prop · FW0345 · 1973-12-31 00:00:00 — bedömningar av de vårdresurser sombehövs för att bygga ut barn- och ungdomstandvården under 1970-lalet lämnasutan erinran av de remissinstanser som yttrat sig i frågan, bl, a.socialstyrelsen och . I likhet med utredningarna anser jag alt folktandvårdenbör byggas ut i sådan omfattning alt den kan erbjuda en avgiftsfri organiseradtandvård till samtliga barn och ungdomar i åldrarna t. o. m. Vid dennautbyggnad bör först landvården för åldersgrupperna tillgodoses. Därnästi angelägenhetsgrad kommer en organiserad tandvård för barn före skolåldern. Jag delar Landstingsförbundels och Prop, 1973:45 59 uppfattning om förskolelandvårdens betydelse och anser atten tidigt insatt regelbunden tandvård i förskoleåldrarna ger möjlighet lill entidig påverkan i form av upplysning om förebyggande åtgärder. Som försäkringsutredningenframhållit bör ungdomstandvården byggas ut först sedan landvården föråldersgrupperna upp t. o, m, har genomförts. Målsättningen bör enligt minmening vara att folktandvården tillförs vårdresurser i sådan utsträckning attutbyggnadsprogrammet för barn-och ungdomstandvården kan fullföljas under 1970-lalel, Den föreslagna utbyggnaden av vuxentandvården till att iförsta hand omfatta av vuxentandvården i landet här inte hellerföranlett några invändningar under remissbehandlingen, LO hävdar att utbyggnadenav den samhälleUga tandvården måste prioriteras. ansluter sigtill vad försäkringsulredningen anfört och framhåller att folktandvårdensvuxentandvård bör byggas ut så att den ökade efterfrågan av sådan landvård kantillfredsställas Inom folktandvården. Jag delar uppfattningen om angelägenheten av attfolktandvården tillförs ökade vårdresurser så att även vuxentandvården kanbyggas ut. Väntetiderna för de vuxna som söker Vård i folktandvården måstesnarast nedbringas lill rimhg nivå. Folktandvården bör kunna erbjuda sina vuxnapatienter en regelbunden tandvård där de förebyggande åtgärderna ulgör enintegrerad del på samma sätt söm gäller för den organiserade barntandvården.Jag utgår från alt huvudmännen vid planeringen av folktandvårdens utbyggnadavseende barn- och ungdomstandvården i stort planerar för en samtidig utbyggnadav vuxentandvården. kan en allt större del av de vuxna patientefrtäsvårdefterfrågan därigenom tillgodoses inom den av samhället organiseradetandvården. Under remissbehandUngen av försäkriiigsutredningensförslag har Landstingsförbundet.och så gott som samtliga förvaltningsutskotthävdat all speciaHsttandvården huvudsakligen böi= bedrivas inom folktandvården.Tandläkarförbundet däremot anser att det saknas grundläggande förutsättningarför att nu pröva frågan om specialisttandvårdens organisation. Jag ansluter mig lill uppfattningen attspecialisttandvården bör vara en uppgift för den av samhället organiseradetandvården. tjänstgör det övervägande antalet speciahster ifolktandvården eller vid fakulteterna. För all tillgängliga resurser rätt skallutnyttjas bör varje specialistlandläkare huvudsakligen arbeta inom sinspecialitet. Detta tillgodoses bäst om huvuddelen av specialisttandvården äveni fråga om vuxentandvården utförs inom folktandvården. Landstingen bör därför ienUghet med Landstingsförbundels förslag åläggas vårdansvaret förspecialisttandvården vad avser såväl bam som vuxna. Folktandvårdsutredningenhar också föreslagit att den militära freds-, landvården skall föras över tillfolktandvården med början . Förslaget avstyrks av flertaletremissinstanser. hävdar sålunda att frågan bör anstå tillsstabilitet uppnåtts inom folktandvården. Det är otvivelaktigt nödvändigt är försiktig med att tillföra folktandvården nya uppgifter undel delutbyggnadsskede som föreslår och det är därför inte möjligt alt nu taställning till det av Prop,1973:45 60 folklandvårdsulredningen framlagda förslaget om ettöverförande av den militära fredstandvården till folktandvården, I en särskild promemoria har folktandvårdsutredningenbehandlat särskilda tandvårdsanordningar för vissa patientgrupper