prop · FW0313 · 1973-12-31 00:00:00 — Skeruppskov av utredningsskäl, kan inskrivningsmyndigheten förelägga sökanden attkomma in med nödvändig utredning. I sådant föreläggande kan myndigheten sättaut vite eller, om så bedöms lämpligt, en erinran om att ansökningen kanförklaras förfallen, om föreläggandet inte efterkoms. Enligt vad dåvarandechefen för uttalat (prop. 1970: 20 B s. 512), fårinstitutet inte användas för att bereda inslarivningsmyndigheten ökat rådrum iett rättsligen invecklat ärende, om utredningen i och för sig är fullständig iärendet. 4.2 Tidigareöverväganden i frågan tog upp uppskovsinstitutet isamband med behandlingen av frågan om intervallet mellan inskrivningsdagarna(SOU 1969: 9 s. 38). Kommittén konstaterade att uppskovet, såsom det utformatsi jordabalksförslaget, skulle skapa ökad rättssäkerhet och främja ordning ochreda vid inskrivningsmyndighetens behandling av ofullständiga ärenden. I remissyttrandena över inskrivningskommitténsbetänkande ansågs allmänt att en utvidgning av det uppskovsinstitut som tagitsupp i jordabalksförslaget var nödvändig, om endagsintervall mellaninskrivningsdagarna skulle kunna genomföras. Från några håll underströks dock,att arbetet med den dubbla prövning som följer vid beslut om uppskov kunde blimycket betungande med hänsyn till det stora antalet ofullständiga ärenden. Enhovrätt ansåg att en utvidgning av uppskovsinstitutet skulle medföra inte baraolägenheter i form av dubbelarbete utan också oklarhet iinskrivningsförhållandena. I promemorian framhålls att utformningen avuppskovsinstitutet i hög grad sammanhänger med reglerna om intervallet mellaninskrivningsdagarna och tiden för expeditions tillhandahållande. F. n. hålls,som sagts i det föregående, inskrivningsdag en gång . Expedition skallenligt 17 § tredje stycket expeditionskungörelsen (1964: 618) tillhandahållasinom från den inskrivningsdag då ärendet behandlades. Följden häravblir, sägs det i promemorian, att utrymmet för kompletteringar av ofullständigaärenden är ganska stort. Regelmässigt skall ärendena kunna bli klara föravgörande före expeditionstidens utgång. Därigenom kan ett uppskovsbeslutundvikas. Tidsramen för expedition av inskrivningsärendena medger vidare, attden som skall fatta beslutet har på sig att ta ställning tillärenden, som i och för sig är kompletta men vars invecklade natur kräversärskilda överväganden. I promemorian föreslås, som nämnts i detföregående, att inskrivningsdag skall hållas varje arbetsdag. En sådan reformpåkallar enligt promemorian en översyn av reglerna om tillhandahållande avexpedition från inskrivningsmyndighet. För att inte syftet med datareformenskall förfelas, lär expeditionstiden få undergå en högst väsentlig förkortning.Under sådana omständigheter ändras förutsättningarna för uppskovsinstitutet idess nuvarande utformning. En översyn av bestämmelserna i 19 kap. 9 § JB ärdärför nödvändig. Vad först beträffar uppskov på grund av att ärendetrör fastighet som ingår i beslutad men ej fullbordad sammanläggning torde någraändringar enligt promemorian inte vara behövliga. Villkoren för fastighetsbildningenoch förfarandet i sammanläggningsärenden kommer inte att påverkas avdatareformen på någon avgörande punkt. Det kommer därför även i fortsättningenatt bli nödvändigt att uppskjuta vissa inskrivningsärenden för att inte deinskrivningsrättsliga förutsättningarna för en beslutad men ännu ej registreradsammanläggning skall rubbas. I promemorian konstateras vidare att beslut omuppskov på grund av att det är nödvändigt för utredningen kommer att få storbetydelse i datasystemet. Några ändringar i utformningen torde inte varapåkallade. Uppskov bör därför liksom nu ske till viss senare inskrivningsdag,och inskrivningsmyndigheten bör ha samma möjlighet att meddela föreläggandesom f. n. De möjligheter att meddela uppskovsbeslut som JBger är emellertid, sägs det i promemorian, för begränsade för att varatillräckliga i ett datasystem. Med hänsyn till det korta intervallet mellaninskrivningsdagama