prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Förslageti promemorian angående fastighetsbegreppet i skatterätten, m. m. innebär ifråga om kapitalbeskattningen av fastighet att värde av industritUlbehörberäknas särskUt efter de värderingsregler som gäller för lös egendom och läggstUl taxeringsvärdet vid beräkning av förmögenhetsskatt samt arvs- och gåvoskattmen däremot inte stämpelskatt. Skälet till att en särskild värderingsregelinte föreslagits för industritillbehören i fråga om stämpelskatten är attsådan skatt skall utgå efter köpeskillingen, då denna överstigertaxeringsvärdet. Mot förslaget har kritik riktats endast såvitt gällerstämpelskatten. Mananser att motsvarande bestämmelse om industritillbehörens värdering bör gällasom föreslagits för förmögenhetsskatten samt arvs-och gåvoskatten. Jag delardenna uppfattning. Tillägg för industritillbehörens värde bör sålunda görasvid samtliga former av kapitalbeskattning. Iett tidigare avsnitt har redogjorts för följderna utanför skatterättens områdeav förslaget om ett nytt skatterättsligt fastighetsbegrepp. De i detföregående föreslagna reglerna för fastighetstaxering får konsekvenser såvittnu är i fråga främst för försäkringsbolagens placeringar, redovisningen ochrätten tUl uppskrivning av tUlgångar i aktiebolag samt kommuners förköpsrätt. Ilikhet med remissinstanserna anser jag att denna fråga bör lösas i annatsammanhang. 8.6.3 Nyainkomstskatteregler till följd av nytt byggnadsvärde på jord bruksfastighet Iavsnittet Delvärden på jordbruksfastighet och annan fastighet (8.3.5) har jagunder rubriken på jordbraksfastighet redogjort för de nyUgenantagna reglerna för avskrivning av byggnader i jordbruket. Som där framhålUtsär dessa regler att betrakta som ett provisorium i avvaktan på tillskapandet avbyggnadsvärdet som ett särskilt delvärde på jordbruksfastighet. Mitt i det föregåendeframlagda förslag till redovisning av byggnadsvärdet på jordbraksfastighet vidfastighetstaxeringen tar sikte främst just på möjligheten tUl användning vidberäkning av underlag för byggnadsavskrivningar. Det ter sig då naturligt i detta sammanhang ersätter det nuvarande provisoriet med definitiva bestämmelserom beräkiung av avskrivningsunderlag. Vid utformningen av de nyajordbraksbeskaltningsreglerna hämtades i stora delar förebilder frånrörelsebeskattningen, eftersom förhållandena inom det modema jordbraketprincipiellt sett inte skUjer sig från annat näringsidkande. Jag bortser härfrån förhållandena inom skogsbraket, där f. ö. ett nytt regelsystem övervägsinom . På rörelsebeskattningensområde gäller i fall som är av intresse, dvs. när byggnad förvärvats tUlsammansmed mark varpå den är belägen, en särskUd proportioneringsregel för beräkningav byggnads-avskrivningsunderlaget. På byggnad anses belöpa så stor del avfastighetens anskaffningskostnad som det vid fastighetstaxeringen fastställdabyggnadsvärdet utgör av fastighetens hela taxeringsvärde. Vid dennaproportionsberäkning bortses emellertid från eventuellt förekommandesärskUt maskinvärde. Om den återstående delen av anskaffnmgskostnaden för fastigheten visas mera avsevärt över- eller understigaett skäUgt markvärde, får dock det värde som beräknats för byggnaden jämkas. TiUanskaffningsvärdet räknas även de kostnader för till- eller ombyggnad somnedlagts efter förvärvet av byggnaden. Enligtmin mening bör nyssnämnda proportioneringsregel med fördel kunna användas ävenför beräkning av byggnadsavskrivningsunderlag inom jordbruket.Rörelsebeskattningens jämkningsregel för det fall att den del avanskaffningskostnaden för hela fastigheten, som återstår efter beräkning avbyggnadsvärdet, visas mera avsevärt över-eUer understiga ett skäligt markvärdebör för jordbrakets vidkommande ersätta den speciella jämkningsregel som finnsför provisoriet. Här bör emellertid märkas att det finns andra ddvärden påjordbruksfastighet förutom byggnadsvärde och markvärde. Jämkningsregeln böromfatta alla fall då återstående värde visas mera avsevärt över- eller understigaskäligt värde för återstoden av fastigheter sedan byggnaderna undantagits. Denhär föreslagna nya proportioneringsmetoden för framtagande av byggnadsavskrivningsunderlagpå jordbruksfastighet kan inte tUl-lämpas förrän . Då kanåtskilliga jordbrak redan förväntas tillämpa den provisoriskaproportioneringsmetoden. Det bör vara möjligt för dem som använder Ijugofemprocentsschablonenatt vid taxering så att säga byta underlag. De belopp varmed avskrivningenligt avskrivningsplanen redan skett bör emellertid i så fall räknas av. