prop · FW0392 · 1973-12-31 00:00:00 — Dessa artiklar har i huvudsak samma innehåll som närmastmotsvarande artiklar i Haagkonvenlionen, De skiljakligheter som finns är lillstor del av redaktionell natur, I en del avseenden finns emellertid sakligaskillnader, varjämte några artiklar saknar motsvarighet i Haagkonvenlionen, Art. 6 motsvarar art, 6 i , Den innehållerföreskrifter om vilka omedelbara åtgärder konvenlionsstal har all vidla, närdet inom statens område finns någon som har begått eller misslänks för att habegått brott som avses i konventionen. Regler finns om säkerhetsåtgärder,förundersökning, skyldighet att underrätta andra stater m,m. Art. 7 innehåller, liksom den likalydande art, 7 iHaagkonvenlionen, regler om äialsprövning när en för brott misstänkt inleutlämnas lill annan konvenlionsstal. Art. 8, som gäller utlämning, har samma lydelse som art, 8i Haagkonvenlionen, bortsett från vissa redaktionella ändringar. Art. likalydande med art, 5 i Haagkonvenlionen, Denavser luftfartyg som inte är registrerat i viss stal. Art. 10. i innehåller en allmänt avfattad regel omskyldighet för konventionsslalerna att vidta brottsförebyggande åtgärder. Denhar ingen motsvarighet i Haagkonvenlionen. Däremot är art. 10.2 grundad påsamma princip som kommit lill uttryck i art. 9.2 i denna konvention. Enligtdessa bestämmelser skall konventionsstat efter brott som avses med konventionenunderlätta den fortsatta resan för passagerare och besättning samt återställaluflarlygel och dess last till de rättmätiga ägarna. Art. 11 innehåller, liksom art. 10 i Haagkonvenlionen,vissa bestämmelser om skyldighet för konventionsslalerna all lämna varandrarättshjälp, 1 art. 12, som saknar motsvarighet i Haagkonvenlionen,finns vissa regler om skyldighet all lämna underrättelser lill andra stater,när del kan befaras all brott som avses i art, I kommer all förövas. Enligt art. 13 skall konvenlionsstal underrätta lCAO:s rådangående åtgärder som vidtagits när brott har begåtts. Denna artikel har sammalydelse som art, II iHaagkonvenlionen, Art. 1416 innehåller slutbestämmelser. Dessa skiljer siginte i sak från motsvarande regler i art, 1214 i , Sålundakrävs för alt konventionen skall träda i kraft an den ratificeras avminst tio stater som undertecknat den och som har deltagit iMonlrealkonferensen, 3 GÄLLANDE SVENSKA BESTÄMMELSER De svenska straffbestämmelser som kan tillämpas på begreppet'våldshandling' i art, 1,1 (a) finns i 3 kap, och 4 kap, BrB, Den som berövarannan livet kan dömas enligt 3 kap, I § för mord lill fängelse ellerpä livslid eller enligt 3 kap, 2 § för dråp lill fängelse i lägst sex och , 13 kap, 5 och 6 §§ finns bestämmelser om misshandel resp. grovmisshandel. Som misshandel anses enligt broltsbeskrivningen i 3 kap. 5 § alttillfoga någon kroppsskada , sjukdom eller smärta eller försätta någon ivanmakt eller annat sådant tillstånd. Straffet är fängelse i högst två åreller, om misshandeln är ringa, böter. För grov misshandel är straffet enligt 3kap. 6 § fängelse i lägst ell och högst . Vid bedömningen av om brottetär grovt skall särskilt beaktas, om misshandeln var livsfarlig eller om gärningsmannentillfogat den angripne svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller eljeslvisat synnerlig hänsynslöshet eller råhet, 1 4 kap. BrB finns bestämmelser om straff för sådanaintegritetskränkningar som riktar sig mol annans frihet och frid. Sommänniskorov räknas enligt 4 kap, I § bl,a, gärning som innebär all någonbemäktigar sig och inspärrar annan med uppsåt all skada honom lill liv ellerhälsa eller att öva utpressning. Straffet är fängelse i lägst fyra och eller på livstid eller, om brottet är mindre grovt, fängelse i högst sexår. Den som i annat fall berövar någon friheten kan dömas enligt 4 kap, 2 § förolaga frihetsberövande till fängelse i lägst ett och högst . Är sådantbrott mindre grovt, är straffet böter eller fängelse i högst . Enligt 4kap, 4 § kan straff ådömas för olaga tvång, om någon genom misshandel