prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — Vad angår den i 27 a § angivnatremånadersfristen förutsätter denna en anmaning för att börja löpa. I sakensnatur ligger att en sådan anmaning inte kan ges med den i lagrummet angivnaverkan innan den nya lagen trätt i kraft. Någon uttrycklig bestämmelse härombehövs inte. Möjligheten för hyresvärd ochhyresgäst att begära prövning av förstagängshyran bör finnas kvar även efterutgången av i de fall där denna möjUghet föreligger vid sagdatidpunkt. Eftersom 54 § i den äldre lydelsen, till vilket lagrum 55 § hänvisar,upphör att gälla vid utgången av behövs en särskild bestämmelse om attKungl. Maj:t får bestämma var bestämmelsema därefter skall vara tillämpliga.Regler härom har tagits upp i punkt 7 av övergångsbestämmelsema.Övergångsbestämmelserna har utformats med utgångspunkt i att äldre bestämmelserom förstagångsprövning kan vara tUlämpliga på avtal som har träffats föreikraftträdandet av JB. När det gäUer tillämpningen avförbudet I den föreslagna 12 kap. 19 a § JB mot Indexklausuler och andrabestämmelser i hyresavtal som innebär att hyran inte är bestämd, bör hyresvärdoch hyresgäst som har sådan bestämmelse intagen I ett före ikraftträdandetslutet hyresavtal ges tillräckligt utrymme att förhandla sig fram till nyahyresvillkor. En sådan bestämmelse i äldre avtal bör därför Inte I något fallförlora sin verkan före . Kan hyresavtalet inte sägas upptill den tidpunkten, bör avtalsbestämmelsen få fortsätta att gälla till dentidigaste tidpunkt därefter då avtalet kan upphöra på grund av uppsäga ning.Detta bör gälla oavsett hur läng hyrestiden är, eftersom man får räkna med attparterna kan ha avpassat hyran för hyresperioden i dess helhet med hänsyn tillbestämmelsen I fråga. Efter den tidpunkt till vilken avtalet tidigast kunnatsägas upp efter utgången av bör emellertid bestämmelsen förlorasin verkan mot hyresgästen. Om avtalet förlängs automatiskt efter tidpunkten ifråga, får hyran enligt 19 a § bestämmas till belopp som är skäligt.Självfallet kan därvid hänsyn inte tas tUl förhållandena när avtalet träffades.Som regel torde hyran kunna bestämmas till det belopp som utgick dåbestämmelsen förlorade sin verkan mot hyresgästen. Detta gäller självfalletinte sådan ersättning som enligt förslaget i 12 kap. 19 a § JB får vara rörlig. ReglerI enlighet med vad som anförts har tagits upp i punkt 8 avövergångsbestämmelserna. Det är att märka att undantaget gäller bara i fråga omavtal som slutits före ikraftträdandet. Härav får anses följa att Prop.1973: 23 196 ettföre ikraftträdandet slutet avtal inte efter ikraftträdandet kan med verkan mothyresgästen ändras så att en klausul av ifrågavarande slag tas in i avtalet. Denna punkt av övergångsbestämmelsema utgörsjälvfallet inte hinder för bostadshyresgästen att genom att säga upp avtaletför villkorsändring enligt de nya bestämmelserna i 12 kap, 54 och 55 §§ JBföre utgången av få tUl stånd omprövning av vUlkoren . Vissa äldre föreningar och aktiebolag haralltjämt rätt att utan hin der av förbudet i bostadsrättslagen mot upplåtelse av andelsrätt upplåta andelsrätt med vilken följer rätt att hyra lägenhet I hus som tillhör för eningen eller bolaget. Det största företaget av denna typ är kooperativa bostadsförening. Verksamheten I sådant företag kan bedri vas I former som står bostadsrättsföreningars verksamhetsformer nära. Detta innebär bl. a. att hyran fastställs av hyresgästernas