prop · FW0331 · 1973-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Majrts proposition med förslag till ändring i lagen (1944: 219) om djurskydd;given den 9 fehruari 1973. Maj:t vUl härmed, under åberopande avbilagda utdrag av statsrådsprotokollet över jordbmksärenden, föreslå riksdagenatt bifalla det förslag om vars avlåtande tUl föredragande departementschefenhemställt. För att stärka djurskyddet föreslås i propositionendels att Kungl. Maj:t eller myndighet som Ktmgl. Maj:t bestämmer bemyndigasmeddela bestämmelser om förprövningsskyldighet och andra från djurskyddssynpunktpåkallade föreskrifter i fråga om stall eller annat förvaringsrum för djur,dels att djurskyddslagens regler om kastrering och kupe-ring skärps. Med stödav bemyndigandet kan föreskrivas att djurstall inte får uppföras ellerväsentligt ändras utan att den planerade byggnaden eller åtgärden godkäntsfrån djurskyddssynpunkt. Förbud föreslås mot kastrering av nötkreatur, äldre , och hund i andra fall än då medicinska skäl föreligger. Nuvaranderätt för lekman att kastrera djur som inte uppnått fyra månaders ålder tasbort. I stället slås fast att kastrering får utföras endast av veterinär.Kungl. Maj:t får emellertid förordna om undantag. I de fall kupering av svansär tillåten måste ingreppet enligt förslaget göras av veterinär, om djuret äräldre än . F. n. är denna åldersgräns . 1 1973.1 saml. Lag om ändring i lagen (1944: 219) om djurskydd Härigenom förordnas, att 2, 9 och10 §§ samt 14 § 1 och 3 mom. lagen (1944: 219) om djurskydd skaU ha nedanangivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Djur skall behandlas väl ochsåvitt möjUgt skyddas mot lidande. Stall eller annat förvaringsrum StaU eUer annat förvaringsnmi för djur skall erbjuda tillräckligt för djur skall erbjudatUlräckligt utrymme och skydd samt skall utrymme och skydd samt skall hållas tillfredsställande rent. hållas tUlfredsstäUande rent. nungen eller myndighet som Konungen bestämmer ägermeddela bestämmelser om förprövnings- r.lr...linl,f. n*t..f. Å... /ii.. skyddssynpunkt påkallade föreskrifter i fråga om sådantförvaringsrum. Djur skall förses med erforderligt foder och vatten. 9 § Kastrering av häst må utföras Nötkreatur som är äldre än åtta endast av veterinär. månader och hund får kastreras endast om det är påkallat av me dicinska skäl. Samma lag vare i fråga om an- Kastrering av djur får utföras nat djur som uppnått fyra måna- endast av veterinär, om ef Koders ålder, där ej Konungen an- nungen förordnar annat, norlundaförordnar. 10 § Kupering av svansen på hästmå, såframt ej Konungen medgiver undantag, företagas allenast för att botasjukdom, skada eUer oart samt skall utföras av veterinär. Kupering av svansen på an- Kupering av svansen på aimat natdjur må, där djuret uppnått djur må, där djuret uppnått en två månaders ålder, utföras en- veckasålder, utföras endast av ve- Öronen på hund må ej kuperas. Öronen på hund må ej kuperas. 14 § 1 möm. orten har att öva tiUsyn över dju- orten har att övatillsyn över djurens vård och behandling. För så- rens vård ochbehandling. > Senaste lydelse 1971: 1111. dant ändamål skaU nämnden utse en eller vid behov flera tillsy-ningsmän. Vid tillsynen medverka distrikts- eller stadsveterinären enligt vad därom närmare föreskrives. skall vaka över att hälsovårdsnämnder och tillsy-ningsmän samt distrikts- och stadsveterinärer fullgöra sina åligganden. dant ändamål skall nämnden utse en eller vid behov fleratillsy-ningsmän. Vid tUlsynen medverka länsveterinären och distrikts- ellerstadsveterinären enligt vad därom närmare föreskrives. skall, med biträde avlänsveterinären, vaka över att hälsovårdsnämnder och tillsy-ningsmän samtdistrikts- och stadsveterinärer fullgöra sina åligganden. Högsta tUlsynen tillkommerlantbmksstyrelsen som har att till ledning för övriga tillsynsorgan meddelaerforderliga råd och anvisningar. 