prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Oavsett detta har den som nämnts alltjämt gUtighet inomskatterätten [jfr lagen (1966: 136) om ändrad lydelse av 4 § KL]. lagefterträddes inom civUrätten av lagen (1966:453) om vad som är fast egendom,vilken lag med vissa ändringar infogats i JB. I1 kap. 1 § JB definieras begreppet fast egendom. Sådan anges vara jord. Dennaär indelad i fastigheter. Om fastighetsbildning finns bestämmelser ifastighetsbildningslagen (1970: 988, FBL). Bestämmelseni JB om fast egendom, som nära ansluter till 1 § lag angående vadtill fast egendom är att hänföra, motsvarar med formella jämkningar 1 § i 1966års lag om vad som är fast egen- dom.Med begreppet jord avses inte bara själva jordytan utan också den därtillhörande grunden. Tillfastigheterna, dvs. de rättsliga enheter i vilka den fasta egendomen ärindelad, hör vissa föremål eller anordningar som är anbragta i eller påmarken. Bestämmelser om vad som är tUlbehör till fastighet meddelas i 2 kap.JB. Detfinns enligt dessa bestämmelser tre grapper av fastighetstillbehör, nämligenomedelbara fastighetstillbehör, byggnadstillbehör eller industri-tillbehör. Omedelbarafastighetslillbehör är byggnad, ledning, stängsel och annan anläggning somanbragts i eller ovan jord för stadigvarande bruk, på rot stående träd ochandra växter samt naturlig gödsel (2 kap. 1 § första stycket). Även sådanbyggnad eller annan anläggning som är uppförd utanför fastigheten hör till den,om den är avsedd för stadigvarande bruk vid utövning av servitut till förmånför fastigheten och inte hör tUl den fastighet där den finns (2 kap. 1 § andrastycket). 1fråga om byggnadstillbehören gäller att till byggnad hör fast inredning ochannat varmed byggnaden blivit försedd, om det är ägnat till stadigvarande brukför byggnaden eller del av den, såsom fast avbalkning, hiss, ledstång, ledningför vatten, värme, ljus eller annat med kranar, kontakter och annan sådanutrastning, värmepanna, element till värmeledning, kamin, kakelugn,innanfönster, markis, brandredskap, civilförsvarsmaterid och nyckel, Ienlighet härmed hör därjämte i regel till byggnad, såvitt angår bostad:badkar och annan sanitetsanläggning, spis, värmeskåp och kylskåp samt maskinför tvätt eller mangling, butikslokal:hylla, disk och skyltfönsteranordning, samlingslokal;estrad och sittplatsanordning, ekonomibyggnadtiU jordbruk: anordning för utfodring av djur och anläggning förmaskinmjölkning, fabrikslokal:kylsystem och fläktmaskineri (2 kap, 2 § första och andra styckena). Reservdeloch dubblett till föremål som angetts hör inte lill bygg nåden (2 kap. 2 §tredje stycket), Reglemaom industritUlbehören lämnas i 2 kap, 3 §. Där stadgas att till fastighet somhelt eller delvis är inrättad för industriell verksamhet hör, utöver vad somsålunda beskrivits, maskin och annan utrustning som tillförts fastigheten föratt användas i verksamheten huvudsakligen på denna. Fordon, kontorsutrustningoch handverktyg hör dock inte till fasligheten. Föremålsom nyttjanderättshavare eller eljest annan än fastighetsägaren tillförtfastigheten hör inte till denna, om inte föremålet och fastigheten kommit isamma ägares hand. Detsamma gäller i fråga om industritillbehör och somtillförts fastigheten av fastighetsägaren utan att han ägde föremålet. Har fastighetsägaren lUlförtfastigheten industritillbehör som förvärvats under s. k, ägarförbehåll, dvs,där överlätaren under vissa omständigheter har rätt att återta det överlåtnaföremålet, hör detta inte till fastigheten så länge förbehållet gäller (2 kap.4 § första stycket JB), Har fastighetsägaren däremot förvärvat annat föremål änsådant som är industritillbehör med ägarförbehåll och sedan tillförtfastigheten detsamma så att det hör till fastigheten, får ägarförbehålletdärefter inte göras gällande (2 kap, 5 § första stycket). Att i vissa fallföremål som ingår i företagsintecknad verksamhet inte kan höra tUl fastighetframgår av 2 kap, 4 § andra stycket. Byggnad, stängsel och annan anläggning på område, sombesväras av