prop · FW03119 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1973 Prop.1973: 119 Kungl.Majits proposition med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. Kungl.Maj:t vill härraed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla de förslag om vars avlåtandetill föredragande departeraentschefen herastäUt. Ipropositionen föreslås ett förtydligande av begreppet bokföringsraäs-sigagrunder i skattelagstiftningen. Föratt raotverka de ekonoraiska konsekvenserna i vissa fall där rörelseinkomst hittUlstrots gällande regler inte redovisats enligt bokföringsmässiga grunderföreslås att utgående värden på lager, fordringar och skulder första gångenhänsyn tas därtill fär las upp till reducerade belopp under en treårsperiod.För övergångsåret får värdena tas upp till lägst en tredjedel av eljesttillåtna värde, och för nästa beskattningsår till lägst två tredjedelar särattill fulla värden vid utgången av andra året efter övergängsäret. Fullredovisning enligt bokföringsmässiga grunder för alla rörelseidkare föreslåsskola ske vid taxering. Isyfte att mildra de ekonoraiska konsekvenserna i fall där övergång till bokföringsraässigredovisning skett vid 1972 eller taxering föreslås regler ora anståndunder med skalleinbetalningen under vissa förutsättningar. 1 1973.1 saml. Lagom ändring i konimunalskattelagen (1928: 370) Härigenomförordnas, att punkt 1 av anvisningarna tUl 41 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. tiU41 § 1.1 Inkorast av jordbmksfastig- 1. het eller rörelse skallberäknas en- het eller rörelse skall beräknas en ligt bokföringsraässiga gmnder. ligt bokföringsmässiga grunder. Hänsyn skall därför tagas till in- Hänsyn skall därför tagas tUl in- och utgående lager av varor, däri och utgående lager av varor, däri inbegripet djur, råmaterial, hel- inbegripet djur, råmaterial, hel- och och halvfabrikat m. ra., samt tUl halvfabrikat ra. ra., särat till ford fordringar och skulder. ringar och skulder. ingående lager, fordringar och skulder skall därvid upptagas värdetav närmast föregående beskattningsårs utgående lager, fordringar och skulder. Förskattskyldig, sora haft ordnad bokföring, skall beräkningen av inkomst ske på gmndvalav hans bokföring med iakttagande av följande. Därestvinstresultatet påverkats därav, alt bland intäkter upptagits sådana intäkter, vUkaicke skola beskattas såsom inkomst, eller uteslutits intäkt, som skolatmedräknas, eller bland utgifterna avförts sådana poster, för vilka vid inkorastberäkningenavdrag icke får ske, skall företagas erforderlig justering av det bokföringsraässigavinstresultatet till överensstämraelse raed en inkorastberäkning enligt de idenna lag stadgade gmnder. räkenskaperna gjorda värdesättningen å tUlgångar avsedda för orasättningeller förbmkning (lager) skall vid inkorastberäkningen godtagas, därest dennavärdesättning icke står i strid men vad nedan sägs. Lagretvid beskattningsårets utgång får icke upptagas till lägre belopp än fyrtioprocent av lagrets anskaffningsvärde eller, om återanskaffningsvärdet påbalansdagen är lägre, sistnämnda värde, i förekommande fall efter avdrag för inkurans.Dock får lager av djur på jordbmksfas-tighet icke upptagas till lägre belopp av de värden som fastställer för olika slag avdjur i skilda åldersgmpper på grundval av genomsnittspriserna på dessa djurslagunder en period av närmast före beskattningsåret. Omsådant värde icke fastställts, t. ex. i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur,får djuret upptagas lägst tUl av allmänna saluvärdet. 