ellereljesl med våld eller genom hol om brottslig gärning tvingar annan all göra,tåla eller underlåta något. Straffet är böter eller fängelse i högst två åreller, om brottet är grovt, fängelse i lägst och högst , 1 konkurrens med nu nämnda bestämmelser i skulle delvid brott som avses i art, 1,1 (a) i konventionen kunna bli aktuellt atttillämpa bestämmelsen om allmänfarlig vårdslöshet i 13 kap, 6 § BrB, somföreskriver straff för den som av oaktsamhet framkallar fara för bl,a,flygolycka eller vållar skada eller hinder som nämns i straffbestämmelsen försabotage. Straffet enligt 13 kap, 6 § är böter eller fängelse i högst sex månadereller, om brottet är grovt, fängelse i högst tvä är, Ocksä bestämmelsen i 3kap, 9 § om straff för framkallande av fara för annan bör uppmärksammas i deltasammanhang. Enligt denna bestämmelse kan böter eller fängelse i högst ådömas den som av grovoaktsamhet utsätter annan för livsfara eller fara för svår kroppsskada. Ävenuppsåtligt framkallande av fara omfattas av lagrummet (prop, 1962:10 s B 96 och212), Förbestämmelserna i art, 1,1 (b) och (d) är närmast vissa bestämmelser i 12 kap,och 13 kap. BrB av intresse. För skadegörelse dömes enligt 12 kap, 1 § den somförstör eller skadar egendom, fast eller lös, lill men för annans rätt tillegendomen. Straffet är böter eller fängelse . Är brottetgrovt, kan enligt 12 kap, 3 § för grov skadegörelse dömas till fängelse . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om avgärningen kommit synnerlig fara för någons liv eller hälsa eller skadan drabbatsak av stor kulturell eller ekonomisk betydelse eller om skadan eljest ärsynnerligen kännbar. Av mera direkt intresse i förevarande sammanhang äremellertid bestämmelsen i 13 kap, 3 § om straff för allmänfarlig ödeläggelse.För sådant brott dömes den som bl,a, åstadkommer explosion eller flygolyckaeller annan sådan ofärd och därigenom framkallar fara för annans liv eller föromfattande förstörelse av annans egendom. Straffet är fängelse, lägst två ochhögst . Är brottet grovt ulgör straffet fängelse i lägst två och eller fängelse på livstid. Av stor betydelse, särskilt beträffande art,1,1 (b) och (d), är också bestämmelserna om sabotage i 13 kap, 4 och 5 §§,Sådant brott föreligger bl.a, om någon genom skadegörelse allvarligt stör ellerhindrar den allmänna samfärdseln, Straffet är fängelse i högst . Förgrovt sabotage dömes lill fängelse i lägst två och högst tio är eller pålivslid. Omständigheter som skall beaktas vid bedömande huruvida grovt brottföreligger är bl,a, om fara har framkallats för flera människoliv eller föregendom av särskild betydenhet. Beskrivningen av sabolagebrottel i BrB överensstämmer isak med vad som gällde enligt strafflagen, I den proposition där förslagframlades om införande av dessa bestämmelser i strafflagen uttalade föredragandedepartementschefen, all slraffskyddel mol sabotage inte omfattar samfärdsel iutlandet (prop, 1948:80 s. 288), Departementschefen frångick därvidstraffrättskommittén, som ansåg att sabolageobjeklen borde skyddas oavsett omde är belägna i eller ullandel och även om de inte är avsedda altbetjäna den svenska allmänheten utan allmänheten i annat land. Om någon till följd av skadegörelse, allmänfarligödeläggelse eller sabotage har dödals eller kommit till skada, kan BrB:sbestämmelser om brott mot liv och hälsa bli tillämpliga i konkurrens med vissabestämmelser i 12 eller 13 kap. Ansvar kan således komma all ådömas även förmord eller grov misshandel. Hade gärningsmannen inte uppsåt all döda ellertillfoga kroppsskada, kan det bli fråga om all i stället tillämpa 3 kap, 7eller 8 § om vållande till annans död eller vållande till kroppsskada ellersjukdom. För del förstnämnda brottet är straffet fängelse i högst tvä år eller,om brottet är ringa, böter saml, för grovt brott, fängelse i lägst sexmånader och högst . För det sistnämnda brottet kan ådömas böter ellerfängelse eller, om brottet är grovt, fängelse i högst tvåår. Grov