valda represen tanter i stället för att bestämmas genom avtal mellan företaget och den ensldlde hyresgästen. I överensstämmelse härmed kan hyresavtalen Inne hålla att hyran får ändras enligt vad styrelsen bestämmer. En sådan klausul bör kunna godtagas, om medlemmarna har tillfredsställande in flytande i styrelsen. Det är inte möjligt att meddela några generella fö reskrifter härom utan frågan bör prövas av statlig myndighet I fråga om varje särskUt företag som önskar åberopa en sådan klausul. En sådan prövning är en administrativ uppgift som f. n. lämpligen bör anförtros . Mot hyresrådets beslut bör talan inte få föras. Så länge prövningen pågår bör avtalsbestämmelsen få gälla. I enlighet med vad som anförts har i punkt 9 avövergångsbestämmelserna tagits upp bl. a. föreskrifter som ger företag av nyssangivet slag rätt att åberopa avtalsklausul som strider mot 12 kap. 19 a § JB,under föratsättning att medger det. Detta undantag är sålundamera vidsträckt än undantaget under ptmkt 8 och gäUer oavsett om avtaletIngåtts före eller efter Ikraftträdandet. Har avtalet ingåtts föreikraftträdandet, behövs inget medgivande av i fråga om tid somanges i punkt 8. Som har anförts i motiveringen till 12 kap. 19a § JB bör de nya bestämmelsema i nämnda paragraf inte vara tillämpliga pä hyresregle rade avtal. I punkt 10 av övergångsbestämmelserna har tagits upp en föreskrift om det. Det kan ifrågasättas om undantag för hyresregleradeavtal bör göras också i fråga om de nya bestämmelserna i 12 kap. 54 och 55 §§JB om hyresgästens rätt att säga upp avtal om hyra av bostadslägenhet för ändringav hyresvUlkoren. När det gäller storleken av hyran torde de nya reglerna saknapraktisk betydelse vid sidan av möjligheten att få hyran prövad av hyresnämndenligt 3 a eller 4 § hyresregleringslagen. I fråga om andra hyresvillkor kandäremot den föreslagna möjligheten vara av betydelse också i fråga omhyresreglerade avtal. 1973: 23 197 förevarandebestämmelser bör därför inte göras i fråga om hyresreglerade avtal. Bestämmelserna I 12 kap. 33 och 47 a §§ omogift samboendes rätt att överta hyresrätten och i 12 kap. 45 § JB om samtyckeav ogift samboende till överenskommelse om avstående från besittningsskyddetbör tillämpas också i fråga om avtal som slutits före Ikraftträdandet av dessabestämmelser under förutsättning att avtalet inte haruppsagts före ikraftträdandet. Detsamma bör gälla om de nya bestämmelserna omfristen för återvinning i 12 kap. 44 § JB. Bestämmelser härom har tagits upp ipunkt 11 av övergångsbestämmelserna. I fråga om 12 kap. 45 § JB gäUersjälvfallet att den nya bestämmelsen Inte kan tillämpas på överenskommelse somträffats före ikraftträdandet. Sker bodelning efter utgången av medanledning av hemskillnad eller äktenskapets återgång bör 12 kap. 33 § andrastycket I den äldre lydelsen tillämpas, även om lagrummet i den nya lydelsenhar blivit tillämpligt på hyresavtalet. Även bestämmelser härom har tagits uppi punkt 11 av övergångsbestämmelsema. I denna punkt har tagits upp de förat underpunkt 5 berörda övergångsbestämmelserna för de nya besittningsskyddsregierna ifråga om lokalhyra. Av punkt 6 av övergångsbestämmelserna följer att de nyabestämmelserna om att lokalhyresgästens uppsägning för villkorsändring alltidskall vara skriftlig blir tillämpliga på äldre avtal i samma mån som de nyabesittningsskyddsreglema. De nya bestämmelsema som avses I punkterna 36,11 och 12 av