prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — Genom att sådan tjänst anses tillhandahålleninom landet och därmed i princip är skattepliktig uppkommer en faktiskskattebelastning för utländsk uppdragsgivare som inte har någon motsvarighetnär samma tjänst utförs åt svensk skatlskyldig uppdragsgivare. En sådan effekthar undanröjts beträffande reklam och annonsering och tjänster på vara isamband med import eller export genom de kvalificerade undantagen från skatteplikti 11 § 3 och 5 MF. Vidare har genom kungörelsen (1970; 563) från skattepliktundantagits kontroll och analys av skattepliktig import- eller exportvara näruppdragsgivaren är utländsk. Utredningen föreslår attkungörelsen ersätts med bestämmdser i MF genom ett tillägg till 11 § 3 avgenerell räckvidd utan nu gällande begränsning lill tjänst i samband med in-eller utförsel av vara. Remissinstanserna.Förslaget om undanlag frän skatteplikt för kontroll och analys av medicinska proverhar tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Delsammagäller förslaget om skattefrihet för kontroll och analys för utländskuppdragsgivares räkning. Förvaring är en tjänsteprestation, som inte särskUt anges i MF,Den faller därmed utanför tillämpningen av mervärdeskatten, Ikungörelsen (1968: 616) om skattskyldighet till mervärdeskatt för visshamnverksamhet stadgas skattskyldighet för den som driver handelshamn bl. a.för varahantering i hamnen. Enligt uttryckligt stadgande i 2 § kungörelsenomfattar skattskyldigheten inte sådan förvaring av varor som inte kan hänförastUl varahantering. Genom skUda beslut bl. a.den 18 aprU 1969 har Kungl. Maj:t på ansökan förordnat att vissa angivna kyl-och fryshusföretag skall vara skattskyldiga för tjänster som avser frys- ellerkylhusförvaring av livsmedel samt nedfrysning, nedkylning och upptining avsådana varor i anslutning därlUl. Därvid har avsetts att ifrågavarandetjänster skall vara skattepliktiga. Detsamma gäller ett förordnande omskallskyldighet för visst företag för lagring i tankanläggningar av flytandekemikalier, oljor och andra flytande produkter. För andra företag har Kungl.Maj:t på ansökan förordnat att skattskyldigheten skaU omfatta s.k. skyddad lagringav drivmedel. Sistnämnda lagring skulle inte anses som skattepliktig. Maj:t också på ansökan förordnat att speditörer skall varaskattskyldiga bl. a. för verksamhet som innebär att magasinera eller på annat sättförvara varor som avses i 2 § första stycket MF åt annan skattskyldig. Sådanförvaring har angetts vara skattepliktig. IDanmark och är förvaring av varor en skattepliktig tjänst. I angesdessutom särskUt att skatteplikt föreligger vid uthyrning av s. k.förvaringsboxar. Utredningen.Utredningen anför, att lagring eller förvaring av varor är ett normalt led iden yrkesmässiga tUlverkningen och distributionen av varor. Sker lagringen hosden som tUlverkar eller säljer varorna uppstår inga komplikationer frånmervärdeskattesynpunkt. Den ingående mervärdeskatten på lagringen äravdragsgill enligt de allmänna reglema. Om lagringen sker hos särskilt företaguppkommer däremot en kumulativ skatteeffekt. Utredningen anser det anfördamotivera att lagring av vara bör anses som en skattepliktig tjänst. Den ökningav antalet skattskyldiga som härigenom uppkommer synes kunna bedömas sommåttlig. Beskattning av förvaring eller lagrmg av varor också åt dem som inteär skattskyldiga, t. ex. förvaring av pälsar i kylhus, möbler i magasin, klä- deri garderob på restaurang, teater o. d. eller av bagage m. m. i förvaringsboxareller resgodsmlämning, skulle emellertid innebära en utökadkonsumtionsbeskattning. Mot en beskattning även av sådan förvaring kandessutom, menar utredningen, praktiska invändningar resas. Med hänsyn härtUlföreslår utredningen att lagring eller förvaring skall beskattas endast närtjänsten avser skattepliktig vara för skattskyldigs räkning. Lagringav varor som är skattefria genom s. k. kvaUficerat undantag, t. ex. drivmedeleller andra bränslen, bör enligt utredningen vara undantagen