'Senaste lydelse 1972: 741. Därestvärdet å lagret, beräknat till anskaffnings- eller återanskaffningsvärdet ochi förekommande fall efter avdrag för inkurans, uppgår till lägre belopp än sommotsvarar medeltalet av värdena å lagren vid utgången av de två närraastföregående beskattningsåren (järafördse-åren), må lagret vid beskattningsåretsutgång i stället upptagas till lägst ett belopp motsvarande förstnämnda värde ådetta lager efter avdrag av sagda medeltalsvärde. Därvidskola såsom värden å lagren vid jämförelseårens utgång hava upptagitsanskaffningsvärdena eller, därest återanskaffningsvärdena å balansdagarna i frägavarit lägre, sistnämnda värden, i förekomraande fall efter avdrag för inkurans.I fråga ora djur på jordbmksfalstighet gäller dock att värdet av djuren skallhava upptagits till fulla det värde sora fastställt enligtföregående stycke eller tUl fulla allraänna saluvärdet. FöreUgger sådant fallatt av nyssnäranda raeddtalsvärde överstiger värdet av lagretvid beskattningsårets utgång, må avdrag åtnjutas jämväl för det överskjutandebeloppet, därest en häremot svarande avsättning i räkenskaperna gjorts till lagerregleringskonto.Då avdrag för sådan avsättning medgivits, skall avsättningen återföras tillbeskattning nästföljande beskattningsår, därvid frågan om avdrag för förnyadavsättning tUl dylikt konto får prövas enligt bestämraelserna ovan. Ingå ilagret råvaror eller stapelvaror, må lagret av sådana varor eller del däravupptagas till lägst av värdet å tillgångarna i fråga beräknatefter lägsta marknadspris under beskattningsåret eller under något av denärmast föregående nio beskattningsåren. Därest sist angivna gmnd förvärdering av vamlagret eller del därav tUlämpats, skall vad ovan sägs omvärdering raed hänsyn tagen till medeltalet av värdena å lagren vid utgångenav de två närmast föregående beskattningsåren icke gälla. avseende å vad fömtstadgats angående den lägsta värdesättning ä lagret, som vid inkorastberäkningenkan godtagas, må det lägre värde å lagret godtagas sora skattskyldig raedhänsyn tUl föreliggande risk för prisfall visar vara påkallat. Vad i ferate och sjättestyckena här ovan sägs angående det lägsta värde å skatlskyldigs varulager, soramå vid inkomstberäkningen godtagas, har icke avseende å penningförvaltandeföretags och försäkringsföretags placeringar av förvaltade medel i aktier,obligationer, lånefordringar ra. eller å skattskyldigs lager avfasligheter och liknande tillgångar beträffande vilka en sådan värdesättningfinnes icke vara godtagbar. Värdet å lager av nu avsedda tillgångar skallupplagas lill vad sora raed hänsyn till risk för förlust, prisfall ra. Förvärvasaktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank-dier annanpenningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, förvilken aktien utgör varulagertillgång, och är det icke uppenbart alt denskattskyldige därigenora erhåller tillgång av verkligt och särskUt värde för honoraraed hänsyn lill hans rörelse, raå sådan nedgång i aktiens värde sora beror påutdelning till den skattskyldige av medel, vilka vid förvärvet funnos hos detutdelande bolaget och icke motsvara tillskjutet belopp, ej föranleda alt aktienvid inkorastberäkningen för den skattskyldige upptages till lägre belopp änsom motsvarar hans anskaffningskostnad för aktien. Har denna, innan sådan utdel- ningskett, upptagits till lägre belopp än den skattskyldiges anskaffningskostnad,må aktien vid utgången av det beskattningsår, varunder utdelningen äger mm,icke upptagas till lägre belopp än aktiens värde i beskattningshänseende vidingången av sararaa år raed tiUägg av ett belopp, sora raotsvarar skillnadenmellan den skaltskyldiges anskaffningskostnad för aktien och nämnda värde,dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning ulan att det värde föraktien, som ligger till grund för beräkningen av den skaltskyldiges inkomst,påverkas och raedför delta att den skattskyldige efter överlåtelse av aktieneller upplösning av bolaget redovisar förlust, skall därifrån avräknas detbelopp sora raotsvarar utdelningen. Utdelning sora avses i detta stycke anses iförsta hand gälla andra raedel än sådana sora raotsvara tillskjutet belopp.Vad sora sägs ora aktie i detta stycke äger raotsvarande tillämpning på andeli ekonomisk förening. Med tillskjutet belopp avses därvid inbetald insats. Avdragför inkurans raå icke medgivas med större belopp än vad den skattskyldigeenligt vid