inskriven tomträtt, samt anläggning för gruvdrift hör inte till fasligheten,även om de tUlhör fastighetens ägare (2 kap, 6 §), 3.1.2 Utrednings- och promemorieförslagen Betänkandet Detskatterättsliga fastighetsbegreppet I betänkandet har en allmän översyn av reglerna för detskatterättsliga fastighetsbegreppet verkställts. Såvitt möjligt har ettskatterättsligt fastighetsbegrepp eftersträvats som är lätthanterligt inom debeskattningsområden, där det får praktisk tUlämpning, Speciellt för rörelsefastigheterhar man ansett det erforderligt att göra betydande avvikelser från decivilrättsliga reglerna. Sålunda föreslogs då fräga är om fastighet, som iKL:s mening helt eller delvis ingår i rörelse, att ur det skatte-rätlsligafastighetsbegreppet skulle uteslutas alla anordningar, delar och tillbehör lillmark och byggnad, som är avsedda alt direkt tjäna fastighetens användning förrörelseändamål och inte är att hänföra liU s. k, markanläggning. Indelningen i fast och lös egendom har enligt gällanderätt betydelse för överväganden på skatterättens område. Den skatterättsUgakategoriindelningen av förmögenhetstUlgångar i fast och lös egendom överensstämdei allt väsentligt med den civilrättsliga , då nuvaranderegler om vad som är fast egendom i civUrättsligt hänseende till huvudsakligdel antogs. föreligger bristande överensstämmelse i betydelsefullahänseenden mellan det civUrättsliga och det skatterättsligafastighetsbegreppet. Inom civilrätten är fast egendom jord. Denna är indelad ifastigheter. Ordet fastighet används här för att beteckna en viss ägovidd avjorden, under föratsättning att densamma består av ålder eller bestämts att utgöraen för sig bestående fastighet vid fastighetsbildning. Bestämmelserna omfastighetsbildning finns i FBL, Över fastigheterna förs fastig-helsregister.Fastighetsbildning är fullbordad när uppgift om den införts i registret. AndraförmögenhetstUlgångar än jord, indelad i fastigheter. kaninte i trängre terminologisk betydelse utgöra fastighet men väl tillbehörtill fastighet. Vanligtvis avses emellertid med ordet fastighet såväl självamarken som fastighetstillbehören. Undantagsvis kan fastighet bestå av annat änviss ägovidd av jord, t. ex. i vissa fall enbart av andel i samfällighet (s. k.andelsfastighet). Vid fastighetstaxeringensom avser fastighet i skallerättslig bemärkelse avgörs i första hand vilkafastigheter som enligt nuvarande terminologi är skattepliktiga tillgarantibelopp. Skattepliktig är all fastighet i landet med de undantag somfinns uppräknade i 5 § KL, För att få underlag för fastighetstaxeringen har ilagstiftningen skapats begreppet taxeringsenhet, som avser den egendomsmassasom skall taxeras för sig. Begreppet taxeringsenhet kan enligt promemoriannärmast sägas motsvara begreppet registerfastighet inom civilrätten.Taxeringsvärdena liksom taxeringen i övrigt hänför sig sålunda primärt tilltaxeringsenhet, inte till fastighet i den betydelse detta begrepp harterminologiskt. Reglerna om taxeringsenhet finns i 8 § KL. för påmagnetband register över fastigheter i länet, det s. k. fastighetsbandet [1 §kungörelsen (1967: 497) om vissa register hos folkbokföringsmyndighet överfastigheter och skattskyldiga]. Fastighetsbandet bildar underlaget förfastighetslängden som innehåller de slutliga besluten om taxering av fastighet.Med beslut om taxering avses, som framhållits i förarbeten till lagstiftning påfastighetstaxeringens område på senare lid, utöver åsättande avtaxeringsvärde, varje taxeringsnämndens beslut som skaU längdföras (se bl, a,prop 1972: 49 s, 68 och SOU 1973: 4 s. 284), Sålunda innefattas i begreppettaxering t. ex, avgöranden i skattepliktsfrågor samt bestämning avbeskattningsnatur. Garantibeloppet bestämsmed utgångspunkt i det vid fastighetstaxeringen fastställda taxeringsvärdet.Detta fastställs i sin tur i princip på grandval av allmänna saluvärdet. Garantibeloppetsberäkningsunderlag bör enligt promemorian, generellt sett, även ifortsättningen utgöras av den fasta egendomen i varje kommun. Även byggnaderbör