från skattepliktmed bibehållen rätt till avdrag för ingående mervärdeskatt. Detta kräver ingensärskild författningsändring. Lagring som sker för utiändsk uppdragsgivaresräkning bör medföra skattskyldighet men inte skatteplikt, om uppdragstagarenskulle vara skattskyldig i om han bedrev sin verksamhet här. Detta kanåstadkommas genom att sådan lagringstjänst tas in som ett kvalificerat undantagi 11 § 3 MF. Frånlagring får, betonar utredningen, skUjas uthyming av byggnader, lokaler ellerandra utrymmen för lagring. Sådan uthyrning beskattas om det som hyrs ut är lösegendom men inte om det är fast egendom. Uthyrning av bankfack ellerförvaringsboxar på stationer etc. bör normalt anses som skattefri uthyrningockså till skattskyldiga. Remissinstansema.Förslaget att införa skatteplikt för förvaring av vara för skattskyldigsräkning tUlstyrks av länsstyrelserna i och , KF, SAF ochSveriges , , och kommun.Länsstyrelsen i , KF och SHIO ifrågasätter om inte skattepliktenskulle kunna omfatta även förvaring åt annan än skattskyldig. KF påpekar därvidatt konsumenter inlämnar pälsar för sommarförvaring hos pälsdelaljhan-ddn, somofta vidarebefordrar plaggen till någon som disponerar lämpliga lokaler förfryslagring i slöldsäkra anläggningar. Det bör enligt förbundets mening görasklart att detaljhandeln dä har obegränsad avdragsrätt för den påfördamervärdeskatten. SAF och framhåller att svårigheterkan uppkomma om ett företag lagrar även icke skattepliktiga varor förskattskyldigs räkning eller lagrar varor för privatpersoners räkning. Dessaproblem synes emellertid inte vara större än att de kan lösas fortsätterorganisationema. SHIO framför liknande synpunkter. Länsstyrelseni län uttalar att anvisningar torde krävas med förklaring om innebördenav begreppet lagring m. m. anför alt tveksamhet kanuppstå om skattepliktig lagring av varor eller skattefri uthyrning avlagerlokaler föreligger. Avgörande vid gränsdragnmgen bör enligt förbundetförslagsvis vara, huruvida lagringen sker "under lokalägarens ansvar ochlås" eller om det gäller vanlig lagerlokaluthyrning "underhyresgästens lås". Älvsborgslän framhåller att en språklig skillnad föreUgger mellan begreppen lagring ochförvaring, därvid lagring har avseende på varor och komponenter avsedda attingå i den egna produktionen och distributionen, under det att förvaring äravsevärt vidsträcktare begrepp. Kammarrätteni påpekar att viss komplettering krävs av förslaget i 10 § 1 MF föratt förvaring för utländsk uppdragsgivares räkning skall kunna varakvalificerat skattefri enligt 11 § 3 MF. Automatiskdatabehandling och skrivbyråverksamhet m. m. Enligt 10 § 8 MF föreligger skatteplikt för tjänst som avser automatiskdatabehandling eller skrivbyråverksamhet. Kungl.Maj:t har genom beslut med stöd av 12 § MF förordnat om undantag frånskatteplikt för automatisk dalabehandling som Sparbankernas datacentraleraktiebolag (Spadab) utför för egen räkning. Spadabs avdragsrättbegränsades i motsvarande mån. Samma skattefrihet har medgivits ett avkommunerna bildat databolag, , för deras behov av datatjänster. RNhar i anvisning om automatisk databehandling (RN II 1969:89) uttalat bl. a. att skatteplikt inte föreligger för automatiskdatabehandling som uppdragstagare begagnar sig av för fullgörande av ejskattepliktiga tjänster såsom bokföring eller marknadsundersökning. Omkostnadema för den i uppdraget ingående datatjänsten på tillförlitliga grunderdebiteras särskilt bör dock vederlaget i denna del enligt RN anses som skattepliktigt, RSVhar beträffande skrivbyråverksamhet uttalat att skatteplikt föreligger omskrivbyrån leder, fördelar och kontrollerar ett från början klart avgränsat arbete,oberoende av om arbetet utförs i skrivbyråns eller uppdragsgivarens lokaler(RSV II 1971: 13). Därjämte har från som svarpå en förfrågan uttalals, att alla tjänster som normalt utförs inom enskrivbyrå är skattepliktiga. Sådana tjänster är t. ex. sten-cilering,hektografering, prägling av adressplåtar e. d,, ljuskopiering, fotostatkopiering,arkivfilmning, adressutskrifter, spridning