övergångsbestämmelserna gäller som anförts fömt också I fråga omäldre avtal, om det inte har sagts upp före den nya bestämmelsensikraftträdande. Blir efter uppsägningen avtalet förlängt på grund av lag förtid efter ny bestämmelses ikraftträdande genom dom eller beslut elleröverenskommelse som träffas i förlängningstvist, bör de nya bestämmelser somåsyftas i de nämnda punkterna av övergångsbestämmelsema bli tillämpliga påavtalet. Bestämmelser härom har tagits upp i punkt 13 avövergångsbestämmelsema. Självfallet anknyter förevarande punkt av övergångsbestämmelsematill den ikraftträdandedag som enligt punkt 1 av övergångsbestämmelserna gällerför varje särskild ny eller ändrad bestämmelse I JB. Eftersom förevarande punkt avövergångsbestämmelserna förutsätter att avtalet har sagts upp, kommer den attavse endast det fallet att förlängningen har kommit till stånd enligtbestämmelsema om direkt besittningsskydd. I första hand åsyftas förlängninggenom dom eller beslut men också genom överenskommelse mellan upplätaren ochrättighetshavaren inom ramen för det direkta besittningsskyddet (prop. 1970:20 del B s. 919). Vid upplåtelser som inte är förenade med direkt besittningsskyddgäller uppsägning alltid avtalets upphörande. Prop.1973: 23 198 uppsägningöverenskommelse om fortsatt arrende eller förhyrning, blir avtalet att betraktasom en ny upplåtelse, på vilken de nya bestämmelserna om de har trätt ikraftvid avtalstillfället blir tillämpliga (jfr 7 kap. 7 § förstastycket JB). Som regelmässigt har skett vidinförandet av nya lagregler på ny ttj anderättens område bör avtal som Ingåttsför obestämd tid eller med förbehåll om rätt till uppsägning föras in under denya bestämmelsema, om de inte sägs upp till första möjliga tidpunkt efterlagens ikraftträdande. De nya bestämmelserna bör gälla också om uppsägning skermen en förlängning av avtalet kommer till stånd. Bestämmelser i dessahänseenden har tagits upp i punkt 14 av övergångsbestämmelsema, varvid hänsyntagits till att huvuddelen av de nya bestämmelserna träder I kraft den 1 juli1973 men bestämmelserna om ogifta samboendes bostad m. m. och om fristen föråtervinning enligt 12 kap. 44 § JB träder i kraft . De nyabestämmelser som enligt de nu förevarande övergångsreglema kan tillämpas påäldre avtal frän den tidpunkt till vilken avtalet tidigast kan sägas upp är 12kap. 4 a och 34 §§ JB. Det bör i sammanhanget framhållas att de föreslagnaändringarna i 12 kap. 6 och 48 §§ JB inte Innebär någon ändring i sak. När det gäller avarrendenämnds eller hjrresnämnds beslut samt fullföljd av talan motfastighetsdomstols dom bör äldre bestämmelser fortfarande gälla, om besluteteller domen har meddelats före . Äldre bestämmelser bör ocksågälla i fråga om rätt att föra talan mot dom eller beslut i bytesärende enligt12 kap. 35 § JB eller i ärende om upplåtelse I andra hand av bostadslägenhet,om tvisten har hänskjutits till hyresnämnden före utgången av . Annarskan det inträffa att parterna varken kan förebringa muntlig formell bevisninginför nämnden eller klandra dess beslut. Bestämmelser med det innehåll som harangetts har tagits upp i punkt 15 av övergångsbestämmelsema. 