prop · FW0398 · 1973-12-31 00:00:00 — Ändringen motiverasav att statistiken över yrkesskador numera inte i första hand upprättas för försäkringsändamål, Under åberopande av del anförda hemställer jag alt Kungl. Maj:lföreslår att antaga förslagen till 1, lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 2, lag om ändring i förordningen (1959:551)angående beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen om aUmänförsäkring, 3, lag om ändring i lagen (1954:243)om yrkesskadeförsäkring, 4, lag om ändring i lagen (1961:300)om redareavgift för sjöfolks pensionering, 5, lag öm ändring i förordningen (1960:77)angående byggnadsforskningsavgift, 6, förordning om ändring iförordningen (1968:419) om aUmän arbetsgivaravgift, 7, lag om ändring i lagen (1970:742)om lönegarantiavgift, 8, lag om ändring i lagen (1971:282)om arbetarskyddsavgifl. Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådels övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:l Konungen all lillriksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detla protokollutvisar. 1 saml Nr 98 Prop, 1973:98 34 Departementspromemoria angående rätt till tilläggspensionför utländska sjömän vid anställning på svenska handelsfartyg Prop, 1973:98 35 Enligt gällande bestämmelser i lagen om allmän försäkring (AFL)är svenska medborgare och de som utan att vara svenska medborgare är bosatta iriket försäkrade för tilläggspension. Sjömän av svensk nationalitet anstäUdapå svenska handelsfartyg förvärvar alltså på grund av inkomsten ombord, tiUföljd av den regel som gäller för svenska medborgare, oavsett bosättningsorträtt till tilläggspension. (Genom den för svenska sjömän obUgatoriskainskrivningen i sjömansregistrel anses de dessutom bosatta i .) Ävensjömän från de nordiska länderna förvärvar under anställning på svenska fartygrätt tiU tilläggspension; detta till följd av särskUd bestämmelse i dennordiska konventionen om social trygghet som medger förvärv av tiUäggspensionoberoende av vilket nordiskt land vederbörande är bosatt i. Andra utländska sjömän,anställda på svenska fartyg kan däremot på grund av det för utländskamedborgare gäUande bosällningskravet som inte frångåtts i de konventionerSverige ingått inle förvärva rätt till tUläggspension. Svenska sjöfolksförbundel behandlade vid sin åttondeordinarie kongress en motion med krav om bl. a. enändring inom tUläggspensioneringen, som skulle göra det möjligt för även ickenordiskamedborgare att vid anstäUning på svenska fartyg förvärva rätt tiU tilläggspension. Kongressen beslöt enhälligt godkänna motionen och iskrivelse till Kungl. Maj:t anfördes bl.a.: Sjöfolksförbundelbedömer det som en stor social orättvisa, för att inte säga diskriminering molandra länders medborgare som har anställning i den svenskahandelsflottan, att dessa icke på samma sätt som annan utländskmedborgare som har anställning inom rikels gränser, beredes möjlighet attintjäna rätt till tilläggspension utan att härför behöva vara bosatt i landet.I dag finns del ett stort antal icke-nordiska medborgare som tjänstgjort i densvenska handelsflottan under större delen av sitt liv och ett ännu större antalsom haft sådan anställning än . Vid uppnådd pensionsålderhar dessa säUan möjlighet att erhålla pension frän sitt hemland. Del kan därförinte anses stå i överensstämmelse med vårt lands goda rykte att en viss grupparbetstagare icke skall tUlförsäkras en berättigad trygghet pä ålderns höst,efter att ha tjänat värt land. Förbundet anser att en icke-nordiskmedborgare, som har anställning pä svenskt fartyg och icke är bosatt i princip skall vara jämställd med annan utländsk medborgare, som haranställning inom rikets gränser, i fråga om möjlighet att intjäna rätt tilltilläggspension. Svenska sjöfolksförbundets framställning har remitterats lillriksförsäkringsverket och . Båda remissinstanserna hartillstyrkt all den berörda frågan om rätt till tilläggspension för icke-nordiskamedborgare anställda på svenska båtar utredes. Antalet anställda på svenska handelsfartyg i utrikes fartmed en bmttodräktighet av minst 300 registerton har under perioden 19601971minskat från omkring 22 500 till omkring 14 000. Totala antalet anställda på svenska handelsfartyg med en bruttodräktighetav minst 300 bruttoregisterton och fördelningen mellan svenska och utländskamedborgare per framgår av följandeuppställning. 