och till den förkortning av expeditionstiden, som kanväntas, torde det bli nödvändigt att överväga en ny gmnd för beslut om uppskov.De korta tiderna kräver stor snabbhet från handläggamas sida. gandeantalet ärenden är visserligen av enkel beskaffenhet, men åtskilliga ärinvecklade och kräver noggranna överväganden inte sällan föregångna av studierav förarbeten och annan litteratur samt rättsfall. Det kan enligt promemorianknappast fordras av den för beslutet ansvarige, att han i alla situationerredan samma dag skall kunna fatta sitt beslut. Avslutas inskrivningsdagendessutom , kan tiden för övrigt inskränka sig . Ensådan ordning skulle te sig föga tillfredsställande frånrättssäkerhetssynpunkt. I datasystemet bör därför införas en möjlighet attuppskjuta inskrivningsärende som är av den beskaffenhet eller omfattning attdet inte lämpligen kan företas till omedelbar prövning. Fråndet nu anförda bör enligt promemorian hållas isär det förhållandet attbalanser får förutsättas uppkomma också i ett datasystem. Dels kan tänkas attenstaka dagar så många ärenden kommer in att de inte kan slutbehandlas innandatacentralen stängs för ytterligare terminalbehandling. Dels kan tekniska feluppstå som hindrar ajourföring . Detta medför, att beslut iinskrivningsärenden, i likhet med vad som f. n. är det normala, inte kan fattaspå själva inskrivningsdagen utan först på någon av de närmast följande dagarna.Från rättslig synpunkt är det visserligen inte nödvändigt att allainskrivningsärenden är slutbehandlade vid inskrivningsdagens slut.Beslutsdagen kan nämligen i datasystemet göras till en fiktion i likhet med vadsom nu är fallet. Att utgå ifrån att en sådan ordning bör vara det normala idatasystemet är emellertid enligt promemorian mindre lämpligt. Det framstårnämligen såsom i högsta grad önskvärt, att besluten verkligen fattas påinskrivningsdagen och att IR vid inskrivningsdagens slut kan ajourföras medsamtliga fattade beslut och på så sätt ges största möjligaaktualitet. Medhänsyn till det anförda, sägs det i promemorian, är det knappast försvarbartatt låta ett eller annat komplicerat inskrivningsärende fördröja ajourföringenav IR med inskrivningsuppgifter från en viss inskrivningsdag. Principen bördärför vara, att sådana ärenden redovisas i IR med uppskovsbeslut. I övrigt böralla ärenden slutbehandlas på inskrivningsdagen eller så fort sig göra låter iomedelbar anslutning till densamma. Om möjlighet ges till uppskov på grund av ärendetsbeskaffenhet eller omfattning, måste det enligt promemorian skapas garanti föratt institutet inte leder till fördröjning i handläggningen. I lagen bördärför införas en gräns för hur ett ärende får uppskjutas på den nuåsyftade grunden. Denna begränsning bör lämpligen ske i formen av enföreskrift om att ärende, som uppskjutits på grund av dess beskaffenhet elleromfattning, skall tas upp senast på viss inskrivningsdag efter det attuppskovsbeslutet meddelats. I promemorian föreslås, att ärendet skall prövassenast på fjärde inskrivningsdagen efter den inskrivningsdag an- Detta hindrar självfallet inte, att ärendet tas upp tidigare. Meddenna lösning bör beslut om uppskov på grund av ärendets beskaffenhet elleromfattning inte ske till viss dag. Om den som skulle fatta beslutet vidgenomgång av ärendet upptäcker att utredningen är bristfällig, bör han givetvisvara oförhindrad att ta upp ärendet på inskrivningsdag och meddelauppskovsbeslut på de grunder som anges i 19 kap. 9 § andra stycket JB. I promemorian framhålls vidare, att somliga ärendenkan vara av utomordentligt komplicerad natur (t. ex. relaxer eller andraåtgärder med inteckningar). Kännetecknande för dessa ärenden är att de sällankan företas till avgörande förrän flera kompletteringar i form av medgivandenfrån fastighetsägare och innehavare av pantbrev eller från rättig-hetshavarefordrats in. Ofta är ingivaren medveten om detta, och hans ansökan avser därförnärmast, att inskrivningsmyndigheten skall ta upp ärendet till prövning, närärendet kommit i det skick att