dock liksom nu inräknas i underlaget, även om de utgör lös egendom.Emellertid finns åtskillig maskinell utrustning, som utgör tillbehör tillfastighet enligt den nya men inte enligt den tidigare civilrättsligalagstiftningen och som således är fast egendom och skulle ingå iberäkningsunderlaget för garantibeloppet, om den fasta egendomen i ograveratskick skulle läggas till grund för fastställandet av detta underlag. Dettaskulle enligt promemorian leda till en omotiverad skatteskärpning för vissaindustrier. För fastighetstaxeringensdel finns det inte något behov av ett särskilt skatterättsligtfastighetsbegrepp. Det har tvärtom framhålUts i t. ex. fastighetstaxeringsutredningensremissyttrande över betänkandet. Det skatterättsliga fastighetsbegreppet atten anknytning till de civilrättsliga bestämmelserna är den bästa lösningen för fastighetstaxeringens del. Dennataxering skall utföras med hjälp av marknadsvärdering som till största delensker pä grandval av SCB:s fastighetsprisstatistik. Denna är i sin tur grundadpå uppgifter om priser för försålda fastigheter. Med försålda fastigheter avseshär i enlighet med vedertaget språkbruk såväl den försålda marken som de tilldenna hörande fastighetstillbehören. Bl.a. med hänsyn till uppfattningen att den aktuella regleringen inte skall ledatill ändring av den materiella skatterätten, bör enligt promemorian denenklaste och bästa lösnmgen på problemet med fastighetsbegreppet i KL vara knyter detta till det faslighelsbegrepp som tillämpas inom civilrätten. Däraiedavses det vidare fastighetsbegrepp som behandlats. Detta bordeterminologiskt korrekt definieras som fastighet med fastighetstillbehör. Ettsådant tillvägagångssätt har inte ansetts behövUgt i den civUrättsligalagstiftningen. Även i skattelagstiftningen bör således den avseddaförmögenhetsmassan kunna definieras genom ordet fastighet. Därmed bör sålundaavses dels registerfastighet och sådan fast egendom eller fastighet som inte ärinförd i fastighetsregister men som enligt gällande föreskrifter skall tas uppi sådant register, dels den egendomsmassa som utgör fastighet i trängrebemärkelse jämte tillbehör dvs. den fasta egendomen, i den mån den kan införasi fastighetsregister. Ipromemorian anmärks vidare ett par förhållanden av intresse för taxeringen.Först anges att alla fastigheter inte bildas av viss ägovidd av jorden. Såhänförs enligt lagen (1970: 995) om införande av nya jordabalken vissa äldrerättsinstitut såsom ofri tomt i stad, jordeboksfiske och vattenverk under vissaföratsättningar lill fast egendom. Då t, ex. jordeboksfiske därvid införs ifastighetsregister utgör sådant fiske fastighet i civilrättslig mening. Dennabedömning bör då enligt promemorian även vara avgörande för skatterätten. Ettfiske av nämnt slag skall alltså taxeras. Vidare framhålls att vissavattenområden och viss mark inte indelas i fastigheter och således inte hellerinförs i fastighetsregister. Vattenområdena och marken i fråga utgör sålundainte fastighet och skall därvid inte taxeras. Detta gäller vattenområde somenUgt lagen (1950: 595) om gräns mot allmänt vattenområde är allmänt och vidareområden i stad som redovisas i det s, k, bihang C till fastighetsregistretenligt de för stad meddelade bestämmelserna (stadsregister) dvs, vägar, gator,torg och andra allmänna platser samt sådana områden som såvitt bekant inte hörtiU en eller flera fastigheter enskUt, Denomständigheten att viss fast egendom, som skall indelas i fastighet ochregistreras som sådan, ännu inte blivit indelad och/eller registrerad förtarenligt promemorian inte egendomen dess karaktär av fastighet. Det firms t, ex,alltjämt mänga äldre fastigheter som inte införts i fastighetsregister. Dettagäller främst äldre avsöndringar. Egendom som enligt gällande föreskrifterskall registreras, skall också taxeras, I fråga om fastighetstillbehören gälleratt dessa endast skall laxeras så länge de i civilrättsligmening har kvar sin karaktär av sådant tillbehör och inte avlägsnats frånfastigheten. Ipromemorian