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag lill 1. lag om ändring i kommunalskattdagen (1928: 370), 2. skogsvärderingsinstruktion, 3. förordning om ändring i förordningen (1947: 576) omstatiig inkomstskatt, 4. förordning om ändring i förordningen (1947: 577) omstatiig förmögenhetsskatt, 5. förordning om ändring i stämpelskatteförordningen(1964: 308), 6. förordning om ändrmg i förordningen (1941: 416) omarvsskatt och gåvoskatt, 7. lag om ändring i förordningen (1946: 324) omskogsvårdsavgift, 8. lag om ändring i taxeringsförordningen (1956; 623), 9. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), 10.lag om ändring i lagen (1971: 52) om skatterätt och länsrätt. Fastighetstaxermgenregleras av en mängd föreskrifter i olika författningar. På grand härav ärområdet svåröverskädUgt. har i princip förordaten omarbetaing av regelkomplexet med en utbrytning avfastighetstaxeringsreglerna tUl en särskUd fastighetstaxeringsinstruktion meninte lagt fram något konkret förslag i denna riktning. En sådan åtgärd ärpåkallad även enligt min mening. Eftersom en systematisk ordning av författaingskomplexetär en omfattande operation är det inte lämpligt att utan underlag och sedvanligremissbehandling lägga fram förslag härom. Emellertid pågår ett arbete härmedinom och resultatet torde kunna redovisas inför denfastighetstaxering som skall äga ram . Enviss förenkling kan dock komma till stånd års alhnännafastighetstaxering. Utredningen har föreslagit att endast huvudprinciperna förvärderingen bör finnas kvar i de författningar som antas av . Däri bördärför endast lämnas korta beskrivningar av värderingsgrund, värderingsmetoder,ddvärden och ett fåtal andra speciella värderingsregler. Den detaljregleringsom behövs bör ske i anvisningar som meddelar. Denföreslagna uppläggningen har vunnit anslutning hos den helt övervägande delenav remissinstansema. Även jag anser att detaljregleringen avfastighetstaxeringen bör ske genom anvisningar av . Rubrikentill andra kapitlet. Andra kapitlet inleds f. n. av . Detta kapitel handlar enligt mitt förslag huvudsakligen omfastighetstaxering. Rubriken bör motsvara kapitlets innehåll och har såledesfått rabriken Om fastighetstaxering. 4 §.Närmast före 4 § finns f. n, . Denna rabrikavser även 5 §. Närmast före 6 § finns delrubriken för taxering avfastighet. Bestämmelsernai 4 § i förslaget avser en del allmänna bestämmelser för fastighetstaxeringen.Nuvarande 6 § innehåller bl. a. vissa allmänna grander för fastighetstaxering.De nuvarande bestämmelserna i 6 § 1 mom. har i huvudsak överförts tUl 4 §tredje stycket. Nuvarande delrubrik närmast före 4 § har därvid ersatts meddelrubriken . Den nuvarande rubrUcen närmast före 6 § utgår . Istället har 58 §§ fått rabriken Skatteplikt, beskattningsnatur och taxeringsenhet. båda första styckena av nuvarande 4 § anges bl. a., vilken fastighet som ärskattepliktig samt för vUken fastighet garantibelopp skall fastställas.Bestämmelserna om skatteplikt för fastighet har utgått ur 4 § och i ställettagits in i 5 §. Paragrafensnuvarande tredje stycke, som innehåller en defmition av det skatterättsligafastighetsbegreppet och som föreslagits skola utgå, har behandlats i detföregående. Äveninnehållet i de föreslagna första och andra styckena av paragrafen harbehandlats tidigare. Tilldet föreslagna tredje stycket har, som tidigare berörts med viss redaktioneUändring flyttats bestämmelserna i nuvarande 6 § 1 