1968 1969 1970 1971 Antal fartyg 591 572 539 503 Total bemanning 17 160 15 917 15 415 13 892 antal 6 124 5 771 5 739 4 904 % 35,7 36,2 37,2 35,3 antal 2 201 2 105 2208 2 000 % 12,8 13,2 14,3 14,4 antal 3 923 3 666 3 531 2 904 % 22,9 23,0 22,9 20,9 har i sitt betänkande"Sjömanspension" (SOU 1971:30) redovisat en undersökning rörande seglalionsvanomabland svenskt manskap . Däremot saknas uppgifter om seglalionsvanomabland de utländska sjömännen. Av redovisningen rörande de svenska sjömännen framgårföljande. Av dem som aldrig blir befäl påmönstrade omkring f första gängen före20 ärs ålder och 85 ä . De flesta slutade snart. av dem var kvar efler fyllda och denna grupp decimerades sedanytterligare. Redan 5 är senare hade I fallit bort och ,dvs. , | till, Efler 50 ärs ålder var gissningsvis endastomkring kvar i yrket av dem som började före . Därtill kommer derelativt få, 10 a av samtliga, som inte började till sjöss förrän eflerfyllda är. Inte heller de stannade i regel i yrket. En del påmönslradeförst efler fyllda eller t. o. m. , många av dem förmodligen somekonomipersonal. Redovisningen ger vid handen att sjömansyrket är ett utpräglatgenomgångsyrke och i synnerhet sysselsätter mycket ung arbetskraft. Ävenkvinnliga ombordanställda stannar som regel endast tUl sjöss. Beträffande seglalionsvanoma bland de utländska sjömänneninom handelsflottan ullalar sjömanspensionskommittén endast all det erfarenhetsmässigtkan antagas att omsättningen bland dem är minst lika stor som inom den svenskadelen av bemanningen. enligt kommittén korttidsseglarna också bland dem, ävenom del också finns utlänningar som kan betraktas som långlidsseglare i svensktjänst. Huvuddragen i gällande bestämmelser om allmäntilläggspension Inom den allmänna försäkringen utgår folkpension ochtilläggspension. Båda slagen av pension utgår i form av ålderspension,förtidspension och familjepension (änkepension och barnpension). Dessutomförekommer inom folkpensioneringen vissa tilläggsförmåner. Försäkringen för tilläggspension avser att beredaålderspension, förlids-pension och familjepension utöver folkpensionen. Rätlentill tilläggspension grundas på inkomsten av del förvärvsarbete, som denförsäkrade utför under sin aktiva tid, och pensionen är avvägd i förhållandetill denna inkomst. Rätt lill tilläggspension tillkommer i princip alla som ärförsäkrade enligt lagen om allmän försäkring dvs. svenska medborgare och de,som utan att vara svenska medborgare, är bosatta i riket. Tilläggspensionen är "exporlabel",dvs. om den som intjänat rätt lill pension lämnar riket, erhåller han ändåpension då pensionsfall inträffar. Den inkomst, som blir pensionsgrundande inomtilläggspensioneringen, är den försäkrades inkomst av förvärvsarbete under årenfr. o. m. del dä han fyller 1 t. o. m. det dä han fyller 65 år.Förvärvsarbetsinkomsterna indelas i inkomst av anställning och inkomst avannat förvärvsarbete. Den pensionsgrundande inkomsten motsvarar summan avinkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete i den mån summanöverstiger en viss minimigräns, nämhgen det vid årets ingång gällandebasbeloppet, vilket avräknas i första hand mot inkomst av anställning.Maximigränsen för beräkning av den pensionsgrundande inkomsten ulgör sju och enhalv gånger del vid årets ingång gällande basbelopet. För varje är, för vilketpensionsgrundande inkomsl fastställs för en försäkrad, skall pensionspoängtillgodoräknas honom. Pensionspoängen utgör den pensionsgrundande inkomstendelad med basbeloppet vid årets ingång. Omräkningen av pensionsgrundandeinkomst i pensionspoäng ingår i systemet för värdesäkring av