prop · FW0368 · 1973-12-31 00:00:00 — jaktlagen skall björn, varg, järv, lo, fjällräv, utter, rördrora,salskrake, bivråk, fiskgjuse, trana, skärfläcka, lunnefågel, gråspett, vitryggighackspett, raellanspett, kungsfiskare, biätare, blåkråka, härfågel, soraraargyllingeller djur tillhörande någon av gmp-pema valar, storkar, ömar, glador, falkar,kärrhökar och ugglor, utora 1973: 68 12 kattuggla,sora dödas, fångas eller anträffas sora fallvilt tillfalla kronan oberoende av verajakträtten tillkoraraer, ora ej Kungl, Maj:t eller rayndighet som Kungl, Maj:tbestäramer förordnar annat, Bestämraelsen innebär en begränsning i den rätt soratillkoraraer jakträttsinnehavaren och har sin grund i ett allraänt intresse attåt vår fauna bevara vissa sällsynta djurarter, Lagruraraet fick sin nuvarande utforraningförra året (prop, 1972: 62, JoU 1972: 33, rskr 1972: 211). Till grund för lagändringenlåg en fraraställning från . Jag redovisade i propositionen attdet vid reraissbehandlingen av fraraställning uttalats önskeraålom viss komplettering av förteckningen över kronans villebråd i 18 § 1 mom. raenatt jag inte var beredd alt tiU-styrka en sådan korapletlering. Jag raotiveradedetta raed att ett djur sora skall tas raed i förteckningen bör vara, förutorasällsynt och vetenskapligt intressant, även lätt att artbestäraraa för allraänheten.I annat fall blir bestäraraelsema adrainistrativt alltför betungande och fårInte avsedd effekt. anslöt sig i princi]3till min uppfattning ora de riktlinjer, sora bör gälla för utforraningen avifrågavarande lagrura. Saratidigt ifrågasatte ora inte bl. a.hägern, den svarthalsade doppingen och samtliga arter hackspettar, ugglor ochtrappar borde tas raed i förteckningen. ansåg alt frågan oraytterligare korapletlering av lagruraraet borde tas upp till övervägande såatt härav föranlett förslag om möjligt kunde föreläggas riksdag. Naturvårdsverkethar i yttrande i anledning av beslut tillstyrkt att förteckningen i18 § 1 mora, jaktlagen korapletteras med svarthalsad dopping och raed fåglar tiUhörandegruppen trappar, Däreraot har verket avstyrkt att de övriga av riksdagensärskilt nämnda fåglama tas med i förteckningen. Dessa djur är enligt verketinte så sällsynta eller mindre vanligt förekoraraande att de med hänsyn till lagruraraetssyfte bör tas raed i förteckningen, Sorajag närant har godtagit de riktlinjer sora enligt rain raeningbör gälla i fråga om vUka djurarter sora skall tillfalla kronan. Med hänsyntill att naturviirdsverket efter ytterligare övervägande funnit att avifrågasatta fåglar eridast svarthalsad dopping och fåglar tUlhörande gruppen tiapparuppfyller de angivna villkoren anser jag att den av begärda korapletteringenav lagmraraet bör begränsas till att avse dessa fågelarter. 1972års riksdag har i anledning av väckta motioner om vidtagande av sådan ändring ijaktlagstiftningen att transportmedel sora använts vid illegal jakt skall kunnaförklaras förverkat hemställt hos Kungl. Maj:t ora erforderliga förslag i syfteatt skärpa förverkandebestärarael- 1973: 68 13 sernai jaktiagen (JoU 1972: 60, rskr 1972: 302). Jordbmksutskotiet hade dessförinnaninhämtat yttranden över de föreliggande motionerna varvid saratliga reraissinstanserställt sig positiva tUl tanken på införande av förverkanderegler beträffande transportraedelsora använts vid Ulegal jakt. Frågan om förverkande av transportraedelsora hjälpmedel vid brott mot jaktbestäraraelserna har diskuterats tidigare iolika sararaanhang. Bl, a. berördes frågan i saraband raed de ändringar avförverkandereglerna i jaktlagen sora genorafördes (prop, 1970: 32 s,11), Jag närande då att jaktutredning i sitt betänkande (SOU 1966: 46)Jaktstadgan ra, ra, föreslagit att förverkande av transportraedel Skulle få skei fall av brott raot jaktstadgan. Jag erinrade om alt jaktutredningens förslaggenoragående beraötls välviUigt av reraissinstanserna raen alt det inte ledde tUlnågon författningsåtgärd vid revision av jaktlagen. Däremot skärptesdå straffet för olovlig jakt, när brottet är att anse som grovt, till fängelseI högst . Den oraständigheten alt jakten skett raed otillåten hjälp av raotorfordoneller