mom. Fastighetstaxeringenomfattar alla fastigheter i landet. Ett par förhållanden av intresse i dettasammanhang kan nämnas. För det första bör påpekas att alla fastigheter mtebildas av viss ägovidd av jorden. Så hänförs enligt lagen (1970: 995) ominförande av nya jordabalken vissa äldre rättsinstitut såsom ofri tomt i stad, jordeboksfiskeoch vattenverk under vissa förutsättningar tUl fast egendom. Då t. ex. jordeboksfiskedärvid införs i fastighetsregister utgör sådant fiske otvivelaktigt fastigheti civilrättslig menmg. Denna bedömning bör då även vara avgörande förskatterätten. Ett fiske av nämnt slag skall alltså taxeras. Vidare börframhållas att viss mark inte indelas i fastigheter och således inte hellerinförs i fastighetsregister. Denna mark utgör sålunda inte fastighet och skalldärvid inte taxeras. Detta gäller vattenområde som enligt lagen (1950: 595) omgräns mot allmänt vattenområde är allmänt och vidare områden i stad somredovisas i det s. k. bihang C tUl fastighetsregistret enligt de för stadmeddelade bestämmelserna (stadsregister) dvs. vägar, gator, torg och andraallmänna platser samt sådana områden som såvitt bekant är inte hör lill eneller flera fasligheter enskUt. Den omständigheten att viss fast egendom somskall indelas i fastighet och registreras som sådan ännu inte blivit indeladoch/ eller registrerad förtar inte egendomen dess karaktär av fastighet. Detfinns t. ex. alltjämt många äldre fastigheter som inte införts i fastighetsregister.Detta gäller främst äldre avsöndringar. Egendom som sålunda enligt gällandeföreskrifter skall registreras, skall också taxeras. I fråga om fastighetstUlbehörengäller givetvis att dessa skall taxeras endast så länge de i civUrättsligmening har kvar sin karaktär av sådant tillbehör och inte avlägsnats frånfastigheten. Det bör anmärkas att bihang C f. n. är under avveckling och attdäri redovisad mark m. m. skall registreras som fastighet eller tULföras befintiigafastigheter. De förhållanden som här berörts behöver emeUertid intelagfästas. FörhåUandena kan påpekas i de anvisnuigar som riksskatteverketmeddelar. I paragrafen lämnas föreskrift om skatteplikt för fastighet. Liksom nu angesvidare i 5 § i vUka faU fastighet skall undantas från skatteplikt. Någrasakliga ändringar är inte avsedda. Däremot har utöver ändringen i fråga omnaturminnen som berörts i det föregående skett vissa redaktionella ändringar.Sålunda har i 1 mom. första stycket 1) ordet telegrafverkens bytts mot dennyare benämningen televerkens. Vidare har hänvisningen till den ecklesiastika bostäUsordningen,som inte längre gäller, ändrats att avse lagen (1970; 939) om förvaltnmg avkyrklig jord. Dessutom utgår nuvarande 5 mom, såsom överflödigt. Förslageti 5 mom, om att skattepUkt inte skall åvila industtitillbehör och vissaledningar och anläggningar m, m, har behandlats i det föregående, 6 §.Paragrafen upphör att gäUa, Bestämmelserna i 1 mom, har flyttats till 4 §, De bestämmelser i 2 mom, som gäller åsättande av taxeringsvärde på viss icke skattepliktig fastighet har överförts till 9 § tredje stycket. Den förstnämnda ändringen har berörts i det föregåen de. Den senare behandlas i det följande. Nuvarandeförsta moment innebär bl. a. att taxeringen skall ske med hänsyn tUlförhållandena vid taxeringsårets ingång. I den föreslagna lydelsen i 4 § tredjestycket anges att taxeringen skaU ske på grundval av fastighetens beskaffenhetvid taxeringsårets ingång. Inverkan på taxeringen av förhåUandena i övrigt ifråga om fastigheten har i förslaget tagits in i 9 § andra stycket, sombehandlas i det följande. I paragrafens femte stycke harskett en redaktionell ändring för anpassning till nya regler omfastighetsbildning och fastighetsregister. Bestämmelsen i det nuvarande förstastycket om att varje taxeringsenhet med visst angivet undantag skall åsättastaxeringsvärde har i förslaget överflyttats tiU 9 § första stycket. Idet nuvarande andra stycket lämnas regler för indelning i taxeringsenheterutom i vad avser delvis skattepliktiga