av reklammeddelanden, utskrift med eller utan genomslagskopior och jämförbart skrivarbete samt översättningav enklare karaktär. Utredningen.Utredningen har funnit det uppenbart att skatteplikten för automatiskdatabehandling åt skattskyldiga bör kvarstå oförändrad för att kumulativaskatteeffekter och konkurrenssnedvridning skall kunna undvikas. Skattepliktenför automatisk databehandling åt annan medför däremot en högre belastning avmervärdeskatt om ett fristående dataföretag anlitas för databehandlingen än omdenna utförs i egen regi. Denna omständighet missgynnar i viss mån de särskUdadataföretagen. Del har också anförts att små ej skattskyldiga verksamheter, sommåste anlitafristående förelag för automatisk databehandling, träffas av hårdareskattebelastning än dem, som kan hälla sig med egen dataanlägg-ning. Nuanförda förhällande är inte något speciellt för automatisk databehandling.Mervärdeskatten blir i princip alllid högre när den som ej är skattskyldigköper varor eller tjänster i stället för att själv tillverka eller utföra dem.I fråga om automatisk databehandling synes enligt utredningen gälla attinvesterings- och driftkostnader absolut sett är höga men att delta ocksågäller i fråga om lönekostnader och liknande kostnader. Dessa förhållanden göratt den påtalade olikformigheten i beskattningen ej kan undanröjas genomundantag från skatteplikt. Görs detta i form av undantag för omsättning avdatatjänster skulle följden bli kumulativa skatteeffekter när tjänstemautnyttjas av nägon som är skattskyldig. Dessutom skulle den som är skattskyldigtill mervärdeskatt kunna uppnå fördelar genom att utföra datatjänster för egenräkning. Om undantag från skatteplikt förenas med avdragsrätt, dvs. görs tUletl kvalificerat undantag, kan denna nackdel elimineras. Härigenom uppkommerdock en enligt utredningens menmg opåkallad fullständig skattefrihet för visskonsumtion. Utredningen har därför inte funnit sig böra föreslå undantag frånskatteplikt för datatjänster. Utredningenar vidare av den bestämda uppfattningen att reduceringsregler skall införas pånya områden endast om skälen härför är mycket starka. Detta anser utredningeninte vara fallet beträffande datatjänster. Sammanfattaingsviskonstaterar utredningen alt skatteplikten för datatjänster i visst avseendemedför effekter som inte är helt tillfredsställande. De lösningar som kanlänkas dknuiera dessa effekter är förknippade med nackdelar i andra avseenden.Något förslag till någon ändring av nuvarande bestämmelser framläggs därförinte, men utredningen framhåller möjligheterna för Kungl. Maj:t att med stöd av12 § MF medge undantag från skatteplikt när särskilda skäl motiverar detta. Ifräga om skrivbyråverksamhet konstaterar utredningen, att åtskilliga av detjänster som utförs av skrivbyråer är skattepUktiga enligt andra regler i MF.Detta gäller t. ex. stencUering, kopiering, prägling av adressplåtar,arkivfilmning, spridning av reklammeddelanden i vissa fall och falsning m. m.av t. ex. stencUer. Av återstående delar av skrivbyråverksamhet föreliggerskatteplikt enUgt 10 § 8 MF för utskrifter av olika slag, enklareöversättningsarbeten, fakturering, maskinräkning m.m. Bokföringsuppdrag däremotanses skattefria. Detbör enligt utredningens mening vara av värde med en klarare avgränsning avskatteplikten för skrivbyråverksamhet. Beskattningsområdet skulle i principvara oförändrat vid en begränsning av skatteplikten enligt 10 § 8 MF tillutskrifter och andra skrivtjänster. Däri skulle rymmas, som är fallet,utskrifter efter förlaga eller diktamen och mycket Däremot skulle enligt allmänna grunder beskattning inteske av utskrifter som görs som ett led i annat uppdrag, t. ex. utskrift hos enadvokat av kontrakt e. d. som denne medverkat till att upprätta. Det tordeenligt utredningen inte vara nödvändigt att föreskriva skatteplikt förskrivtjänster endast för undvikande av kumulativa skatteeffekter. Den ingåendeskattebelastningen i fråga om sådana tjänster torde vara