och därvidpekat på behovet av att vissa vårdorganisatoriska åtgärder vidtas för fysisktoch psykiskt långtidssjuka och därmed jämförbara handikappade. Jag delar folktandvårdsulredningensuppfattning att det bör ankomma på landstingen att erbjuda tandvård på sinavårdinstitutioner för långtidssjuka och handikappade. Även i övrigt bör den somär ansvarig huvudman för olika typer av institutioner tillse alt möjligheter lilltandvård i större utsträckning än f. n. är fallet erbjuds de personer somvistas på institutioner. Att detta bör komma lill stånd har också fåttinstämmande från flertalet remissinstanser. I samband med utbyggnaden avfolktandvården bör vårdresurser vidare skapas vid vissa distriktstandpoliklinikerså att dessa bl. a. kan ta emot patienter med rörelsehinder. Jag återkommerunder avsnitt 7.3,5 till ersättningsfrågorna för instilulionstandvård och denmilitära fredslandvården. Enligt gällande bestämmelser skall socialstyrelsenfastställa en folktandvårdsplan för varje landstingskommun. Planen skall visaden omfattning som folktandvården har inom landstingskommunens olika tandvårdsdislrikt.Som ell led i alt förverkliga det utbyggnadsprogram som jag nu redogjort förbör de framtida folktandvårdsplanerna redovisa den utbyggnad av folktandvårdensom behövs för att en organiserad barn-och ungdomstandvård i de förut nämndaåldersgrupperna skall kunna införas. Av planerna bör vidare framgå hur ensamtidig utbyggnad av vuxentandvården skall genomföras. Där bör också redovisasden utbyggnad av folktandvårdens specialisttandvård som måste ske för allinfria målsättningen att specialisttandvården skall meddelas inom denoffentliga tandvården. För att på ett smidigare sätt kunna avväga den utbyggnadsom behövs inom de olika huvudmannaområdena för alt uppfylla de nämndamålsättningarna i fråga om barn- och ungdomstandvården samt vuxentandvårdenanser jag att den nu gällande regeln om att av arbetstiden skallägnas åt barnlandvård bör slopas. 7.2.2 Ätgärder för att stärka folktandvården Den föreslagna utbyggnaden av folktandvården kan enligtförsäkringsutredningen genomföras endast om åtgärder vidtas för att på olikasätt stärka folktandvården. a. bör folktandvården prioriteras vid fördelningenav det framlida tillskottet av tandläkare. Delta förutsätter i sin lur altekonomiska resurser ställs lill huvudmännens förfogande för all dessa skallkunna genomföra utbyggnaden av folktandvården inom nuvarande kostnadsramar.Försäkringsutredningen har föreslagit att den allmänna försäkringen skall bidratill läckandet av landstingens kostnader för att bygga ul barn- ochungdomstandvården. Vidare har utredningen föreslagit all huvudmännen i principskall få ersättning för vuxentandvården Prop,1973:45 61 efter samma grunder som skall gälla förprivatpraktiserande tandläkare. Enligt en särskild garantiregel skallförsäkringen svara för all nettokostnad för folktandvården inteblir större än före reformen. För att ytterligare underlätta för huvudmännenatt snabbt komma igång med utbyggnaden av folktandvården berör utredningenockså vissa åtgärder för att underlätta folktandvårdens utbyggnad redan underår 1973. Landstingsförbundethar vid remissbehandlingen tillstyrkt försäkringsulredningens förslag ombidrag lill folktandvårdens finansiering. Förbundet lägger särskild vikt vidatt man redan nu lar principiell ställning till försäkringens ersättning tillfolktandvårdens huvudmän t. o. m. utbyggnadsperiodens slut. Liknandesynpunkter framförs av de flesta landstings förvaltningsutskott. Dessaremissinstanser lägger också i sina yttranden stor vikt vid den föreslagnagarantiregeln. Jagförordar all ersättningsreglerna till folktandvården utformas efter det förslagsom försäkringsulredningen lagt fram. Därigenom får folk-landvårdens huvudmände ekonomiska garantier som är en förutsättning för att folktandvårdensställning skall kunna stärkas och den förut redovisade utbyggnaden avfolktandvården genomföras. Ersättningsreglerna bör gälla under hela denutbyggnadsperiod som utredningen