prop · FW0315 · 1973-12-31 00:00:00 — företagsom den staten föreskriver i fråga om upphovsrätt tiU litterära ochkonstnärliga verk. Som förut nämnts föreslår jag att reglerna i 9 och 24 §§ URLgörs tiUämpliga också på dessa s, k. närstående rättigheter. De inskränkningarsom innehavarna av dessa därigenom får vidkännas i sin rätt täcks av den nämndabestämmelsen i Romkonventionen. I 1 kap, 1 § TF föreskrivs att det skall stå varjesvensk medborgare fritt att, med iakttagande av de bestämmelser som ärmeddelade i TF till skydd för enskUd rätt och allmän säkerhet, i tryckt skriftyttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddelauppgifter och underrättelser i vad ämne som helst. Enligt 2 kap, 1 § TF skallvarje svensk medborgare äga fri tUlgång till allmänna handlingar med deinskränkningar som föreskrivs i den s, k, sekretesslagen. Allmänna handlingarär enligt 2 kap, 2 § första stycket TF aUa hos stats-eller kommunalmyndighetförvarade handlingar, vare sig de inkommit tUl myndigheten eUer blivitupprättade där. Detta gäller också kartor, ritningar och bUder. I1 kap, 8 § andra stycket TF finns ett förbehåll om den rätt som tillkommerupphovsman till litterärt eller konstnärligt verk eller framställare avfotografisk bild och om förbud att återge litterärt eller konstnärligt verk påett sätt som kränker den andliga odlingens intressen; härom "gälle vad ilag är stadgat". betonar att det ärsjälvklart att upphovsmannen, sedan hans verk blivit allmän handling, inte kanbestämma över verket på det sättet att han inskränker den gmndlagsenliga rättenatt ta del av handlingen. Kommittén uttalar att bestämmelsen i 1 kap, 8 § TF isamband med tillkomsten av URL blev omarbetad så, att den i detta hänseendeinte är otvetydig. Enligt kommittén bör bestämmelsen förtydligas och iväsentiig överensstämmelse med vad som gällde före URL:s tillkomst ges detinnehållet att rätten att i tryckt skrift offentliggöra allmän handling genomlag får begränsas av hänsyn till upphovsmannens eller framställarens rätt. Ensådan justering skulle enligt kommittén också innebära att en myndighet inteunder hänvisning till URL kan vägra att på begäran tillhandahålla avskrift avaUmän handling, I departementspromemorian förordas däremot att denifrågavarande bestämmelsen i 1 kap, 8 § TF t, v. lämnas orubbad, även om 9 och24 §§ URL ändras i enlighet med vad utredningen föreslår. För egen del viU jag först erinra om att 1 kap, 8 §andra stycket TF års ändring innehöll en hänvisning tUl vad i lag varföreskrivet om den uteslutande rätt att genom tryck mångfaldiga litterära ochmusikaliska verk eUer verk av bUdande konst som tillkom upphovsmannen tillsådant verk, I samband med upphovsrätts- lagstiftningfick bestämmelsen en mera generell lydelse. Avsikten härmed angavs i förarbetenanärmast vara att klargöra att vid mångfaldigande även upphovsmannens ideellarätt skulle iakttas (prop, 1960: 17 s. 350), Med denna rätt sammanhänger enligtsamma uttalande frågan om förbudet i 51 § URL mot att återge verk på ett sättsom kränker den andliga odlingens intressen. Också beträffande detta förbudtogs därför in ett förbehåll i 1 kap. 8 § TF. Offentlighetskommitténsförslag innebär att det nuvarande generella förbehåUet i 1 kap. 8 § TF förupphovsmannens och fotografens rätt uttryckligen anges gälla bara verk ellerfotografi som innefattas i allmän handling och inskränks tiU att bara avserätten att offentiiggöra verket resp, fotografiet i tryckt skrift men däremotinte t, ex, rätten att utlämna verk som innefattas i aUmän handling, Idepartementspromemorian uttalas att den grundläggande regeln i 1 kap, 1 § TFom rätten att i tryckt skrift yttra tankar och åsikter samt meddela uppgifteroch underrättelser inte gör något undantag för det fall att det material somskall tryckas omfattas av annans upphovsrätt. Eftersom tryckfriheten fårinskränkas bara genom regler i själva TF måste enligt promemorian TF innehållaen hänvisning till URL och FotoL också beträffande rätten till andra alster änsådana