självdeklaralionen fogad utredning visar svara raot den konstateradevärdenedgången å lagret å balansdagen. Oaktat vad nu sagts raå dock avdrag för inkuransraedgivas raed fera procent av det lägsta utav lagrets anskaffnings- och äteranskaffningsvärden,däresl detta ej frarastår såsom uppenbart opåkallat, eller raed det högreprocenttal därav sora kan hava för lagren inora vissa branschereller hos vissa grupper av skattskyldiga angivit. Vidbestäraraandet av lagrets anskaffningsvärde skall så anses sora ora de lagertUlgångar,vilka kvarligga i lagret vid beskattningsårets utgång, äro de senaste av den skaltskyldigeanskaffade eller av tillverkade. För tUlgångar, som den skattskyldigeframställt eller bearbetat, skola såsora anskaffningsvärde anses direkta tUlverkningskostnader(raa-terialkostnader och arbetslöner) ökade raed ett tillägg sora raotsvarar vadsora av de indirekta tillverkningskoslnaderna skäligen belöper ä nu ifrågavarandetUlgångar, därvid hänsyn dock icke behöver tagas till ränta å eget kapital. Nedskrivning av värdet årättigheter till leverans av lagertillgångar enligt ej fullgjorda köpekontrakt raågodkännas endast i den raån det visas, alt inköpspriset för tillgångar av sararaaslag å balansdagen understiger det konlraherade priset, eller det göressannolikt, att dylikt prisfall koramer att inträffa innan tillgångarna levereraseller av den skattskyldige i oförändrat eller förädlat skick försäljas.Beträffande värdet å rättigheter tUl leverans av raaskiner och andra förstadigvarande bruk avsedda inventarier enligt ej fullgjorda köpekontrakt raånedskrivning av värdet därå godkännas endast i den raån den skaltskyldigevisar, alt inköpspriset för tiUgångar av sararaa slag å balansdagen understigerdet konlraherade priset, eller det göres sannolikt, att dylikt prisfall korameratt inträffa innan tillgångarna levereras. Vadhär är stadgat gäller särskilt då fråga är ora bestäraraandet av det år,varunder en inkomst skall anses hava åtnjutits eller en utgift skall anseshava ägt mra. I sistnäranda avseende gäller aUtså, att inkorast skall anseshava åtnjutils under del år, då densararaa enligt allmänt vedertagenköpmannased eller enligt vad sora beträffande jordbruk är allraänt brukligt böri räkenskaperna uppföras såsom inkomstpost, även ora den ännu icke av den skatlskyldigeuppburits i kontanta penningar eller cl- jestkommit honom tiUhanda t. ex. i form av levererade varor, fullgjordaprestationer eller på annat härmed jämförligt sätt. Vad sålunda gäller i frågaom inkomstpostema har raotsvarande tUlämpning i fråga om utgiftsposterna. Ifråga om tiden för inkomst- och utgiftsposters upplagande enligt bokföringsmässigagrunder tUlämpas i allmänhet det förfaringssättet, att fordringar uppförassåsom inkomst under det år, då de uppkomraa, och att ränteintäkter hänförastill inkomsten , på vilket de belöpa, i bägge fallen oberoende av humvidade verkligen influtit under nämnda år eller icke. A andra sidan lärer det vara.vedertaget, att förskottsvis mflutna räntor, som tUl större eller raindre delbelöpa å ett koraraande år, till denna del bokföringsmässigt hänföras till detsistnämnda årets inkomst. Haravverkningsrätt till skog upplåtits mot betalning, som skall erläggas underloppet av , må såsom intäkt upptagas den del av köpeskiUingen,som influtit. Avdrag för minskning i ingående virkesförråd m.ra., vartill upplåtaren kan vara berättigad, fördelas därvid pä de särskildaåren i förhållande till den influtna likviden. , med frångående av den skattskyldiges på hans räkenskapergmndade inkomstberäkning, såsom inkomst beskattat vinst, som enligtde vid bokföringen tUlämpade granderna först ett senare år framkomraer såsom bokföringsraässigvinst, skall vid inkomstberäkningen för det följande år, då vinsten ibokföringen kommer till synes, det sistnämnda årets i bokföringen redovisadevinstresultat med hänsyn härtUl justeras på sådant sätt, att den redanbeskattade vinsten icke för det året ånyo tages tUl beskattning. Motsvarandegäller för det fall, att beskattningsmyndighet ansett förlust, av beskaffenhetatt avdrag därför fär ske, icke böra beaktas vid inkomstberäkningen ,under vUket den korarait till synes i räkenskaperna, eller beskatlningsrayndigheteljest frångått den skallskyldiges bokföring i avseende, som kan havainflytande på följande års inkomstberäkning. Oraikraftträdandet av denna lag förordnar Konungen raed . Lagom ikraftträdande av lagen (1973: ) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), m. m. Härigenomförordnas som följer. 