15.2Förslaget till lag om arrendenämnder och hyresnämnder De grundläggande bestämmelsema om arrendenämndernasoch hyresnämndemas verksamhet finns i 8 och 12 kap. JB, lagen (1957: 390) omfiskearrenden, lagen (1970: 246) om tvångsförvaltning av bostadsfastighet(tvångsförvaltningslagen) och bostadsrättslagen (1971:479). Närmarebestämmelser om nänmdernas sammansättning och om förfarandet ges i lagen(1970: 998) om arrendenämnder och hyresnämnder (nämndlagen). HjTesnämndernas verksamhet reglerades till och medutgången av är 1971 av lagen (1968: 349) om hyresnämnder. Denna lag, som komtill genom reformer på hyreslagstiftningens område, ändrades 1970 isamband med tillkomsten av tvångsförvaltningslagen. I nämndlagen, vilken ifråga om hyresnämndernas verksamhet ersatt lagen om hyres- Prop.1973: 23 199 nämnder,har ändringar företagits i samband med tillkomsten avförvaltningslagen (1971: 290) samt av bostadsrättslagen. I promemoria Ds Ju 1972: 5erinras om att nämndlagen har ändrats . Med hänsyn härtilloch då flera av de förslag som framställs I promemorian nödvändiggör ändringarI eller tillägg till bestämmelserna i nämndlagen föresläs att denna ersätts meden ny lag om arrendenämnder och hyresnämnder. Som har anförts i avsnittet 13.6 i den allmännamotiveringen avviker departementsförslaget på flera punkter frånpromemorieförslaget vad beträffar arrende- och hyresnämndernas ställning ochuppgifter m. m. Men också med de lösningar som har valts i departementsförslagetblir det nödvändigt att göra tämligen omfattande ändringar i och tillägg tillförfarandebestämmelsema i nämndlagen. Jag anser mig därför böra biträdapromemorleförslaget om att den nuvarande nämndlagen formellt ersätts av en nylag. Flertalet av bestämmelserna I den nuvarandenämndlagen har förts över till den nya lagen utan saklig ändring. I åtskilligafall har den nya bestämmelsen getts samma lydelse som motsvarande bestämmelseri den nuvarande nämndlagen. Isamband med tUlkomsten av förvaltningslagen erinrade departementschefen (prop.1971: 30 s. 607) om att varken arrendenämnd eller hyresnämnd bör betraktas somdömande organ och att nämndernas verksamhet inte är avsedd att utövas idomstolsmässiga former. Något generellt undantag från förvaltningslagensbestämmelser ansågs därför inte böra göras i fråga om sådan nämnd. Dettaöverensstämmer med vad som uttalades i samband med tillkomsten av lagom hyresnämnder (prop. 1967: 171 s. 45, jfr prop. 1970: 20 del B s. 884). Avavsnittet 13.6 i den allmänna motiveringen framgår att avsikten är att arrende-och hyresnämnderna skaU behålla sin nuvarande ställning somförvaltningsmyndighet. Det innebär bl. a. att förvaltningslagen fortfarandeblir, i överensstämmelse med de uttalanden som gjordes vid dess tillkomst,tillämplig på förfarandet i den mån avvikande bestämmelser mte meddelas I dennya nämndlagen eller annorledes. Bestämmelserna i nämndlagen har idepartementsförslaget utformats med beaktande härav. Denföreslagna närrmdlagen inleds, liksom den nuvarande lagen, med två särskUdaavsnitt om arrendenämnds respektive hyresnämnds uppgifter och sammansättningm. (13 samt 46 §§). I det därpå följande avsnittet med särskildabestämmelser för ärenden angående arrende-, hyres- och bostadsrättstvister(713 §§) upptas I en avslutande paragraf bestämmelserna om muntlig formellbevisning i bytesärende och i ärende om tillstånd till upplåtelse av bostads-eller bostadsrättslägenhet i andra hand. Därefter följer de särskildaavsnitten om ärenden angående godkännande av förbehåll m. m. (14 §), skilje- Prop.1973: 23 200 mannaförfarande(15 §) och ärenden angående tvångsförvaltning (16 §). m. föjer därefter bestämmelser om besiktning och annan särskild utredningsom kan bli aktuell i alla typer