som innefattas i allmän handling. Det är en grundläggande princip att dentryckfrihetsrättsliga lagstiftningen inte griper in i gällande privaträttsligaregler eller rättsgrundsatser (se prop. 1956: 184 s, 16 och 1960: 17 s, 93),gäller att tryckfriheten får inskränkas bara genom regler som ärmeddelade i själva TF. I denna infördes därför redan vid dess tillkomst enhänvisning till allmän lag för att klargöra att upphovsrätten kan inskränkatryckfriheten. Enligt min mening är det naturligt att förbehåUet i TF generellthänvisar tUl den upphovsrättsliga lagstiftningen, dvs, URL och FotoL, alltsåäven beträffande andra alster än sådana som Innefattas i allmän handling. Dennärmare avvägningen mellan tryckfrihetsrätt och upphovsrätt bör göras i denupphovsrättsliga lagstiftningen. Denna får därvid självfallet inte utformasså, att den inskränker den gmndlagsenliga rätten att ta del av allmän handling.Detta kräver att det i URL görs förbehåll för denna rätt. Det bör alltsåföreskrivas, alt aUmän handling utan hinder av upphovsrätt alltid skalltillhandahållas i den ordning 2 kap, TF anger. Bestämmelsen bör avse alla slagav allmänna handlingar, både sådana som omfattas av 9 § och sådana som avses i24 §, De hänvisningar till reglerna om upphovsrätt till allmänna handlingar,som enligt vad jag har sagt skall göras i 45, 46, 48 och 49 §§ URL samt 12§ FotoL, bör avse också denna bestämmelse som lämpligen tas upp i en ny 24 a §i URL. Genom den föreslagna 24 a § tillgodoses dettryckfrihetsrättsliga intresset av att allmän handling alltid skall fåtUlhandahållas enligt TF. Någonanledning finns då inte att av hänsyn till dessa intressen begränsaupphovsmannens rätt i övrigt, dvs. att inskränka räckvidden av förbehållet I 1kap. 8 § TF till att bara avse offentliggörande i tryckt skrift. Offentlighetskommitténföreslår också att hänvisningen i 1 kap, 8 § andra stycket TF inskränks på såsätt att 51 § URL inte omfattas av densamma. Som skäl åberopar kommittén attdet här är fråga om ingripande från andra utgångspunkter än dem som har medyttrandefriheten att göra och att det även utan något förbehåll i TF är klartatt sådant ingripande kan göras enligt lag, I promemorian förordas emellertidatt någon ändring inte görs i detta hänseende. För egen del ansluter jag migtill denna uppfattning. Offentlighetskommitténhar anfört att också ljud- och bUdupptagning i vissa fall kan anses utgöra enallmän handling och därmed bli underkastad reglering. Denna kan därför fåbetydelse även för vissa rättighetsinnehavare som nämns i 5 kap, URL. Ipromemorian uttalas att detta förhållande f, n. inte synes påkalla någonändring av förbehåUet i 1 kap, 8 § TF, Dettaförbehåll avser enligt ordalagen bara den rätt som tillkommer upphovsman tillverk eller framställare av fotografisk bild men däremot inte den rätt somtillkommer innehavare av närstående rättigheter eller framställare av sådantalster som avses i 49 § URL, Reglerna i TF om rätten tiU fri tiUgång tillaUmänna handlingar etc, koUiderar sålunda med vad som föreskrivs i URL om debefogenheter som tUlkommer de nämnda rättighetsinnehavarna. Till en del äremeUertid kollisionen praktiskt sett löst genom att inspelning resp. alstersom avses I 49 §, som framställts hos myndighet, enligt de av mig föreslagnahänvisningarna till de nya bestämmelserna i 9, 24 och 24 a §§ URL i principfår återges fritt och skall utlämnas enligt reglema i 2 kap. TF. Kollisionenblir aktuell bara i de fall då inspelningen resp, alstret inte får återgesfritt. Vad beträffar alster som avses 1 49 § vill jag framhålla att dessa i dagi princip alltid skyddas även när de har framställts hos myndighet eftersom 49§ inte innehåUer någon inskränkning i framställarens rätt av hänsyn tillallmänna intressen. Något särskUt förbehåll 1 TF av hänsyn härtUl har hittUlsinte ansetts nödvändigt. På grund av vad jag nu anfört och med hänsyn tillfrågans ringa praktiska betydelse anser jag i Ukhet med utredningen att deförhållanden som jag här har berört inte f. n, påkaUar