prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Motsvarandeunderrättelseskyldighet vid den allmänna fastighetstaxeringen avser det totalataxeringsvärdet, delvärdena, skattepliktsförhål-landel och fastighets karaktärav jordbruksfastighet eller annan fastighet. Deskilda delgivningsförfarandena vid allmän och vid särskild fastighetstaxeringhar tidigare i viss män kunnat utgöra skäl för att underrättelserna vid debåda taxeringarna haft olika innehåll. Förslaget om att vissa rättsverkningarskall knytas till underrättelserna om preliminärt och slutligt beslut vidallmän fastighetstaxering bör medföra att dessa underrättelser liksom deslutliga underrättelserna vid den särskilda fastighetstaxeringen skallinnehålla alla de uppgifter om fastigheten som skall längdföras. Därigenomunderrättas fastighetsägaren om taxeringen och grandema därför. Vidsärskild fastighetstaxering har stadgats skyldighet för lokal skattemyndighetatt i underrättelse om sådan taxering lämna upplysning om skiljaktig mening somantecknats i protokoll eller annan handling. Utredningen anser attunderrättelseskyldigheten skall avse även särskild mening som anförts avsakkunnig. Utredningen föreslår därför en omformulering av 189 § TF, så attunderrättelseskyldigheten vid särskild fastighetstaxeringotvetydigt kommer att avse inte bara reservation (av ledamot) utan även sådansärskild mening (av annan än ledamot) som antecknats i protokoll eller annanhandling. Samma regler bör gälla vid allmän fastighetstaxering. Därvid börlokal skattemyndighets skyldighet att i fastighetslängden anteckna skiljaktigmening av fastighetstaxerings-nämndens ordförande utgå. Bestämmelsernai 149 § TF synes kunna tolkas så att nämndens första sammanträde skall äga rumföre , då taxeringsarbetet senast skall börja. I praktiken tordeemellertid det första sammanträdet enligt 149 § ha förlagts i direkt anslutningtUl påbörjandet av taxeringsarbetet. Det bör klart anges att det i 149 § angivnasammanträdet inte skall behöva hållas innan taxeringsarbetet tar sin börjansenast . Vidden särskilda fastighetstaxeringen liksom vid övrig årlig taxering kanordföranden ensam fatta beslut i vissa frågor (185 § tredje stycket resp. 63 §andra stycket TF). Detta föreslås även bli fallet vid den allmännafastighetstaxeringen. Vid avgörande av vissa ärenden t. ex. om sekretessfrågoroch anmaning kan enligt utredningen ett snabbt beslut vara av betydelse. Föratt bereda fastighetstaxeringsnämnderna för att slutiigtfastställa taxeringarna efter det erinringar med anledning av de preliminärabesluten avgetts föreslår utredningen, att arbetsperiodens slutdagändras från till . Det är dock angeläget, alt flertaletav ärendena slutbehandlas och redovisas redan före . När taxeringarna slutligtfastställts skall fastighetslaxeringsnämndens samtiiga beslut, med undantagdock i fråga om byggnader på ofri grund med värde understigande ,upptas i ny stomme till fastighetslängd. Sedan lokal skattemyndighetfullständigat den nya stommen med behöriga anteckningar, skall den lokalaskattemyndigheten underskriva den nya stommen som därefterutgör faslighetslängd för taxeringsåret. Med hänsyn till förslaget,att slutdagen för underskrivandet av fastighetslängden skall bestämmas tillden , bör nu föreskrivna sista dag för utsändandet av de slutligaunderrättelserna, , framflyttas till under taxeringsåret.Detta nödvändiggör i sin lur en framflytlning av besvärstiden samt ändring avtiden för den offentliga utläggningen av fastighetslängden. Dessa frågorbehandlas i det föl jande. 