föreslås sammanfattningsvis att fastighetsbegreppet inomskatterätten i princip helt bör stämma överens med det civilrätts-liga. När mani skatterättsligt sammanhang talar om fastighet, bör därmed förstås fastighet icivilrättslig bemärkelse. Något särskilt skatterättsligt fastighetsbegrepp börinte tillskapas, 3.1.3Remissyttrandena Promemorieförslaget om fastighetsbegreppet Principfråganom samordning mellan det civilrättsliga och det skatterättsligafastighetsbegreppet har tagits upp av de flesta remissinstanserna. Det heltövervägande flertalet har tillstyrkt den föreslagna samordningen. Bland dessaär kammarrätterna i och , RSV, lantbruksstyrelsen,lantmäteristyrelsen, , länsstyrelserna i ,, , , , , , , , , , ochVästerbottens län, bo-stadsskattekommittén, HSB, , , allmänna hypoteksbank, och . Även anser att ettenhetligt och entydigt fastighetsbegrepp måste vara väsentligt ursamordningssynpunkt inte minst för kreditgivare, vilka liksom bostadsstyrdsenbeviljar län lill övervägande del mot säkerhet i fastigheter. SCB tiUstyrkerdet nya förslaget till fastighetsbegrepp, då det i princip överensstämmer meddet fastighetsbegrepp som tiUämpas i fastighelsprisstatistiken och då det iövrigt enbart synes vara fördelar med ett enhetiigt fastighetsbegrepp iskatterätt och civilrätt. CFD anför att man genom det föreslagna förfarandeterhåller en bättre grand i förhållande till nuläget för samordningen mellanredovisningen i fastighetsdatabanken å ena sidan och fastighetsbandet samtfastighetslängden å andra sidan. ÅtskUligaremissinstanser avstyrker förslaget och förordar alt ett skatterättsligtfaslighelsbegrepp utformas på sätt föreslagits av utredningen om detskatterättsliga fastighetsbegreppet. a. Lantbrukets skattedelegation ochNäringslivets skatteddegation förordar en lösning av frågan efter denna linje.Näringslivets skattedelegation anför bl. a. att utredningens om detskatterättsUga fastighetsbegreppet förslag innebar fördelar bl, a, medavseende på en riktig värdering av tillgångarna vid inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen. Kritiken mot förslaget synes i huvudsak ha avsettdess konsekvenser i fråga om fastighetstaxeringen och garantibeskaltningen. Deti departementspromemorian framlagda förslaget tUl fastighetsbegrepp synes varahelt inriktat på att tillgodose nyssnämnda kritiska synpunkter. Om man bortserfrån att industri- tillbehöreninte skall taxeras och därmed inte heller garantibeskattas, innebär förslagetatt man för skatterättens del ersätter det gamla civilrättsligafastighetsbegreppet med det nya. Därmed har inget väsentligt vunnits. Enligtdelegationens mening utgör förslaget inte någon godtagbar lösning av problemetmed det skatterättsliga fastighetsbegreppet vare sig på kort eller läng sikt.Delegationen anser att fastighetstaxeringen och garantibeskattningen tillmättsen alltför stor betydelse vid utformningen av promemorian. Liknande synpunkterframförs av andra remissinstanser, t, ex, SHIO, , som avstyrker promemorieförslaget. Ävenföretagsskatteberedningen anser alt syftet med promemorieförslaget varit att iförsta hand tillgodose fastighetstaxeringens behov. Såvitt beredningen kanbedöma innebär det föreUggande promemorieförslaget en enkel och praktisklösning för fastighetstaxeringens vidkommande. Beredningen ifrågasätter omnågra väsentliga fördelar står att vinna från redovisnings- ochinkomsttaxeringssynpunkt, om reglerna om fastighetsbegreppet i ställetanpassades tiU de för avskrivningsberäkning gjorda avgränsningarna. Reglernasom sädana är av relativt föränderligt slag. Principiella skäl kan därföranföras mot en anknytning lill tillgångsgrupperingen i avskrivningshänseende,då det skatterältsliga fastighetsbegreppet bör innefatta en hög grad avkontinuitet. F. n, föreligger inte nägon samordning mellan avskrivningsreglernaoch gällande faslighelsbegrepp inom skatterätten. Denna ordning synes inteha medfört särskilda svårigheter vare sig vid inkomsttaxeringen eller frän rentbokföringsteknisk synpunkt. Någon påtaglig fördel torde