av ärenden (1719 §§). Bestämmelser omomröstning, innehållet i beslut, underrättelse om tid för besluts meddelande,skyldighet att tUlställa part beslut och besluts rättskraftsverkan upptas . m. (2022 §§). Bestämmelser om fullföljd av talan mot beslutsom inte innefattar någon materiell prövning av tvisten tas upp under rabrikenBesvär (23 §). Under . m. följer därefter bestämmelser om vitem. (2425 §§). Vissa bestämmelser som är gemensamma för de olikaärendetypema har samlats under rabriken övriga bestämmelser. a. bestämmelser om offentlighet och ordning vid nämnd (27 §), jäv motledamot (28 §), protokollering (29 §) och delgivnmg (30 §), Arrendenämndsuppgifter och sammansättning m. m. Paragraferna motsvarar utan ändringar 13 §§ i dennuvarande nämndlagen. Hyresnämndsuppgifter och sammansättning m. m. Paragrafernamotsvarar 46 §§ i den nuvarande nämndlagen. I 4 § 2 har från uppräkningen avde uppgifter som ankommer på nämnden utmönstrats prövning av tvist omförstagångshyra. I stället har tillagts att det ankommer på nämnden att,förutom annat, pröva tvist om hyresvillkor enligt 12 kap. 55 § JB. Ändringenär en följd av de ändringar beträffande bostadshyra som har behandlats iavsnittet 13.2 i den allmänna motiveringen. Att det också efterikraftträdandet ingår bland hyresnämndens uppgifter att pröva tvister omförstagångshyra som har hänskjutits tUl nämnden före ikraftträdandet följer avpunkt 8 av övergångsbestämmelsema till förevarande lag. I övrigt har till deifrågavarande paragraferna förts över motsvarande bestämmelser i den nuvarandenämndlagen utan ändringar. Ärendeangående arrende-, hyres- eller bostadsrättstvist 78§§ Paragrafernamotsvarar 78 §§ i den nuvarande nämndlagen. I 8 § har lagts till två nyastycken med föreskrifter om vissa Identitetsuppgifter som skall eller bör tasmed i partsinlaga till hyresnämnden. Mönster till bestämmelserna har hämtatsfrån 33 kap. 1 § i lydelse enligt prop. 1973: 30. I övrigthar bestämmelsema i nämndlagen förts över utan ändring. 1973: 23 201 I paragrafen ges bestämmelser om förfarandet, närtvist har hänskjutits till nämnden. Huvudregeln är enligt första stycketförsta punkten, som motsvaras av 9 § i den nuvarande nämndlagen, att nämndenskall kalla partema att inställa sig inför nänmden. Det gäller dock inte i faUsom avses i paragrafens andra stycke. Möjligheten för nämnd att förelägga partatt inställa sig personligen vid vite är f. n. begränsad. Det kan ske bara omsökandens motpart uteblir efter kallelse. föreligger det emellertid ettstarkt intresse av att part kan höras inför nämnden. Med hänsyn härtillföreslås i promemoria Ds Ju 1972: 5 att part skallkunna föreläggas att inställa sig personUgen inför nämnden vid vite. Förslagethar lämnats utan erinran vid remissbehandlingen av promemorian. Också jagbiträder det. En bestämmelse av det Innehåll som har angetts har tagits upp iförsta stycket andra punkten I förevarande paragraf. Enligt departementsförslaget skallanläggningsarrendator och lokalhyresgäst kunna säga upp arrende- respektivehyresavtalet för villkorsändring med bibehållet besittningsskydd. Förslagethar motiverats i avsnittet 13.2 i den allmänna motiveringen. Om förfarandet,när lokalhyresgäst har sagt upp avtalet för villkorsändring finns bestämmelseri 12 kap. 58 a § JB i departementsförslaget. a. att, om hyresgästen har hänskjutit tvisten tUl hyresnämnden inomföreskriven tid och angett de ändringar som han önskar i