5.3.3.1 Underrättelserom preliminär och slutlig taxering Detföreslagna underrättelseförfarandet liksom förslaget om innehållet iunderrättelserna tUlstyrks eller lämnas utan erinran av den övervägande delenav remissinstanserna, bl. a. kammarrätterna i och ,länsstyrelserna i , , och , ochKopparbergs län. Näringslivets skattedelegation, , SHIO och TCO.Föreningen anser förslaget lämpligt avvägt menframhåller att delgivningsförfarandet innebär ett inte obetydligt merarbete förde lokala skaltemyndighetema. Dessa har dessutom på grand avarbetet med inkomsttaxeringen svårt att avstå personal till denna nya uppgift.Hänsyn härtill måste vid meddstillddningen tas tUl bestyret med den aUmännafastighetstaxeringen. finner det olämpligt att underrättelse omfastighetstaxeringsnämnds preliminära beslut tillställs fastighetsägaren ilösbrev. Skäl för extraordinär besvärsrätt måste i sådant fall anses föreliggaså fort fastighetsägaren påstår att han inte fält underrättelse om detpreliminära beslutet med hänsyn tiU fastighetsägarens svårigheter att visa attlösbrevet inte kommit honom tUl banda. i avstyrkerde föreslagna ändringarna av underrättelseförfarandet med hänsyn till kravetpå fastighetsägarnas rättssäkerhet särskilt mot bakgrand av den ökadebetydelse taxeringsvärdet fått för den enskilde fastighetsägaren. Förslagettill tidsschema och tidsfrister lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser. Några av dem anser emellertid att tidsschemat m. m. alltjämtär för snävt tilltaget. anser att de tidsfrister, somstår de skattskyldiga till buds bl. a. för att inkomma med erinringar motpreliminärt beslut är korta. Det material, som den skattskyldige kan behövainförskaffa, kan vara omfattande. Likaså förefaller den tid, inom vilkenfastighetstaxeringsnämnden skall behandla inkomna erinringar mot preliminärabeslut, orimligt kort. De tidsfrister, som gäller för såväl inkomst- ochförmögenhetstaxering som för särskild fastighetstaxering, borde också bligällande för den allmänna fastighetstaxeringen. i Kristianstadslän anser att fastighetstaxe-ringsnämndemas arbete bör vara avslutat den 10april i stället för som föreslagits. 6 Besvärsförfarandet 6.1 Den ordinära processen Senastden under taxeringsåret skall den lokala skattemyndigheten tillsändaägaren underrättelse om den taxering och de delvärden, som slutligt bestämts(154 § 1 mom. Fastighetslängden skall offentligen framläggas inomkommunen (154 § 3 mom.). Besväröver fastighetstaxeringsnämnds beslut skall under taxeringsåret ha kommit insenast frän ägare , från kommun och fråntaxeringsintendent (158 § 2 mom.). Enligtnumera upphävda 163 § skulle fastighetsprövningsnämnds arbete vara avslutatsenast under taxeringsåret. Förslagetatt underrättelsema om slutUga beslut skall sändas till resp. fastighetsägare irekommenderade brev kommer att medföra att genomsnittiigt tas ianspråk för överbringande av underrättelserna än vad som varit fallet.Slutdagen för utsändandet av de slutliga underrättelsema har föreslagits bliframflyttad till . Utredningen har funnit det mest ändamålsenligtatt behålla ordningen med en fast besvärstid för samtiiga ägare. För de ägare,som skolat erhålla slutlig underrättelse men inte fått sådan inom vissföreskriven tid, föreslår utredningen utvidgad extraordinär besvärsrätt. Medanledning av dels att kan väntas gå åt för all underrättelserna omde slutliga besluten skall komma fastighetsägama tUl hända, dels alt slutdagenför utsändandet av de slutliga underrättelserna föreslagits framflyttad, anserutredningen att den fasta besvärstiden för ägarna bör flyttas fram till den 15juni under laxeringsåret. Ombesvärstiden för ägare utsträcks bör även tiden för utläggandet avfastighetslängden ändras. Som en konsekvens av den ändrade besvärstiden börfastighetslängden finnas offentligen framlagd inom kommunen avminst före . De nu föreslagna ändringarna bör intemedföra att senaste tidpunkt för kommuns och taxeringsintendents besvärrubbas. Vidinkomst- och förmögenhetstaxeringen föreskrivs numera beträffande laxeringsintendentenatt han skall före utgången av den för honom gällande besvärstiden angeyrkanden och grunder för sin besvärstalan, om skatterätten inte med hänsyntill utredningens vidlyftighel eller andra synnerliga skäl medger anstånd.Utredningen föreslår att samma bestämmelse bör gälla vid fastighetstaxeringen. Vid den årliga taxeringen har vidare viss förlängningskett av skatt-skyldigs besvärstid vid inkomst- och förmögenhetstaxeringen.Skatterätten