därför knappast uppnåsgenom en eventuell samordning av dessa regelsystem. Blandandra frågor som särskilt tagits upp är fastighetsbegreppets betydelse förfastighetsprisstatistiken. SCB anför bl. a. att en konsekvens av förslaget ibetänkandet Det skatterättsliga fastighetsbegreppet skulle bli attfastighetsprisstatistiken inte skulle kunna utnyttjas för fastställandet avrörelsefastigheternas allmänna saluvärde, vilket ligger till grund föråsättandet av taxeringsvärde. Förslaget i promemorian innebär att detskatterättsliga fastighetsbegreppet knyts till fastighetsbegreppet enligt JB,som tillämpas i civilrättsliga sammanhang och som utgör registerenhet ifastighetsregistret. SCB tillstyrker det sistnämnda förslaget tUlfastighetsbegrepp, bl. a. då det i princip överensstämmer med detfastighetsbegrepp som tillämpas i fastighetsprisstatistiken. RSV anför attfastighetstaxeringen även i fortsättningen skall följa köpeskU-lingsstatistikensom i sin tur baseras på försäljning av fastighet. Förslaget tillskatterättsligt fastighetsbegrepp i betänkandet Det skatterättsliga fastighetsbegreppetskulle nästan helt ha uteslutit denna möjlighet. Liknande synpunkter framförsav bl. a. länsstyrelserna i , och . Ettantal remissinstanser framför en motsatt åsikt i fråga om förhållandetfastighetsbegreppet-fastighetsprisstalistiken. Näringslivets skattedelegationanför att det alltsedan de nu gällande avskrivningsreglerna infördes är 1969varit nödvändigt för köpare och säljare av rörelsefastighet alt träffa avtalom köpeskillingens fördelning mellan fastighet och inventarier. Detsamma gällernumera också vid överlåtelse av jordbruksfastighet. Denna fördelning påtiUgångsgrupper, som är av stor ekonomisk betydelse, har vidinkomstbeskattningen godtagits av statsmakterna. Nägon riktigareförddningsgrund torde inte heller kunna tänkas vid marknadsmässigaöverlåtelser. Den borde därför kunna accepteras också vidfastighetstaxeringen. För att erhålla en saluvärdesstatistik, där deregistrerade saluvärdena svarar mot det fastighetsbegrepp som tillämpas vidinkomstbeskattningen, erfordras endast att man i samband med behandlingen avlagfartsärenden inhämtar uppgifter om ifrågavarande fördelning avköpeskillingen. a. och Lantbrukets skattedelegationredovisar likartade ståndpunkter. Svenska revisorsamfundet anför att det intetorde vara omöjligt att komplettera statistiken i vart fall för med uppgifter om fördelning i köpeavtal av köpeskillingarna på olikatillgångsgrupper. Om nästa allmänna fastighetstaxering på grand därav måsteuppskjutas till är 1976 accepterar samfundet detta. Liknande synpunkter framförsav SHIO, och . Fastighetsbegreppetsbetydelse vid samordningen mellan fastighetslängderna och den civilrättsligafastighelsregistreringen berörs av några remissinstanser. CFD anför bl. a. attden föreslagna utökningen av det skatterättsliga fastighetsbegreppet attomfatta fastighetstillbehör helt motsvarar redovisningen i fastighetsregistret.Nämnden framhåller att en utökad rättighetsredovisning av intresse bl. a. vidfastighetstaxering efter införandet av det civilrättsliga fastighetsbegreppetskall ske i det nya fastighetsregistret. iÖstergötlands län, som i princip tillstyrker promemorieförslaget, föreslår enmodifikation i fråga om viss mark m. m, som f. n, är redovisad i bihang C.Länsstyrelsen anför bl. a. att enligt kungörelsen (1973: 40) om ändring ikungörelsen (1968: 379) om uppläggande av nytt fastighetsregister, m. m., somträdde i kraft , all mark som är redovisad i bihang C och sominte är gemensam för flera fastigheter skall avföras ur bihanget ochregistreras som en särskild faslighet. Även efter denna ändring är det enligtlänsstyrelsens mening befogat att dessa områden, som genom införande ifastighetsregister blir särskUda fastigheter och vilka är undantagna frånskatteplikt, inte redovisas i fastighetslängderna. Några remissinstanser diskuterar frågan om en definitionav fastighetsbegreppet i KL. i delar uppfattningeni promemorieförslaget att någon kodifiering av detta begrepp, som f. n.