fastigheter. Reglema har anpassats tillden nya fastighetsbildningslagstiftaingen och även i övrigt moderniserats. huvudsak bibehållen systematik har reglerna flyttats tUl 8 § 2 mom. iförslaget. Regler om fastighetstaxering av sådana samfälligheter som nämns vidd) i nuvarande andra stycket av 8 §, dvs. en del samfälligheter som står under särskUdförvaltning, har förts över tiU anvisningarna tUl denna paragraf. Förslagetatt slopa den särskUda bestämmelsen i det nuvarande tredje stycket av 8 § omuppdelning på fler taxermgsenheter av fastighet som är delvis skattepliktighar berörts i det föregående. Bestämmelsemai det nuvarande fjärde stycket om fördelning av taxeringsvärdena på vissaadministrativa områden har med några redaktioneUa ändringar tagits upp i 8 § 3mom. Detnuvarande sista stycket avser s. k. uppdelningsvärde. Dessa bestämmelser harmed viss ändring förts över till 8 § 3 mom. andra stycket. I8 § 1 mom. i förslaget lämnas huvudregeln om att indelning av Där föreskrivs även att med taxeringsenhet avses vad som skalltaxeras för sig. Med taxering avses vidare inte endast åsättande avtaxeringsvärde utan även fastställande av skattepUktsförhållande,beskattningsnatur m. m. Grundernaför indelning i taxeringsenheter anges i 8 § 2 mom. i förslaget. Dessa grunderhar berörts tidigare. Med fastighet jämstäUs i indelningshänseende byggnad somär lös egendom. Tilltaxeringsenheten hänförs även tillbehör som enligt 2 kap. JB tUlhör fastighetenliksom servitut för fastigheten samt byggnader och anläggningar som tUlhörfastigheten med stöd av servitut som avses i 2 kap. 1 § andra stycket JB. Ävenandel i samfäUighetl hänförs till taxeringsenheten. Detta innebär att enligthuvudregeln värde av samfäUighet skall fördelas på de delägande fastighetema,om annat inte föreskrivs. Att emellertid olika regler för bUdande av taxeringsenhetför samfällighet gäller framgår av punkt 1 av anvisningarna till 8 § iförslaget. Idet föreslagna andra stycket tas upp huvudfallet för uppdelning av den primäraenheten i sekundära taxeringsenheter. Detta skall således ske om viss ägoviddav en fastighet försålts. Därvid skall dels det försålda området, delsåterstoden av stamfastigheten bUda taxeringsenhet. SkatterättsUg praxis ifråga om tidpunkt för övergång av äganderätten skaU därvid följas, somtidigare framhållits. På samma sätt skall taxeringsenhet bUdas av område påfastighet, om området innehas med sådan rätt som enligt 47 § medför skyldighetatt ta upp garantibelopp för området som skattepliktig intäkt. Bestämmelse däromhar också tagits in i 8 § 2 mom. andra stycket i förslaget. Endastuppdelning av fastighets ägovidd kan föranleda fastighetens uppdelning i flerataxeringsenheter. Fastighet, som har flera delägare och som förvaltas enligtlagen (1904: 48 s. 1) om samäganderält, får inte delas upp på flerataxeringsenheter. Itredje stycket föreskrivs att uppdelning av fastighet på flera taxermgsenheterkan ske i vissa faU vid väsentligen skild användning av olika delar av fastighet.Detsamma gäller f. n Ifjärde och femte styckena behandlas bUdandet av s. k. tertiära taxeringsenhetergenom sammanföring. gäller skall enligt fjärde stycket defastigheter eUer fastighetsdelar, som skall föras samman, ha samma ägare ochvara av samma beskattningsnatur. Vidare gäller för att sammanföring skaU fåske, att fastigheterna eller delama sambrukas, om de är av beskattaingsnaturen jordbraksfastighet,och i annat faU att de gränsar till varandra, har likartad användning ochsamförvaltas. Ifemte stycket föreskrivs att byggnad på annans mark skall föras samman medmarken tUl en taxeringsenhet, om byggnadens ägare innehar marken med sådan rättatt han enligt 47 § skall ta upp garan- Detta innebär ett förtydligande av den nu gällande bestämmelsen ipunkt 2 sjätte stycket av anvisningarna tUl 8 §. Av förslaget framgår att s. k.tomträttsfastighet skall utgöra en taxeringsenhet vilket f. n. inte är heltklart. Isista stycket av 8 § 2 mom. föreskrivs att i en och samma taxeringsenhet