får sålunda pröva skattskyldigs besvär, även om de kommit inefter ordinarie besvärstid under förutsättning att taxeringsintendenten helt ellerdelvis biträder besvären i sak. En ytterligare förutsättning är att besvärenkommit in senast den dag då taxeringsintendenlens besvärstid utgår. Underdessa förutsättnmgar har en skattskyldigs besvärstid utsträckts med åtta ochen halv månad vid den ärliga taxeringen. Utredningen anser att samma princip bör gälla förfastighetsägares besvär till fastighetstaxeringsrätt i fräga om allmänfastighetstaxermg. Fastighetsägares besvärstid skulle, om nämndaförutsättningar föreligger, förlängas från till ,vilket utredningen finner lämpligt med hänsyn bl. a. tilldelgivningsförfarandet i fråga om beslut vid allmän fastighetstaxering.Fastighetstaxeringsrätten bör därför i de fall då besvär inkommer frän ägareefter men före utgången av oktober under taxeringsåret få prövabesvären, om taxerings-intendenten helt eller delvis biträder besvären i sak. Som en anpassning till gällande regler för inkomst- ochförmögenhetstaxeringen föreslår utredningen även att reglerna vidfastighetstaxeringen om gränser för lalerälten vid besvär till kammarrättskall utmönstras. Förslaget om förlängd besvärstid för fastighetsägare samtförslagen om anpassning av besvärsförfarandet till regler som införts förinkomst-och förmögenhetslaxeringen tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Någraremissinstanser föreslär ändrade besvärstider i andra instans för kommun ochlaxeringsintendent. i anser med hänsyn till destora kommunernas svårigheter att inom nuvarande besvärstid hinna bedöma ombesvär skall anföras att kommuns besvärslid bör förlängas till den 30september. i län anser att taxeringsintendentensbesvärstid bör förlängas till . Vidare bör tiden för utläggningav fastighetslängden kunna minskas från tre tUl . 6.2 Den extraordinära processen I 167 § 1 mom. första stycket TF anges grunderna förbesvär i särskild ordning vid allmän fastighetstaxering. Sådan besvärsrätt föreligger bl. a. om taxering skett avegendom, som enligt 4 § KL inte är att hänföra till fastighet, och om underrättelseom preliminär eller slutiig taxering haft felaktigt innehåll. Vidden särskUda fastighetstaxeringen gäller enligt 195 § 2 mom. TF sammabesvärsgrunder vid den extraordinära processen som vid allmänfastighetstaxermg. Vid den särskilda fastighetstaxeringen får vidare enligt 195§ 1 mom. ägare som inte under laxeringsåret erhållitunderrättelse om slutlig taxering anföra besvär intill utgången av året eftertaxeringsåret. Enutvidgning bör ske av den extraordinära besvärsrätten vid allmänfastighetstaxering i första hand med förebild i den extraordinära besvärsrättenvid den årliga taxeringen. Rätt att anföra besvär i särskUd ordning skuUedärvid föreligga för en fastighetsägare, som genom personlig delgivning skulleerhäUa underrättelse om slutlig taxering men inte fått sådan före densenaste dagen för anförande av ordinära besvär. Vid den årliga taxeringen, därden ordinära besvärstiden går ut , är stadgat att extraordinärbesvärsrält föreligger om de slutiiga underrättelserna inte ddgetts senast den15 juli, dvs. en månad före den ordinära besvärstidens utgång. Vid den allmännafastighetstaxeringen har föreslagits att den ordinära besvärstiden, som tidigaregått ut , skall förlängas tiU , SkuUe liksom vid den årligataxeringen en månad ligga mellan sista dag för delgivning och den ordinärabesvärstidens utgång, borde sista ddgivningsdag vara . Med hänsynlill förslaget att de slutliga underrättelserna skall utsändas senast den 15maj föreslås emellertid, att skall vara sista ddgivningsdag för deslutliga underrättelsema. Om delgivning inte skett denna dag, börfastighetsägaren ha rätt att anföra besvär i särskild ordning tUl utgången avåret efter taxeringsåret. Fastighetsägaren har därvid minst på sigatt anföra besvär före utgången av den ordinära besvärstiden , vUketbör vara tillräckligt. För att ytterligare minskarisken för rättsförlust på grund av bristande