prop · FW03187 · 1973-12-31 00:00:00 — Omsärskild restitution inte kan medges för en vara, trots att den inte haranvänts bör som generaltuUstyrelsen påpekat reducerad restitution kunnaåtnjutas i stället. Detta kan inträffa t, ex, om den tidsfrist som gäller försärskild restitution har löpt ut. Föreslagna bestämmelser om reduceradrestitution bör därför jämkas. Del har vidare ifrågasatts om reduceradrestitution skall kunna medges för vara som sålts i detaljhandeln. Del fårenligt min mening ankomma på Kungl, Maj:t all för-ordna om undantag i reslilutionsrätteni dessa och andra hänseenden, såvida det visar sig behövligt, liksom attmeddela föreskrifter om beräkningen av restitutionsbeloppen. Föratt allmän industrirestitution, varvs- eller flygindustrirestitution eller handelsreslitutionskall fä åtnjutas krävs tillstånd. I likhet med de sakkunniga anser jag attkravet på tillstånd bör finnas även i fortsättningen, Etlvillkor för restitution är att den som begär restitution har infört varan ochsjälv utför samma eller motsvarande vara. Vid in- eller utför- sdnfår dock speditör eller annat ombud användas. Vidare kan två eller fleraföretag, som tillverkar varor i samarbete, få tillstånd till de olika formernaav industrirestitution i samarbete (samarbetstillslånd). När det gäller nunämnda regler om de restitutionsberättigade subjekten föreslår de sakkunnigaendast den ändringen att samar-belslUlstånd skall kunna förekomma även vid handdsrestitution.1 likhet med remissinstanserna tUlstyrker jag förslaget. Såvitt avser särskildoch reducerad restitution bör emellertid, som generallullstyrdsen föreslagit,exportören kunna få restitution, även om han inte importerat varan i fråga. Iövrigt bör endast redaktionella ändringar göras i nu förevarande bestämmelser. Allmän industri-, varvs- och flygindustrirestitution kan i vissutsträckning medges även om det inte kan visas alt den använda varan verkligenimporterats. Detta betyder att varor av svenskt eller okänt ursprung i vissomfattning kan användas för det restitutionsberättigade arbetet (s, k, blandningstill-sländ).Det krävs dock att en motsvarande mängd av samma slags varor harimporterats. De sakkunniga föreslär att reglerna ändras så alt blandningsrältskall kunna komma i fråga även vid handdsrestitution. Remissinstanserna harinte motsatt sig förslaget. Också jag tillstyrker det. De närmare vUlkoren förblandningsrätten torde kunna bestämmas av Kungl, Maj:t, Densom har tillstånd lill någon form av industrirestitution kan f, n, få befrielsefrån skyldighet att betala tull tills restitutionsfrägan prövats (t u 11 k r e di t). De sakkunniga föreslår att även den som har tiUstånd lill handelsreslitutionskall kunna få sådan befrielse. Remissinstanserna har inte haft något atterinra mot förslaget. Jag tillstyrker det. Det kan nämnas att frågan omsäkerhet vid tullkredit numera regleras i 19 § tullagen varför någon föreskriftdärom inte behövs i luUförordningen, Utförselm, m. De sakkunniga föreslär att vara, som lagts upp på luUupplag för attutföras senare, i restitutionshänseende skall behandlas på samma sätt som omden utförts tUl utrikes ort. Någon möjUghet all få återbetalning av tull genomuppläggning av gods på tullager har inte funnits. Blandremissinstanserna är meningarna delade. För egen del kan jag inte biträdaförslaget främst med hänsyn till vad generaltullstyrelsen anfört om alt kravenpä tullkontroll skulle öka väsentiigt, om förslaget genomfördes. Enligtnu gällande bestämmelser kan restitution av tull och vissa skatter åtnjutas isamband med alt vara förs till frihamn. Frihamnarna jämställs således med utiändskort. Detta har medfört att frihamnarna utnyttjats för ett slags fiktivutförsel, varvid tull och skatt på sådana råvaror, halvfabrikat m, m, somingår i varan har återbetalats. Den färdiga varan har därefter återinförts mot erläggandeav för sådan vara föreskriven tull och skatt. En sådan ut- och införsel harlönat sig om den färdigavaran varit tull- eller skattefri