det kan avgöras. Att i en sådan situation förain ärendet i IR torde endast komplicera handläggningen, och ett uppskovsbesluttjänar enligt promemorian knappast något syfte, eftersom frågan om prioritetsällan är aktuell i nu åsyftade fall. Hos inskrivningsmyndigheten förs f. n.dagbok i tre delar. Enligt inskrivningskungörelsen skall i en av dessa delar(del C) föras in ärenden som inte leder till inskrivning ifastighetsbok eller tomträttsbok. En motsvarighet till denna dagbok tordeenligt promemorian inte kunna undvaras i datasystemet. I denna dagbok kan,givetvis med ingivarens samtycke, föras in ärenden, som föranleder successivakompletteringar, innan saken har kommit så långt att den kan tas upp påinskrivningsdag. Detta förfarande tillämpas även enligt nuvarande ordning ochinnebär att inskrivningsmyndigheten besparas mycket arbete i form avdagbokföring i dagbokens övriga delar och meddelande av uppskovsbeslut. Förslaget att uppskovsbeslut skall kunna meddelas iinskrivningsären den som är av den beskaffenhet eller omfattning att de intelämpligen kan företas till omedelbar prövning har godtagits av det storaflertalet remissinstanser. På några håll befarar man emellertid attuppskovsbesluten skall öka i antal och få en sådan omfattning att de inverkarmenligt på handläggningen av ärendena hos inskrivningsmyndigheterna. Sådanafarhågor uttalas bl. a. av Inskrivningsdomaren i läns södra domsaga,lantmäteristyrelsen, inom stadshypoteksorganisationoch Föreningen . Förslaget om att ärende som uppskjutits med stöd avden föreslagna bestämmelsen skall upptas till prövning senast på fjärdeinskrivningsdagen efter den inskrivningsdag, då ansökningen gjordes, utsättsför kritik Bland dessa kan nämnas , fyrainskrivningsdomare, , CFD, bankinspektionen och lantmäteristyrelsen.Samtliga dessa remissinstanser är eniga om att den föreslagna tiden är alltförkort och föreslår en förlängning. Allmän enighet tycks råda om att ärden lämpligaste tidsmarginalen. Bankinspektionen anser dock att fristen börsättas . CFD anser att tiden bör bestämmas till viss senaredag inom . Som skäl för denna ståndpunkt anför nämnden att detdärigenom öppnas möjlighet att få ärendet aviserat på en särskildbevakningslista över uppskjutna ärenden m. m., som avses framställas veckovis.Därjämte bör enligt CFD finnas möjlighet att, såsom föreslagits, skjuta uppärende utan angivande av viss senare dag. CFD framhåller vidare attformuleringen i den föreslagna paragrafen är allmänt hållen och ger utrymme förolika tolkningar. Enligt nämndens mening får det emellertid ytterst ske påinskrivningsdomarens eget ansvar att i det enskilda fallet avgöra omuppskovsbeslut får meddelas. Nämnden menar vidare att de särskilda kriterierna beskaffenhet och omfattning alltid måste sättas i relation till den tid somstår inskrivningspersonalen till buds. Inskrivningsdomarnai och läns södra domsagor samt Föreningen anser att möjligheterna till uppskov är alltför snävtbegränsade, oavsett hur tiden bestäms. Inskrivningsdomaren i Stockholmsdomsaga föreslår att ärendet skall tas upp till förnyad prövning vid fristensutgång om ej synnerligt hinder möter. Som motivering anförs, att den somföreträder inskrivningsmyndigheten likaväl som domare i övrigt bör anförtrosatt avgöra, humvida rådmm utöver det i lag föreskrivna för visst fall fordras(jfr 17 kap. 9 § andra stycket ). De båda andraremissinstanserna anser att ytterligare uppskovsbeslut bör kunna meddelas närsärskilda skäl föreligger. 