pensionerna. Ålderspension utgår under förutsättning att pensionspoängtillgodoräknats den försäkrade eller, om den försäkrade ärfödd , tvä år och utbetalas fr.o.m. den månad under vilken denförsäkrade fyller med möjlighet lill förtida och uppskjutet pen-sionsultag. Den ålderspension, som börjar utgå , utgör60 % av produkten av basbeloppet för den månad, för vilken pensionen skallutges, och medeltalet av den pensionspoäng som tillgodoräknats den Om pensionspoäng tillgodoräknas för mer än 15år, tas medeltalet av de 15 högsta poängtalen (femlonårsregeln). Har pensionspoängtillgodoräknats för mindre än , minskas pensionen med 1/30 ,som antalet poängår understiger 30 (treltioårsregeln). 1 pensioneringensinledningsskede har 30-ärsregeln ersatts med en 20-års-regel för dem som ärfödda . För dem som är födda under något av åren 19151923fordras i stället för30år2l år för dem som är födda , för dem som ärfödda osv. Förtidspensionutgår lUl försäkrad för tid före den månad, då han fyller ellerålderspension börjar utgå lill honom, såvida hans arbetsförmåga pägrund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst hälften och nedsättningen kan ansesvaraktig. Förtidspension kan även under vissa förutsättningar utgå liU äldreförsäkrad som är varaktigt arbetslös. Dessa fömtsättningar är bl. a. attvederbörande antingen uppburit ersättning från erkänd arbetslöshetskassa underden längsta lid sådan ersättning kan utgå eller omställningsbidrag enligt arbelsmarknadskungörelsenunder jämförlig tid. Kan nedsättning av arbetsförmågan inte anses varaktig menkan den antagas bli bestående avsevärd lid, har den försäkrade rätt tilltilläggspension i form av sjukbidrag. Sjukbidraget är begränsat till viss tidmen i övrigt gäller vad som är stadgat om förtidspension även sjukbidrag. Förtidspensionensstorlek graderas efler nedsättningen av förmågan eller möjligheten alt beredasig inkomst av förvärvsarbete. Om intet eller endast ringa del därav återstår,utgår hel förtidspension. Är nedsättningen mindre men likväl avsevärt mer änhälften, utgår två tredjedelar av hel förtidspension. 1 övriga fall utgår halvförtidspension. För rätt till förtidspension frän tilläggspensioneringenkrävs alt den försäkrade kan tillgodoräkna sig pensionspoäng för tid före detår, då pensionsfallet inträffat. Pensionsfallet anses ha inträffat vid dentidpunkt, dä arbetsförmågan bUvit nedsatt med minst hälfien och nedsättningen tilUkakan betraktas som varaktig eUer väntas bh bestående avsevärd lid. Storleken av hel förtidspension motsvarar i princip denålderspension, som den försäkrade skulle bli berättigad till, om han börjadeåtnjuta sådan pension fr. o. m. den månad dä han fyller . För att uppnå detlaantages att den försäkrade även , fr. o. m. det år dåpensionsfallet inträffar t. o. m. del då han uppnår , tillgodoräknaspensionspoäng, svarande mot den medelpoäng som han förvärvat före pensionsfallel(anlagandepoäng). För att antagandepoäng skall få medräknas fordras dock, attden försäkrade antingen vid lidpunkten för pensionsfallet varit eller bort varaplacerad lägst i den sjukpenningklass, som svarar mol en årsinkomst avförvärvsarbete lika med det vid årets ingång gällande basbeloppet, eller iannat fall äger tillgodoräkna sig pensionspoäng för tre av de fyra åren närmastföre året för pensionsfallet. Om fömtsättningar inte föreligger för att den försäkradeskall kunna få förtidspension med tillgodoräknande av antagandepoäng,fordras för rätt till förtidspension, att den försäkrade tillgodoräknatspensionspoäng före det år, under vilket pensionsfalletinträffade. Förtidspensionen beräknas dä, på grundval av föreliggande faktiskapensionspoäng och poängår, enligt samma metod som ålderspension, vilken utgårfr. o. m. den månad dä 67 ärs ålder uppnäs. En försäkradsänka och barn har rätt till familjepension efter honom, under förutsättning atthan vid sin död var berättigad tUl förtidspension eller ålderspension fråntilläggspensioneringen eller skulle ha varit berättigad till