3 mom. Vid hälsovårdsnämndenshandläggning av ärende som rör vården eller behandlingen av djur ägerlänsveterinären så ock distrikts-eller stadsveterinären vara tiUstädes ochdeltaga i överläggningarna men ej i besluten. Hans mening skall på begäranantecknas i protokollet. Veterinär som äger närvara vidnämndens sammanträde skall kallas och därvid underrättas om ärendetsbeskaffenhet. Sammanträde skall skyndsamt äga rum, när länsstyrelseneller länsveterinären begär det. Sammanträde skall skyndsamt äga rum, när länsstyrelsenbegär det. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1958:134. Prop.1973: 31 4 Utdragav protokollet över jordbruksärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen på . Närvarande:statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , ,, , . Chefen för , statsrådetBengtsson, anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöterfråga om ändring i lagen (1944: 219) om djurskydd och anför. Dåvarande veterinärstyrelsen föreslog efter samrådmed lantbruksstyrelsen i en till Kungl. Maj:t gjordframställning att regler om förprövning av djurstallar skulle införas idjurskyddslagen (DL). Lantbmksstyrelsen, som övertagitveterinärstyrelsens uppgifter inom djurskyddet, har därefter kompletteratframställningen. Efter remiss har yttranden över förslaget avgettsav lantbmkshögsko-lan, , statens planverk, länsstyrelserna iMalmöhus, , och , (), . , Sveriges djurskyddsföreningars riksförbundoch . Länsstyrelserna i och Uppsalalän har bifogat yttrande från resp. läns lantbruksnämnd. I framställning harlantbruksstyrelsen föreslagit ändring av bestämmelsema om kastrering av djur i9 § DL. Efter remiss har yttranden över framställningenavgetts av LRF, . Föreningarna Djurens vännersriksorganisation och . Vid riksdag hemstäUdes i motion (1972:1300) att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om ett så utformatlagförslag att kupering av svansen på hund ej fick utföras av annan änveterinär. Över motionen lät jordbmksutskottet inhämta yttranden frånlantbruksstyrelsen, och . I utlåtande (JoU 1972: 45) över motionen förordade utskottet attden Prop.1973: 31 5 åldersgränsför hund, över vUken endast veterinär får utföra svansku-pering, sänks frånnuvarande till en å . Utskottet uttalade vidare attriksdagen hos Kungl. Maj:t borde anhåUa om att frågan övervägdes och attförslag om erforderUg ändring av 10 § DL förelades . Utskottethemställde att som sin mening skulle ge Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört om ändring av 10 § DL. Riksdagenbiföll jordbruksutskottets hemställan (rskr 1972: 254). EnUgtbeslut av riksdag (prop. 1971: 62, JoU 1971: 42, rskr 1971: 219) ärlänsveterinärerna inordnade i länsstyrelserna . Dennaorganisationsförändring har aktualiserat frågan om viss redaktionell ändring avtillsynsbestämmelserna i 14 § 1 och 3 mom. 2Förprövning av djurstallar 2.1 GäUande bestämmelser DL avser enligt 1 § vård och behandUng av husdjuroch andra djur som hålls i fångenskap. I 26 §§ finns vissa allmännabestämmelser om behandlingen av sådana djur. Djur skall enligt 2 § behandlasväl och såvitt möjligt skyddas mot lidande. Stall eller annat förvaringsrum fördjur skall erbjuda tillräckligt utrymme och skydd och hållas tillfredsställanderent. I 4 § första stycket föreskrivs att djur inte får hållas bundet ellertindrat på ett för djuret plågsamt sätt eller så att det inte kan få behövligvila. I8 § finns bestämmelser om offentlig förevisning av djur. Med stöd av dennaparagraf har utfärdats kungörelsen (1959: 486) om offentlig förevisning avdjur. Enligt 7 § av kungörelsen får zoologisk trädgård, djuipark eller liknandeanläggning inte tas i bmk för offentlig förevisning av andra däggdjur änsådana, som här i landet hålls som husdjur, såvida inte lantbruksstyrelsengodkänt anordningarna för djuren. Tillsynenav att DL och med stöd av lagen utfärdade bestämmelser efterlevs utövas enligt14 § 1 mom. av hälsovårdsnämnden genom en eller flera tillsyningsmän. Ocksåtjänsteveterinärerna medverkar i tUlsynen. vakar över atthälsovårdsnämnder, tiUsyningsmän och veterinärer fullgör sina åligganden.Högsta tiUsynen tillkommer lantbmksstyrelsen, som