eller belagd med låg tull eller skatt, medan avgiftsbelaslningenpå ingående material varit hög. De sakkunniga föreslår attmöjligheterna att på detta sätt lyfta av ett s. k. negativt tullskyddundanröjs. , och biträderförslaget, medan däremot praktiskt taget alla näringslivsorganisationer vill hamöjligheten kvar. För egen del anser jag attett s. k. negativt tullskydd måste bedömas ur flera olika synvinklar, varvidexempelvis behovet av tullskydd för råvaror, halvfabrikat m. m. samtkonkurrensförhållanden på den inhemska marknaden bör beaktas. Vad först angår det falletatt en punktskatt eller tull las bort eller sänks kan det löna sig för berördaföretag att föra ut varor till frihamn och utverka restitution av den tull ochskatt som utgått för varorna. I och för sig kan det vara motiverat att tillåtaen sådan trafik, främst för att möjliggöra konkurrens på lika villkor med varorsom införts efter det att ändringen gjorts. Det är emellertid att märka att närdet gäller ändringar av punktskatter del kan uppkomma en annan konkurrenssnedvridningjust genom att man tUlåter en avlyftning, nämligen mellan importerade ochinhemska varor. Jag är därför inte beredd att föreslå generella regler för avlyftningav tullar och skatter i samband med sänkningar av dessa. Frågan aktualiserasfrämst vid mera betydande skallesänkningar och bör bedömas från fall till falli samband därmed. Närdet sedan gäller avlyftande av negativt lullskydd i andra fall vill jag erinraom att frågan generellt sett får allt mindre betydelse i och med att en alltstörre del av importen blir tuUfri genom EFTA- och EG-avtalen, För vissa varor,främst sådana som importeras från s, k, lågprisländer, är tullarna dockfortfarande av väsentlig betydelse. Möjligheter att lyfta av negativttullskydd kan här innebära en fördel för tiUverkare nära frihamnar i konkurrensenmed dem som har större avstånd till dessa. Liknande inverkan har de växlandeavstånden mellan tUl-verkningsort och utrikes ort. Det torde dock inte annat äni undantagsfall vara lönsamt att föra ut varor lill utlandet för att lyfta avett negativt tullskydd. Jag vill vidare erinra om att en avlyftning av ettnegativt tullskydd minskar det tullskydd som åsyftas enligt tulltaxan förhalvfabrikat och andra material. Bestämmelserna i den föreslagnatullförordningens 9 § samt reglerna om varvs- och flygrestitution är ägnadeatt undanröja negativa tullskydd för vissa industrigrenar, I den mån konkurrenssnedvridningareller andra mer betydande nackdelar visar sig föreligga på grund avrelationerna mellan tullarna för färdigvaror och tullarna pä material inomandra industrigrenar fär författningsändringar övervägas. Jag tillstyrkersålunda de sakkunnigas förslag att avskaffa möjligheten att lyfta av negativt lullskyddgenom att föra vara tUl frihamn. Vad jag här föreslagit bör beaktas i de tUlämpningsföreskriftersom utfärdas av Kungl, Maj:l, Vad beträffar restitutionsbestämmdserna i övrigt börendast några mindre ändringar göras med hänsyn tUl påpekanden som gjorts vid remissbehandlingen,GeneraltuUstyrelsen påpekar att en bestämmelse behövs om skyldighet altåterbetala för mycket erhållen restitution. En sådan bestämmelse bör las in itillämpningsföreskrifterna. Är vara för vilken tullen skall beräknas efter värdeskadad när den anges tUl förtullning, gäller att tullen skall beräknas på detpris varan kan antas ha i skadat skick. Om den skadade varan är belagd medvikt-tull eller annan specifik tull fär tullen nedsättas, om varan avtillfällighet har skadats under transporten till införsdorlen eller däreftermen innan den har angetts till förtullning. Har varan skadats företransportens början kan nedsättning alltså inte medges. Skada genom förskämningkan inte medföra nedsättning av specifik tull. De sakkunniga föreslår att tullsom skall beräknas efter annan grund än värde får nedsättas för vara som ärskadad när den anges tUl förtullning. Detta skulle gälla även förskämningsskador.Generaltullstyrelsen anser emellertid att nedsättning