viUkoren, nämndenskall förelägga fastighetsägaren att uppge de vUlkor som han uppställer för attförlänga hyresförhållandet eller orsaken tUl att han vägrar medge förlängning.Iakttar hyresvärden inte föreläggandet och har han inte själv sagt upp avtalet,skall det anses förlängt pä de av hyresgästen önskade villkoren. Motsvarandeordning föreslås gälla vid anläggningsarrende (11 kap. 6 a § JB i departementsförslaget).Skall avtalet anses förlängt på grund av jordägarens eller hyresvärdensunderlåtenhet att iaktta föreläggandet, är det uppenbarligen meningslöst atthålla förhandling i den hänskjutna tvisten. För nu åsyftade fall har därförundantag gjorts från huvudregeln i första stycket att nämnden skall kallapartema. I stället bör nämnden avskriva ärendet. I paragrafens andra stycke,som inte har någon motsvarighet i den nuvarande nämndlagen, har tagits upp enföreskrift härom. I avskrivningsbeslutet skall nämnden enligt 21 § förstastycket andra punkten i förslaget tUl ny nämndlag ange de nya vUlkor pä vilka avtaletsålunda skall anses förlängt. Av 23 § andra stycket 2 framgår att part kananföra besvär mot avskrivningsbeslutet hos fastighetsdomstolen. Paragrafen motsvarar utan ändring 10 § i dennuvarande nämndlagen. Prop.1973: 23 202 Paragrafen motsvarar i huvudsak 11 § i dennuvarande nämndlagen. Den ändring som har företagits i bestämmelserna hängersamman med förslaget om en enhetlig klander- och besvärstid ,räknat för beslutets meddelande. Frågan har behandlats i avsnittet13.9 i den allmänna motiveringen. Till paragraferna har utan ändring överförtsbestämmelserna i 12 § i den nuvarande nämndlagen. I paragrafen, som saknar motsvarighet i den nuvarandenämndlagen, har tagits upp bestämmelser om behörighet för hyresnämnd att hållaförhör med vittne under ed eller försäkran och förhör med part undersanningsförsäkran i bytesärende och ärende om tillstånd till upplåtelsen av u\.»oLaua- ciiil uuaLiauaiaLLaiaciiiict l cliiuiu. handlatsi avsnittet 13.7 i den allmänna motiveringen och i motiveringen tilländringarna i bostadsrättslagen. Bestämmelsema innebär att vittne och part liksomnu i allmänhet skall höras upplysningsvis. Endast om särskilda skäl föranledertill det, skall vittne höras under ed eller försäkran och part undersanningsförsäkran. Nämnden bör inte förordna om sådan bevisupptagning I annatfall än då nämnden finner det oundgängligen erforderligt för tvistefrågansavgörande. På motsvarande sätt som gäller I dispositiva tvistemål bör nämndeninte självmant kaUa in vittne eller anställa förhör med part undersanningsförsäkran. För att muntlig formell bevisning skall få tas upp, måstepart således begära det. I anslutning härtUI kan anmärkas att endast vittne,som nämnden har kallat pä parts begäran, enligt 19 § andra stycket i förslagethar rätt tUl ersättning av allmänna medel. Beträffande vittnesförhör blirenligt förslaget bestämmelserna i 36 kap. 118 och 2022 §§ rättegångsbalkentUlämpliga. Vittne, som nämnden har kallat att höras under edeller försäkran och som inte hörsammat kallelsen, kan pä grund av hänvisningentill 36 kap. 20 § dömas till böter. Det som sägs om vitesföreläggandeoch hämtning i samma lagrum I blir också tillämpligt.Möjligheten till hämtning får dock antas bli sällan utnyttjad. Hänvisningentill innebär vidare att nämnd kan förelägga vittne vid äventyrav häkte att fullgöra sin vittnesplikt, om vittnet utan giltigt skäl vägrar attavlägga ed eller försäkran