intefår ingå mark, som ligger i skilda kommuner. En motsvarande regel gäller f. n.enligt 8 § andra stycket. Det bör påpekas däremot att byggnad eller anläggningsom innehas med servitut enligt 2 kap, 1 § andra stycket JB skall hänföras tillden härskande fastigheten och den taxeringsenhet, som bildats därav, även omdenna ligger i annan kommun än byggnaden eller anläggningen. Denna fråga harbehandlats i det föregående, kan meddela de ytterligareanvisningar om indelning i taxeringsenheter som behövs, 8 §3 mom. första stycket i förslaget motsvarar i sak nuvarande 8 § fjärde stycket. Ändringarna är av redaktionell natur och har berörts tidigare. 1det föreslagna momentets andra stycke regleras s. k. uppdelningsvärden. Somtidigare framhållits finns en motsvarande regel i nuvarande 8 § sista stycket.Rätt att ansöka om uppdelning på sådant värde skall enligt förslaget tillkommaförutom fastighetsägaren även taxeringsintendent och den kommun varifastigheten är belägen. 9 .I paragrafen lämnas f. n. regler om generell värderingsgrund. I 9 § första stycket i förslaget har som huvudregel föreskrivits att taxeringsvärdeskall åsättas alla taxeringsenheter. Detta motsvarar vad som f. n. föreskrivs i6 §, Ett undantag ges emellertid för vissa fall. Bestämmelse därom har tagitsin i 9 § tredje stycket i förslaget. Där finns också en föreskrift om åsättandeav taxeringsvärde på delvis skattepliktiga taxeringsenheter. Dengenerella värderingsgrunden för alla slags fastigheter skall i fortsättningenvara marknadsvärdet. Taxeringsvärdet skall motsvara av marknadsvärdet. Dennärmare motiveringen har lämnats i det föregående. Reglerna har tagits in i 9 §andra stycket i förslaget. Där finns även bestämmelsen om den tidpunkt tillvilken marknadsvärdenivån och därmed också taxeringsvärdet skall anknytas, Itredje stycket i förslaget har, som antytts, tagits in bestämmelserna omundantag från huvudregeln att taxeringsvärde skall åsättas allataxeringsenheter. Taxeringsenhet, som innefattar endast icke skattepliktigegendom, skall inte åsättas taxeringsvärde. Är egendomen delvis skattepliktigfortares olika beroende på anledningen tiU skattepUkten, Föreliggerskattefrihet av annan anledning än att fastigheten används för försvarsändamåleller att det är fråga om egendom om avses i 5 § 5 mom. i förslaget dvs. industriliUbehör,ledningar m, m, skall taxeringsenheten totalvärderas, varefter taxeringsvärdetuppdelas på den skattepliktiga resp, icke skattepliktiga delen avtaxeringsenheten, Förelig- 23 1973.1 saml. gerskattefrihet på grund av användning för försvarsändamål skall emellertid denskattefria delen inte åsättas taxeringsvärde, I detta avseende innebärförslaget f, ö, ingen ändring i förhållande till vad som gäller. I fråga omegendom som avses i 5 § 5 mom. i förslaget industritillbehör m. m. ingårsådan egendom i taxeringsenheten i sin egenskap av tillbehör till fastighet.Såvitt gäller industritillbehör är det av kontrollskäl lämpligt att förekomsthärav markeras i fastighetslängden, Nägon värdering av industritillbehör ochledningar m, m, skall emellertid inte ske och till följd härav kommer nämndaslag av egendom inte att omfattas av taxeringsvärdet, Paragrafen innehåller de grandläggande reglemaför taxeringsvärdets redovisiung i delvärden. Motivering har lämnats i detföregående, Ändringen är av redaktionell natur, Som en anpassning till ny lagstiftning, innebärande att de s, k, rekognitionsskogarnaavskaffats, bör bestämmelsen i andra stycket vid b) om skogsområde, som ärupplåtet till bergshanteringens understöd, utgå. Vidare har ordet"stad" utbytts mot ordet "kommun", I tredje stycket harhänvisningen till den ecklesiastika bostäUsordningen, som inte längre gäUer,ändrats att avse lagen (1970: 939) om förvaltning av kyrklig jord, Ifjärde och femte styckena har ordet skogsvärde bytts ut mot skogsbruksvärde.Skogsvärdet särredovisas numera inte vid fastighetstaxeringen utan ingår i skogsbraksvärdet.Den sakliga ändring som förslaget medför får anses vara av ringa ekonomiskbetydelse. 