skadegörelse, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage ochgrovt sabotage kan bestraffas på försöks- eller förberedelsestadiet, vilket ärav intresse i de fall en sådan gärning som avses i art, 1,1 (c) utgör försökeller förberedelse lill något sådant brott. Andra straffbestämmelser som kan bli aktuella all tillämpapå konventionens 'bomb provision' finns i luflfarlslagsiifiningen. Enligt 13kap, 8 § andra stycket luftfartslagen (1957: 297) är del sålunda straff bartatt med luftfartyg befordra krigsmateriel eller annat gods i strid motbestämmelserna i 8 kap, 4 § första eller andra stycket samma lag ellerföreskrift som meddelats med slöd därav. Straffet är böter eller fängelse ihögst . Endast fullbordat brott kan bestraffas, I 8 kap, 4 § förstastycket föreskrivs all krigsmateriel inle får befordras med luftfartyg utanmedgivande av Kungl, Maj:l eller den Kungl, Maj:l bemyndigar. Enligtparagrafens andra stycke har Kungl, Maj:t eller den Kungl, Maj:t bemyndigarmöjlighet att av hänsyn till allmän ordning och säkerhet förbjuda befordran medluftfartyg av annat gods än krigsmateriel eller all meddela närmarebestämmelser om sådan befordran, I kungörelsen (1961:567) med närmare bestämmelser ombefordran av krigsmateriel med luftfartyg anges vad som skall förslås medkrigsmateriel enligt luftfartslagen. Hit räknas bl,a, skjutvapen över visskaliber, dock ej sedvanliga jakt- och tävlingsvapen, ammunition, handgranater,bomber, minor, sprängladdningar, rökfacklor och liknande materiel, spräng- ochtändämnen saml krut och drivämnen, I den med stöd av luftfartslagen utfärdadeluflfarlskungörelsen (1961:558) anges i 107 § (senaste lydelse 1970:545) attluftfartsverket får föreskriva särskilda villkor för befordran med luftfartygav bl,a, gods som medför brandfara eller fara för explosion, påverkar fartygetsinstrument eller radioutruslning, avger gas, radioakliv strålning eller annatsom kan påverka fartyget, dess besättning eller passagerare eller som av annansådan grund är farligt för säkerheten eller störande för allmän ordning ombord.Verket äger också bestämma att godset får befordras endast med visst luftfartygeller hell förbjuda dess befordran med luftfartyg. Annat skjulvapen äntjänslevapen får inte utan särskilt tillstånd medföras i luftfartygspassagerarutrymme om fartyget används för personbefordran i förvärvssyfte. Av108 § luflfarlskungörelsen framgår, alt vid transport av bl,a, explosiva ellerbrandfarliga varor skall, utöver vad som gäller enligt 107 §, iakttagas vad somär särskilt föreskrivet om sådant gods. Överträdelse av dessa bestämmelser iluflfarlskungörelsen eller med slöd därav utfärdade föreskrifter kan bestraffasenligt den förut omnämnda bestämmelsen i 13 kap, 8 § andra stycketluftfartslagen, (lATA) har utfärdat föreskrifieravseende transport av gods som medför brandfara eller fara för explosion ellersanitär olägenhet, påverkar luftfartygs instrument- eller radioutruslning,avger gas, radioakliv strålning eller annat som kan påverka luftfartyget, dessbesättning eller passagerare, eller av annan sådan grund måste anses farligtför säkerheten. Föreskrifterna , som benämns 'lATA Restricted ArtidesRegulations', har godkänts såsom nationella bestämmelser avluftfartsmyndigheterna i ell stort antal stater. har i 'Bestämmelser för civil luftfart(BCL)' föreskrivit, att Restricted Artides Regulations med därtillhörande ändringar och tillägg skall gälla som villkor enligt 107 och 108 §§luflfarlskungörelsen Och tillämpas vid transport av sådant gods med luftfartygregistrerade i var helst dessa befinner sig saml då fråga är om andraän i registrerade luftfartyg vid start från, landning på elleröverflygning av svenskt territorium. Åtgärd som avses i art. 1.1 (e)kan, om den allvariiglhindrar eller stör den allmänna samfärdseln, länkas vara straffbar somsabolagebroll enligt 13 kap. 4 eller 5 § BrB. Framkallas genom åtgärden faraför flygolycka kan bestämmelsen i 13 kap. 6 § om straff för allmänfarligvårdslöshet bli