagogisk synpunkt och frånkostnadssynpunkt. Med anledning av den omfattning den frivilligaskissgranskningen redan har och den principiella uppfattning jag tidigareredovisat angående utökning av den kommunala beslutanderätten, anser jag inteatt skissgranskningen för bör göras obligatorisk för kommunerna.Jag räknar med när lokalbehovsprövningen överförs till det lokala planet att kommunerna liksom nu sker utnyttjar SÖ:s resurser påskissgransknings-området. Enligtgällande bestämmelser skall kommun vid upprättande av skissritningar gelänsläkare, skolläkare och berörd skolpersonal tillfälle att yttra sig omritningarna, . och har i gemensam skrivelse hemställtbl. a. att företrädare för den berörda skolpersonalens fackliga organisationerskall beredas tillfälle att yttra sig över skissrit- ningar och huvudritningar. SÖ har i sitt yttrande överskrivelsen föreslagit att även berörda elever eUer elevorganisationer skallerhålla denna möjlighet. Jag ser positivt på lärarnas liksom övrigskolpersonals medverkan vid planering av skolor. Enligt min mening bör dennamedverkan dock kunna ske inom ramen för företagsnämndsavtalet (FÖN 68), vilketger utrymme för såväl särskilda företagsnämnder för skolväsendet som fördärtill knutna skolbyggnadskommittéer. Nuvarande, bestämmelser bör därför vara lillfyUest, I likhetmed SÖ anser jag att kommunerna ensamma bör svara för att erforderligaföreskrifter för erhållande av statsbidrag lill byggnadsarbeten följs. Ettflertal handlingar som åtföljer ansökan om statsbidrag kan därigenomslopas. Utöver utdrag av protokoll utvisande att kommunen för sin del beslutatutföra byggnadsföretaget bör SÖ infordra endast sådana uppgifter som ärnödvändiga för att fastställa lokalbehovet, bestämma statsbidragsbeloppet ochkostnadernas skälighet samt kvotkostnaden, dvs, det belopp som skall räknas avfrån investeringsramen. Beträffandedet av SÖ förordcide förslaget till förenkling av handläggningsordningenbeträffande ombyggnadsärenden har jag i huvudsak ingen erinran. Jag förutsätteremellertid att SÖ även i fortsättningen om skäl kan anses föreligga kommeratt infordra underlag för en noggrann kostnadsbedömning. Efter vadjag inhämtat är den statliga avsyningen huvudsakligen av formell art. Den börsåledes kunna upphöra, I enlighet med SÖ:s förslag bör dock kommunerna vidansökan om utbetalning av statsbidrag lämna uppgift om eventuella avvikelserfrån den nettogolvyta som fastställts som underlag när statsbidraget bestämlseller om eventuellt därefter minskad omfattning av byggnadsarbetena. De nya reglerna bör träda i kraft , Byggnadsstyrelsenhar upphört att publicera indextal per ingående istyrelsens »byggnadskostnadsindex 63», Dessa indextal, liksom bosladsstyrdsensortsindex, har legat till grund för beräkning av bidragsunderlagets grundbeloppför statsbidrag till byggnader inom skolväsendet. Grundbeloppet måste nuberäknas med ledning av andra indexserier. Bl, a, kan ett index som utges avstatistiska centralbyrån komma ifråga. Det torde böra få ankomma på Kungl, Maj:tatt fr, o, m, fastställa de nya grunder efter vilkagrundbeloppet skall beräknas. Underåberopande av det anförda hemställer jag alt Kungl, Maj:t föreslår riksdagenatt 1, bemyndiga Kungl, Maj:t attmeddela bestämmelser om handläggningen av ärenden om statsbidrag tillbyggnadsarbeten inom skolväsendet, 2, godkänna att grundbeloppet förstatsbidrag för samma byggnadsarbeten fr. o. m. beräknasefter byggnadskostnaderna i allmänhet enhgt de grunder som Kungl, Maj:tbestämmer, 3, godkänna vad jag anfört ifrågaom ytor och kostnader för skollokaler. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Kungl, Höghet Kronprinsen-Regenten att tillriksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till delta protokoll ulvisar. Statsbidrag till skolbyggnader m. m. Enöversyn av nu gällande principer för statsbidrag till skolbyggnader motiveras särskUtav att gymnasieskolan infördes , En annan väsentligomständighet är ett begynnande intresse för att samplanera skollokaler ochlokaler för andra ändamål samt att integrera byggandet och utnyttjandet avdessa lokaler. Nuvarande statsbidragssystem har ansetts försvåra en sådanintegrering och eftersom bidrag utgår i form av investeringsbidrag ansettsfrämja nybyggnation av lokaler framför förhyrning även om förhyrning i en visssituation skulle vara lämpligare. Vidare har anförts, att nuvarandehandläggningsordning för statsbidrags- och byggnadsärenden är onödigt komplicerad. Bidragetkan enbart utgå tUl huvudman för skolorna. Bidragssystemet kräver exakta normerför lokalytors storlek. Dessa sistnämnda omständigheter kan ses som ett hindervid integrerad regional planering. Handläggningsförfarandet bedöms medföra storaadministrativa insatser. Detnuvarande statsbidraget har emellertid befrämjat att undervisningslokaler medlikvärdig standard kunnat byggas ganska oberoende av huvudmännens ekonomiskaförhållanden. Detta sammanhänger även med de anvisningar om lokalernasutformning m. m. som SÖ utfärdat i anslutning till statsbidragsbestämmelserna. Utvecklingenmot större kommunala enheter med serviceuppgifter av ökande omfattning gentemotmedborgarna även vid sidan av undervisningssystemet ställer allt större krav påden kommunala planeringen och då även på lokalplaneringen. Så kan det frånallmänt sociala samt stats- och kommunalekonomiska synpunkter finnas skäl föralt i den totala bebyggelseplaneringen integrera och använda dem för mera änett ändamål, t, ex. lokaler för undervisning, daghem, förskolor, fritidshemoch hyreshus samt samlingslokaler, motionslokaler och bespisningslokaler.Fördelarna med en samlad bedömning av lokalbehov för oUka ändamål bör vara såstora att en integrering stimuleras. Detviktigaste motivet för ett statligt investeringsbidrag tUl undervisningslokalernaoch för den nuvarande utformningen av bidraget inom det allmänna skolväsendethar varit att underlätta för huvudmännen att bygga erforderliga lokaleroberoende av kommunens storlek och skatteunderlag. Principerna förbidragsberäkningen varierar beroende på skolform och huvudman. Ett flertalskäl talar för att byggnadsbidraget till skolbyggnader för ochgymnasieskolan utformas efter enhetliga principer. Det införda skalteutjämningsbidragetsamt de ökandekommunstorlekarna och det därmed mera jämnt fördelade skatteunderlagetkommunerna emellan kan anses motivera att bidraget görs oberoende avskatteunderlaget. För etl enhetligt bidragssystem för grundskola ochgymnasieskola talar vidare den beslut angående reformering avde gymnasiala skolorna m, m. förutsatta samordningen av lokaler för skolor medlikartade lokal-, utrustnings- och lärarbehov. Deprincipiella utgångspunkterna för en ny form av tilldelning av statsbidragsammanfattas i följande punkter, a) Beräkningsgrunder för bidrag tillgrundskola och gymnasieskola är enhetiiga, b) Bidragskonstruktionen ärneutral lill om lokalbehov tillgodoses via förhyrning eller byggnation, c) Bidragskonstruktionen möjliggörregional samplanering och sam-utnyttjande av lokaler, d) Bidragskonstruktionenär enkel. e) Handläggningav byggnads- och bidragsärenden förenklas. f) Bidragsformen främjarrationalisering och effektivitet i skolbyg gandet. Bidragsmoddlen hyresbidragper elev och år grundar sig på att dessa utgångspunkter lättast tillgodosesgenom att det nuvarande investeringsbidraget till skolbyggnader omformas tillett driftbidrag kombinerat med ett lånesyslem. Normerför beräkning av lokalbehov inom en skolenhet anges i SÖ:s anvisningar förskolbyggnader i vilka bl, a. redovisas SÖ:s