förtidspension,om hans arbetsförmåga vid tiden för dödsfallet varit så nedsatt som krävs förrätt lill sådan pension. Efter kvinnlig försäkrad utgår endast barnpension. Änkepensionutgår till änka efter den försäkrade, om äktenskapet varat och ingåttssenast den dag, då den försäkrade fyUde . Efterlämnar den försäkrade barnsom också är barn till änkan, är änkan oavsett om barnet är minderårigt elleruppnått vuxen ålder berättigad till änkepension även om nyssnämnda fömtsättningarinte är uppfyllda. För rätttill änkepension från tilläggspensioneringen krävs alt legalt äktenskapförelegat. Änkepensionsrätten upphör om änkan gifter om sig. Upplöses det nyaäktenskapet innan del bestått , skall änkepensionen ånyo börja utgå.Finns inle någol pensionsberättigat barn, är änkepensionen av denförsäkrades egenpension. Efterlämnar den försäkrade pensionsberättigat barn, äränkepensionen av samma pension. Barnpension tillkommer försäkrads barn under 19 år.Adoptivbarn har pensionsräll efter adoptivföräldrarna men inte efter sinanaturliga föräldrar. Har underhåUsskyldighet mot barn utom äktenskap avlöstsgenom ett engångsbelopp, föreligger inte rätt lill barnpension. Storlekenav barnpension är beroende av huruvida pensionsberätligad änka finns saml avfamiljemedlemmarnas antal. Efterlämnar en man änka och ett pensionsberättigatbarn, blir barnets pension av faderns egenpension. Är ett barn ensamt pensionsberättigat,bUr barnets pension av den avlidnes egenpension. Finns flera barn än ell,ökas det nu angivna procenttalet med 10 för varje barn utöver det första, ochdet sammanlagda barnpensionsbeloppel fördelas lika mellan barnen. Tilläggspensioneringenfinansieras helt genom avgifter. För den som är anställd betalar arbetsgivaren avgifi.Den som haft annan inkomst av förvärvsarbete än inkomst av anställning erläggersjälv tilläggspensionsavgift. Avgifterna för tilläggspensioneringen utgårenligt en procentsats som bestäms av Kungl. Procentsatsenskall vara så avvägd all avgifterna i förening med andra tillgängliga medelförslår till bestridande av pensionsulbetalningar, förvaltningskostnader ochandra tilläggspensioneringen åvilande utgifter saml lill erforderlig fondering.Avgifterna ingår tUl en fond, allmänna pensionsfonden. Procentsatserna har föråren 1972, 1973 och 1974 beslämts liU 10,5, 10,75 och 11. Inom avgiftssystemet har särskUd hänsyn tagits tillrederinäringen. anslutning till särskUd bestämmelse i 19 kap. 1 § AFL harutfärdats förordningen (1959:555) angående redares avgifter i vissa fall enligtlagen om allmän försäkring. Förordningen bygger på principen all en redareskall betala endast viss del av den avgift som normalt uttages av arbetsgivareför sjukförsäkring och tilläggspensionering. Den normala avgiften reducerasnämligen sä att den slår i proportion till de svenska sjömännens andel av dentotala arbetsstyrkan på svenska handelsfartyg. Bakgrunden till bestämmelsernavar att som regel enbari de svenska sjömännen kom i åtnjutande av de förmånersom avgifterna avsåg. Bestämmelserna är, såvitt gäller tilläggspensioneringen,av följande närmare innehåll. Redare skaU erlägga avgifi för vad han underåret utgivit i lön i pengar eller naturaförmåner i form av kost eller bostadtill sådan arbetstagare som avses i 1 § sjömansskalleförordningen (1958:295).Procentsatsen för uttaget av avgifter fastställs av Kungl. Maj:t,Procentsatsen skall utgöra dén andel av den procentsals som uttages avarbetsgivare enUgl 19 kap. 5 § AFL, som svarar mol förhållandet mellan antaletsvenska sjömän och sjömän på svenska handelsfartyg i medeltalunder de närmast föregående tre åren. Hänsyn tages ej till fartyg under 300 bmttoregisterton. Underlaget för arbetsgivaravgift utgör summan av vad somutbetalts i lön till arbetstagarna sedan därifrån dragits dels ett beloppmotsvarande del beräknade antalet arbetstagare multiplicerat med det vid åretsingång gällande basbeloppet, dels för varje arbetstagare sådan del av lön, somför år räknat överstiger