annat motordrivet fortskaffningsmedel är enligt 28 § tredje stycketjaktlagen en omständighet sora skall särskUt beaktas vid bedöraande humvidabrottet är grovt. Jag uttalade därför som min uppfattning att straffskalan härigenorautforraals så att raan kunde få en läraplig påföljd. Jag frarahöll också i sararaanhangetatt en viss återhållsarahet borde iakttas i fråga ora förverkande i förraögenhetsreducerandeoch bestraffande syfte. Detta överensstärade raed de riktlinjer sora statsraakternavid antagandet av ändringar i förverkanderegler ansettböra vara vägledande vid översyn av de specialstraffrätls-ligaförverkandereglerna (prop. 1968: 79 s. 58). Jag var därför inte beredd att år1970 föreslå förverkande av transportmedel vid olovlig jakt. Denna uppfattningdelades av . Närjaktlagens förverkanderegler ändrades var det med hänsyn till denförhållandevis korta tid som de skärpta straffbestärarael-serna för olovligjakt varit i kraft ännu för tidigt att göra någon säker bedöraning huruvidastraffskärpningen järate övriga påföljder i jaktlagstiftningen var tillräckligför att verka avhållande från illegal jakt raed hjälp av motorfordon. Jag har eraellertidfortlöpande hållit raig underrättad ora frågans närraare utveckling. Motbakgrund av de upplysningar jag sålunda erhåUit under hand och de reraissyttrandensora jordbruksutskottet inhäratat i anledning av förenäranda raotioner finnerjag i likhet raed tiden nu mogen att på nytt ta upp frågan om en skärpningav förverkandereglema i jaktlagstiftningen. Uppgifternafrån jagar- och naturvårdshåll att den olovliga och olaga jakten raed hjälp av raotordrlvnafordon ökat i orafattning ar sarastämraiga. De vinnerockså stöd av uppgifter sora inhäratat från skilda lokala polisrayndighetér.Särskilt 1973: 68 14 ifråga ora jakt från snöskoter synes brottsligheten ha ökat påett oroväckande sätt. Den Ulegala jakten bedrivs ofta, av organiserade ligor irent vinningssyfte. Brotten synes öka i takt raed att det ekonomiska utbytet avjakten bUr större på gmnd av högre köttpriser. Genora den omfattandeutbyggnaden av nätet av skogsbilvägar har stora områden öppnats för bilburnatjuvskyttar. Snöskotern har medfört att även väglösa områden i fjällvärlden ochde stora skogs-landen blivit lätt tUlgängliga för jakt. Illegal jakt bedrivsofta , vilket dels underlättar jakten, dels minskar risken förupptäckt. Avspa-ningen sker ofta med hjälp av sta.rka stiålkastare på fordonen.Viltet hyser i allmänhet inte någon rädsla för vare sig motorfordon ellerterrängbelysning utan står ofta stUla i ljuskäglan. Jaktbevakning är rayckettidsödande och resurser finns inte alt utöva sådan annat än i begränsad utsträckning.Med hänsyn till det raotoriserade tjuvskyttets rörlighet har den enskildejakträttsinnehavaren sraå raöjligheter att freda sina raarker. På grand av attjakten från motorfordon i stor utstiäckning bedrivs under vanskliga ljusförhållandenoch med fmkalibriga kulvapen ökar också riskema för skadskjutning. Härtillkommer att den som jagar raed hjälp av raotorfordon sällan uppspårar ochavlivar ett sårat eller skadat villebråd. Genom nämnda förhållanden orsakasårligen ett stort antal djur svåra lidanden. Det är ett känt faktum att illegaljakt från snöskoter förekoraraer betiäffande de stora rovdjuren, sora redanstår nära utrotningsgränsen. Illegal jakt från snöskoter förekoraraer ocksåbeträffande älg och vissa fågelarter sora ripa., tjäder och orre. Det kantilläggas att raed raotordrivet fordon som hjälpmedel jaktbyte i stor mängdsnabbt kan forslas långt från jaktplatsen. Medhänsyn till att brottsligheten såvitt avser jakt från motorfordon ökat på ett oro>'äckande sätt framstår det särskilt från naturvårds-och djurskyddssynpunkt som angeläget alt raed all kraft bekärapa sådanbrottslighet. Som fömt nämnts har ifrågasatt en skärpning av förverkandebestäraraelsernai jaktlagen så att också transportmedel kan förklaras förverkat. Somjag tidigare uttalat bör restriktivitet iakttas i fråga ora förverkande i förraögenhetsreducerandeoch bestraffande syfte. Fordons-förverkande får anses vara en mycket kraftigekonomisk sanktion. Svensk lagstiftning ger endast i