5Ersättning med anledning av felaktigheter vid databehandlingen 5.1Gällande ersättningsbestämmelser i jordabalken Enligt 19 kap. 19 § JB har den som lider förlust pågrund av fel eller försummelse från inskrivningsmyndighetens sida i vissa fallrätt till ersättning av staten. Detta gäller i fråga om fel eller försummelsevid handläggning av eller beslut i inskrivningsärende eller vid utfärdande avbevis på grundval av innehållet i fastighetsbok eller tomträttsbok (t. ex.pantbrev och gravationsbevis) eller vid uppläggande av fastighetsbok ochtomträttsbok utan samband med inskrivningsärende. Om den skadelidande genom passivitet eller på annatsätt medverkat till förlusten genom eget vållande, kan ersättningen efter enskälighets-prövning sättas ned eller helt bortfalla. Rätt till ersättning av staten har också den somorsakas skada till följd av att oriktig uppgift i fastighetsboken ellertomträttsboken rättas, om han inte bort inse att fel förekommit. Bestämmelsenfår ses mot bakgrunden av stadgandet i 19 kap. 12 § första stycket JB. Därföreskrivs nämligen, att beslut, som meddelas genom införing i fastighetsbokeller tomträttsbok, skall anses ha det innehåll som framgår av boken. Visar detsig sedermera, att införingen i boken innehåller uppenbar oriktighet till följdav skrivfel eller liknande förbiseende, skall införingen rättas enligtbestämmelserna i 19 kap. 17 § JB. Härvid kan ägare eller rättlghetshavaredrabbas av förlust, främst för det fall att det inbördes företrädet mellanolika förvärv måste bestämmas. För sådan förlust kan alltså ersättning utgå. Den antagna skadeståndslagen (1972: 207),som trädde i kraft , innehåller bestämmelser om skadestånd ioffentlig verksamhet, vilka saknar motsvarighet i tidigare gällande rätt.Enligt skadeståndslagen skall staten ersätta bl. a. ren förmögenhetsskada(dvs. förmögenhetsskada utan samband med person- eller sakskada) som vållas genomfel eller försummelse vid myndighetsutövning. Ansvar kan åläggas staten intebara för det fall att en viss tjänsteman kan utpekas som den felande utan ävennär det är klart att ett fel begåtts, som innebär åsidosättande av dehandlingsnormer som den allmänna culparegeln bygger på, men det inte kanfastställas vem som är den felande (prop. 1972: 5 s. 324325, 496497).Skadeståndslagen har inte medfört några förändringar i de skadeståndsreglersom finns i jordabalken och som alltså även i fortsättningen bibehåller sinkaraktär av specialbestämmelser. 5.3.1Ersättning på grund av rättelse av skrivfel m. m. i inskrivningsregistret Enligt 19 kap. 12 § första stycket JB skall, somnämnts i det föregående (5.1), beslut som införts i fastighetsbok ellerfomträtfsbok anses ha det innehåll som framgår av boken. Om bokens innehåll,såsom blir fallet, förs över till ett dataregister, får enligt promemoriansamma regel appliceras på registerinnehållet. Det är givet, att IR kan kommaatt innehålla oriktigheter på gmnd av skrivfel och förbiseende av annat slagprecis på samma sätt som fastighetsboken eller tomträttsboken. Sådana fel måstenaturligtvis kunna korrigeras. Den omständigheten att den oriktiga uppgifteninsmugit sig i ett dataregister medför inte, framhålls det i promemorian, attreglerna om rättelse av skrivfel m. m. behöver utformas på ett sätt som avvikerfrån bestämmelserna i 19 kap. 17 § JB. Likavälsom ägare eller rättlghetshavare kan drabbas av förlust till följd av beslut omrättelse enligt 19 kap. 17 § JB kan skada uppkomma vid rättelse av införing iIR. De möjligheter till ersättning av staten som JB erbjuder i sådana fall börenligt promemorian stå till buds även i datasystemet. 5.3.2Ersättning på grund av fel eller försummelse I promemorian konstateras, att den rätt tillersättning av staten som föreligger enligt 19 kap. 19 § första stycket JB avserförlust, som uppkommit till följd av fel eller försummelse 1. i fråga om handläggning av ellerbeslut i inskrivningsärende, 2. vid utfärdande av pantbreveller annat bevis på grundval av innehållet i fastighetsbok eller tomträttsbok(t. ex. gravationsbevis), 3. vid uppläggande eller förandeav fastighetsbok eller tomträttsbok utan samband med handläggning avinskrivningsärende. Vad den första kategorin beträffar åsyftas delvisåtgärder, som inte har med själva registreringen att göra, t. ex. underlåtenhetatt ta upp en inkommen ansökan på närmast följande inskrivningsdag ellerbristande tillsyn över ingivna värdehandlingar (jfr prop. 1970: 20 B s. 545).Ersättning för förlust till följd av fel eller försummelse av denna art börenligt promemorian utgå i datasystemet på