prop · FW03177 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj-.tsproposition nr 1973 Prop.1973:177 Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i statstjänste-mannalagen(1965: 274), m. m.; given . Kungl,Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver finansärenden, föreslå att bifalla det förslag om vars avlåtandetill föredraganden hemställt, Ipropositionen föreslås alt avtalsförbudet i 3 § slatstjänstemanna-lagen (1965:274) begränsas så, att avtal i princip skall kunna träffas om ledningen ochfördelningen av arbetet inom myndigheten och om rätt till annan ledighet änsemester. Motsvarande ändring föreslås i 2 § kommunaltjänstemannalagen(1965:275), Avtalsförbudet skall enligt förslaget fortfarande omfatta bl, a,tjänsteorganisationens utformning och myndighets verksamhet. Syftetmed reformen är alt öka de offenlliganställdas inflytande i frågor som rör annatän myndigheternas organisation och verksamhet. Propositionen innebär bl. a, altfrågor av mer omedelbar betydelse för personalen i fortsättningen skall kunnaregleras genom kollektivavtal. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Lagom ändring i statstjänstemaiimalagen (1965: 274) Härigenomförordnas i fråga om statstjänstemannalagen (1965: 274), dels att 3 § skall hanedan angivna lydelse, delsatt i 32 § ordet "medicinalstyrelsen" skall bytas ut mot "". 3 §1 I anställningsförhåUandevara denna lag är tiUämplig gäller vad som är bestämt i avtal. Avtalmå ej träffas om a) inrättande eller indragning avtjänst eller tjänsteorganisationens utformning i övrigt; b) myndighets arbetsuppgifter, b) myndighets verksamhet; ledningen ochfördelningen av arbetet inom myndigheten eUer rätt tillannan ledighet än semester; c) anställnings-eller arbetsvillkor som regleras i denna lag eller i författning vartill lagen hänvisar eUer enligt lagen tiUhör Konungens, eller myndighets beslutanderätt. Haravtal träffats i strid mot bestämmelserna i andra stycket, är avtalet i dennadel utan verkan. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i kommunaltjänstemannalagen (1965: 275) Härigenom förordnas, alt 2 § kommunaltjänstemannalagen(1965: 275) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 §1 I anställningsförhållande vara denna lag ärtillämplig gäller vad som är bestämt i avtal. Avtal må ej träffas om a) inrättandeeller indragning av tjänst eller tjänsteorganisationens utformning i övrigt; b) myndighelseller inrättnings b) myndighets eller inrättningsarbetsuppgifter, ledningen och för- verksamhet; delningen av arbetet inom myndigheten eller inrättningeneller rätt till annan ledighet än semester; c) anstäUningsvUlkor som regleras i lag eller annanförfattning och angår tjänsletUlsättning, disciplinär bestraffning eller anställnings upp hörande. Har avtal träffats i strid mot bestämmelserna i andrastycket, är avtalet i denna del utan verkan. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1970: 716, Utdrag av protokollet över finansärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande: Statsministern , statsråden ,, , , , , , , , ,, , , . Statsrådet anmäler efter gemensam beredning medstatsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i statstjänstemannalagen (1965:274), m. m. och anför. Frågan om de anställdas medinflytande när det gällerbeslut som påverkar deras arbetsförhållanden har trätt alltmeri förgrunden. På det offentliga området hänger denna fråga delvis samman medfrågan om de stats- och kommunalanställdas förhandlingsrätt. Enligt statstjänstemannalagen(1965: 274, StjL) och kommunaltjänstemannalagen (1965: 275, KtjL) gällernämligen förbud mot reglering i kollektivavtal av vissa frågor som berörstats- och kommunaltjänstemännens arbets- och anställningsförhållanden. (C 1968: 16) har i uppdrag alt pådet offentliga området undersöka hur förhandlingsrätlssystemets olika delarfungerar i praktiken och att lägga fram de förslag lill ändringar i systemetsom undersökningen kan ge anledning till. Utredningen har tidigare avlämnatflera promemorior med delförslag. I överensstämmelse med en sådan promemoriaslopades fr. o. m. 1971 del i 3 § StjL och 2 § KtjL införda förbudet mot avtali fråga om arbetstidens förläggning. överlämnade utredningen till mig enpromemoria (Ds Fi 1971: 10) om vissa ändringar i stats- ochkommunaltjänstemanna-lagarna samt om ett enhetligt anställningsbegrepp för de offentiigtanställda. Utredningen behandlar i denna promemoria bl. a. frågan om en ytterligareändring av gränsdragningen mellan avtalsbara och icke avtalsbara frågor i 3 § StjLoch 2 § KtjL. De lagförslag därom som inne- 1 Ledamöter statssekreteraren , ordförande,regeringsrådet , riksdagsledamoten ,avdelningschefen och departementsrådet . fattasi promemorian torde få fogas till statsrådsprotokoUet i detta ärende sombilaga. Efterremiss har yttranden över promemorian i förevarande del avgetls av trettiosexinstanser, nämligen , ,överbefälhavaren (), försvarets civilförvaltning, fortifikationsförvallningen,, , , karolinskasjukhuset, postverket, , (), statens vägverk,, luftfartsverket, generaltullstyrelsen, ,(), (), universitetskanslersämbetet (UKÄ),, (), arbetsdomstolens ordförande (), förenade fabriksverken, domänverket, ,. , Landsorganisationeni (LO), (), Statstjänstemännens riksförbundSR (SR), akademikers centralorganisation (), (TCO-S), och . UKÄ harbifogat yttranden från rektorsämbetena vid universiteten i och Lundsamt vid högskoleenheten i . Underärendets beredning i har samråd ägt rum med arbetsrättskommillén(In 1971: 03). 