begränsad utsträckning utryraraeför sådant förverkande. Fordonsför/erkande kan dock ske enligt 36 kap. 2 §brottsbalken, ora fordonet använts som hjälpraedel vid brott enligt brottsbalkenoch det är påkallat lill förebyggande av brott eller eljest särskUda skälföreligger. Undantagsvis kan förverkande av fordon ske också enligt specialstraffrättsUgabestäraraelser sora t, ex, 9 och 10 §§ lagen (1960:418) ora straff för varusrauggling.Korarailtén för lagstiftningen angående trafiknykterhetsbrotten har ibetänkandet (SOU 1970: 61) Trafiknyklerhetsbrott avstått från att föreslå fordonsför- 1973: 68 15 I betänkandet redovisas en närraare utredning avfrågan ora fordonsförverkande sora särskild ekonoraisk sanktion (kap. 11 s.275). Då det gäller fordon somanvänts vid jakt finns emellertid enligt rain uppfattning särskilda skäl soratalar för en förverkandepåföljd. Ett fordon sora används vid illegal jakt ärofta inte bara ett hjälpraedel vid jakten ulan en direkt förutsättning fördenna. Den ökande brottsligheten i fråga ora illegal jakt från raotorfordonoch andra fortskaffningsraedel och de andra skäl sora jag redovisat i detföregående har övertygat raig ora att brottspåföljderna i jaktbestäraraelsernabehöver förstärkas. Redan nu kan enhgt 30 § ferate stycket jaktlagen vapen,ammunition, annat jaktredskap och hund sora använts eUer raedförls sora hjälpraedelvid gärning som bedöras som olovlig jakt förklaras förverkade, ora det ärpåkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligger. Detförefaller troligt att risken att vid jakten använt fordon kan förverkas koraraeratt verka starkt brottsavhåUande i åtskilliga fall. Jag föreslår därför alt dettillägget görs i näranda bestäraraelse att också motorfordon, annatmotordrivet fortskaffningsmedel och släpfordon sora använts sora hjälpraedelskall kunna förklaras förverkat. Under begreppet annat raotordrivet fortskaffningsraedelfaller bl. a. snöskotrar. Med släpfordon avses i detta sararaanhang även terrängsläpsora dras av t. ex. snöskotrar. I fråga ora innebörden avbegreppet hjälpraedel vill jag i detta sammanhang särskilt framhålla att detför förverkande av fortskaffningsraedel inle krävs att fordonet har använts soraett redskap för själva jakten, t. ex. för att avleda villebrådets uppraärksaraheteller för att raöjliggöra nattjakt raed hjälp av strålkastare på fordonet. Detkan inte heller krävas att transportraedlet skall ha varit en förutsättnmg föratt den olovliga jakten skulle komma til) stånd. Det räcker i princip attfordonet har använts för att främja brottet eller brottslingens förehavanden isaraband raed detta, t, ex, för att transportera brottslingen till och frånbrottsplatsen eller för ätt föra bort jaktbytet. Härav följer att fordonet intenödvändigtvis behöver vara utrustat på särskilt sätt. Givetvis får det inte blifråga ora något schablonraässigt förverkande utan förutsättningama skall vara desararaasora gäller för förverkande av andra hjälpraedel, näraligen att det är påkallattill förebyggande av brott eller att det annars föreligger särskUda skäl. Pågrund av föreskriften i 30 § sjätte stycket jaktlagen kan värdeförverkandeanvändas även i fråga ora fortskaffningsraedel. Värdeförverkande är allernativttUl sakförverkande och kan därför begagnas även ora fortskaffningsraedletskulle finnas i behåll. Härigenora blir det raöjligt att förverka en del avvärdet, ora det i ett visst fall skulle vara obUligt att förverka hela egendoraen.Beträffande frågan ora vera förverkande bör kunna riktas mot ra. är besläraraelsernai 36 kap, 412 §§ 1973: 68 16 utan särskilda föreskrifter analogt tillämpliga (se prop. 1968: 79 s. 58). Anträffas någon sora jagarolovligt på annans jaktoraråde på bar gärning har enligt 31 § första stycketjaktlagen jakträttsinnehavaren eller den sora äger, innehar eller vårdar raarkenoch deras folk rätt att ta i beslag vapen, araraunition, annat jaktredskap ochhund. Motsvarande -befogenhet tUlerkänns enligt 31 § andra stycket polisraan,förste konsulent och tillsynsraan vid lappväsendet ra. EnUgt paragrafenssista stycke är den sora tagit egendora i beslag skyldig att anmäla beslagethos vederbörande