samma grunder och under sammaförutsättningar som anges i JB. Eftersom beslut i inskrivningsärende skallanses ha det innehåll som framgår av fastighetsboken eller tomträttsboken ochmotsvarande regel torde få tillämpas i fråga om IR, kan förlust uppkomma ocksåpå grund av fel eller försummelse vid införingen. Också i detta fall kan JB:sbestämmelser tillämpas, sägs det i promemorian. Om emellertid införingen i IRblir felaktig till följd av ett tekniskt fel, torde detta i regel inte kunnahänföras till fel eller försummelse av någon befattningshavare vidinskrivningsmyndigheten. Promemorians synpunkter på frågan om ersättning förförlust på grund av sådana fel redovisas i det följande. Vad härefter angår fel eller försummelse vidutfärdande av pantbrev eller annat bevis på grund av IR är enligt promemorianavsikten att bevis på grundval av innehållet i IR skall utfärdas på maskinellväg. Bevisen skall enligt den nya ordningen expedieras direkt fråndatacentralen till ingivaren utan att underkastas granskning eller förses medunderskrift. Fel i form av avvikelser från registerinnehållet som visas föreliggai sådana bevis (pantbrev, fastighetskort) torde, framhålls det, i regel intekunna hänföras till fel eller försummelse av någon befattningshavare vidinskrivningsmyndigheten. Promemorians ställningstagande till frågan omersättning för förlust på grund av sådana fel redovisas också i det följande. I promemorian påpekas, att det ännu så länge ärovisst om samtliga slag av bevis skall kunna utfärdas centralt. bevisom olika inteckningsåtgärder, såsom nedsättning, dödning, relaxa-tion ellerbevis om inskrivning av nyttjanderätt m. m, eller om partiell dödning av sådaninskrivning kan tänkas bli så komplicerad, att ett manuellt förfarande fårväljas. Visar det sig att bevis om inskrivningsförhållandena i gemensamtintecknade fastigheter inte kan åstadkommas på annat än väg, fårvidare övervägas en bestämmelse om skyldighet för inskrivningsmyndighet att isådana fall utfärda gravationsbevis av konventionell typ, I sådana fall som denu nämnda blir enligt promemorian om ersättning för förlust pågmnd av felaktigt utformade bevis tillämpliga. Beträffande den tredje kategorin anförs i promemorian,att man i datasystemet tänkt sig att aviseringen till IR av förändringar i FRskall ske på maskinell väg. Dagen efter det registrering skett i FR kommer inskrivningsmyndighetensåledes att erhålla en förteckning över föränd-ringama. Med ledning av dennaförteckning skall inskrivningsdomaren eller annan behörig tjänsteman kalla infastigheterna på dataterminalens bildskärm och göra de ändringar som behövs.Det får förutsättas, att fel kan uppkomma vid denna operation och att dessa felkan tillkomma genom misstag från vederbörande tjänstemans sida eller tillföljd av maskinfel o, d, I det förra fallet blir enligt promemorian JB:sbestämmelser tillämpliga, I det senare fallet däremot torde felet inte kunnatillskrivas fel eller försummelse hos någon befattningshavare hosinskrivningsmyndigheten, 5.3.3Ersättning för förlust till följd av tekniskt fel Enligt promemorian måste man räkna med att förlustför enskilda kan uppkomma till följd av tekniska fel i ett inskrivningssystemsom bygger på ADB. Som exempel på tekniska fel nämns i promemorian att IR genommekanisk eller annan påverkan får ett innehåll, som avviker från den avseddainföringen. Förhållandet kan också vara det att innehållet i IR är korrekt menuppgiftema i bevis eller annan information om registerinnehållet är felaktiga.Fel kan således finnas i de automatiskt framställda bevis, som expedieras tillallmänheten från IR (pantbrev, vilandebevis, fastighetskort) men kan ocksåförekomma på inskrivningsmyndighetens bildskärm och på den utskrift avskärmens innehåll (s. k. terminalutskrift), som skall kunna utföras påmyndighetens terminalskrivare. Vidare kan felen förekomma på motsvarandeutmstning hos fastighetsregisterförare och hos andra inskrivningsmyndigheter. mån kommuner, banker och andra inrättningar får möjlighet att ansluta s.k, presentationsterminaler till centralregistret, kommer fel att kunnauppenbara sig också på dessa terminalers bildskärm och terminalutskrift. Enligt promemorian bör staten genom införandet avIR kunna göra mycket betydande rationallserLngsvlnster i olika hänseenden.Skulle till följdav tekniska fel i systemet skada uppstå, bör förlusten till följd härav intestanna på enskilda som i god tro förlitat sig på systemet. Staten bör sålundaenligt promemorian i princip ersätta förluster till följd av tekniska fel,Utgiftema härför får ses som en del av kostnaderna för systemet i dess helhet.