kännedom om fastighetstaxeringenbör även utebliven underrättelse om preliminär taxering i vissa fall medförarätt för fastighetsägaren att anföra besvär i särskild ordning. I realiteten ärdet genom underrättelserna om preliminär taxering som det helt övervägandeantalet fastighetsägare fär kännedom om taxeringen av sina fastigheter. Avolika skäl har utredningen stannat för förslaget att dessa underrättelser ifortsättningen liksom skall sändas ut i lösbrev. Om fastighetsägarengör sannolikt att han inte fått denna underrättelse, bör han fä anföra extraordinärabesvär som den fastighetsägare, som inte mottagit föreskrivenunderrättelse om slutligt beslut, dvs. till utgången av året efter taxeringsåret.Det kan möjligen göras gällande att en tung bevisbörda läggs påfastighetsägaren om man såsom föratsättning för extraordinär besvärsrättstadgar att ägaren skall göra sannolikt, att han intemottagit underrättelsen om det preliminära beslutet. Enligt utredningensmening bör emellertid kraven på fastighetsägarens bevisning i dessa fall inteställas höga. Kan fastighetsägaren visa alt han vid den lid då de preliminärabesluten sänds ut och då han själv har att överväga om han skall komma in mederinringar varit sjuk eller bortrest och påstår han att han därför inte fåttdel av underrättelsen om del preliminära beslutet, synes skäl föreligga attmedge honom förlängd besvärstid. Sådan besvärsrätt bör föreligga om ägaren inteden sista februari fått den preliminära underrättelsen. Vad nu sagts omextraordinär besvärsrätt vid utebliven underrättelse om preliminär taxeringbör gälla endast under förutsättning att ägaren inte senare erhållerföreskriven underrättelse om slutiig taxering, Förslagetom utvidgad extraordinär besvärsrätt vid utebliven underrättelse om slutligtaxering tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. Förslagetom extraordinär besvärsrätt för fastighetsägare som gör sannolikt att han pågrund av bortavaro eller sjukdom eller annan anledning inte inom viss tidmottagit underrättelse om preliminär taxering tillstyrks eller lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser, bl, a, kammarrätterna i ochGöteborg, och . Någraremissinstanser understryker att kravet på bevisning om att fastighetsägareninte fått del av den preliminära underrättelsen bör sättas lågt. Detta gällerbl, a. Lantbrukets skattedelegation och Näringslivets skattedelegation. Någralänsstyrelser är tveksamma eller negativa inför förslaget om extraordinärbesvärsrätt vid utebliven preliminär underrättelse. Länsstyrelserna iJämtlands och anser att nuvarande föreskrift i 167 § 1 mom,6) TF får anses tUl fyllest för den åsyftade situationen. iVästemorrlands län anför vidare att man inte kan utesluta risken attfastighetsägaren påstår sig inte ha fått preliminär underrättelse utanmöjlighet för det allmänna alt motbevisa påståendet. Man kan befara att alltförmänga laxeringar hålls flytande under lång lid, vilket medför olägenheter bådeför den enskilde och det aUmänna, 7Fastighetsbegreppets betydelse vid beskattning av inkomst, förmögenhet, arvoch gåva m. m. Inkomstskattenligt SI resp, KL beräknas i åtskilliga fall med utgångspunkt i bestämningenav vad som är fastighet och i fastighets taxeringsvärde eller delvärde.Taxeringsvärdet utgör t. ex. underlag för schablon- beskattningav en- och tvåfamiljsfastigheter (24 § 2 mom. KL). Vid beskattning avreaUsationsvinst är det av avgörande betydelse om egendom hänförs lillfaslighet eller inte (35 § 2 mom.). Fastighets ingångsvärde kan därvid i vissafall beräknas med utgångspunkt i ett taxeringsvärde för denna (punkt 2 avanvisningarna till 36 §). Vid beskattning av inkomstav rörelse gäller att avskrivningsunderlaget för byggnad, i de fallanskaffningsvärdet inte kan visas, bestäms genom proportionering avköpeskillingen för fasligheten. Av köpeskillingen skaU enligt punkt 7 sjättestycket av anvisningarna till 29 § KL på byggnaden belöpa så stor del, som detvid fastighetstaxeringen fastställda byggnadsvärdet (minskat med