polis- eller åklagarrayndighet. Jag föreslår alt bestäraraelsemapra vilken egendora sora får tas i beslag ändras så att de koraraer att avse förutoravapen, araraunition, annat jaktredskap och hund även raotorfordon, annat raotordrivetfortskaffningsraedel och släpfordon, sora använts sora hjälpraedel vid brottet. Beträffande31 § andra stycket föreslår jag vidare ell par raindre redaktionella järakningarföranledda av dels andra punkten övergångs-bestäraraelsema tUl rennäringslagen(1971: 437), dels att förste konsulents och tillsynsmans vid lappväsendetskyldighet med avseende på jaktbevakning nuraera övertagits av personal vidrennäringsavdelning hos lantbraksnärand. Rennäringsavdelning finns hos lantbruksnärandemai Järatiands, och . Deföreslagna ändringama i jaktlagen bör träda i kraft , Orariksdagen antar förslaget tUl ändring av förverkandebeslärarael-sema i jaktiagen,avser jag att föreslå Kungl, Maj:t att raotsvarande ändring görs av förverkandebestäramelsemai jaktstadgan (1938: 279). Ersättningför vissa skador av rovdjur Enligtnuvarande ordning utgår ersättning av statsraedel för taradjur sora dödatseller skadats av björn, lo, varg, järv eller örn. Ersättning sora i princip raotsvarardjurets värde ges tUl ägaren för varje återfunnet djur. Därutöver betalas ifråga om ren visst belopp till samebyn som gottgörelse för raerarbete på grundav att renhjordama skingrats vid rovdjursangrepp. Ersättning för raerarbeteutgår inte i saraband raed angrepp på andra tamdjur. Vidare utgår sedan år 1967försöksvis också ersättning för får som försvunnit vid rovdjursangrepp ochsenare inte återfunnits (prop. 1967: 155 bil. 7 s, 56, JoU 1967: 40, rskr 1967:378), Sistnäranda ersättning utgår raed högst hälften av värdet av får som dödatsvid samma rovdjursangrepp men senare hittats, 1 olika sammanhang harföreslagits att ersättningsreglerna vad gäller rovdjursangrepp på får ändras såalt ersättning läranas för det raerarbete djurägaren åsarakas i saraband raedangreppet och att full ersättning lämnas även för ej 1973: 68 17 Senast har i heraställl ora sådanändring. ReraissinslansematiUstyrker ati full ersätining utgår för får som försvunnit i saraband medrovdjursangrepp. Även förslaget om viss ersättning för raerarbete tillstyrksav så gott sora saratliga reraissinstanser. Jag delar uppfattningenatt ersättnmg för får sora försvunnit i saraband med rovdjursangrepp ifortsättningen bör utgå med samma belopp sora utgår för dödat eller skadatfår. Ersättning för försvunna djur bör lUcsora utgå endast närersättning läranats för något återfunnet djur sora dödats eller skadats vidsamma rovdjursangrepp. Även när det gäller det merarbete sora uppstår vidrovdjursangrepp på får anser jag ersättning raotiverad. Det är eraellertidliksom i fråga ora ren inle raöjligt att i varje särskilt fall uppskatta detta raerarbete.Därför bör som bl. a. framhållit sådan ersättning utgå raedett schablonraässigt belopp. Jag förordar att ersättnmg för merarbete läranasmed . per ersatt djur. Ersättningen bör dock begränsas till , vidvarje angreppstillfälle. Jag vill betona att det bör kunna styrkas att merarbeteverkligen uppstått. Jagräknar med att de föreslagna ersättningsbestäraraelsema skall kunna tillärapasfrån . De merkostnader för statsverket som uppkommer om bestämraelsernagenoraförs beräknar jag till ca . Dessa raerkostnader koramer attbetalas med raedel från förslagsanslaget Ersättning för vissa skador avrovdjur, ra, m, som alltså under /74 i raotsvarande raån kan koraraaatt belastas med högre belopp än som beräknats i årets statsverksproposition. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl, Maj:t föreslår riksdagenatt 1, antagainom jordbruksdeparteraentet upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1938: 274) om rätt lid jakt, 2. godkännade riktlinjer i fråga ora ersättning för vissa av rovdjur förorsakade skador sora jag förordat i det föregående. Medbifall till vad föredraganden sålunda raed instämmande av statsrådets övriga ledaraöterherastäUt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skall avlåtasproposition av den lydelse bilaga till detta protokoll utvisar.