någon ändring i TF, I de båda promemoriorna föreslås attövergångsbestämmelserna till de föreslagna ändringarna i URL och FotoL utformasenligt samma principer som ligger till grund för motsvarande, nu gällande bestämmel- seri URL, Förslaget innebär i huvudsak att de nya reglerna förklaras tillämpligaäven på verk som tUlkommit före ikraftträdandet. Enligt promemorian böremellertid vissa undantag göras, eftersom de nya reglerna i vissa hänseendenger ett mer omfattande skydd än gällande lag. Undantagen avser dels attexemplar av verk som har framställts med stöd av äldre lag fritt bör få spridasoch visas, dels att den som före den nya lagens ikraftträdande har tillverkattrycksats, kliché, form eUer annat sådant hjälpmedel för att med stöd av äldrelag mångfaldiga visst verk bör få använda det för detta ändamål under en vissövergångstid och fritt sprida och visa exemplar som han har framställt meddessa hjälpmedel. Vidare framhålls i promemorian att vad som sålunda föreslåsom verk skall äga motsvarande tUlämpning i fråga om framförande, ljudupptagningsamt ljudradio- eller televisionssändning som avses i 4548 §§ URL liksom påarbete som avses i 49 § URL, Förslagen har inte mött någon erinran vidremissbehandlingen. Även jag ansluter mig tiU de av utredningen förordadereglerna. I enlighet med det anförda har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till 1, lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, och 2, lag om ändring i lagen(1960: 730) om rätt till fotografisk bild. 7.1Lagen om upphovsrätt till litterära och konsmärliga verk Iförevarande lagrum regleras frågan, när ett upphovsrättsligt verk skall ansesvara utgivet. Enligt gäUande lydelse av 8 § andra stycket ansesett verk utgivet, då exemplar därav lovligen förts i handeln eller på annatsätt blivit spridda tUl allmänheten. För att bringa bestämmelsen i full överensstämmelsemed den nya lydelsen av art. 3,3, i Bemkonventionen föreslås i enlighet med vadsom har anförts i den aUmänna motiveringen att ordet "lovligen" bytsut mot orden "med upphovsmannens samtycke". Genom ändringen markerasatt ett verk inte skall anses utgivet i lagens mening på grund av enspridningsåtgärd som vidtagits utan samtycke av upphovsmannen, t, ex, på grundav en tvångslicens. Detta är av betydelse främst med hänsyn till denrättsverkan som är förknippad med utgivning i fråga om bestämmande av hemland.Om t, ex, ett verk först distribuerats till all- mänheteni ett land utanför med stöd av i landet gällande bestämmelser omtvångslicens, blir verket sålunda inte att anse som utgivet i den mening somavses i den föreslagna lydelsen av 60 § första stycket 2, Detta innebär,bortsett från den särskilda frågan om samtidig utgivning, att om verketdärefter ges ut i med upphovsmannens samtycke och sådan utgivning intetidigare skett utomlands, blir hemland för verket. Vidare klargörsgenom ändringen att den omständigheten att ett utländskt konstverk utnyttjasenligt reglerna i 14, 15 eller 16 § URL inte innebär att verket därigenom fårhemland i , Enligt gällande lydelse föreskrivs i paragrafensförsta stycke att handlingar som är upprättade hos myndighet som avses i 2 kap,3 § TF inte är föremål för upphovsrätt. Undantag härifrån gäller enligt andrastycket för vissa officiella kartor, I enlighet med vad jag har anfört i den allmännamotiveringen bör i denna paragraf ges föreskrifter rörande sådana hos myndighetupprättade handlingar vilka i princip och med endast vissa specificerade undantagöver huvud taget inte skaU vara föremål för upphovsrätt, dvs, in- och utiändskaförfattningar, in- och ufländska myndigheters beslut, svenska myndighetersyttranden samt officiella översättningar av sådana texter. En huvudregel avinnebörd att sådana handlingar inte är föremål för upphovsrätt har tagits in iförsta stycket. Frågan om upphovsrättsUgt skydd för andra grupper av allmännahandUngar regleras enUgt förslaget i 24 §. Uttrycken "författningar" samt"beslut" och "yttranden" avser att täcka sådana handlingarsom