ganska ringa.Bibehålls skatteplikten för dessa tjänster uppnår man emellertid, menar utredningen,den fördelen att antalet skattskyldiga med både skattepUktig och skattefriverksamhet blir mindre. Utredningen föreslår att 10 § 8 MF ändras i enlighetmed det anförda. Utredningentar i detta sammanhang även upp fråga om beskattning av bokföringstjänster.Dessa tjänster har av praktiska skäl ställts utanför mervärdeskatten. I den måntjänsterna består i automatisk databehandling omfattas de dock avmervärdeskatten. Detär enligt utredningen berättigat att anta alt bokföring väsentligen utförs ät uppdragsgivaresom är skattskyldiga enligt MF. Den ingående skattebdastnmgen förbokföringsverksamhet kan vara betydande även om automatisk databehandling intesker, t. ex. om andra moderna bokföringsmaskiner med hög anskaffningskostnadanvänds. Den kumulativa effekten av nuvarande undantag kan därför vara av vissbetydelse. Skrivbyråer utför i vissa fall också bokföringstjänster. Skattepliktför dessa skulle ytterligare förenkla tillämpningen för skrivbyråerna. Utredningenfinner därför att övervägande skäl talar för att bokföringstjänster inrymsunder beskattningen som skattepliktiga tjänster och att detta sker genom etttUlägg till 10 § 8 MF. Remissinstanserna.RSV anför att det i MF använda begreppet skrivbyråverksamhet är svårtolkat.Utredningens förslag att utmönstra begreppet och i stället införa skattepliktför skrivtjänster bör i och för sig undanröja vissa tolkningsproblem. Verketföreslår dock att begreppet utmönstras utan att ersättas med skatteplikt förskrivtjänster. Som skäl härför anför verket att det är mycket vanligt altskrivtjänster utförs som extra uppdrag av personer som innehar vanligarbetsanställning och att problem måste uppkomma om sådan skrivtjänst ärhänförlig till förvärvskällan rörelse eller tjänst. Liknande synpunkter anförsav i . Länsstyrelsernai och samt SAF och har ingentingatt erinra mot utredningens förslag på denna punkt. De båda organisationernaifrågasätter dock om det inte för att undanröja besvärligagränsdragningsproblem skuUe vara lämpligt att förklara skrivbyråns helaverksamhet som skattepliktig, övriga remissinstanser har lämnat utredningensförslag utan erinran. Medundantag av delar remissinstanserna utredningensuppfattaing om att inte vidta någon ändring av bestämmelserna om skattepUktför automatisk databehandling. Förbundet anför att lantbrakets ekonomiskaföreningsrörelse skapat ett centtalt dataföretag som bl. a. betjänar jordbrukskassoma.Dessa är inte skattskyldiga till mervärdeskatt och därmed uppstår kumulativaeffekter. Eftersom sparbankemas motsvarande bolag erhållit undantag frånskatteplikt för datatjänster som utförs för sparbankernas egen räkningupprätthåUs inte konkurrensneutraliteten. Trots de nackdelar reduceringsreglerkan medföra, anser förbundet att sådana bör övervägas pådatabehandlmgsområ-det. Om en reduktionsregel inte anses vara en framkomligväg, bör enligt förbundet . Maj:ts rätt att medge undantag frånskatteplikt tillämpas mera generöst än hittUls. Förslagetatt införa skatteplikt för bokföring avstyrks av ett övervägande antalremissinstanser. Som motiv härför anförs bl. a. att förslaget skulle innebäraatt bokföringsbyråer i stor utsträckning skulle få blandad verksamhet eftersomde mycket ofta också utför t. ex. revisionsuppdrag och andra uppdrag som ejföreslås bli skattepliktiga. Vidare anförs att den ingående skatten i de flestafall är obetydlig, eftersom mervärdeskatten på automatisk databehandling somutförs i samband med bokföring kan föras vidare tUl skattskyldiguppdragsgivare. Enligt 10 § 6 MF föreligger skattepUkt för tjänst som avsertransport av vara eller förmedling av sådan tjänst. Enligt 11 § 3 MF ärtransport i samband med renhållning undantagen från skatteplikt. Med transporti samband med renhållning förstås enligt andra stycket av anvisningama tUl 11§ MF även bortforsling av sopor, avfall eUer liknande från fastighet enligt avtalsom icke endast gäller tillfälligt transportuppdrag, RNoch