redovisat, alltså lill slutet av 1970-lalet.De enskilda ersättningsbeloppen bör fastställas med den tandvårdstaxasom skall gälla inom försäkringen. Behovet av den särskilda garantiregeln fårdärvid prövas från gång till gång sedan man fåll erfarenhet av utfallet aversättningsreglerna. Jag återkommer i del följande (avsnitt 7.3.8) till dennärmare utformningen av ersättningsreglerna. Jag ansluter mig också lill försäkringsulredningensuppfattning alt ersättning bör utgå lill landslingen för att göra det möjligtatt anställa nya tandläkare i större utsträckning än somtidigare planerats. Jag återkommer även lill dessa ersättningsregler i detföljande (avsnitt 7.3.8). som huvudmännen ges ekonomiska resurser attgenomföra utbyggnaden av folktandvården bör ätgärder vidtas för att tillgodosebehovet av tandläkare inom folktandvården. Jag vill här erinra om att ulbyggnadsprogrammetförutsätter all hela nettotillskottet av tandläkare kommer alt tillförasfolktandvården. Den ökade vuxentandvård som ingår i programmet förfolktandvården kommer, som jag tidigare framhållit, att innebära attfolktandvården i större utsträckning än f. n. får möjlighet att ta emotpatienter för regelbunden landvård. Detta bör göra tjänstgöring vidfolktandvården attraktivare bland tandläkarna. En annan viktigrekryteringsåtgärd är, som påpekar, fort-och vidareutbildningenav landläkarna inom folktandvården. Landstingen bedriver enomfattande utbildningsverksamhet för sina tandläkare och jag förutsätter all såblir fallet även i fortsättningen. Denallmänna tandvårdsförsäkringen kan väntas medföra ökad efterfrågan pålandvård. Försäkringens verkningar pä fördelningen av landläkare ifolktandvård och landvård inom den privata sektorn kan helt naturligt inle iförväg överblickas med någon säkerhet. angeläget alt jämsides med de rekryteringsfrämjandefaktorer jag pekat på garantier skapas mot att försäkringen får negativaföljder för rekryteringen av landläkare lill folktandvården. Detta har starktunderstrukits i remissvaren från och landstingens förvaltningsutskott. Försäkringsulredningen har i detla syfte föreslagit enregel som ger möjlighet att begränsa öppnande av privatpraktik efterförsäkringens ikraftträdande. Förslaget innebär all omsynnerliga skäl förehgger skall få föreskriva att av högst två årytterligare privatpraktiserande landläkare inte skall tas upp på förteckningenöver de lill försäkringen anslutna tandläkarna. Begränsning förutsätts kunnaske lokalt inom ett landstingsområde. Beslut om begränsning skall enUglutredningens förslag föregås av samråd med landstingskommunens förvaltandeorgan och tandläkarförbundel. har tillstyrkt den av folklandvårdsulredningenoch försäkringsulredningen förordade utbyggnaden av folktandvården men avvisari sitt remissyttrande den av försäkringsutredningen föreslagnabegränsningsregeln. Enligt landläkarförbundels remissyttrande skulle problemetkunna bemästras effektivare genom överläggningar mellan huvudmännen och tandläkarförbundeleller dess berörda lokalföreningar. ifrågasätter däremot isitt remissyttrande om utredningens förslag är tillräckligt för att garanterafolktandvården det antal tandläkare som utredningen förutsatt. Socialstyrelsenhar ingen erinran mot den av utredningen föreslagna bestämmelsen men är tveksamom bestämmelsen har fått en sådan utformning att den innebär ett reelltinstrument med avsedd effekt. Styrelsen förutsätter att man noga följerutvecklingen så alt överströmning av landläkare från folktandvården tillprivatpraktik inte kommer till stånd. För egen del har jag kommit till uppfattningen all denföreslagna begränsningen ratt utformad kan bli ell verksamt medel att motverkaden ogynnsamma effekt på rekryteringen av landläkare lill folktandvården somförsäkringen annars skulle kunna leda lill. Redan förekomsten av enbegränsningsregel bör verka avhållande på en befarad överströmning avtandläkare från folktandvården lill privat tandvård. Jag ansluter migföljaktligen till grundtanken i utredningens förslag. Begränsningsregeln