1 § Lagen (1973: ) om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370) träder i kraft med denna lag. 2 § Har vid den taxering tiU komraunalinkomstskatt eller till statlig inkomstskatt sora skett eller tidigareår skattskyldigs inkorast av rörelse beräknats på annat sätt än enligt bokföringsraässigagmnder, gäller 3 § denna lag. It 1973.1 saml Nr 119 Inkomstav rörelse skall anses ha beräknats på annat sätt än enligt bokföringsmässiga gmnder,i den mån hänsyn icke tagits till in- och utgående lager, fordringar ellerskulder, och underlåtenheten i detta avseende kan antagas vara hänförUg tiUsedvänja inom näringsgren, särskild ovana vid bokföringsraässig redovisningeller annan liknande omständighet. 3 §Beräkning av inkomst av rörelse enligt bokföringsmässiga grunder för skattskyldig, som avses i 2 § första stycket, skall ske från och med det beskattningsår, för vilket taxering skall ske i första instans eller, ora den skattskyldige på grund av omläggning av räkenskapsår icke taxerats för inkomst nänmda år, . Om därvid det sararaanlagda beloppet av utgående lager och fordringar med avdrag för utgående skul der uppgår till , får för detta beskattningsår och det därpå följande som värde av utgående lager, fordringar eller skulder upptagas för det första beskattningsåret lägst en tredjedel och för det andra lägst två tredjedelar av det värde sora i sådant hänseende eljest lägst kunnat upptagas vid beräkning av inkoraster enligt bokföringsraäs siga gmnder. Skervärdering av utgående lager eller fordringar enligt första stycket, skallvärderingen av utgående skulder ske enhgt samraa gmnd. 4 §Har vid taxeringen eller skattskyldigs inkorast av rörelse beräknats enligt bokföringsmässiga grunder men vid närmast föregående taxering beräknats på annat sätt, har den skattskyldige rätt till anstånd med erläggande av skatt enligt andra stycket om hans till statlig inkomst skatt taxerade inkomst ökat med . Harförhållande sora avses i första stycket föranlett debitering av kvarståendeeller tillkomraande skatt om , skall anstånd meddelas med erläggandeav skatten. Fråga om anstånd prövas av lokal skatterayndighet efter ansökan avden skattskyldige. Bestäraradserna i 48 § 4 mora., 50 och 51 §§uppbördsförordningen (1953: 272) om vUlkoren för anstånd och anståndstidenslängd m. ra. gäUer därvid i tUlämpliga delar. Ifråga om besvär över beslut om anstånd enligt andra stycket äger bestämmelsernai 85 § 1 mom. andra stycket och 86 § uppbördsförordningen motsvarandetillämpning. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt därå meddeladuppgift utkorarait från trycket i . Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet på . Närvarande:ministern för utrikes ärendena , statsråden , ,, , , , , , , , ,, , , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om den skattemässiga behandlingen av rörelseidkarevid övergång till redovisning enligt bokföringsmässiga grunder i fall närbeskattning skett enligt den s. k. kontantprindpen och anför. Enligtgällande rätt skall vid beskattningen inkomst av rörelse beräknas efler bokföringsmässigagrunder. Detta innebär att vid inkomstberäkningen hänsyn skall tas fömtom tillvad som influtit i form av intäkt av rörelse och som utgått i form av orakostnaderäven till lager, fordringar och skulder vid beskattningsårets ingång resp.utgång. Vissa kategorier av rörelseidkare i synnerhet där intäktema tillövervägande del härflutit av rördseidkarens