tillämplig. Om åtgärden, l.ex. ell falskt bombhot, används sommedel för penningutpressning, kan det bli aktuellt all tillämpa 9 kap. 4 § BrB,som handlar om utpressning. Sådant brott föreligger om någon medelst olagatvång förmår någon lill handling eller underlåtenhet, som innebär förgärningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe denne är.Straffet för utpressning är fängelse i högst två är eller, om brottet är ringa,böter. Är brottet grovt uppgår straffet till fängelse i lägst ochhögst . Av de i delta avsnitt redovisade brott som skulle kunnabli lillämpliga vid beivrande av gärningar som avses med konventionen ärföljande inle straffbara på försöksstadiet: misshandel som är ringa (3 kap. 5§), olaga tvång som ej är grovt (4 kap. 4 § första stycket), allmänfarligvårdslöshet (13 kap, 6§), framkallande av fara för annan (3 kap, 9§),skadegörelse (12 kap, I §), vållande till annans död (3 kap, 7 §), vållandetill kroppsskada eller sjukdom (3 kap. 8 §) samtliga i BrB, samt brott mol 8kap, 4§ luftfartslagen och med stöd därav meddelade föreskrifter (13 kap. 8 §andra stycket luftfartslagen). I 23 kap. BrB finns regler om bl.a. medverkan lill brott.Enligt 4 § skall ansvar som BrB föreskriver för viss gärning ådömas inle baraden som har utfört gärningen gärningsmannen utan ocksä annan som med rådeller dåd har främjat gärningen. Sådan medverkande dömes antingen för anstiftanav brottet eller för medhjälp därtill. Medverkansreglerna är enligt sin lydelselillämpliga endast beträffande brott som är upptagna i BrB. De tillämpasemellertid i mycket stor utsträckning även inom special-straffrätten. 3.2 Svensk domstols straffrättsliga kompetens Reglerna om svensk strafflags tillämplighet i rummet finnsintagna i 2 kap. BrB. Genom proposition (1972:98) har föreslagils vissaändringar i kapitlet, nämligen ny lydelse av I, 2, 3 och 6 §§ och införande aven ny paragraf, 5 a §. Ändringarna antogs av (JuU 26, rskr 285) och promulgerades , De nyabestämmelserna träder i kraft den , Redogörelsen nedan avserbestämmelserna i deras sålunda ändrade lydelse. 1 överensstämmelse med terrilorialilelsprincipen omfattarsvensk domstols kompelens enligt 2 kap. I § till en början alla i Sverigebegångna brott. Svensk domstol är behörig också om del är ovisst var brotietförövades men del finns skäl anta alt det begicks här, 1 fråga om brott som har begåtts utomlands är svenskdomstol enligt 2 kap, 2 § första stycket första punkten alllid behörig, ombrotiet har förövats av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist iSverige, Medborgarskap resp, hemvist skall föreligga förgärningen. Enligt andra punkten kan också utlänning utan hemvist i Sverigedömas här, om han efter brottet har blivit svensk medborgare eller tagithemvist här eller om han är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare ochfinns i , Slutligen kan enligt iredje punkten också annan utlänningdömas i om han finns här och på brottet enligt svensk lag kan följafängelse , 1 2 § andra stycket anges undanlag från kompelensreglernai första stycket. Sålunda föreligger inle domsrält för svensk domstol, omgärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorlen. Delsamma gäller omgärningen har begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensklag svårare straff än böter inte kan följa pä gärningen. 1 de fall domsrält föreligger enligt 2 § första och andrastycket får inle ådömas påföljd som är all anse som strängare än det svårastestraff som är stadgat för brottet enligt lagen på gärningsorlen. En regel häromfinns i 2 § iredje stycket. Reglerna i 2 kap. 3 § BrB utsträcker den svenskadomsrätlen ytterligare i vissa specialfall, när brott har förövats utomlands.Sålunda är svensk domstol behörig att döma bl.a, den som utomlands har begåttbrott på svenskt fartyg eller luftfartyg, Svensk domstol har likaså alltiddomsrält om brottet är folkrättsbrott, dvs, brott enligt 22 kap, 11 § BrB,eller kapning av luftfartyg, saml i fräga om brott för vilket