inte bör medges försådana skador och inte heller för skador som drabbar varor, sedan varoma hartagits om hand av hemtagare men innan de har angetts tUl förtuUning, För egen del vill jag framhålla att det främsta skälet lillatt tullnedsättning nu inte medges för förskämningsskador är att enbestämmelse om nedsättning på grund av sådana skador skulle vara svår att tiUämpai praktiken. Det skulle sålunda ofta vara svårt att avgöra om sådan skadaverkligen föreligger eller om varan endast får anses ha sämre kvalitet, ivilket senare fall tullnedsättning ej kommer i fråga. Vidare torde det varasvårt att fastslå i vilken utsträckning en förskämning inträtt före ellerefter det att varan avsänts (jfr prop, 1960: 98 s, 62). Av i huvudsak de skäljag anfört i nyssnämnda proposition vill jag inte tillstyrka att förskämningsskadorfår beaktas vid lulltaxeringen. När det gäller varor som har skadats sedan hemtagare tagithand om dem men innan de har angetts till förtullning är all beakta att hemtagareni princip fär förfoga fritt över varorna. Enligt min mening bör hänsyn därförtas endast till skador som drabbar sådana varor innan de anmälts tillhemtagning. Vid remissbehandlingen har framförts ett önskemål om attinnehavare av luUupplag skaU åläggas att underrätta varumottagaren om skadaeller brist. Vid tullagens tillkomst anförde jag att förhällandet mellan gods-vårdsförelagenoch importörerna bör regleras av gängse civilrättsUga regler, låt vara attgodsvården skall utövas under tullverkels överinseende (jfr prop, 1972: 110 s,46), I överensstämmelse härmed anser jag att godsvärdsföretagen inte böråläggas någon underrättelseplikt. Det kan inte uteslutas alt en sådan genereUföreskrift skulle bli aUtför betungande för godsvärdsföretagen. Givetvisföreligger det inget hinder mot alt godsvårdamafrivilligt åtar sig att underrätta vammotlagaren om skada eller brist. De sakkunniga föreslår tullfrihet för positiva kopior av kinofilm,som är den enda film som inte är tullfri. Jag är inte beredd att i deltasammanhang föreslå en sådan tullfrihet. DentuUskyldige skall enligt 5 § första stycket tullagen förutom tull erlägga annaninförselavgift som uppbärs av . Med införselavgift avses bl. a.mervärdeskatt och annan indirekt skatt. I huvudsak gäller vad som föreskrivitsom tull också för dessa skatter. De sakkunnigas förslag till ändringar iskatteförfattningarna är i huvudsak av formell natur och har främst lill syfteatt anpassa bestämmelserna efter tullagen. Såvitt avser förordningen (1973;37) om avgift på vissa dryckesförpackningar innebär emellertid de sakkunnigasförslag den ändringen att sådan avgift, i motsats till vad som gäller f, n,,kan utgå på varor från utvecklingsländerna. Ändringen har lämnats utan erinranvid remissbehandlingen. Jag tillstyrker förslaget i denna del. I övrigt börförslagen genomföras, sedan ett par påpekanden av remissinstanserna beaktats. Vidimport och export av varor blir, vid sidan av tull- och skatteförfattningar,ett stort antal bestämmelser i andra författningar också tilllämpliga. Dessabestämmelser har tillkommit av olika skäl, t, ex. hälso-eller miljövärdsskäleller av hänsyn lill allmän säkerhet. Näringspolitiska skäl kan också hamedfört att importen av en vara reglerats. De avsedda varorna får omsärskilda bestämmelser inte föreskriver annat transiteras eller i annanordning befordras under kontroll eller läggas upp på tullager elleri frihamn utan hinder av att villkoren för införsel inte är uppfyllda. Dettaregleras f, n, i förordningen (1924: 119) angående transilering av införselförbjudnavaror m, m. Desakkunniga har i sina förslag anpassat de nämnda specialbe-stärrunelsematill den nya tuUproceduren, Bestämmelser som motsvarar transiteringsförordningenhar därvid tagils upp i tullstadgan. Vid remissbehandlingen har de sakkunnigasförslag i huvudsak tillstyrkts. Även jag kan i stort sett godta förslagen. Debestämmelser som skall motsvara transiteringsförordningen bör dock tas in i ensärskild lag, Iförslaget