meddelar erforderliga råd ochanvisningar tUl ledning för övriga tillsynsorgan. Försummelseatt iaktta fömt angivna allmänna bestämmelser är inte straffbelagd i DL. Istället stadgas i 14 § 2 mom. att hälsovårdsnämnden får meddela föreskrift omvad den försumlige har att iaktta enligt dessa bestämmelser. kanförenas med vite. Om det är nödvändigt får nämnden verkställa åtg'ärd på denförsumliges bekost- Prop.1973: 31 6 nad.Enligt 4 mom. har också de befogenheter som enligt vad nu sagts tUlkommerhälsovårdsnämnden. I samma moment ges rätt att meddela försumligdjurägare förbud att handha djur eller tills vidare. Sådantförbud får meddelas den som ej efterkommer föreskrift som i angelägenhet avväsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt utfärdats av hälsovårdsnämndeneller . Förbud får också meddelas i annat fall, om det föreliggermissförhållanden av allvarlig natur i fråga om djurs vård eller behandling. Enligt 15 § är den som har djur i sin vård skyldigatt låta bl. a. hälsovårdsnämnden och tillsyningsmän samt läns-, distrikts-eller stadsveterinär besiktiga djuret och stall eller annat förvaringsmm,födoämnen, redskap och persedlar som är avsedda för djuret. Vid behov kan polismyndighetmeddela handräckning för att genomföra sådan besiktning. Reglerna i 14 och 15 §§ gäUer inte djur som användsinom försvaret (16 §). Ett åsidosättande av DL:s allmänna bestämmelser kanvara att bedöma som djurplågeri. Bestämmelse om straff för djurplågeri finns i16 kap. 13 § . För straffbarhet krävs att någon uppsåtiigen ellerav grov oaktsamhet genom misshandel, överansträngning eller vanvård eller påannat sätt otillbörligen utsätter djur för lidande. Straffet är böter ellerfängelse i högst . Således kan djurägare som håller djur i en staUmiljösom är sådan att djuren utsätts för lidande dömas för djurplågeri, om hanshandlande anses otillbörligt. Enligt kungörelsen (1967: 453) om statligt stödtill jordbrukets rationalisering m. m. lämnas statUgt stöd i form avlånegaranti eller statsbidrag (2 §). Stödet kan ges bl. a. för inrerationalisering såsom varaktig förbättring av ekonomibyggnad eller uppförandeav sådan byggnad (3, 10 och 18 §§). Fråga om statligt stöd handläggs och avgörsav lant-bmksnämnden (27 §). I vissa undantagsfaU avgörs dock fråga om statligtstöd av lantbruksstyrelsen. I sådana fall inges ansökan till lantbmks-nämndensom med eget yttrande överlämnar ärendet till styrelsen (28 §). Innan statiigtstöd beviljas till inre rationalisering, skaU på sökandens bekostnad upprättasteknisk plan som lantbraksnämnden godkänner (29 § ). Den tekniska planenbeträffande byggnader omfattar regelmässigt ritningar och byggnadsbeskrivning.Till ledning för lantbruksnämndernas prövning av stallar och andraekonomibyggnader finns vissa typritningar som rekommenderas avlantbmksstyrelsen. TUl grund för styrelsens rekommendation ligger bl. a.utiåtande från en av styrelsen organiserad rådgivande nämnd med uppdrag attbehandla frågor på lant-bmkets byggnads- och mekaniseringsområde. I n'ämndeningår veterinärer med särskUd kompetens i frågor rörande förhållandet mellandjur-hälsa och stallmUjö. Efter beslut av lantbmksstyrelsen gäUer fr. o. m. den1 att byggnadsritnmg och byggnadsbeskrivning i rationaliseringsärendenvid lantbmksnämnden granskas från djurskyddssynpunkt Prop.1973: 31 7 avsärskUt förordnad djurskyddssakkunnig, som skall vara veterinär. Vid varjelantbmksnämnd finns två sådana sakkunniga. Den ene av dem är i aUmänhetlänsveterinären. Det beräknas att på detta sätt förhandsgranskas imgefärh'älften av alla ny- och ombyggnader av djur-staUar som äger mm . Förhandsgranskning som sagts sker numera i ettökat antal fall beroende på att det statiiga stödet till jordbmketsekonomibyggnader utökats genom kungörelsen (1971: 420) om rationaliseringsstödtill vissa jordbruk och kungörelsen (1972: 247) om rationaliseringsstöd tillvissa jordbruk med mjölkproduktion. Fråga om statUgt stöd enligt dessa kungörelserhandläggs och prövas i samma ordmng som