böremellertid utöver enskilda landstingskommuner också kunna avse hela landetsamtidigt och tillgripas redan när efler samråd medsocialstyrelsen finner anledning alt befara en ogynnsam utveckling avfolktandvårdens rekryteringssiluation. Regeln bör vidare ges en sådanutformning att den blir tillämplig såväl på nyexaminerade landläkare som påredan verksamma tandläkare i offentlig tjänst. Jag förutsätter attriksförsäkringsverket samt och de enskildalandstingskommunerna kommer att följa utvecklingen med uppmärksamhet särskilt iförsäkringens inledningsskede. bör tillsammans med socialstyrelsenlöpande inhämta rapporter från försäkringskassorna och folktandvårdens huvudmänom anslutningen Prop,1973:45 63 av privatpraktiker och tillgången på tjänsletandläkareinom varje landstingskommun. I början kan del bli nödvändigt att lill dessläget bättre kan överblickas för en kortare lid vilandeförklara anmälningar lillförsäkringen från nya privatpraktiserande landläkare. Syftet med denna regel ärsåledes att säkerställa den utbyggnad av folktandvården som avses ske under denärmaste åren. Det ligger i sakens natur alt tillämpningen av denna regel intebör hindra att anslutning lill försäkringen kan medges i enskilda fall närdelta är motiverat av särskilda omständigheter. För all ytterligare stärka folktandvårdens ställning ochmotverka de risker som pekat på anser jag det i högsta gradangeläget alt redan från början också få till stånd en uppföljning avförsäkringens effekter i oUka avseenden av betydelse för folktandvården. Jagvill särskilt understryka att effekterna av tandvårdstaxan redan från börjanmåste följas med uppmärksamhet. I inledningsskedet bör taxan därför gälla förendast . Förvaltningsutskotten i vissa landsting med en omfattandeglesbygd har uttryckt farhågor för att svårigheter kan uppslå när det gällerall rekrytera tandläkare lill vissa avlägset belägna orter och få dem alltjänstgöra där . Dessa frågor har också berörts av såväl folklandvårdsulredningensom glesbygdsulredningen. Jag vill kraftigt understryka angelägenheten av attfolktandvårdens vuxentandvård byggs ut i tillräcklig omfattning iglesbygdsområdena. Den nämnda begränsningsregeln har stor betydelse föralt tillförsäkra folktandvården tillräckliga tandläkarresurser i glesbygdsdislriklenoch bör i detla syfte kunna komma till särskild användning. Deersättningsregler jag redogjort för bör också ge landstingenekonomiska möjligheter till en sådan utbyggnad. För speciella insatser i formav t. ex. ambulerande tandpolikliniker finns f. n. i särskilda fall möjlighetall erhålla slöd genom medel som står lill förfogande för olika vård- och serviceålgärderi glesbygder. Jag utgår vidare ifrån all noga följer UtveckUngeni fråga om personalomflyttningar pä tandpolikliniker i glesbygdsområdena. Folklandvårdsulredningen har föreslagit all landslingenskall åläggas ett principiellt ansvar att ombesörja landvård inomfolktandvården. Vårdansvaret skall enUgl förslaget främst avse den organiseradebam- och ungdomstandvården men även i viss utsträckning vuxentandvård. Vårdansvaretbör fastslås i lag. Remissinstanserna har allmänt tillstyrkt att landslingengenom lag åläggs ett vårdansvar för barn-och ungdomstandvården. Införandet avett sådant vårdansvar biträds även av och landstingensförvaltningsutskott. De sistnämnda avvisar däremot tanken på ett regleratvårdansvar för de vuxnas allmäntandvärd. 