beräkningar med normerna som grundför skolor av olika storlek. För del finns exempel för olika skoltypermed varierande antal elever. För gymnasieskolans del räknas likaså påskolenheter för olika elevantal. På grundval av lokalnormerna i anvisningarnagörs i departementspromemorian en indelning i åtta grupper av lokalbehov förgrundskola och gymnasieskola. Var och en av dessa grupper betraktas däreftersom en bidragsgrupp. Tre avser och fem gymnasieskolan. Alternativensom avser , innefattar samtliga enligt exempel i anvisningarna enspecialklass för låg- och meUanstadieskolorna. Grupperna, som kallasbidragsgrupper, är följande. Grupp a 1: Skolenhet medlågstadium med två paralleller och mellanstadium med två paralleller samt enspecialklass. Elevantalet per skolenhet 300, Gruppa 2: Skolenhet med tre paralleller på lågstadiet och två på mellanstadiet samten specialklass. Elevantal per skolenhet 375. Gruppb 1: Skolenhet med enbart högstadium och fem paralleller. Grupp c 1: I enUghet med lokalbehovsberäkningarna i SÖ:sanvisningar för [gymnasiet och ], där behovsberäkningarna utgår frånlokalgrupperingar enligt institulionssystem, har lokalbehovet för elever vidgymnasium (gy) och fackskola (fa) räknats enhetligt för de humanistiska (hu),samhällsvetenskapliga (sh) och ekonomiska (ek) linjerna. Eftersomlokalbehovsberäkningar för [yrkesskolan] saknas, har motsvarande elever vidyrkesskolan förts till grupp c 1 med ledning av indelning i SÖ:sanslagsframställning för /71 (s. 71). Antal elever per skolenhet500. Grupp c 2: Som c 1, Antal elever 550, Grupp d 1: Grupperingsmetod motsvarande c 1 förnaturvetenskaplig (na) och teknisk (le) linje. 500 elever per skolenhet. Grupp d 2: Som d 1. Antal elever 550. Grupp e 1: Den humanistiska-sociala (hum/so) sektorn vidyrkesskolan har beräknats med ledning av lokalexempel för vårdyrkesskola i SÖ:sanvisningar. Skolenhet med 326 elever/år, varav 140 närvarande. Lokalbehovet per elev inom dessa bidragsgrupper framgår avföljande tabell. Bidragsgrupp mVelev och alternativ Genomsnitt ae (totalt) Genomsnitt ce (gymnasieskolan) 5,0 8,3 9,6 9,2 8,5 8,3 6,7 9,3 För bidragsgrupperna b och e, vilka inte har någotalternativ 2, anges identiska uppgifter i fortsättningen i kolumnerna 1 och 2. En av utgångspunkterna vid en övergång från nuvarandebyggnadsbidrag av invesleringsbidragstyp till ett bidrag av driftbidragslyphar varit, att nuvarande kostnadsfördelning mellan stat och huvudman imöjligaste mån skall bibehållas. Beräktungarna utgår alltså från att bidragetmotsvarar bidragsunderlaget (.) uppräknat med byggnadskostnads- ochortsindex samt kostnader för utvändiga ledningar och planering. Kvotkostnadenper kvadratmeter nettogolvyta beräknades vara 1 . den 1 januari 1969.Detta belopp låg tiU grund för bidragsberäkningar för /71. Underlaget för beräkningen av bidrag per elev motsvararhär för samtliga bidragskategorier av kvotkostnaden per kvadratmeternettogolvyta, dvs. Eftersom ett hyresbidragskulle utgå kontinuerligt per elev och år måste underlaget enligt ovan per kvadratmeter periodiceras för attnuvarande kostnadsfördelning skall kunna beaktas. I promemorian har gjortsvissa beräkningar för en fördelning av bidraget på 20, 25 resp. . Andrafördelningsperioder är också tänkbara. Räntekostnader har inte beaktats viddessa beräkningar. Om man låter de redovisade beräkningarna utgå frånskolenheter, som är större eUer mindre än de som valts blir storleken avlokalbehovet och därmed hyresbidraget per elev en annan. Enligt SÖ:sanvisningar minskar lokalbehovet på samtliga stadier med skolenhetens storlekoch antalet parallellklasser. Anledningen härtiU är att möjligheterna tillsamutnyttjande av lokaler ökar. torde faktorer som t, ex, ökadspecialisering vid större skolenheter verka i