60 §.Bestämmelsema i tredje stycket om municipalsamhäUe och annat administrativtområde inom kommun är inaktuella och föreslås utgå. Anvisningarnatill 5 §.l punkt 8 har skett en redaktionell ändring. Genom ändringen av punkt 1 har inaktueUa fastighetsbildnings- ochregistreringsbegrepp utmönstrats. Anvisningarnatill 8 §. Huvudregeln i nuvarande punkt 1 om indelning i taxeringsenheteranknyter till föråldrade fastighetsbildningsbegrepp. 1den föreslagna punkt 1 första stycket utvecklas huvudregeln om att man vidindelningen i taxeringsenheter skall utgå från registerfastig-helen. 1andra stycket lämnas regler för taxering av samfälligheter som förvaltas avjuridisk person. Denna fråga har tidigare behandlats. Därutöver kan vidare idetta sammanhang anföras följande om laxeringen av samfälligheter som förvaltasav juridisk person och därför enligt huvudregeln skaU utgöra särskUdataxeringsenheter. Såvälmarksamfällighet som gemensamhetsanläggning kan under vissa förutsättningarutgöra särskild taxeringsenhet. fällighetsföreningensom ägare, och enhetens värde skall inte uppdelas på de delägandefastigheterna. En marksamfäUighetomfattar alltid ett bestämt markområde. Då marksamfälligheten skall redovisassom särskild taxeringsenhet skall alltid markens areal anges itaxeringsbeslutet. Vidare kan det som nämnts ifrågakomma att det på marksamfällighetenfinns byggnad, tillhörig samfälligheten. I sådant fall skall även byggnadsvärderedovisas. En anläggningssamfällighetmåste för att kunna utföra den avsedda anläggningen disponera visst utrymme(mark) för anläggningen. An-läggningssamfällighetens delägare kommer attdisponera detta utrymme, dvs, marken, för anläggningen antingen med äganderätteller på grund av servitut. Äganderätt kan komma i fråga, när t, ex, mark lillanläggningen inlösts. Enligt den föreslagna anläggningslagen bildar för-rältningsmyndighetendärvid en marksamfällighet för den inlösta marken, Anläggningssamfällighetenfår därvid rätt att disponera marksam-fällighetens mark. Täcker anläggningen isådant fall hela marken, tillhörig marksamfälligheten, saknar marksamfällighetenvärde. Det kan emellertid förekomma att de båda samfällighetema inte täckervarandra. Marksamfälligheten kan således avse ett större markulrymme än det anläggningssamfällighetendisponerar, I sådant fall bör man beräkna ett särskilt värde för marksamfällighetenvilket beroende av formen för förvaltning av samfälligheten fördelas på dedelägande fastighetema eller förs till den taxeringsenhet som utgörs av marksamfälligheten. Vanligendisponerar emellertid anläggningssamfällighet utrymme för sin anläggning medstöd av ett servitut, som tillhör samfällighelen. Liksom framhållits kananläggningen därvid täcka hela den fastighet, på vilken utrymme tagits ianspråk för anläggningen, eller del därav. Vid taxeringen av denna mark bör manta hänsyn till den inverkan som arUäggningen kan ha på markens värde, Anläggnings-samfällighetensrätt tiU anläggningen tillkommer genom bildandet av samfälligheten.Anläggningen utgör därigenom tUlbehör till de delägande fastigheterna, AnläggningssamfäUighetenförvärvar ett servitut som ger de delägande fastigheterna rätt att disponerautrymme på viss fastighet för anläggningen. Taxeringsvärdet på den fastighet tUlvilken marken hör blir beroende av de sakrättsUga förpliktelser som föreliggergentemot anläggningssamfälligheten. För anläggningen gäller å andra sidan attvärdet av servitutet, dvs, av rätten till marken, inverkar på anläggningensvärde. Fören gemensamhetsanläggning gäller sålunda att när den taxeras som särskildtaxeringsenhet, markareal inte skall redovisas. Däremot har gemensamhetsanläggningeni princip alltid ett markvärde, som härflyter av rätten att disponeramarkutrymmet. redovisasdå gemensamhetsanläggningen utgör särskild taxeringsenhet. Markvärde för sådananläggning kan vidare avse värde av anläggningen, på eller ovan mark, underförutsättning att den inte skall redovisas som byggnad,