gäller enligt 1967 årsrationaUseringskungörelse. Inom område med fastställd generalplan, stadsplaneller byggnadsplan gäller reglema om byggande och om byggnadslov i byggnadsstadgan(1959: 612) även ekonomibyggnader för jordbmk, skogsbruk eller därmed jämförlignäring (35 §). Inom övriga områden av landet, där det alldeles övervägandeantalet jordbmksföretag finns, gäller däremot inga sådana regler vilket innebäratt byggnadslov för ny-, till- eller ombyggnad av djurstall inte behövs. I denmån de ändringar i planlagstiftningen som vidtagits i anslutning tillfysiska riksplaneringen (prop. 1972: 111, bil. 2 och 3, CU 1972: 35, rskr 1972:348) leder tUl vidgad användning av generalplaneinstitutet, kommer antaletbyggnadslovspliktiga djurstallar att öka. I fråga om djurstall som inte är attanse som ekonomibyggnad för näring som sagts gäller bestämmelsema ombyggnadslov också inom område som inte är planlagt. Vid prövning av ansökan ombyggnadslov skall enligt 56 § 1 mom. byggnadsstadgan tillse attdet tUlämnade företaget inte strider mot bl. a. byggnadslagen (1947: 385) ochmiljöskyddslagen (1969: 387). Däremot är nämnden inte skyldig att pröva frågan,huruvida byggnadsföretag överensstämmer med DL. Enligt 2 § 37 miljöskyddskungörelsen (1969:388) fårladugård för mer än 100 nötkreatur eUer stall eUer annan anläggning avmotsvarande storlek för andra djur ej anläggas utan att tillstånd ellerdispens erhållits enligt miljöskyddslagen. Prövningen syftar främst till attmotverka vattenförorening genom gödsel och urin. 2.2Veterinärstyrelsens och lantbruksstyrelsens förslag Veterinärstyrelsen anför i sin framställning attdet råder ett intimt samband mellan husdjurens närmUjö och deras hälsa. Det ärdärför av gmndläggande betydelse för djurskyddet inom djurhållningen att stallutrymmenaär utformade med klart beaktande av djurskyddssynpunkter. En stor del av dedjurstallar som nyproduceras bUr förhandsgrans-kade från angivna synpunkter avde särskUda djurskyddssakkunniga 2t 1973.1 saml. Prop.1973: 31 8 Även med beaktande härav och av att lantbmksstyrelsenstypritningar tUl djurstallar torde spela en viss roll som idégivare vidutformningen av stallar som byggs utan statiigt stöd, är det enligtveterinärstyrelsen otillfredsställande att låta samhällets bevakning avdjurskyddsaspekterna inom förevarande område vara beroende av om djurägarenbegär sådant stöd eller inte. Lantbruksstyrelsen framhåller i sin kompletterandeskrivelse att det stora flertalet berörda djurägare uppskattat dengranskningsverksamhet som pågått och den förebyggandedjurhälsovård som verksamheten inneburit. Emellertid har förekommit attdjurägare, som fått förslag om ändringar i planerad byggnation av djurstallvilka varit nödvändiga från djurhälso- och djurskyddssynpunkt, inte velatacceptera ändringarna utan återtagit ansökan om statligt stöd. Stallet hardärefter byggts utan sådant stöd. EnUgt lantbmksstyrelsen har i ett sådant fallproduktionen på gmnd av hög sjukdomsfrekvens blivit så förlustbringande att denlagts ned. I ett annat fall räknar den djurskyddssakkunnige med atthälsovårdsnämnden kommer att få ingripa med föreläggande för att rätta tillmissförhållanden som väntas uppkomma. Lantbruksstyrelsenexemplifierar behovet av förprövning med följande fall. Under 1960-taletutmstades ett flertal svinstallar med en speciell anordning för uppbindning avsvin, den s. k. protectabågen. Man fann senare att denna uppbindningsmetodorsakade skador på svinen. Regeringsrätten fastställde ett avhälsovårdsnämnd meddelat föreläggande om förbud för viss djurägare att användametoden. Veterinärstyrelsen förklarade sedermera i anvisningar tillhälsovårdsnämndema att uppbindning av svin inte kunde accepteras fråndjurskyddssynpunkt. uppmanades hälsovårdsnämnderna att föreläggadjurägare som använde protectabågen att upphöra därmed. Lantbmksstyrelsen hardärefter påvisat möjligheten för djurägare, som vid tiden för utfärdandet avveterinärstyrelsens nämnda anvisningar eller byggtom sina svinstall för att