motsatt riktning, I de fall en minskning av elevantalet i en glesbygdskommunär en följd av avflyttning från kommunen kan det i vissa fall anses vara rimligtmed någon form av modifiering av regeln, att bidraget strikt skall följaelevantalet. Det nuvarande investeringsbidraget justeras med hänsyntill byggnads-och orlsindex. Anpassningen liU kostnadsutvecklingen sker alltsågenom uppräkning av bidragsunderlaget enUgt byggnadskostnadsindex. Ett metodval för att anpassa hyresbidraget per elev tillkostnadsutvecklingen kräver en precisering av i vilket avseende bidragsnivånskall hållas oförändrad. Syftet kan antingen vara att göra bidraget oberoendeav förändringar i penningvärdet eller alt konstruera det på ett sådant sätt attdet teoretiskt skulle kunna täcka motsvarande del vid en nyinvestering som . Den nuvarande konstruktionen av investeringsbidragetmedför att eventuella rationaliseringsvinster helt tillfaller huvudmännen.Denna effekt blir följden av varje statsbidragssystem, i vilket bidragsdeleninte anknyter tiU totalkostnaden. Om ett hyresbidrag framräknat, som idepartementspromemorian, utgick för samtliga elever skulle det innebära alt kommunemafick statsbidrag för redan uppförda skolbyggnader två gånger. För att undvikadenna effekt och därmed bibehålla en i huvudsak oförändrad kostnadsfördelningblir det enligt promemorian nödvändigt all tillämpa någon form av reduklionsregd,som innebär, att det statsbidrag som erhållits av den enskUda kommunen visstantal år bakåt i tiden avräknas. Finansiering, planering och administration Ett hyresbidrag per elev och år i form av ett driftbidragsom ersättning för nuvarande statliga investeringsbidrag tiU skolbyggnationenskulle medföra, att huvudmännen gick miste om ett kapitallillskott motsvarandeinvesteringsbidragets storlek i samband med byggandet. Denna del avbyggnadskostnaderna måste således finansieras på annat sätt vid ett eventuellthyresbidrag. Tre alternativa möjligheter diskuteras. möjlighetvore att huvudmännen självfinansierade denna del eller upptog allmänna lån. Enannan möjlighet skulle vara att statliga lån ungefär motsvarande det nuvarandeinvesteringsbidraget utgick i enlighet med bostadslånekungörelsen. Den tredjealternativa finansieringsmöjligheten vore att lån likaså ungefär motsvarandenuvarande investeringsbidrag utgick enligt en spedell författning, sommöjliggjorde lån enligt ungefär samma principer som bostadslånekungörelsen. Ensådan speciell lånekungörelse skuUe möjligen kunna vara tillämplig även förlokaler för andra ändamål, som kommunerna har att tillgodose och lill vilkastatligt finansieringsstöd utgår . Somunderlag för beräkning av låneandel diskuteras möjligheten av att beräkna ettlåneunderlag per devplals huvudsakligen vid ny- och tillbyggnad. Ett sådantlåneunderlag skulle eventuellt kunna beräknas för var och en av debidragskategorier som anges. Alternativet är en realprövning av varjebyggnadsärende. Planeringenav lokalbehov för undervisningen skuUe ske på i stort sett samma sätt som . Investeringsplaner, som skulle grunda sig på kommunemaslokalbehovsberäkningar, samordnas och justeras på regional nivå ochsammanställs och justeras slutligt på central nivå samt framläggs i samband medanslagsframställningen. Statens ställningslagande till investeringsplanernafår liksom formen av investeringsramar. Dessa ramar får olika innebördberoende på vilken finansieringsform, som gäller för skolbyggandel. I samtligafall reglerar de emellertid byggnationens omfattning per budgetår. För attsäkerställa att krediter motsvarande dessa ramar finns tillgängliga skullespeciella överenskommelser oavsett finansieringsform kunna träffas medkreditinstituten. Vilka myndigheter på lokal, regional resp. central nivå somskall handha prövningen