återger myndigheternas överläggningar och beslut. Hit hör t, ex, lagar,kungörelser, domar och andra beslut, som meddelats av domstol, och beslut somfattats av förvaltningsmyndighet. Vidare omfattas myndigheters remissyttranden,berättelser, förslag och utlåtanden. Statliga kommittébetänkanden utgör enannan praktiskt viktig kategori av handlingar som avses med bestämmelsen. Protokollöver förhandlingar i och i kommunala organ omfattas också, I fråga om författningar vill jag framhålla attuttrycket får anses täcka även t, ex, föreskrifter av förvaltningsmyndigheternaoch kommunala eller andra föreskrifter som tas in i länskungörelserna (jfr SOU1970: 48 s, 15 och 17), I promemorian berörs frågan hur man iupphovsrättsligt hänseende skaU behandla sådant material, som ingår i ettbeslut eUer yttrande men som Inte härrör från myndigheten själv utan har gettsin av någon utomstående. Som utredningen anför faller sådant material i regelunder 24 § och är i princip skyddat. Som exempel kan nämnas sakkun- nigutlåtandesom har getts in i en rättegång. Utlåtandet som sådant omfattas enligt 24 § avupphovsrätt men får i viss utsträckning återges i samband med en redogörelseför målet. Har domstolen i domen helt eller delvis tagit in utlåtandet är deten del av domen och behandlas på samma sätt som denna. Till den del uflåtandethar återgetts kan någon upphovsrätt således inte göras gällande. Detsamma tordei regel böra gäUa om ett utlåtande har fogats som bilaga t, ex. till ettkommittébetänkande och betänkandet innehåller en hänvisning till bilagan. Haren myndighet däremot i ett remissyttrande hänvisat tUl en tidigare publiceradskrift och i upplysande syf1:e fogat ett exemplar av skriften vid yttrandet gårupphovsrätten inte därmed förlorad. Som framhålls i promemorian kan vissasvårbedömda gränsfall förekom.ma, vilka det dock måste överlämnas åträttstillämpningen att avgöra. Beslut eller yttranden av myndighet kan ibland hänvisatill kartor eller teckningar som upprättats i ärendet, t. ex. i ett stadsplane-eller ett lantmäteriärende Också dessa handlingar utesluts från skydd. Yttrandekan även ges i tabell- eller diagramform, t. ex statistiska uppgifter. Medyttrande av myndighet avses också särskilda yttranden av personer som ärknutna tUl myndigheten, t. ex. ett votum av en domstolsledamot eller ettsärskUt yttrande av en ledamot i en utredning. I promemorian föreslås att bestämmelsen i 9 § skallvara tillämplig på beslut "av myndighet". Eftersom föreskriften rörallmänna handlingar bör begreppet myndighet i princip tolkas i enlighet med 2kap. 3 § TF där det närmare anges vad som menas med stats- och kommunalmyndighet.Som jag nämnt i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.4.3) är bestämmelsen i 9 §avsedd att tiUämpas också pä beslut av utländska myndigheter. Det kansjälvfallet i vissa fall vara tveksamt, om ett utländskt organ eller enutiändsk institution är att anse som myndighet. Det kan vidare ifrågasättas omdet är lämpligt att använda uttrycket "myndighet", som direktanknyter till svenska förhållanden. Frågan berördes i 1960 årslagstiftningsärende (prop. 1960: 17 s, 380), I lagrådsremissen användesuttrycket "myndighet eller annat offentiigt organ" och motivet fördenna formulering torde ha varit att bestämmelsen på grund av internationellöverenskommelse (jfr 62 § URL) kunde komma att bli tiUämpllg också på utländskamyndigheters beslut och yttranden. På lagrådets hemställan ändrades emellertiddetta tUl "myndighet som avses i 2 kap. 3 § TF". Lagrådet ansåg attden omständigheten att tUlämpningsområdet angavs genom en hänvisning till TF:suppräkning av svenska myndigheter inte torde utesluta att bestämmelsen i vissutsträckning kunde erhålla motsvarande tillämpning på verk av utländsktursprung, om URL genom överenskommelse med annat land fick vidgad giltighet. För egen del anser jag dock att det inte ärnödvändigt att i bestämmelsen uttryckligen hänvisa till den definition avbegreppet myndighet somfinns i 2 kap. 3 § TF. Även utan en