enligt svensk lagdet lindrigaste straffet är fängelse eller däröver. Ytterligare någrafall dä svensk domstol alllid har domsrält anges i paragrafen. Enligt 2 kap, 5 § får åtal för brott, som har förövatsinom riket, i vissa fall Prop.1973,92 32 inle väckas annat än efter förordnande av Kungl, Maj:teller den som Kungl, Maj:l har bemyndigat därtill. Sådant förordnande fordras,när brottet har begåtts på utländskt fartyg eller luftfartyg av utlänning somvar befälhavare eller tillhörde besättningen på fartyget eller eljesl medföljdefartyget, i de fall då brottet har begåtts mot sådan utlänning eller molutländskt intresse. Vidare föreskrivs i 5 § all brott som har förövats utomrikeli regel inle får åtalas ulan förordnande av Kungl, Maj :l eller den Kungl,Maj:l har bemyndigat därlUl, särskilt åtalsförordnande får åtal dockväckas, om brottet har förövats I) päsvenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten av befälhavaren eller någonsom tillhör besättningen på sådant fartyg, 2) av krigsman på område däravdelning av krigsmaklen befann sig, 3) i annat nordiskt land eller på fartygeller luftfartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller något avdessa länder eller av svensk, dansk,finsk, isländsk eller norsk medborgare motsvenskt intresse, Kungl,Maj:l har i brev till riksåklagaren () , vilket träder ikraft , bemyndigat RÅ alt meddela åtalsförordnande för brott somhar begåtts inom riket på utländskt fartyg eller luftfartyg av utlänning somvar befälhavare eller tillhörde besättningen på fartyget eller eljesl medföljdefartyget, i fall då brottet har begåtts mol sådan utlänning eller mol utländsktintresse. Bemyndigandet för RÅ avser också åtal för brott som har förövatsutomlands av svensk medborgare eller utlänning med hemvist i , Slutligenomfattar bemyndigandet gärning som har begåtts av svensk medborgare ellerutlänning med hemvist i i fall då frågan om ansvar för samma gärninghar prövats genom dom meddelad i främmande stat. 3.3 Utlämning för brott Bestämmelser om utlämning för brott från tillnordiskt land finns i lagen (1959:254) om utlämning för brott lill ,, och saml bestämmelser om utlämning till utomnordiskl landi lagen (1957:668) om utlämning för brott. Båda dessa lagar bygger på principenatt fråga om utlämning skall prövas fritt på grundval av samtliga föreliggandeomständigheter i varje enskilt fall. För beviljande av utlämning krävs inle attdel föreligger ett utlämningsavtal mellan och den stal som begärutlämning. Beslut om utlämning fattas av Kungl, Maj:l eller i vissa ärendenenligt lag av åklagare. För att utlämning skall kunna medges måstevissa i lagarna uppställda villkor vara uppfyllda. Sålunda får enligt 1957 årslag svensk medborgare inle utlämnas. Enligt samma lag skall den gärning förvilken utlämning begärs motsvara brott för vilket enligt svensk lag stadgas fängelsei mer än ell år. Vidare får utlämning inle beviljas för politiskt brott,Lagarna anger också vissa andra hinder för utlämning. Enligt ullämningslagarna har sålunda inleskyldighet alt bevilja utlämning, även om samtliga de villkor som anges i denlillämpliga lagen är uppfyllda. Genom utlämningsavtal med annan stat kanSverige dock ha åtagit sig att till den staten utlämna person som uppehållersig här. Sådant avtal måste dock alltid som förutsättning för utlämning frånSverige innehålla bestämmelser som innebär att åtminstone de minimivUlkor förutlämning som uppställts i ullämningslagarna skall vara uppfyllda, F,n, harSverige bilaterala utlämningsavtal endast med , ochStorbritannien, avtal med , varom förhandlingar avslutals, lordekomma alt ratificeras , Därjämte har tillträtt den europeiskautlämningskonventionen. 