av låneärenden blir beroende av låneformen. Det harbedömts som mindre meningsfullt att analysera alla tänkbara alternativ i dettaavseende. Detär inte självklart, att den handläggningsordning som gäUer för bostadslåneärendenbör appUceras i alla detaljer på skolbyggnadsärendena, ombostadslånekungörelsen eller en speciell kungörelse med motsvarande innebördblir tUlämplig för skolbyggnationen. Beträffande handläggningen avbyggnadsärenden avseende skollokaler förutsätts att nuvarande ordning gäller idet fall kommunerna helt självfinansierar byggandet. Det slutligaställningstagandet förutsätts emellertid ske inom länsskolnämnderna, som då haratt tillse att centralt utfärdade anvisningar följts. Förde centrala anvisningarna, dvs. SÖ:s anvisningar angående skolbyggandet,antyds att det skulle kunna vara en fördel med tanke på möjUgheterna tiU enregional samplanering av lokalbehov, om dessa i vissa avseenden gavs karaktärenav minimikrav. Detta gäller framför allt lokalnormerna, I den utsträckninghuvudmannen begär lån för lo- kalermed kvalitetskrav, som överstiger minimikraven skulle detta vara motiverat avatt skoUokalerna redan före byggnationen planerades för alt tiUgodoselokalbehov för andra ändamål än undervisning. Denhelt övervägande delen av remissinstanserna anser, att de nuvarandebestämmelserna om statsbidrag lill skolbyggnader bör ändras. Meningarna gårvisserligen isär vad gäller förändringens omfattning och inriktning. Oavsett vUkenprincipiell utformning remissinstanserna finner lämpligast, är de dock i storutsträckning ense om att vid en förändring främst följande krav börtillgodoses, nämligen attett integrerat byggande underlättas, att huvudmännens procentuella andel av byggnadskoslnadernainte ökas, att betingelserna för skolans verksamhet beaktas, att huvudmännens handUngsfrihetökas samt att handläggningen av byggnadsfrågorna förenklas. DetframhåUs att kommunerna f, n, har att följa en rad bestämmelser beträffandeskollokalernas storlek och utformning, skoltomtens storlek, läge ochbeskaffenhet m, m. Man är medveten om att dessa bestämmelser verksamt bidragittiU förverkligandet av en någorlunda likvärdig skolbyggnadsstandard kommunernaemellan. Främst anses detta ha varit av betydelse i mindre kommuner, för vilkaett skolbygge ofta varit ekonomiskt och administrativt betungande, I samma månsom kommunerna genom sammanläggningar blir större, ökar emellertid tillgångentill kvalificerade specialister för den enskilda kommunen, varigenom riskenför felplaneringar o, d, minskar. Det hävdas därför att man utan fara kanfortsätta den uppmjukning av de statliga föreskrifterna som ägt rum undersenare år. Där så kan ske ulan alltför stora olägenheter bör spe-cialdestineradestatsbidrag ersättas med årliga driftbidrag, som utgår med schablonarladebelopp. Bidragsvillkoren kan i stor omfattning begränsas. Nära nog samtligaremissinstanser behandlar frågor som sammanhänger med ett integreratuppförande och utnyttjande av skolbyggnader. Ätskilliga av de till integreringpositivt inställda instanserna framhåller, att om byggnadsprogrammet förskolans utrymmen kan behandlas friare och skollokalerna i byggnadstekniskmening inte behöver lösas som en från övrig bebyggelse avskild och internangelägenhet, uppslår möjligheter till nya byggnadsfunktionelit värdefullakombinationer. Samordningen anses kunna leda till att skolan traditionellttillhöriga utrymmen kan användas för andra funktioner i samhället, antingen iprincipiellt oförändrad form eller med modifikationer som även kan visa sigvara lill fördel för skolans verksamhet. Fleraremissinstanser anger oUka aktiviteter och lokaler som anses kunna förekomma i en integrerad anläggning. a, nämnsbarnstugor, ungdoms- och fritidsverksamhet, folkbildningsarbete, bibliotek,teater