till 1 § i denna lag sägs att bestämmelserna gäller, om annat ejföreskrivits, för vara som enligt särskUd författning ej fär införas hit ochvara för vilken särskilt föreskrivet införselvillkor ej är uppfyllt. Vadbeträffar uttrycket införsel kan anmärkas att detta knappast kan ges en exaktbestämning som är gUtig för alla situationer. Detta torde dock ej behöva vållastörre svårigheter vid tUlämpningen, Ävenom det vid förtullning ligger närmast till hands att betrakta varan som infördförst när den kommit till en lullplats, torde det inte finnas något som hindraratt en införsdreglerad vara anses införd så snart den kommit in i tullområdet,dvs, landområde, sjöterritorium och luftrummet däröver. Enligtden föreslagna 2 § i lagen får införsdreglerad vara läggas upp på tullupplag, tuUagereller i frihamn. Om det för en sådan vara föreskrivs att den måste förvaras ilokaler av viss beskaffenhet (brand-säkra utrymmen, kylutrymmen e. d,) får det ankommapå importören att svara för att varan förvaras på föreskrivet sätt, t, ex,genom att anlita tullupplag som uppfyller kraven. Jag anser liksom generaltuUstyrelsenatt man inte bör ålägga vissa tullupplagshåUare att inrätta behövligaspeciallokaler. I överensstämmelse med vadjag anfört i propositionen om den nya tullagen bör hemtagare i princip få lahand om införselreglerade varor på villkor att dessa förvaras i oförändratskick tills tullmyndighet meddelat att hinder för vidare förfogande inteföreligger. Med anledning av påpekanden från remissinstanserna bör denomfattning i vilken hemtagare enligt de sakkunnigas förslag bör fä ta hand omsådana varor jämkas något. Sålunda bör tillsynsmyndigheten kunna medgehemtagning av varor som avses i förordningen (1949: 341) om explosiva varor ochstrålskyddslagen (1958: 110). Varor som avses i förordningen (1956: 328) omkontroll å äddmetaUarbeten bör däremot inte som en remissinstans föreslagit fåtagas hem. Chefen för industridepartementet avser alt i etl förslag tillriksdagen om ny lag om handel med ädelmelall-arbeten återkomma i frågan. Förvaror som regleras genom förordningen (1961: 181) om försäljning av teknisksprit och alkoholhaltiga preparat och förordningen (1921: 581) angående kontrollvid införsel till riket av köttvaror och djurfett bör hemlagningsräll kunnamedges generellt. bör dock givetvis kunna begränsa rättenatt hanlera vara som omfattas av dessa förordningar. I fräga om narkotika börinte som de sakkunniga föreslagit hemtagning kunna ske. Tillämpningsområdetför den föreslagna lagen om transport, förvaring och förslö-ring av införselregleradevaror, m. m. bör också begränsas i ett par hänseenden, bl. a. när det gällerförstöring av narkotika. Vapenförordningen(1949: 340) tillhör de författningar som enligt förslaget anpassas lill den nyatullproceduren. Kungl, Maj:t har emellertid i proposition den 28 september1973 (nr 166) föreslagit att vapenförordningen fr, o, m, skallersättas med en ny vapenlag. I förslaget lill vapenlag har de synpunkter somligger bakom ändringarna i vapenförordningen kunnat delvis beaktas. För attvapenlagen skall helt anpassas till den nya tullproceduren framläggs nu ävenförslag lill ändring i denna lag. Ändringen är avsedd all träda i kraft den 1juli 1974. Genom bestämmelse i tullagen träder denna i kraft den dag Kungl. I avvaktan på den översyn som har skett framlades inte någraförslag lill övergångsbestämmelser i anslutning till lullagen. Som jag i annatsammanhang nämnt avser jag alt låta siiväl tullagen som tullförordningen och hUhörandeföljdlagstiftning träda i kraft , som tullverketsnya organisation införs. De författningar som ersätts av den nya lagstiftningentorde upphävas genom en särskUd lag. Dessa författningar är förordningen(1907:30 s, 1) angående rätt alt hos generaltuUstyrelsen erhålla upplysningrörande tullbehandlingen av varor, avsedda att lill riket införas,förordningen (1912: 298) om provianteringsfrilager, förordningen (1924: 119)angående transilering av införselförbjudna