4 , OCH TILLTRÄDE TILLKONVENTIONEN undertecknade Montrealkonvenlionen den 17 oktober1972 och ratificerade Haagkonvenlionen, Frågan om lagändringar medanledning av ell danskt tillträde till Montrealkonvenlionen behandlas i ellförslag till lag om ändring i strafflagen, vilket lagts fram för den10 , Lagförslaget innehåller endast förslag lill ändradejurisdiktionsregler och en bestämmelse om tillstånd lill åtal, 1 motiven lillförslaget uttalas bl,a. att tillträde till Montrealkonvenlionen intekräver all särskilda straffbestämmelser införs i den danska strafflagen. Delanges därvid att denna lag redan innehåller bestämmelser som möjliggör åtal ochådömande av stränga straff för de gärningar som konventionen omfattar. Särskiltnämns § 165 (anmälan till offentlig myndighet av straffbar handling som intebegåtts eller av falska klagomål), § 183 första och andra styckena(åstadkommande av bl,a, sprängning eller iransporlolycka), § 184 första stycket(störande av säkerheten för bl,a, järnvägars, fartygs, motorfordons eller liknandetransportmedels drift), § 237 (mord, dråp), §§ 244 246 (misshandel m,m,), §252 (framkallande av fara för någons liv eller hälsa) och § 291 andra stycket(skadegörelse av betydande omfattning). Vidare kan, enligt vad som anförs imotiven, efter omständigheterna också vissa bestämmelser i luftfartslagen kommalill användning. Enligt dessa kan böter eller fängelse i högst tvä år ådömasden som ulan tillstånd för ombord på luftfartyg explosiva ämnen, krigsmaterielm,m. Efter en redogörelse för de danska jurisdiklionsreglernakonstaleras i lagförslaget att dessa nästan alllid gör del möjligt all beivrasabolagehandlingar mol luftfartens säkerhet men all del kan länkas fall närdetla inle 1 saml Nr 92 gäller, t,ex, när den som utomlands har förövat sabotagemol ell utländskt luftfartyg senare påträffas i , Med tanke på sådanasituationer föreslås en ny bestämmelse i strafflagen, enligt vilken straff kanådömas i 'når handlingen er omfallel af konventionen til bekaempelse afulovlige handlinger mod den civile luftfarts sikkerhed'. Vidare föreslås allavgörandet av frågan om åtal får väckas för sådan handling skall träffas avjustitieministern. Reglerna om jurisdiktion och tillstånd lill åtal föreslås infördai strafflagen § 8 första resp, iredje stycket, Folkelingelantog lagförslaget , Lagändringarna träder i kraft den 1januari 1973, Del blir därmed möjligt för all ratificera konventionen, Ett finskt tillträde till Montrealkonvenlionen anses krävalagändringar, till vilka förslag lorde komma all läggas fram förriksdagsbehandling , Den laglekniska lösning som f,n, övervägsinnebär all i strafflagens kapitel om allmänfarliga brott införs en bestämmelseom straff för luftfarissabolage, 1 denna upptas de gärningar som beskrivs ikonventionen. Två slraffskalor övervägs, varav den ena avser sådana lindrigarefall då gärningen inle varit ägnad att äventyra annans liv eller hälsa ellerall förorsaka allvarlig egendomsskada. Frågan om jurisdiklionskompetensen avsesbli löst genom all i strafflagens kapitel om tillämpningsområdet för finskstraffrätt införs en regel om all brott som avses i den nya straffbestämmelsenalllid skall omfattas av finsk domsrält. Om ellsådant lagförslag, vilket alltså ännu inle har lagts fram, blir anlaget kanratifikation ske , torde inle dessförinnankomma att underteckna konventionen, 1 en promemoria om genomförande av Montrealkonvenlionen inorsk rätt föreslås ändringar i strafflagen vilka skall göra del möjligt förNorge all ratificera konventionen. Del förutsätts enligt promemorian allratifikation skall kunna ske möjligt efler del all de föreslagnalagändringarna har vidtagits. Promemorian har remitterats lill berördamyndigheter och enskilda sammanslutningar. Remisstiden utgick den 1 december1972, Ipromemorian konstateras, alt konventionens bestämmelser i art, I4 täcks avgällande norsk rätt, Brollsbeskrivningarna i art, 1,1 anses i huvudsak varatäckta av strafflagen § 150 första stycket e). Enligt denna bestämmelse kanfängelse i högst ådömas den som framkallar fara för bl,a,luftfartsolycka genom alt 'forslyrre den sikre drift af luftfartyg', 1anslutning lill art, 1,1 (b) och (c) nämns också bestämmelsen i § 292 om grov skadegörelse, som kan bestraffas med böter eller fängelsei högst .