personliga tjänster har eraellertidibland fått redovisa rörelsen enligt den s. k. kontantprincipen. Denna principinnebär att endast de intäkter sora kontant uppburits och de utgifter somkontant erlagts påverkar det skatteraässiga resultatet av rörelsen.Under året inträffade förändringar i lager, fordringar och slmlder beaktasinte. Företagsskatteberedningenhar avgett en proraeraoria (Ds Fi 1973: 1) Övergång från kontantprincip till bokföringsmässigagrander i föi-värvs-källan rörelse. I proraeraorian föreslås regler i syfte attunderlätta övergång till bokföringsraässig redovisning för alla rörelseidkare. Efterremiss har yttranden över proraeraorieförslaget avgetts av kamraarrätten iStockholm, , länsstyrelserna i , ,, , , och ,utredning om bokföringslagstiftningen. ,Föreningen auktoriserade revisorer, enSveriges taxeringsrevisorer, revisorsamfundet. ,.Sveriges advokatsamfund, hantverks- och industri-organisation (SHIO),, redovisningskonsulters förbund ochTaxeringsnämndsordförandenas riksförbund. Inkomstav rörelse skaU eiUigt 41 § koramunalskattelagen (1928: 370), KL, beräknasenligt bokföringsraässiga grunder, i den mån dessa gmnder inte står i strid raedsärskilda i KL givna bestämmelser. Efter beslut av höstriksdag skalläven jordbruksidkare successivt gå över till bokföringsmässig redovisning avinkomst av jordbmksfastighet (prop. 1972: 120, SkU 1972: 67, rskr 1972: 343,SFS 1972: 741747). Övergången skaU ske med börjanden . Vid taxering kommer således alla jordbrukare attredovisa sin inkomst efter bokföringsmässiga grunder. Av punkt 1 avanvisningarna till 41 § KL framgår att inkomstberäkning enligt bokföringsraässigagrander innebär att hänsyn skall tas tiU in- och utgående lager av varor,råmaterial, hel- och halvfabrikat m. m., särat tiU fordringar och skulder. Ianvisningarna föreskrivs vidare att för skattskyldig, som haft ordnadbokföring, denna i princip skall läggas till gmnd för inkorastberäkningen. Medordnad bokföring avses bokföring sora i såväl formellt som materiellt hänseendeär så beskaffad att resultatet återspeglar det verkliga skeendet ekonomisktsett i rörelsen. Inkomst av rörelse ansesvid redovisning enligt bokföringsmässiga grunder ha åtnjutits under det årdensamma enligt allraänt vederlagen köpmannased bör i räkenskapema uppföras sominkomstpost, även om den inte uppburits i kontanter eller på annat sätt koraraitrörelseidkaren till hända. Detta innebär bl. a. att en kreditförsäljning skallredovisas fastän likviden inte kiflutit kontant och att en utgift skallbokföras i och raed dess uppkomst och inte först då betalning erläggs. Föreskriften ominkomstberäkning enligt bokföringsraässiga grunder gäller sora antyttsendast under förutsättning att dessa grunder inte står i strid med särskilda bestäramelseri KL. Enligt anvisningama till 41 § KL skall sålimda justering av det bokföringsmässigavinstresultatet ske, om vinstresultatet påverkats av att bland intäkterupptagits sådana intäkter, som inte skall beskattas som intäkt, elleruteslutits intäkt, som skaU medräknas, eller bland utgiftema avförts sådana poster,för vilka avdrag inte får ske vid inkomstberäknmgen. Rörelseidkareskall, oberoende av om han är bokföringsskyldig eller inle, redovisa sin inkorastefter bokföringsraässiga gmrider. bokföringsskyldighar att följa besläramelserna i bokföringslagen (1929: 117). För den som inteär bokföringsskyldig gäller föreskriften i 20 § taxeringsförordningen (1956:623), TF, att envar är skyldig att genora räkenskaper, antecknuigar eller påannat lämpligt sätt sörja för att det finns underlag för fullgörandet avdeklarationsskyldigheten. För vissa kategorier rörelseidkare finns dessutom särskUdaföreskrifter om skyldighet att föra räkenskaper. Sådan skyldighet föreliggerför privatpraktiserande tandläkare, för kreaturshandlare och pälsdjursuppfödarem. samt för dem, sora driver taxirörelse (se SFS 1966: 138140). Ävenom inkomst av rörelse skall beräknas efter bokföringsmässiga grunder, har kontantprincipeni