basbeloppet. Arbetstagare somvarit anställd med full arbetstid räknas som en arbetstagare ocharbetstagare som varit anställd i mindre omfaltning medräknas i förhållandedärtill. Procentsatsen för redaravgiften är för är 1972 6,68. .Arbetsgivaravgiftenför tilläggspensioneringen enligt 19 kap. 5 § AFL är som tidigarenämnts . Uppbörd av avgifi regleras av förordningen (1959:552)angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.Bestämmelserna innebär i de väsentligaste delarna följande. TUI grund förbestämmandet av avgiften ligger arbetsgivaruppgift. Sådan uppgift skaU avlämnasav arbetsgivare som utgivit lön till någon hos honom anställdarbetstagare med . Arbelsgivaruppgiften skall avlämnas till lokalskallemyndighet eller, beträffande redare som har att redovisa sjömansskatt,till sjömansskallekontoret. Arbelsgivaruppgiften skall ha avlämnats föreutgången av januari eller, beträffande redare, februari året näst efterutgiftsåret. Lokal skattemyndighet och sjömansskattekontoret skall överlämnadel ena exemplaret av arbelsgivaruppgiften lill . Arbetsgivaravgift beräknas av riksförsäkringsverket.Avgift uppgående tUl högst . skall påföras i samband med slutUg skatt ienlighet med vad som stadgas i uppbördsförordningen medan annan avgift uppbärsav . I avräkning på den slutliga avgiften skaUarbetsgivaren i fräga om avgifi som uppbärs av under utgiftsäreterlägga preliminär avgifi. Utländska medborgares ställning inomtilläggspensioneringen är, som tidigare nämnls, svenska medborgareoch de som utan att vara svenska medborgare är bosalla i riket försäkrade förbl. a. tilläggspension. Vidare gäller att den för vilken tillgodoräknatspensionspoäng enligt i 1 kap. 6 § AFL men som inte längre uppfyller nyssnämndaförutsättningar dock är försäkrad för tilläggspension på grundval avtillgodoräknade pensionspoäng. Vid införandel av tilläggspensioneringen gällde iväsentliga avseenden olika regler för svenska och utländska medborgare.Skillnaderna var främst av betydelse för ålderspensioneringen. Det krävdes tio poängårför all en utlänning skulle få rätt tiil pension medan var tillräckligtför svensk medborgare. För rätt lill full ålderspension krävdes beträffandeutlänning, som var bosatt utom riket 45 poängår mol eljest 30 poängår.Familjepension efter en försäkrad som inle var svensk medborgare utgick tUlefterlevande som inle var svensk medborgare endast om den efterlevande varbosatt i riket för dödsfallet. För utomlands bosatta försäkradesom inte var svenska medborgare fanns en särregel som delvis undantogpensionerna från värdebeständigheten. Slutligen kunde nian för utomlands boendeförsäkrade som icke var svenska medborgare tvångsvis byta ut pensionen mot ettengångsbelopp. Pensionsförsäkringskommitlén tog i ett delbetänkande"Vissa pensionsfrågor" (SOU 1965:62) upp dessa förhåUanden lillgranskning och föreslog att de för utlänningar diskriminerande bestämmelsernaskulle avlägsnas ur lagstiftningen. På grundval av betänkandet framlades enproposition (1966:59) i bl. a. dessa frågor. Departementschefen anslöt sigdärvid till meningen alt nyssnämnda särregler för utländska medborgare bordeavskaffas och anförde bl. a.: I fråga om de särregler för utlänningar, varomhär är fräga, kan det sägas att de står i mindre god överensstämmelse med nurådande värderingar och synsätt. Vid tilläggspensioneringens tillkomst hademan ännu inte full överblick över vad en försäkring av denna typ betydde iförhållande till utländska pensionsanordningar. Kvalifikationskraven enligttilläggspensioneringens huvudregel framstod vid en internationell jämförelsesom milda och det ansågs moiiverat att, åtminstone tiil en början, ställa uppsträngare kvalifikationskrav för utlänningar än för svenskar. Även andrasynpunkter torde ha spelat in, säsom att pensionssystemet i första hand var lillför det egna landels medborgare och att strängare regler för utlänningarinnebar ett gynnsamt utgångsläge vid konventionsförhandlingar. har delemellertid blivit en snart sagt allmän uppfattning