RSV har gjort flera uttalanden om sophämtning och sopförbränning (RN II 1969:128, 152, RSV 1972: 7, 9 och 29), Av uttalandena framgår bl, a. följande.Under föratsättaing att fråga inte är om endast tUlfälligt transportuppdragföreligger inte skatteplikt för bortforsling till tipp ellerdestruktionsanläggning av industriavfall, industrisopor eUer hushållsavfall.Däremot föreUgger teknisk skattskyldighet för sådan verksamhet, TillhandahåUandeav sopsäckar, stativ, dumpers eller andra sopkärl anses som dd avtransporttjänsten om särskild ersättning ej tas ut härför. Tas sådan ersättaingut skaU denna anses som likvid för skattepliktig försäljning eller uthyrnmg. Sopförbränningoch annat omhändertagande av sopor anses som skattefria tjänster, vilka inteheller omfattas av teknisk skattskyldighet. Rätt till avdrag för ingående skattföreUgger alltså inte. utnyttjas för produktion av elektrisk kraft föreliggerteknisk skattskyldighet i denna del. Det åligger kommun att ombesörja bortforsling avhushållsavfall från fastigheterna i kommunen tUl allmän avstjälpningsplatseller allmän de-straktionsanläggning. Kommunen kan också åta sig att ombesörjabortforsling av sopor och avfall från industrier, affärer, byggnadsplatser m,m, Bortforsluigen kan utföras av kommunen i egen regi eller med anlitande aventreprenör. Beskattningsresultatet torde bli detsamma i de båda fallen, I omfattas såväl soptransporter som sopförbränningoch sopmalning av skatteplikten. Skatt skall beräknas på kommunalt renhållningsorganskostnader för renhållningen även om kostnaderna inte helt täcks av avgifter.Mottagande av avfall pä avstjälpningsplats är däremot en skattefri tjänst. Omavfall hämtas hos fastighetsägare eller annan och forslas tillavstjälpningsplats skall hela vederlaget härför beskattas. Utredningen anför, att de bestämmelser som f,n, gäller i fråga om transport i samband med renhållning inte synes orsaka särskildasvårigheter vid tillämpningen. Skattskyldighet föreligger för transportverksamhetenoberoende av om denna är skattepliktig eller ej och den ingåendemervärdeskatten i sådan verksamhet är därför normalt i sin helhet avdragsgill. För omhändertagande av avfaU på avstjälpningsplats eller iförbränningsanläggning föreligger däremot inte skattskyldighet. Den ingåendemervärdeskatten i verksamheten är därför inte avdragsgUl, Det är enligt utredningen önskvärt att hela hanteringen avsopor och avfall behandlas lika i mervärdeskallehänseende, vUket kan ske genomatt omhändertagande och förstöring av sopor och avfall tas in i 10 § MF som enskattepUktig tjänst men undantas från skatteplikt enligt 11 § 3 MF, Härigenommöjliggörs avlyftning av ingående mervärdeskatt på bl, a, sopförbränning utanökad skattebelastning på konsumtionen. Undantaget bör gälla såväl denkommunala renhållningen som omhändertagande av enskilda personers ellerförelags avfall. Utredningen anför vidare, att företag som utförskattepliktig transport av sopor eller avfall tUl avstjälpningsplats ellerförbränningsanläggning kan lägga ut eller själv stå för kostnaden för attsoporna eller avfallet får avlämnas, Särdebiteras denna kostnad påuppdragsgivaren bör det kunna accepteras att beskattning sker endast avvederlaget för själva transporten. Sker inte sådan särdebitering får däremothela vederlaget beskattas. Utredningen föreslår dessutom, främst av praktiska skäl,att även förstöring av andra varor än sopor och avfall bör omfattas av tekniskskattskyldighet. Utredningen tUlägger att undantaget från skatteplikt förförstöring av vara i sopförbränningsanläggning eller liknande bör med- 10 1973.1 saml. föraatt motsvarande tjänst görs kvalificerat skattefri även då den tUlhandahålls iannan verksamhet. Utredningenbehandlar därefter frågan om omhändertagande av vara med ett värde, som kanutnyttjas, t, ex, skrotbil. Det bör, menar utredningen, vara berättigat attskilja sådant omhändertagande från förstöring. Får den som tar emot varanersättning härför kan ersättningen betraktas som vederlag för omhändertagandeav