särskiltmaskinvärde) utgör av hela taxeringsvärdet (minskat med särskilt maskinvärde).Vid beräkning av inkomst av jordbruksfastighet finns motsvarandeproportioneringsregel i punkt 3 sjunde stycket av anvisningarna till 22 §.Enligt denna skall av fastighetens anskaffningskostnad anses belöpa påbyggnaderna, om inte exploateringsvärdet m. m, överstiger . Förberäkning av värdeminskningsavdrag i jordbruk och rörelse gäller för delta ändamålsärskUt utformade regler för gränsdragning mellan mark, markanläggningar,byggnader och inventarier (se punktema 35 av anvisningarna tUl 22 § resp.punkt 7 av anvisningarna tUl 29 §). Fastighetsbegreppetsbetydelse i bestämmelserna om beräkning av förmögenhetsskatt, arvs- ochgåvoskatt, mervärdeskatt och stämpelskatt samt för vissa placerings- ochfonderingsbestämmdser m. m. har berörts i avsnitt 3.1.1. Delsamma gälleranknytningar i sädana bestämmelser till fastighets taxeringsvärde ellerdelvärde. Ärlig förmögenhetsskatterläggs till staten enligt SF. Den skattepliktiga förmögenheten utgörs avvärdet av de tUlgångar, bl, a. fastighet, som anges i 3 § 1 mom, SF, minskatmed skulderna. Fastighet tas i princip upp tUl del taxeringsvärde som gälldevid utgången av beskattningsåret (4 § andra stycket). För förmögenhetsskattentillämpas fastighetsbegreppet enligt 4 § tredje stycket KL (1 § tredjestycket). Skatt utgår enligt 1 §första stycket AGF för egendom, som förvärvas genom arv eller testamente(arvsskatt) eller genom gåva (gåvoskatt). Som värde på fast egendom gäller iprincip det taxeringsvärde som gällde året före det år då skattskyldigheteninträdde. Vissa särskilda värderingsregler finns emellertid för speciella fall(22 §). I 20 § tredje stycket föreskrivs att såsom fast egendom enligt AGFavses vad som är fast egendom enligt lag angående vad till fastegendom är att hänföra trots att denna lag har upphört att gälla. Vidtillämpningen av värderingsbeslämmdserna i 2127 §§ skall byggnad alltid ansessom fast egendom. Skalleplikttill mervärdeskatt föreligger enligt MF i regel för vara. Tillvara hänförs bl. a. ej mark eller byggnad (7 § MF). Byggnad, som utgörlagertillgång i byggnadsrörelse, är emellertid enligt 9 § MF skattepliktig tUlmervärdeskatt. Fastighet enligt 4 § KL utgör uite vara. som inmonterats ifastighet räknas som tillbehör lUl fastigheten (första stycket av anvisningamatiU 7 § MF). Fast maskin och annat inventarium som hör till byggnad och somenligt punkt 5 av anvisningarna till 10 § KL åsätts särskilt maskinvärde ansesalltid som vara enligt MF, Ledning för överföring av elektrisk kraft, värme,gas, vatten eller annan produkt, för teleförbindelse eller för jämförligtändamål räknas alltid som fastighet när ledningen inte ingår i fast maskin, somär att anse som vara, eller i annat inventarium. Stämpelskattenligt stämpelskatteförordningen erläggs för bl, a, förvärv av fast egendom.Någon definition av vad som avses med fast egendom finns inte i förordningen.Som värde av fast egendom gäller taxeringsvärdet året närmast före det år dålagfart söks. Vid köp, där köpeskillingen överstiger detta taxeringsvärde,skall dock egendomens värde anses motsvara köpeskUlingen (8 § 1 mom, förstastycket). Under vissa förhållanden skall särskild värdering ske (8 § 1 mom,tredje stycket). Detskatterätlsliga fastighetsbegreppet, representerat av taxeringsvärdet, spelaralltjämt en viss roll i reglerna för placering av kapital med fast egendom somsäkerhet. Föreskrifter där det skatterätlsliga fastighetsbegreppet fortfarandeanvänds finns i förordningen med särskilda bestämmelser om anbringande avomyndigs medel (2 §), lagen om försäkringsrörelse (274, 275 och 277 §§),kommunallagen (61 § andra stycket), kommunallagen (1957: 50) för (65§ andra stycket), lagen (1957: 281) om kommunalförbund (16 § första stycket),landstingslagen (1954: 319) (65 § andra stycket), förordningen om erkändaarbetslöshetskassor (42 §), reglementet angående föivaltningen av riksförsäkringsverketsfonder (9 §), lagen (1961:436) om församlingsstyrelse (75 § andra stycket),reglementet angående förvaltningen av de allmänna försäkringskassornas fonderför den obligatoriska och den frivilliga sjukförsäkringen (2 §) och lagen omunderstödsföreningar (24 §), Bestämmelser av likartad karaktär och medmotsvarande syfte är vissa redovisningsregler i lagen om aktiebolag (72 § 2mom,, 100 § 2 mom, och 103 § 1 mom,). Föreskrifternai lagen (1933; 359) angående vad med fastighets taxeringsvärde i vissa faUskall förstås och lagen (1971: 171) om särskilt uppskaltningsvärde pä fastighethar betydelse för fastighetsbeläningen i vissa fall när taxering ännu intehunnit ske. Det skatterältsliga fastighetsbegreppet är grund för värderingen(2 § lagen om särskilt uppskattningsvärde på fastighet). Ansvaretför inteckning, som beviljats i flera fastigheter, vUar på var och en avfastigheterna till det belopp som faller på fasligheten efter förhållandetmeUan dennas särskilda värde och sammanlagda värdet av alla fastigheterna. Somfastighets värde gäller därvid taxeringsvärdet för året innan inteckningensöktes eller, om särskilt taxeringsvärde då inte fanns för fastigheten, dettaxeringsvärde som därefter först fastställs. Om någon av fastigheterna skallsäljas ulmätningsvis och taxeringsvärde inte finns för var och en avfastigheterna, gäller de värden som överexekutor låter åsätta fastigheternaenligt lagen (1971: 494) om exekutiv försäljning av fast egendom (6 kap. 10 §första stycket JB). En motsvarande regel finns för fördelning av brist, somuppstått vid försäljning av en fastighet, på återstående gemensamt intecknadefasligheter (6 kap. 10 § andra stycket). Bidragtill vägförenings utgifter utgår enligt huvudregeln i förhållande till de ivägföreningen ingående fastigheternas senast fastställda taxeringsvärden (76 §första stycket lagen om enskilda vägar). Dåfråga är om fastighet, som i KL:s mening helt eller delvis ingår i rörelse, harman föreslagit att alla anordningar, delar och tillbehör till mark och byggnad,som är avsedda att direkt tjäna fastighetens användning för rörelseändamål ochinte är att hänföra till markanläggning skall i skatterätten i motsats tillcivilrätten räknas som lös egendom. På dessa tillgångars anskaffningsvärdeföratsätts föreskrifterna om värdeminskningsavdrag för maskiner ochinventarier i punkterna 3 och 4 av anvisningarna till 29 § KL vara tillämpligautan den begränsning som stadgas i punkt 5 av övergångsbestämmelserna liU lagenom ändring i KL. Vad beträffar jordbraksfastighet anförde man att fråga kundeuppkomma att behandla denna egendom efter samma principer som föreslagits förrörelsefastigheterna. I avvaktan på nya regler för jordbruksbeskattningen fannman inte anledning att föreslå ändrade regler i fräga om jordbruksfastigheterna. Begreppetsärskilt maskinvärde föreslogs bli slopat i alla sammanhang. Ibyggnadsvärdet skuUe inräknas sådana markanläggningar som ledningar förvatten, avlopp, elektrisk ström, gas m. m., vilka är nödvändiga för byggnadensallmänna användning. Tunnelanläggningar föreslogs i princip skola behandlasenUgt reglema för byggnad. Behov i och för sig av ett särskilt skatterättsligtfaslighelsbegrepp torde inte finnas för bestämmdserna om inkomstbeskattningen.Något hinder mot att låta ordet fastighet genomgående i KL avse det nya civilrättsligabegreppet torde inte föreligga. Vill man uttrycka att man med fastighetsärskilt åsyftar registerfaslighet eller fast egendom eller viU man frånfastighetsbegreppet i visst fall utesluta något slag av fastighetstillbehör,får detta anges särskilt. Behov av sådana föreskrifter torde inte föreUgga f.n. I promemorian framhålls att uttryck såsom fastighetens taxeringsvärdenu och fortsättningsvis skall avse taxeringsvärdet på den taxeringsenhet, ivilken ifrågavarande fastighetsdel eller fastighet ingår. Ägare ellerarrendator kan efter framställning få uppgift om hur stor del avtaxeringsvärdet som belöper pä viss fastighet. MöjUgheten att göra sådanframställning har föreslagits bli utvidgad att omfatta även taxeringsintendentoch kommun.