varor m. m,, förordningen (1928:124) angående förfarandet i vissa fall vid oriktig avgiftsberäkning hostullverket, förordningen (1929: 307) angående tullrestitution,frihamnsförordningen (1935: 250), förordningen (1955: 203) med särskUdabestämmelser angående behandling i tullhänseende av rusdrycker, som införseller disponeras av aktiebolaget spritcentralen, tuUtaxeringsförordningen(1960: 391), förordningen (1961: 54) om försäljning av obeskattade varor på tuUflygplals,förordningen (1969: 274) om antidumping-och utjämningstull, förordningen(1969:276) om särskUd tuUavgift i vissa fall. Äldre bestämmelser bör dock gällaäven efter i fråga om vara som anmälts till förtullningeller för vilken temporär tullfrihet medgivits före nämnda datum, SärskUdaövergångsbestämmelser bör också meddelas när det gäUer förfarandet vid oriktigavgiflsberäkning hos , förhandsupplysning och tullrestitution. Somtidigare nämnts kommer rätten att använda oförlullade varor i frihamn i principatt upphöra. För vara som förts till frihamn före och skallanvändas där stadigvarande bör dock som de sakkunniga föreslagit tullfrihetfå åtnjutas, så länge varan är kvar i . Nuvarande rätt alt bedrivapartihandel med rusdrycker i frihamn torde böra ersättas av tillstånd altinneha provianteringslager inom frihamnsområdet, I sistnämnda hänseende tordesärskild föreskrift dock ej behöva meddelas. Enligt45 § tullagen anförs besvär över generaltullstyrelsens beslut hos kammarrätt,när besvären avser faststäUdse av tull eller annan införselavgift (med visstundantag) och andra i paragrafen uppräknade frågor, I övriga frågor skallbesvär anföras hos Kungl. Maj:t. TUl de besvärsfrågor som det sålunda ankommerpä kammarrätt alt pröva torde läggas ett par frågor som regleras i förslaget tiUtullförordning, nämligen frågor angående temporär tullfrihet och restitutionav tull och annan införselavgift, hämnder inbegripet tUlstånd liU restitution.Samtidigt torde besvär som rör varucertifikat enligt EG-avtalen och EFTA-konventionenböra tillfogas. Ienlighet med det anförda har inom upprättals förslag till 1. tullförordning, 2. lag om transport, förvaring ochförstöring av införselreglerade varor, m. m., 3. förordning om frihet fräninförselavgift, 4. lag om upphävande av visstullagstiftning, 5. lag om ändring i tullagen(1973: 670), 6. förordning om ändring itulltaxan (1971: 920), 7. förordning om ändring iförordningen (1968: 430) om mervärdeskatt, 8. förordning om ändring iförordningen (1956: 545) angående omsättningsskatt å motorfordon i vissa fall, 9. förordning om ändring iförordningen (1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- ochläskedrycker, 10. förordning om ändring iförordningen (1961: 394) om tobaksskatt, 11. förordning om ändring iförordningen (1941: 251) om särskild varuskatt, 12. förordning om ändring iförordningen (1960: 258) om utjämningsskatt å vissa varor, 13. förordning om ändring iförordningen (1968: 361) om avgift vid införsel av vissa bakverk, 14. förordning om ändring iförordningen (1972: 266) om skatt på annonser och reklam, 15. förordning om ändring iförordningen (1961: 372) om bensinskatt, 16. förordning om ändring iförordningen (1957: 262) om allmän energiskatt, 17. förordning om ändring iförordningen (1973: 37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, 18. kungörelse om ändring i rusdrycksförsäljningsförordningen(1954: 521), 19. lag om ändring i förordningen(1961: 181) om försäljning av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat, 20. lag om ändring i ölförsäljningsförordningen(1961: 159), 21. lag om ändring i förordningen(1967: 340) med vissa bestämmelser om prisreglering på jordbrukets område, 22. lag om ändring i förordningen(1953: 372) angående reglering av införseln av vissa slag av fisk och skaldjur, 23. lag om ändring i förordningen(1952: 320) om prisregleringsavgift för fisk m. m.. 24. lag om ändring i förordningen(1953: 374) angående reglering av utförseln av vissa slag av fisk och skaldjur m.m., 