sådan hänvisning torde det stå klart attbegreppet skall tolkas med ledning av detta stadgande och den rättspraxis somhar utbildats i anslutning till detta. En hänvisning till 2 kap. 3 § TF skuUedessutom vara förvUlande, eftersom bestämmelsen är avsedd att tUlämpas ocksåbeträffande beslut av utiändsk myndighet. Jag anser det inte heller lämpligtatt genom tiUägg av orden "annat offentligt organ" eller liknandeuttryck, som till sin innebörd är oklart, markera att bestämmelsen är tUlämpligpå beslut av utiändska myndigheter. Det som är kännetecknande förmyndighetsbegreppet, nämligen att det skaU vara fråga om statiigt ellerkommunalt organ som har att fatta beslut självständigt, bör i stället varaavgörande vid bedömningen av om ett utiändskt offentligt organ är att anse somm.yn-dighet (jfr offentiighetskommitténs betänkande Offenflighet och sekretess,SOU 1966: 60 s, 130), Närdet gäller yttranden av myndighet bör som tidigare anförts bara svenskamyndigheters yttranden omfattas av bestämmelsen, I promemorian föreslås attdetta anges genom en hänvisning till 2 kap, 3 § TF, För min egen del anser jagdet emeUertid vara både enklare och tydligare att i detta sammanhang ange attdet är yttranden av "svensk myndighet" som avses. Bestämmelsenär tUlämplig även om myndighets yttrande ges ut i utlandet, något som iblandförekommer när svenska myndigheter avger yttranden tiU internationeUaorganisationer. Utländska myndigheters yttranden omfattas inte av bestämmelsen.Beträffande dessa gäller således de allmänna reglerna, vUket innebär att deåtnjuter skydd under förutsättning att de faller inom tUlämpningsområdet förURL enligt 60 § URL eller enligt bestämmelserna i , De typer av handlingar som anges i första stycketär enligt den där upptagna huvudregeln inte föremål för upphovsrätt i någonform. Detta innebär att var och en kan förfoga över dem med uteslutande avupphovsmannens alla befogenheter såväl förfoganderätten enligt 2 § URL som denideella rätten enligt 3 § URL. Det är följaktligen tillåtet att exempelvistrycka av ett statligt betänkande eller att ge ut en domssamling. Som jag har anfört i den aUmänna motiveringen börvissa typer av verk åtnjuta skydd även om de ingår i sådan handling som avses iförsta stycket, nämligen officieU karta, alster av bildkonst, musikaliskt verkoch diktverk. Bestämmelse härom har tagits upp i andra stycket första punkten.Där föreskrivs att utan hinder av vad som sagts i första stycket upphovsrättfår göras gällande till verk som nämnts i den mån de ingår i handUng somavses i första stycket Regeln innebär att upphovsman till sådant verk kan göragällande såväl förfoganderätt till verket enligt 2 § URL som ideell rätt enligt3 § URL. Medofficiella kartor bör i likhet med vad som uttalats i prop. 18 avses kartor som det enligt föreliggande instruktioner eller i övrigtenhgt statsmakternas beslut åUgger verk och myndigheter att upprätta och ge utoberoende av beställning. Kartor utanför denna kategori, dvs. framför alltsådana som upprättas efter beställning, omfattas inte av den här föreslagnaregeln. Jag vill emellertid framhålla att skydd för sådana kartor kan komma attåtnjutas enligt vissa bestämmelser som jag föreslår i 24 §, främst såsom verksom tiUhandahålls allmänheten i samband med affärsverksamhet. Begreppet officiell karta kan inte anses omfatta t.ex. vanliga fönätt-ningskartor som upprättats inomfastighetsbUdningsmyndigheterna för fastighetsbildnings- eller planändamåleller enligt expropriationslagen. Sådana kartor tUlkommer på initiativ av annanän myndigheten, eftersom de upprättas vid förrättning som påbörjas efteransökan. Med anledning av uttalanden av en delremissinstanser vill jag slutligen framhålla att en förutsättning för attkarta skall erhålla upphovsrättsligt skydd givetvis är att den är att anse somverk i URL:s mening (prop. 1960: 17 s. 50). Är kartan inte att anse som sådantverk, kan förhållandena i vissa fall vara sådana att den utgör arbete varisammanställts ett stort antal uppgifter. På