1 sina yttranden föreslår de också attde särskilda skyldigheter som gäller enligt slalsbidragskun-görelsen i fråga om vuxentandvården, framförallt för akuttandvård. Prop, 1973:45 64 Däremot anser och flertaletförvaltningsutskott att folktandvården bör ges ett lagfäst vårdansvar förspecialisttandvården även när det gäller vuxna, eftersom specialisttandvårdentill övervägande del bör ombesörjas inom folktandvården. För egendel anser jag all folktandvårdens huvudmän nu bör ges ett i lag fastställtansvar att ombesörja landvård i den omfattning som ochförvaltningsutskotten förordat. Vårdskyldigheten i fråga om barn- ochungdomstandvården bör utformas så att landstingskommun åläggs att ombesörjaavgiftsfri landvård för barn och ungdomar som är bosatta inomlandstingskommunen lill och med det år då de fyller . Vårdskyldighelenbör gälla i den mån behovet av landvård inle tillgodoses i särskild ordning t.ex. genom att tandvård ges ål barn som vårdas på institution eUer inom denmilitära fredstandvården som ju kan beröra 1819-åringar. Vårdskyldigheten böromfatta organiserad vård, dvs. barnen och ungdomama skall erbjudas regelbundenoch fullständig behandling, såväl som akultandvård. Tandvården bör varaavgiftsfri för patienten. Under särskilda omständigheter bör liksom nu finnasmöjlighet för folktandvården alt träffa avtal med privatpraktiserandelandläkare för att därigenom övergångsvis kunna uppfylla vårdskyldigheten. Beträffandebarn kan det av odontologiska skäl inle bli fråga om en organiseradvård i samma bemärkelse som för äldre barn. För de minsta barnen kommer vården lillövervägande del att ha formen av råd och vägledning ål barnens föräldrar förskötseln av barnens tänder, exempelvis i anslutning till hälsokontroUerna påbarnavårdscentralerna. I den mån dessa barn har landskador bör de naturligtvisfå behandling mot dem. I avvaktanpå att folktandvården hinner bli tillräckligt utbyggd i hela landet bör dockdess ansvar för organiserad vård begränsas under en övergångstid. Begränsningenbör ske på sä sätt alt barn och ungdomar fr. o. m. tas om handi organiserad vård endast i den takt som utbyggnaden av foktandvårdens resursertillåter. Som föreslagils av folktandvårdsutredningen bör det ankomma på Kungl.Maj:t att besluta när och i vilken takt denna begränsning skall upphöra.Socialstyrelsen bör få i uppdrag att följa utvecklingen och i samråd medlandstingen ta initiativ till all frågan prövas. Begränsningen bör kunnaupphävas successivt för de olika åldersgrupperna. Beslut bör avse hela landet. Deungdomar fr. o.m. som inte tillhör den organiseradevården bör som jag återkommer till i stället tillhöra denallmänna tandvårdsförsäkringen. De patientavgifter som föreslås gälla inomdenna försäkring bör, liksom f. n. patientavgifterna enligtfolktandvårdstaxan, nedsättas för ungdomar som behandlas inom folktandvården.För all säkerställa att avgifterna i folktandvården för dessa ungdomar inteblir högre än de är bör palienlavgiflerna för deras del nedsättas medminst . Barn bör få avgiftsfri tandvård även under denövergångslid då de inte omfattas av rätten lill organiserad vård. Redan i dagär det Prop, 1973:45 65 praxis bland huvudmännen att inle la ut patientavgifter i bamlandvården. När det gäller specialisttandvården är jag ense medlandstingen om all folktandvårdens ansvar bör gälla även på vuxensidan. Ävenskyldigheten att ombesörja speciaUstlandvård måste dock begränsas under enöver-gängstid. Många landsting saknar resurser att tillhandahållatandvård inom alla speciahteter beroende på att utbildningskapaciteten förspecialister inte räckt till. Som kommer emellertid vårduppgifternaall till en del kunna lösas i samverkan med de odontologiska fakulteterna. Tilldess all den av samhället organiserade specialisttandvården hunnit byggas ut lillavsedd omfattning måste möjlighet finnas att undanta landstingskommun från dessskyldighet att med specialister ombesörja tandvård inom viss eller vissaspecialiteter. Praktiska skäl talar för att bör få svara för dispensgivningen.Samhällets ansvar för speciaUsttandvården stäUer krav på en ökning av nuvarandeutbildningskapacitet. Jag förutsätter att detta beaktas i utredningsarbetetrörande tandläkares speciaUstutbildning m. m. I övrigt saknas ännu förutsättningar alt åläggafolktandvården ett allmänt ansvar för vuxentandvården. Akutlandvården börombesörjas av såväl de privatpraktiserande tandläkarna som av folktandvårdenoch något särskilt lagfäst ansvar bör inle åläggas landstingen i deltahänseende. De nuvarande statliga föreskrifterna om vuxentandvården börsamtidigt upphävas. Folklandvårdsulredningen