återfinns i 4 § KL, inte längre behövs. I den mån det är nödvändigt attantingen inskränka eller utvidga underlaget för vad som skall bli föremål förtaxering, anser att detta lämpligen, såsom föreslagits, kanåstadkommas genom särskilda föreskrifter. RSV och anseremellertid att man bör överväga om inte fastighetsbegreppet bör definieras iKL. I 2 § KL föreskrivs att allmän kommunalskatt utgår såsomkommunal inkomstskatt och att den kommunala inkomstskatten beräknas pågrundval av inkomst och av garantibelopp för fastighet. Enligt 4 § förstastycket utgår garantibelopp för skattepliktig fastighet. Skattepliktig ärenligt andra stycket i samma paragraf all inom riket belägen fastighet medvissa i 5 § nämnda undantag. I 5 § anges i fem moment den egendom som helteller delvis undantas frän skatteplikt. Bl, a. är nationalparker och såsomnaturminnesmärken fridlysta områden undantagna från skatteplikt enligt 5 § 1mom, första stycket a). Till paragrafen hör anvisningar i åtta punkter medförtydliganden m. m. I 47 § första stycket stadgas att för fastighet, som varitskattepliktig under beskattningsåret, skall garantibeloppet beräknas till 2 %av taxeringsvärdet. 3.2.2 Utrednings- och promemorieförslagen 3.2.2.1 AUmänt Utredningsförslaget Den översyn av bestämmelsema i 5 § KL, somfastighetstaxeringsutredningen ansett sig böra göra, innebär i huvudsak endasten anpassning av reglerna i denna paragraf till nu gällande lagstiftning påvissa andra områden. Utredningen har emellertid anmärkt, att det inte är uteslutetatt man vid en mera fullständig översyn kan uppnå vissa praktiska förenklingarav bestämmelserna i 5 §. Utredningen har därvid pekat pä möjligheten attbeträffande de delvis skattefria fastigheterna låta skattepliktsfrågan ividgad omfattning avgöras enligt huvud-saklighetsprincipen. Utredningen hardärför ifrågasatt om inte en fullständig översyn av hela skattepliktsfråganborde ske i lämpligt sammanhang. Isamband med att fastighetsskatten avskaffades och ersattes med reglemaom garantibelopp gjordes vissa omdisponeringar av KL. Andra kapitlet var föreomläggningen rubricerat Om fastighetsskatt. Där behandlas de olika frågor, somhade direkt samband med fastighetsskatten, t. ex. skatteplikt till sådanskatt, och taxeringen i övrigt tiU grund för denna skatt dvs.fastighetstaxeringen. Där avhandlades också vem som var skattskyldig förfastighetsskatten. Vid omläggningen av garantibeskattningen på fastighet frånfastighetsskatt till inkomstskatt på garantibdopp överfördes dé' huvudsakligabestämmelserna om denna beskattning från det andra till det tredje kapitalet iKL. I tredje kapUlet behandlas numera i 47 § skattskyldigheten förgarantibeloppet och hur detta belopp skall beräknas. Dessa förgarantibeskattningen grundläggande frågor regleras sålunda nu för sig, vittskilda från reglerna om fastställande av underlaget för denna beskattning. Andrakapitlet i KL innehåller sålunda numera endast regler om fastighetstaxeringvilket bör framgå av kapitelrubriken. Innebörden av fastighetstaxeringen börpreciseras i en inledande paragraf. Därefter bör de olika huvudmomenten idenna taxering bl. a. bestämningen av skaltepliktsförhållandena behandlas.Det bör därvid klart sägas ut att vad som i fråga om skatteplikten förfastighet nu behandlas i 2 kap. KL avser skatteplikten för fastigheten i frågaom garantibeskattningen. Med hänsyn tUl att fastighetsskatten numeraavskaffats synes det enligt promemorian adekvatare att beträffande fastighetbyta ut begreppet skatteplikt och skattepliktig mot garanti plikt resp.garantipliktig. Ordet garantiplikt avses ha samma materiella innebörd somuttrycket skatteplikt i förevarande hänseende. Garantiplikt innebär således,att garantibdopp enligt 47 § skall beräknas för fastigheten. Detta börföreskrivas i 4 §. Någonändring såvitt avser de nu i 5 § angivna undantagen är inte avsedd medförslagen i promemorian. Vissa redaktionella ändringar har emellertidföreslagits, 3.2.2.2IndustritUlbehör promemorieförslaget om fastighetsbegreppet