att en utlänning, som genomsin arbetsinsats bidrar till ett lands produktion, bör vara likställd medlandets egna medborgare i fråga om pension av den typ som tilläggspensioneringenrepresenterar. Bakom denna uppfattning ligger bl. a, tanken att pensionen är endel av vederlaget för arbetsprestationen och alt del inle är moiiverat attpensionen blir olika, beroende pä om arbetslagaren är medborgare i landet eller inte. Här har otvivelaktigtarbetskraftens ökade rörlighet över gränserna spelat en avgörande roll. Vid riksdag slopades sålunda i huvudsak de reglerinom tiUäggspensioneringen som var strängare för utlänningar än för svenskamedborgare. En kvarstående särregel för utlänningar var dock stadgandet att densom inte var svensk medborgare skulle vara mantalsskriven i för all varaförsäkrad för bl, a. tilläggspension. Denna särbestämmelse innebar i praktikenatt en utlänning icke tillgodoräknades pensionsgrundande inkomst för invandringsårel.Genom en senare lagändring, som trädde i kraft (prop.1967:37, LU 41, SFS 1967:206) upphävdes emellertid manlalsskrivningskravet ochersattes med nuvarande krav på bosättning. Sedan dessa särbestämmelser inom tilläggspensioneringenför utländska medborgare slopats, kvarstår i detta avseende endast de s. k.övergångsreglerna om en särskilt förmånlig beräkning av tilläggspensionen försvenska medborgare, födda åren 18961923. Den viktigaste av dessa reglerinnebär att för dem som är födda eller tidigare 30-årsregeln är ersattmed en 20-årsregel varje är med pensionsgrundande inkomst ger alltså 1/20 avfull ålderspension mot 1/30 enUgt huvudregeln - och all för dem som är födda1915 eller senare 20-årsregeln är successivt upptrappad så att 30-årsregelnträder in för dem som är födda eller . Med dessa regler har manvelat i görlig mån tillgodose dem som vid tilläggspensioneringens genomförandehade så kvar till pensionsåldern alt det inte var möjligt för dem atttjäna in fuU pensionsrätt enligt systemets huvudregler. Den nordiska konventionen (konventionen den 15 september1955 mellan , , , och med senare ändringar,kungörelser 1956:491, 1962:226, 1966:562, 1967:113 och 1969:797) föreskriver iartikel 5 att medborgare i ett av de fördragsslulande länderna, vilken ärbosatt i ett annat av länderna, där intjänar rätt till tilläggspension på sammavillkor och enligt samma regler som landels egna medborgare. Utför medborgare iett av de fördragsslutande länderna, när han är bosall i ett sådant land,arbete som anställd i ett annat av länderna, ger inkomsten av arbelet rätt lilltilläggspension i sysselsättningslandet som om han var bosall där, underförutsättning att inkomsten beskattas i sysselsättningslandet. Med anställningi ell av länderna jämställs anställning pä fartyg, som för vederbörande landsflagga. De bUaterala konventioner om social trygghet som Sverigeingått med (kungörelse 1955:522) och (kungörelse1957:154) omfattar inte tilläggspensioneringen. Däremotomfattas tiUäggspensioneringen av en konvention om social trygghet mellanSverige och (kungörelse 1969:375), Denna konvention stadgar iartikel 10 alt jugoslavisk medborgare har rätt till tilläggspension på sammavillkor som svensk medborgare på grund av arbete som utförts under bosättning iSverige. För jugoslaviska medborgare gäller dock inte de särskildabestämmelserna i 15 kap, 1 § AFL om beräkning av pension för svenska medborgaresom är födda åren 18961923, En jugoslavisk som är anställd på svenskthandelsfartyg men inte bosatt i kan sålunda, pä grund av bosällningskravet,inte intjäna rätt till svensk tilläggspension, Sverigeoch ingick en konvention om social trygghet (kungörelse1957:458). Konventionen är, i likhet med konventionerna med ochStorbritannien, inte tillämplig på tilläggspensioneringen. Efter förhandlingarom en revision av konventionen har emellertid enöverenskommelse om ändring i konventionen undertecknats. Överenskommelsen somännu ej ratificerats innebär bl. a. att svensk tilläggspension skall omfattasav konventionen.