har föreslagit att bestämmelserom landslingens vårdskyldighel skall ges i en lag om folktandvård. Vissaremissinstanser har riktal kriiik mol alt utredningsförslaget innehåUer enalltför detaljerad reglering av folktandvården. Enligt min mening börfolktandvårdslagen utöver bestämmelserna om vårdskyldighet inle innehåUa annatän översiktliga bestämmelser om tillsyn och förvaltning. Tillsynen bör som hittiUsåvila . Ledningen av folktandvården bör, somfolktandvårdsutredningen föreslagit, handhas av landstingskommunenssjukvårdsstyrelse eller av en särskild nämnd som landstingskommunen utser. Jag har tidigare framhåUit betydelsen av all landstingenupprättar planer över folktandvårdens utbyggnad. För att understryka den viktsom planerna bör ha som instrument för all stärka folktandvårdens ställning börfolktandvårdslagsliflningen innehålla bestämmelser om skyldigheten att upprättasådan plan. Förslag till folktandvårdslag i enlighet med vad som sagtshar utarbetats inom . Jag återkommer i specialmotiveringentill den närmare utformningen av förslaget. 7,3,1 Utformningen av en allmän tandvårdsförsäkring AUa barn och ungdomar i åldrarna t, o, m. -övergångsvis t. o, m. skall efter vad jag tidigare förordat gesavgiftsfri tandvård 1 saml Nr 45 Prop, 1973:45 66 Ersättning för bam- ochungdomstandvården skaU utgå till landstingskommunerna från den aUmännaförsäkringen. Övriga inom landet bosalla personer skall enUgt vadförsäkringsutredningen föreslår omfattas av en aUmän tandvårdsförsäkring somfogas in i den allmänna försäkringen som en del av sjukförsäkringen.Utredningen föreslår alt ersättning från tandvårdsförsäkringen i princip skallutgå för alla odontologiskt motiverade åtgärder som utförs inom folktandvårdenoch övrig offentlig tandvård eller som lämnas av privatpraktiserande tandläkaresom anslutils lill försäkringen. En av Kungl. Maj:t fastställd tandvårdstaxasom inte får överskridas skall gäUa för aU behandling inom försäkringens ram.Ersättning från tandvårdsförsäkringen skall i allmänhet utgå med hälften avkostnaderna. Vid dyrare behandlingar föreslås ersätlningsandelen bli större. Remissinstanserna har med få undanlag tillstyrkt denföreslagna allmänna utformningen av tandvårdsförsäkringen. Tandläkarförbundelhar hävdat att även barnen och ungdomarna borde inordnas undertandvårdsförsäkringens aUmänna ersättningsregler. har i sittremissyttrande tillstyrkt att folktandvården skall svara för barntandvårdenoch betonat att det även inom folktandvården finns stora möjligheter alt låtabarnen fä sin landvård tillgodosedd av ohka tandläkare, om anledning därtillfinns. För egen del har jag funnit det av försäkringsutredningenframlagda förslaget väl underbyggt. Jag anser att bamens och ungdomarnastandvårdsbehov bäst tillgodoses genom en avgiftsfri, organiserad barn-ochungdomstandvård inom folktandvården, I överensstämmelse med den ståndpunkt jagförut intagit beträffande folktandvårdens vårdansvar förordar jag attförsäkringens aUmänna ersättningsregler skall omfatta alla personer , som är bosatta i landet, i ett inledningsskede även åldersgruppen 17 . Jag ansluter mig också till förslaget atttandvårdsförsäkringen bör utgöra en del av sjukförsäkringen inom den allmännaförsäkringen. I likhet med flertalet remissinstanser godtar jag i huvudsakutredningens förslag i fräga om ersältningsbara åtgärder och sättet förfördelning av tandvårdskostnaderna meUan försäkringsersättning och patientavgift.Det är vidare av grundläggande betydelse att alla försäkrade kan erhållatandvård till fastställd taxa. Jag övergår nu lill den närmare utformningen avtandvårdsförsäkringen. 7,3,2 Tandvårdsförsäkringens personkrets Som jag tidigare framhållit (avsnitt 7,3,1) börtandvårdsförsäkringen när det gäller de allmänna ersättningsreglerna omfattaalla personer som är försäkrade enUgt lagen om allmänförsäkring. De yngre åldersgruppernas tandvårdsbehov skall i principtillgodoses genom folktandvården. Folktandvården kan emellertid inte väntasvara så Prop, 1973:45 67