tillämpa systemet med uppbindning av svinen, atterhåUa statligt stöd för nödvändig ombyggnad av stallet. Ett flertalansökningar om sådant stöd kan förväntas. Byggandet av svinstallar inredda fören ur djurhälso- och djurskyddssynpunkt olämplig djurhållningsmetod harsåledes orsakat såväl skador och lidanden för djuren som olägenheter fördjurägaren genom sämre produktionsresultat och kostnader för ombyggnad. Dessaolägenheter hade enligt lantbruksstyrelsen kunnat undvikas om bestämmelser funnitsom obUgatorisk granskning av planer och ritningar tUl djurstallar. Förslaget om förprövning av djurstallar går ihuvudsak ut på att DL skall kompletteras med en bestämmelse om skyldighet attinhämta lant-braksnämndens godkännande av husdjursstall, innan nybyggnad ellerväsentlig tUl- eUer ombyggnad företas. Med husdjursstall avses alla slag Prop.1973: 31 9 avbyggnader för andra husdjur än sällskapsdjur. Till- eller ombyggnad skallbetraktas som väsentlig, om den utan att innebära utrymmesökning ärgenomgripande i avseenden som är av intresse från djurskyddssynpunkt.Lantbmksstyrelsen föreslås få rätt medge undantag från skyldigheten att sökagodkännande vad gäller mindre djurstallar. skall höra förutnämnda djurskyddssakkunniga i ärenden om godkännande. Enligt förslaget skallden som fått godkännande och byggt enligt detta vara skyddad mot ingripanden avhälsovårdsnämnd eller länsstyrelse enligt 14 § 2 mom. första stycket DL, ominte synnerliga skäl för sådant ingripande föreligger. Någon straffsanktionvid underlåtenhet att söka godkännande föreslås ej. När det gäller frågan om vilken myndighet som skallha hand om förhandsgranskningen har hälsovårdsnämnden övervägts som alternativtill lantbmksnämnden. Till förmån för lantbmksnämnden talar enligt förslagetatt nämnden redan har tiU sig knutna tidigare omtalade djurskyddssakkunniga.Vidare framhålls att lantbmksnämnden till skillnad från hälsovårdsnämnden kananlägga jordbmksekonomiska synpunkter vid granskningen och låta dessasynpunkter direkt samordnas i enskilda ärenden med de djurskyddsaspekter som desakkunniga har att bevaka. Samtliga remissinstanser utom planverket ochlantbruksnämnden i län tiUstyrker i princip förslaget att nybyggnad ochväsentlig om- eller tillbyggnad av djurstall skall förhandsprövas fråndjurskyddssynpunkt. I flertalet yttranden understryks behovet av attdjurskyddssynpunk-ter får ökat inflytande vid utformningen av djurstallar.Länsstyrelsen i anser att djurhållningen i det modernalantbruket med starkt ökat djurantal per skötare och ytenhet i många fallmedfört en försämrad närmiljö för djuren. Till följd härav har frekvensen avskador kraftigt ökat. Sådana förhållanden är helt otillfredsställande urdjurskyddssynpunkt och leder dessutom till stora ekonomiska förluster fördjurägaren. Även i pekar på att den förändring somsker inom djurhållningen och som innebär specialiserad, intensiv och utökaddrift utsätter husdjuren för större påfrestningar . LRF framhålleratt nya tekniska lösningar införts inom djurhållningen och attden nya tekniken inte varit prövad i alla avseenden, innan den förts ut i praktiskdrift. Detta gäller inte minst den nya teknikens konsekvenser idjurskyddshänseende. Åtskilliga djurägare har därigenom åsamkats förluster pågmnd av att de tvingats bygga om sina stall . Enligt LRFborde obligatorisk förhandsgranskning innebära en viss garanti för att sådanaförluster inte uppstår. finner det vara otillfreds- Prop.1973: 31 10 ställandeatt samhällets bevakning av frågor om djurskydd och djur-hälsa vid planering avstallar, såsom nu är fallet, är beroende av om statligt ekonomiskt stöd utgårtUl byggnationen eller ej. Samma uppfattning hyser ,och . Veterinärhögskolanuttalar vidare att åtgärder som vidtas för att öka djurskyddet också gerfömtsättningar för en förbättrad djurhälsa. Om förslaget genomförs, torde detbli ett verksamt led i den aUtmer betydelsefulla preventivaveterinärmedicinen. anför liknande synpunkter. Att lantbmksstyrelsen får rätt att medge undantagfrån