Även om det f. n. inte finns fömtsättningar att närmare beräkna omfattningen avde förluster som kan uppstå, saknas enligt promemorian anledning anta, att depå något sätt skulle kunna påverka frågan om systemets genomförande. Enligt promemorian bör ersättning i princip utgå omförlust uppstått till följd av att införing i IR blivit oriktig genom teknisktfel, I fråga om ersättning på grund av att felet rättas kan däremot JB:sersättningsregler tillämpas oberoende av det sätt på vilket felet uppkommit. De maskinellt framställda bevisen utgör enligtpromemorian kärnpunkten i dataregistrets informationsåtergivning. Avsikten äratt dessa bevis skall ersätta de nuvarande lagfartsbevisen, pantbreven,vilandebe-visen samt äganderätts- och gravationsbevisen. Handlingarna skallsåledes användas i omsättningen, varför fastighetsägare, loreditgivare ochandra givetvis bör ha rätt att lita på dem. I promemorian sägs därför attförlust till följd av tekniska fel i sådana automatiskt framställda bevis börersättas. Felsom uppträder på bildskärmar och liknande hos inskrivningsmyndigheten drabbarinte, sägs det i promemorian, allmänheten på samma sätt som fel i bevis.Trohgen kommer personalen hos myndigheten att upptäcka och korrigera en heldel av de fel som kan visa sig på bildskärmarna. I de fall så inte sker, kandock allmänheten drabbas av felet indirekt genom att inskrivningsmyndigheten iförlitan på de felaktiga uppgifterna på bildskärmen fattar ett oriktigtbeslut. Också i dessa fall bör den som drabbas av förlust ha rätt tillersättning. Förslagetinnebiir vidare att ersättningsbestämmelsen äger tillämpning också på förlusttill följd av tekniskt fel i anordning som hos annan statlig myndighet äransluten till systemet. Ifråga om presentationsterminalerna intar promemorian en annan ståndpunkt. Motivettill att sådana terminaler föreslås, är att allmänheten skall få så snabbinformation från IR som möjligt. Förfrågan via presentationsterminal kommerdärför att i stor utsträckning ersätta det nuvarande systemet medtelefonupplysningar från inskrivningsmyndigheten. Denna upplysningsverksamhetsker f. n. på mottagarens risk, då bevis om innehållet i fastighetsbok ochtomträttsbok officiellt utfärdas i form av äganderätts- eller gravationsbevis.Eftersom den officiella formen för upplysning om innehållet i IR kommer attvara fastighetskort, har man, sägs det, anledning att fråga sig vilket ansvarstaten bör ikläda sig för den information, som lämnas via presentationsterminal. mån informationen erhållits via bildskärm blir det enligt prome- morianutomordentligt vanskligt att i efterhand klara ut vad som stod på skärmen, närupplysningen lämnades. En enskild persons anteclmingar om skärmens innehålltorde inte kunna tillerkännas vitsord, eftersom vederbörande kan ha misstagitsig på registerinnehållet eller ha skrivit fel. Skärmens innehåll vid detaktuella tillfället är för alltid försvunnet, varför någon jämförelse inte kanske. Under sådana omständigheter bör användandet av uppgifter frånpresentationsterminalens bildskärm ske på mottagarens risk. Enligt promemorian förändras situationen i viss månom informationen inte bara hämtas från bildskärmen utan även dokumenteras viapresentationsterminalens skrivare. Innehållet i terminalutskrift motsvarar iprincip innehållet i fastighetskort, låt vara att utskriften kan begränsas attavse en viss grupp av uppgifter i IR, t. ex. lagfartsförhållandena.