eller att avge vittnesmål och vittnet inte låtit sigrätta av meddelat vitesföreläggande. Behovet av sådan befogenhet ärsjälvfallet ringa för hyresnämnd. Å andra sidan saknas skäl att inte ge nämndsamma befogenheter som domstol har i motsvarande fall. 1973: 23 203 I fråga om förhör med part under sanningsförsäkranskall enligt förslaget bestämmelserna i 37 kap. 13 och 5 §§ rättegångsbalkengälla i tillämpliga delar. Ärendeangående godkännande av förbehåll m. m. Paragrafen, som motsvarar 13 § i den nuvarandenämndlagen, innehåller bestämmelser om förfarandet vid prövning av frågor omgodkännande av förbehåll och vissa andra avtalsvillkor i arrende- och hyresförhållandenm. I första stycket har utan ändring upptagits bestämmelserna i 13 § förstastycket i den nuvarande lagen. Enligt13 § andra stycket i den nuvarande nämndlagen skall sökanden och annan somärendet angår kallas att inställa sig inför nämnden, "om det ärbehövligt". Ansökan av jordägare eller hyresvärd i dispensärende ellerärende om godkännande av överenskommelse skall alltid delges med arrendatorneller hyresgästen. Särskild bestämmelse om det har inte ansetts behövlig.Ansökan i sådant ärende görs emellertid ofta av båda parter. Det förekommerockså att part biträder ansökan som har gjorts av annan. I nu angivna fall ärnämnden inte skyldig att bereda arrendatorn eller hyresgästen tillfälle attyttra sig över ansökan, om den ges in till nämnden av jordägaren respektivehyresvärden. Emellertid förekommer det inte sällan att arrendatom ellerhyresgästen får underteckna en ansökan till nämnden redan i samband med attupplåtelseavtalet eller överenskommelsen träffas och att undertecknandet ärett villkor för att upplåtelsen skall komma till stånd. Syftet medbestämmelserna om inhämtande av nämndens godkännande skulle uppenbarligenförfelas i stor utsträckning, om nämnden i sådana fall avgjorde ärendet utanatt höra arrendatorn eller hyresgästen. Har ansökan gjorts av parternagemensamt eller av arrendatorn respektive hyresgästen eller biträtts av denne,bör parterna därför kallas att inställa sig inför nämnden, om det inte kananses obehövligt med hänsyn till omständigheterna. Som exempel på fall närkallelse bör kunna underlåtas kan anföras ansökan av vilken det framgår atthyresgästen varit företrädd eller biträtts av advokat eller representant för hyresgästföreningen. Till andra stycket i paragrafen har överförtsbestämmelsema I 13 § andra stycket i den nuvarande nämndlagen med den ändringenatt huvudregeln blir att partema skall kallas I sådana ärenden som det här ärfråga om. Andra punkten har undergått en formell jämkning (jfr 9 § förstastycket andra punkten i förslaget). Tillparagrafen har utan ändringar överförts bestämmelserna i 14 § Prop.1973: 23 204 Hänvisningen till 12 kap. 55 § JB har dock fått annaninnebörd genom ändringen I den paragrafen. Paragrafen motsvarar I huvudsak 15 § i dennuvarande nämndlagen. Genom hänvisningen tUl 8 § I förslaget får bestämmelsernadock I viss utsträckning nytt Innehåll. I promemoria Ds Ju 1972: 5föreslås att tiU paragrafen fogas ett nytt stycke av innehåll att beslut enligt14 § andra stycket tvångsförvaltnlngslagen får meddelas utan att fastighetsägarenhar beretts tUlfälle yttra sig. En sådan bestämmelse ansågs nödvändig medhänsyn till att hyresnämnderna I promemorieförslaget getts ställning avdomstol med följd att förvaltningslagen inte blir direkt tilllämplig påförfarandet vid nämnden.