vara, dvs, för en ej skattepliktig tjänst. Ett sådant betraktelsesättskulle emellertid, framhåller utredningen, leda till det mindretillfredsställande resultatet att rätten till avdrag för ingående mervärdeskattbegränsas. Det bör därför klart sägas ut, att anskaffning av råvaror ellerandra varor mot erhållande av vederlag inte är att anse som omsättning enUgtMF, Utredningen föreslår att ett stadgande härom tas in i p, 2 avanvisningarna till 2 § MF. Försäljning avskattepliktiga varor från sopförbränningsanläggning, avstjälpningsplats ellerliknande skall, påpekar utredningen, beskattas om den är att anses som yrkesmässigtbedriven. Detsamma bör gälla försäljning av rötslam eller andra restproduktervid rening av avloppsvatten. Sådan rening är f. n. en skattefri tjänst, somoftast ingår i kommunemas tillhandahållande av vatten- och avloppstjänster.Skattskyldighet föreligger ej och utredningen föreslår härvidlag ingen ändring. Remissinstansema.I fråga om sopförbränning m. m. anför och Stockholmskommun, att nuvarande bestämmelser om omhändertagande av sopor och avfall ochsopförbränning vållar tillämpningssvårigheter. Bortforsling och behandling påolika sätt av avfall är en sammanhängande process. De nämnda remissinstansernatUlstyrker därför förslaget att omhändertagande och förstöring av sopor ochavfall blir ett kvalificerat undantag från skatteplikt men anser dessutom altbegreppet "transport i samband med renhållning" bör utsträckas tillatt även omfatta oregelbundna avfallstransporler. anförockså, att RN meddelat förhandsbesked av innehåll att stadgandet i fråga ansesomfatta även transport av grovavfall om bort-forslingen sker på grund avföreskrift i den kommunala renhållningslagen. Hämtning och transport avgrovavfall utförs i av entreprenör medan det på andra håll ärkommunen själv som utför detta arbete. De olika sätten att utföra arbetet börinte föranleda olika behandling i mervärdeskattehänseende. och lar också upp frågan om rening avavloppsvatten och anför att sådan tjänst nu är skattefri. Detta innebär attingående skatt på anläggning och drift av reningsverk inte kan avlyftas. Debåda remissinstanserna föreslår att sådan rening jämställs med behandling avavfall och alltså medför teknisk skattskyldighet. somi egen regi utför transporter av rötslam från reningsverk till tipp ellerförbränningsanläggning även enligt utredningens förslag saknar rätt till avdragför ingående skatt som hänför sig till denna verksamhet. Detsamma gäller skattsom debiteras av entreprenör som anlitas för arbetet. Förbundet hävdar också,att kommuns omhändertagande och bortforsling av övergivna bilvrak i natureneller på allmän plats bör få räknas som transport i samband med renhållning. Kammarrätten i Göteborgifrågasätter om inte de av utredningen föreslagna bestämmelserna i tredjestycket av anvisningarna till 10 § MF behöver förtydligas, så att därav framgåratt omhändertagande för förstöring omfattas av det kvalificerade undantagetendast då det gäller sopor och avfall. Enligt 11 § 7 MF är obligatorisk kontrollbesiktning hosAktiebolaget undantagen från skatteplikt. Fr. o. m. år 1973kommer besiktning obligatoriskt också att ske av den kilomelerräknarapparatursom skall finnas i diesddrivna motorfordon som kommer att omfattas avkilometerskatten. Enligt kilometerskat-tekungördsen (1972: 591) kan sådanbesiktning ske i samband med besiktning av fordonet eller genom särskildförrättning. Enligtkungörelsen (1970: 563) om undantag frän skatteplikt enligt förordningen (1968:430) om mervärdeskatt undantas bl. a. transport av personbil eller motorcykelmed fartyg i inrikes trafik, när transporten utförs i samband med befordran avfordonets förare med samma transportmedel. Utredningen.Det finns enligt utredningen skäl att behandla besiktning av kilometerräknarepå samma sätt som obligatorisk kontrollbesiktning, dvs. att undanta den frånbeskattning. Utredningen föreslår vidare att en bestämmelse motsvarande den ikungörelsen (1970: 563) införs i anvisningarna till 11 § MF.