25. lag om ändring i förordningen (1961:381) om tillverkning av och handel med fodermedel m. m., 26. lag om ändring i strålskyddslagen(1958: 110), 27. lag om ändring i förordningen(1939: 174) angående tillverkning, införsel och försäljning av gasskyddsmateriel, 28. lag om ändring i vapenlagen (1973: 000), 29. kungörelse om ändring ivalutaförordningen (1959: 264), 30. kungörelse om ändring iförordningen (1956: 328) om kontroll å äddmetaUarbeten, 31. kungörelse om ändring iförordningen (1968: 70) med vissa bestämmelser om injektionssprator ochkanyler, 32. kungörelse om ändring iförordningen (1949: 341) om explosiva varor, 33. kungörelse om ändring iläkemedelsförordningen (1962: 701), 34. kungörelse om ändring i narkolikaförordningen(1962: 704), 35. kungörelse om ändring ivapenförordningen (1949: 340), 36. kungörelse om ändring iförordningen (1959: 312) om förbud mot innehav av vissa stUeller m. m. Samråd harägt rum med chefen för vid upprättande av förslagenunder 2125, med chefen för av förslagen under 26, 31,3334, med chefen för industridepartementet av förslagen under 30, 32, medchefen för av förslagen under 28, 3536 och med chefenför av förslag under 27. Inledande bestämmelser (16 §§) Tullförordningeninleds med bestämmelser om tulltaxans tUlämplighet, och föreskrifter med vissabemyndiganden för Kungl. Maj:t att införa tullar och förordna om tullfrihetoch avvikelser i vissa fall från tullförordningen och tulltaxan. Vidare upptasen bestämmelse om beräkning av varas tull värde och tullvikt. I paragrafen sägs att tull vid förtullning utgår enligttulltaxan, om annat ej föreskrivs. Bestämmelsen motsvarar en föreskrift som nufinns bland de aUmänna bestämmelserna i tulltaxan. Prop,1973:187 128 Dessaparagrafer innehåUer bemyndiganden för Kungl. Maj:t att förordna om särskildtullavgift, antidumping- och utjämningstull och överensstämmer, bortsett från redaktioneUaändringar, med nuvarande föreskrifter i förordningen om särskild tullavgift ivissa fall och förordningen om antidumping- och utjämningstull. Som tidigareframhållits föreligger dock den skillnaden att bemyndigandena ej längre avsesvara tidsbegränsade. TUl denna paragraf haröverförts bestämmelserna i 16 § första stycket tulltaxeringsförordningen och 13§ första stycket tullrestitutionsförordningen, enligt vUka Kungl. Maj:t kanförordna om de avvikelser från dessa förordningar och tulltaxan som föranledsav medlemskap i och avtalen med EG. Vidare överflyttas från 8 §23 tulltaxeringsförordningen Kungl. Maj:ts rätt att förordna om avvikelserfrän tulltaxan för varor frän ulveckUngsländerna. Förslaget innebär dock denändringen att möjlighet öppnas för Kungl. Maj:t att medge såväl tullfrihet som tuUnedsältning. Frånsettredaktionella ändringar överensstämmer paragrafen med 13 § tulltaxeringsförordningen. EnUgtdenna paragraf skall varas tullvärde bestämmas efter dess normalpris. Medannuvarande 3 § tulltaxeringsförordningen innehåller närmare föreskrifter om hurnormalpriset skaU beräknas, anges i denna paragraf endast att delta beräknasenligt Kungl. Maj:ts närmare föreskrifter på grundval av den konventionangående varors lullvärde som har anslutit sig tUl. Paragrafeninnehåller ocksä liksom 3 § tuUtaxeringsförordningen en föreskrift omfastställande av varas vikt. (714 §§) Idenna avdelning tas först upp vissa fall av obligatorisk tullfrihet, däreftersådana fall där tullfrihet eller tullnedsättning medges pä de villkor Kungl. Maj:tbestämmer och slutiigen de fall där tullfrihet eller tullnedsättning kan medgesmen där det ankommer på Kungl. Maj:t att bestämma i vilken omfattning dettaskall medges. Paragrafenmotsvarar bestämmelserna i 8 § 13 tulltaxeringsförordningen om tullfrihet försädan vara som förtullas för medlem av ko- nungahuset, främmande stals beskicknings- och konsulalspersonal,samt för internationella organisationer och personal knuten härtiU. Bestämmelsernahar överförts utan ändring i sak. I förevarande paragraf upptas de fall av tullfrihet som nuregleras i