och film, kyrklig verksamhet, gymnastik och idrott, hälsovårdsverksamhet,malsalar, reception, tvätt, post och närbutik. Även omintegrerat byggande och utnyttjande kan leda lill ett mera kompliceratsamrådsförfarande mellan representanter för de verksamheter som skallintegreras och till begränsningar i rörelsefriheten för vissa aktiviteter,bedöms fördelarna mer än väl uppväga angivna nackdelar. Remissinstansema har förhållandevis ingående behandlat degrundläggande principer som enligt deras mening bör bestämma byggnadsbidragetsutformning och funktioner. Därutöver har de med anledning av den i promemorianframförda tanken att omforma investeringsbidraget till ett driftbidrag anförtvissa synpunkter och omständigheter som belyser deras uppfattning angåendegrunderna för en dylik förändring. Länsskolnämndernai och , läns landsting, och Norastäder, servicekommittén m, fl, remissinstanser menar, att byggnadsbidragets omformningtill ett driflbidrag skulle underlätta ett integrerat byggande och ettsamordnat utnyttjande av lokalerna. Förändringen anses vidare medföra bl, a,större frihet för huvudmännen att utforma byggnaderna på ett rationellt ochfrån ekonomiska synpunkter fördelaktigt sätt, jämställdhet i statsbidragshänseendemellan alternativen egna lokaler resp, förhyrda lokaler samt större enkelhet iadministrativt avseende, RRV, länsskolnämnden i , länslandsting, m, fl, remissinstanser anför vissa synpunkter avnegativ art mot etl lill driftbidrag omformat investeringsbidrag. Sålunda kannämnas att RRV ifrågasätter om det föreslagna systemet medför några väsentligafördelar framför nu gällande system. i gör bl,a, gällande, att förändringen kan befaras leda till fördyringar, varjämte detårligen återkommande arbetet med hyresbidragen, rekvisition, utbetalning ochgranskning skulle öka, framhåller, alt förhyrning av skoUokalerinte sällan leder till försämrad standard vad gäller utemUjö, avstånd tUlgymnastik- och skolmåltidslokaler m, m. Mot bakgrunden av den principiella diskussionen rörandeinvesteringsbidragets omformning tiU ett driftbidrag behandlarremissinstanserna det i departementspromemorian presenterade systemet medhyresbidrag per elev och år. Åsikterna om detta system gått vitt isär. och Eslövs städer, kommun m. fl.remissinstanser biträder eller har inga erinringar mot ett dylikt system. Åtskilliga remissinstanser biträder det diskuteradealternativet men förordar mer eller mindre omfattande ändringar och tillägg. Såär fallet med t. ex. , och , länsskolnämndernai och , , och kommuner,stad, TCO, och . Etticke obetydligt antal remissinstanser tar mer eller mindre bestämt avstånd frånen lösning av byggnadsbidraget enligt den framlagda modellen, nämligen bl. a.SÖ, RRV, länsskolnämnderna i och , ,, och städer samt , och Gällivarekommuner. Följande redovisning må belysa remissinstansernasuppfattning angående statsbidragssystemet för skolbyggnader. Linköpingsstad ansluter sig när det gäller grunderna för beräkning av ett eventuellthyresbidrag helt lill tanken att det skall beräknas per elev och år. En uppddtungav hyresbidraget i olika bidragsgrupper beroende på stadium och skolform ansesockså berättigad. För att undvika onödiga jämförelser mellan olikaprimärkommuner och diskussioner inom den egna kommunen skulle det vara tillfördel om centrala rekommendationer beträffande lokalbehov utfärdades.Detsamma gäller även lämpligt maximiavstånd mellan hem och skola för elever itätorter på olika stadier och i olika skolformer. Vidare framhållsnödvändigheten av att primärkommunen i elevunderlaget även får inräkna eleverinom vuxenutbildning, eftergymnasial utbildning av olika slag, kombinations-utbUdiungo. d. utbildningsformer, som inte direkt hör tiU det reguljära skolväsendet ikommunen.