en del fall fått användas vid inkomstberäkningen av rörelsen. har man hänvisat till sedvänja. När intäkten iövervägande grad hänför sig till tjänster som rörelseidkaren själv utför tillföljd av personliga kvalifikationer, t. ex. som läkare eller advokat, och dåde för rörelse i allraänhet vanligen förekonmiande tiUgångsslagen inventarieroch lager inte spelar någon större roll i rördseidkarens ekonorai kan det halegat nära till hands att redovisa inkorasten enligt kontantprincipen. Irättspraxis har dock fastslagits att denna princip inte godtas vid den skattemässigainkomstberäkningen. Sålunda har i rättsfallet RÄ 1949 ref. 42 tandläkareansetts skola redovisa inkomst av rörelsen enligt bokföringsraässiga grunder. Detsanmiagäller advokater (1970 ref. 24). När en skattskyldig, somsålunda redovisat sin inkomst enligt kontantprincipen, skall övergå tillredovisning enligt bokföringsmässiga grander, uppkommer bl. a. frågan i vadmån avdrag för ingående lager, fordringar och skulder skall medges. Denna frågahar varit föreraål för' åtskilliga avgöranden av regeringsrätten. I vissa fallhar avdrag medgetts, i andra fall åter vägrats. Avdrag synes ha medgetts närdet gällt mindre rörelser och där den felaktiga metoden inte kan anses ha använtsi skatleundandragande syfte. Sora skäl för att avdrag raedgells i dessa fallhar bl. a. anförts att beskattningseffekterna annars skulle bli för hårda. Enytterligare orasländighet är att taxeringsrayndigheterna inte anses ha ingripiti tid för att rätta den felaktiga redovisningsraeto-den. Som exempel kananföras det nämnda rättsfallet RÄ 1949 ref. 42, där en tandläkare, som efterinitiativ från taxeringsmyndigheterna övergick från kontantmässig tUl bokföringsmässigredovisning, medgavs avdrag för ingående lager och vamfordringar. Samraaprincip tillärapades för en skulptör, som på eget initiativ bytte redovisnmgsmetod(RA 1959 Fi 1417). Principen har vidare tUlärapats för trädgårdsraästare (RÄ1960 Fi 702), skorstensfejarmästare (1964 Fi 583) och byggraästare (RA 1964ref. I dessa fall har det i regel dessutora rört sig om måttiiga belopp. Ävenora den skattskyldige tidigare tillärapat partiell bokföringsraässigredovisning, har avdrag för ingående värden raedgells utan att motsvarandeutgående värden redovisats närmast föregående år. I rättsfallet RÄ 1970 Fi324, sora rörde en pälsdjursuppfödare, har avdrag raedgells för värdet avingående fordringar och ingående lager i samband med övergången trots attvaruskulder medtagits vid inkomstberäkningen . Samma utgångföreligger i rättsfaUen RÄ 1964 Fi 212 och RÄ 1965 Fi 808. Avdragför ingående värden har däremot vägrats i rättsfallet RÄ 1953 ref. 4, som rördeen större pälsvarurördse. Motsvarande utgång blev det i rättsfaUen RÄ 1961 Fi157 (trävaruhandlare), RA 1963 Fi 1126 (bagerirörelse) särat RÄ 1969 Fi 490(pälsdjursuppfödare). De nu återgivnarättsfallen ger vid handen att det inte finns någon klar och entydig praxis ifrågan ora hur balansposterna ingående lager, fordringar och skulder skallbehandlas i saraband raed övergång från kontantprincip till bokföringsraässigagrunder. Någon klar skiljelinje mellan bokföringsskyldiga och ickebokföringsskyldiga rörelseidkare föreligger inte. Inte heller har de rörelseidkaresom före övergångsåret delvis tUlämpat bokföringsmässig redovisning behandlatspä likartat sätt. Företagsskatteberedningenpåpekar att ett betydande antal rörelseidkare inte redovisar inkomst avverksamheten enligt bokföringsmässiga grunder utan i stället tillämpar kontantprincipen.Dessutom förekomraer att någon eUer några balansposter konsekvent eller raeratillfälligt beaktats vid inkorastberäkningen, medan andra utelämnats. Enligtvad beredningen inhämtat från skatteavdelningarna hos vissa länsstyrelser synesdetta vara vanligt speciellt i en del verksamheter, och tillärapas av bl. a.konsulter, arkitekter, åkerier särat vissa hantverkare ra. Fram till 1971års taxering har flertalet advokater tillämpat kontantprincipen.