sådant arbete äger i princip 49 §URL tillämpning. Alster av bildkonst omfattar måleri och skulpturmen däremot inte arkitektur och inte heller konstindustri eller konsthantverk.TUl bildkonst räknas även många andra slags teknik än de nämnda, såsom teckning,grafik etc. Väsentligt är emellertid att bara sådana verk omfattas av begreppetdär bilden utgör framställningens egentliga syfte och där inte något nyttosyfteingår (jfr SOU 1956: 25 s, 76), Skydd föreslås vidare för musikaliskt verk sominnefattas i handling som avses, i första stycket. Härmed syftas t, ex, påsådana fall då musikaliska verk ingår i eller är fogade till ettutredningsbetänkande. Slufligen föreslås skydd för diktverk sominnefattas i handling som sägs i första stycket. Termen "diktverk"har samma innebörd som uttrycket "dikt" i 19 § första stycket URL, Den upphovsrätt som tillkommer vissa verk enligtandra stycket första punkten är självfallet underkastad de allmännainskränkningarna i 2 kap. URL, Däratöver behövs emellertid i vissa fallytterligare inskränkningar i upphovsmannens rätt. Som jag har närmareutvecklat i den allmänna motiveringen bör detta ske genom en tvångsUcensregel.Bestämmelser härom har tagits in i andra stycket andra, tredje och fjärdepunkterna. Huvudprincipen är enligt andra stycket andra punkten och förstaledet av tredje punkten att alster av bUdkonst, musikaliskt verk och diktverksom är skyddat enligt första punkten skall mot ersättning få återges utanupphovsmannens samtycke. Rätten att återge verket innefattar både att det fårmångfaldigas genom tryck, inspelning etc. och att det får göras tillgängligtför allmänheten t. ex. genom television, radio Mångfaldigade exemplar får spridas tiU allmänheten. Däremot ärupphovsmannens ideella rätt enligt 3 § bevarad. Ersättningen får i händelse avtvist bestämmas av domstol. Ersättningen skall dock enligt andra stycket tredjeoch fjärde punkterna inte utgå när återgivandet sker i samband med myndighetsverksamhet och inte heller när det sker i samband med redogörelse för måleller ärende i vilket verket förekommit och det sker endast i den omfattningsom betingas av ändamålet med redogörelsen. Regeln har som jag nämnt i denallmänna motiveringen sin förebild I 24 § URL. Regeln om myndighets rätt att återge verk avser attge myndigheter möjlighet att utan ersättning utnyttja verken för sinverksamhet. Rätten tUlkommer myndigheter över huvud taget och inte bara denmyndighet vid vUken den allmänna handling upprättats i vilken verket ingår. När ett verk återges enligt bestämmelserna i andrastycket skall upphovsmannens ideella rätt iakttas. Regler härom finns i tredjestycket. Vär föreskrivs att vid återgivande enligt andra stycket bestämmelsemai 26 § URL skall äga motsvarande tUlämpning. I 26 § första stycket sägs attbestämmelserna i 2 kap. inte medför inskränkning i upphovsmannens rätt enligt3 § i vidare mån än att byggnad eller braksföremål får ändras av ägaren utanupphovsmannens lov. Enligt 26 § andra stycket föreskrivs, att när ett verk medstöd av bestämmelsema i 2 kap. återges offentiigt, källan skall nämnas i denomfattning och på det sätt god sed kräver. Vidare får verket inte utanupphovsmannens samtycke ändras i vidare män än som krävs för den medgivnaanvändningen. Reglema om skyldighet att uppge källan är väsentligen föranleddaav att verket vid utnyttjanden enligt 2 kap. ofta återges i mer eller mindre omfattandedelar eller utdrag och att upphovsmannen har ett intresse av att uppgift lämnasom ur vilket verk partiet har tagits. Förbudet mot opåkallade ändringarföranleds av att upphovsmannen vid fria utnyttjanden inte har möjlighet attbestämma om det sätt på vilket återgivningen skall ske. De överväganden somligger bakom reglerna i 26 § har giltighet också på utnyttjanden av sådana verksom har skydd enligt 9 § andra stycket första punkten. Eftersom 26 § enligt sinlydelse har tillämpning bara på utnyttjanden enligt 2 kap. har en direkthänvisning till bestämmelserna i 26 § gjorts i 9 § tredje stycket.