skyldigheten att söka godkännande tillstyrks av de remissinstanser somyttrat sig i frågan. anser att det behov som kan föreliggaatt stärka djur-skyddsaspekteraa vid utformningen av stallbyggnader börtillgodoses i första hand genom att myndigheterna utfärdar erforderligaanvisningar som kan ligga till grund för projekteringen av sådana byggnader.Lant- skälatt införa obligatorisk förprövning. Nämnden framhåller därvid att dessverksamhet på byggnadsområdet i form av rådgivning och projektering omfattaren mycket väsentlig del av den totala byggnationen på detta område. a. på den utökning av det statliga stödet tiU jordbrukets ekonomibyggnadersom skett fr. o. m. genom rationaliseringsstödet tiU vissajordbmk med mjölkproduktion och statsbidrag till miljövårdande åtgärder inomjordbmksföretag. Men det beror också på att lantbruksnämnden lämnar råd ochprojekterar ekonomibyggnader även i många fall där statligt ekonomiskt stödinte begärs. Förslaget att den obligatoriska förprövningen skaUanförtros lantbruksnämnden godtas av samtliga remissinstanser med undantag avplanverket, i och lantbruksnämnden i län. och i länanser att förslaget om att djurskyddsgranskningen skall förläggas tilllantbmks-nämnderna garanterar att stallmiljön blir så"djurvänlig" som möjligt. Med hänsyn till den kontakt som råder meUanå ena sidan lantbmksstyrelsen, lantbruksnämnderna och djurskyddssakkunniga ochå andra sidan den forskning som f. n. bedrivs rörande sambandet mellanstallmiljö och djurskydd kommer nämligen resultatet av denna forskning attsnabbt slå igenom vid planeringen av staUbygg-nader. iVästerbottens län yttrar sig på liknande sätt. LRF uttalar attbyggnadslösningar som rekommenderas i lantbruksnämndernas praktiska rådgivninginte bör få underkännas av den som granskar planerna från djurskyddssynpunkter. Då det således krävs samordningmellan rådgivningsverksamhet och prövningsförfarande bör lantbmksnämnden ochinte hälsovårdsnämnden utföra prövningen. är detangeläget att hänsyn tas tUl de jordbmksekonomiska aspekterna på planeradproduktion vid djurskyddsgranskningen. torde ha störremöjligheter att ta sådana hänsyn än hälsovårdsnämnden. Liknande uppfattning gerLantarbetareförbundet uttryck åt. i uttalarviss tvekan om det lämpliga i att fråga om förprövning skall handläggas avlantbmksnämnd. Nämnden finner att erinringar kan riktas mot attlantbmksnämndemas funktioner som kontrollorgan utvidgas, eftersom dylikmyndighetsutövning inte ligger helt i linje med nämndemas väsentligaarbetsuppgift som rationaliseringsorgan. Då lantbruksnämnderna redan svararför djurskyddskontrollen beträffande byggnadsföretag, för vilka statiigt stödbevUjas, anser nämnden dock ändamålsenligt att nämnderna handhar kontrollenäven beträffande övriga företag. understryker i sitt yttrande attlantbmksnämnden vid bedömning av byggnadsobjekt, till vilka statligt stöd ejutgår, strängt bör skilja mellan de minimikrav som från djurskyddssynpunktgäller enligt 2 § DL och de önskemål som nämnden framställer i sinrådgivningsverksamhet. Planverketframhåller att det inte finns skäl att komplettera byggnadslovsskyldighetenmed prövning hos länets lantbruksnämnd i de fall djurstall är underkastat sådanskyldighet. Syftet med lantbmksnämn-dens prövning torde i dessa fall kunnauppnås genom den gällande ordningen med prövning hos byggnadsnämnd. Härigenomkommer medverkan från hälsovårdsnämnd att kunna ske på ett smidigare sätt. Dekrav rörande djurskyddsförhållanden som bör beaktas vid byggnadsnämndemasprövning torde erfordra vissa anvisningar, som bör utfärdas av planverketefter samråd med lantbmksstyrelsen och införas i Svensk Byggnorm. I fråga omstallbyggnader utanför planlagda områden anser planverket, mot bakgrund av attbyggnadsstadgan inte är tilllämplig på dessa, det vara olämpligt att införaett prövningsförfarande på länsnivå i stället för på nivå. Såsom förutredovisats bör djurskyddssynpunkterna i dessa fall enUgt planverkets meningtillgodoses genom att erforderliga anvisningar utfärdas.