2 Gällande rätt m. m. Genom1965 års lagstiftning om offentliga tjänstemäns förhandlingsrätt m. m.öppnades på sätt som strax skall beskrivas (2.3) - möjlighet förtjänstemännen att få delar av sina anstäUningsvUlkor reglerade i avtal. Somen inledning till presentationen av gäUande rätt på detta område synes det miglämpligt att först något redogöra för äldre förhållanden. Föreår 1966 gällde i huvudsak följande. Förhållandetmellan arbetsgivare och arbetstagare i allmänhet reglerades genom bl. a. lagen(1936: 506) om förenings- och förhandlingsrätt. Undantagna från lagenstillämpning var dock sådana arbetstagare i statens eller kommunernas tjänst somvar underkastade ämbetsansvar. Sistnämnda arbetstagares förhandlingsrättreglerades i stället genom kungörelsen (1937: 292) angående förhandlingsrättför statens tjänstemän och i lagen (1940; 331) om förhandlingsrätt förkommunala tjänstemän, kungörelse föreskrevs att statstjänstemän medämbetsansvar hade rätt att i fråga om aUmänna anställnings-, arbets- och avlöningsvillkorsamt tillämpningen av sådana villkor förhandla med vederbörande myndighet, dockutan att myndighetens beslutanderätt inskränktes. De ämbetsansvariga kommunaltjänstemännenhade enligt lag en motsvarande rätt att förhandla med kommun, MeUanförhandlingsrätten enligt lag, å ena sidan, samt enligt 1937 årskungörelse och lag, å andra sidan, fanns en skillnad av principiellnatur. lag betraktas arbetstagarnas organisationer som en medarbetsgivaren jämsläUd part och förhandlingsrätten innebär alt arbetstagarnahar medbestämmanderätt i fråga om anstäUningsvUlkoren. kungörelse och1940 års lag däremot avsåg bara alt ge arbetstagarna tillfälle att framförasynpunkter och önskemål, innan myndigheten fattade beslut i frågor som rördeanställningsförhållandet. Ibelänkandet Stats- och kommunaltjänstemäns förhandlingsrätt (SOU 1951: 54 s.120) fann förhandlingsrättskommitté inte några principiella hindermöta mot en reglering i kollektivavtal av offentliga tjänstemänsanställningsförhållanden. På samma sätt som en arbetsgivare på den privataarbetsmarknaden i stor utsträckning har förbehållit sig rätten att självbestämma om sitt företags ledning och om vilka personer han skall anställaeller behålla i sin tjänst, borde det enligt kommittén förbehållas detallmänna ati bestämma i dessa hänseenden. Kommittén fann dock i fråga om vissaav de moment som skulle ingå i det avtalsförbjudna området att det fickbetecknas som ganska tveksamt, om undantag från avtalsmöjligheten var befogat.Kommittén kom därför fram till att frågor om antagande och entledigande avarbetstagare samt om arbetets ledning och arbetstagares åligganden skulleförbehållas arbetsgivarens ensidiga avgörande. Däremot skulle avtal kunnaslutas t. ex, om ansökningstid och sättet för ledigförklaring av tjänst, längdoch förläggning av arbetstid och semester samt uppsägningslid. Inteheller förhandlingsrättsutredning (SOU 1960: 10 s. 82, 86) fann att enutvidgad förhandlingsrätt för statstjänstemannen behövde ge anledning lillprincipiell tveksamhet. Vissa frågor såsom förvaltnings-ochtjänsteorganisationens uppbyggnad, antagnings- och befordringsgrunder samtallmänna behörighetsregler borde dock undantas från pri-valrättslig reglering.Frågor om tjänstemans antagande, befordran och avskedande saml omtjänstgöringsskyldighetens innebörd och föreskrifter om åligganden i tjänstenborde inte heller bli föremål för avtal. Tillgrund för den nuvarande ordningen ligger en departementspromemoria. Deoffentliga tjänstemännens förhandlingsrätt (SOU 1963: 51), Promemorian (s. 60)ansluter i stora drag till förhandlingsrättsutredningens förslag omförhandlings- och avtalsområdets omfattning. Undanlag från avtalsområdet främst i fråga om antagande och entledigande av statstjänstemänsamt om deras åligganden i tjänsten syntes enligt promemorian vara betingadeav stals- och förvaltningsrältsliga grundsatser och avse ämnen som också på denprivata arbetsmarknaden brukar förbehållas arbetsgivarens bestämmanderätt. 2.31965 års förhandlingsrättsreform och gällande ordning Förhandlingsrättsreformen(prop. 1965: 60) innebar att statsmakterna fr. o. m. på det statligaoch det kommunala Ijänstemannaområ-det i hithörande hänseende i princip infördesamma ordning som på den privata arbetsmarknaden, nämligen principen omavtalsfrihet meUan arbetsgivare och arbetstagare. Lagstiftningen omfattade bl.a. StjL, KtjL, ändring i lagen om förenings- och förhandlingsrätt samtupphävande av kungörelsen angående förhandlingsrätt för statens tjänstemän ochlagen om förhandlingsrätt för kommunala tjänstemän (2.1). Genom reformen gjordessålunda förenings- och förhandlingsrättslagen tillämplig också på offentligatjänstemän med ämbetsansvar. Ienlighet härmed stadgas i 3 § första stycket StjL att i anstäUnings-förhållandevara lagen är tillämplig gäller vad som är bestämt i avtal. Underförarbetena tUl reformen uttalade föredragande departementschefen emellertidbl. a. alt det inom det offentiiga tjänslemannaområ-det fanns vissa frågor sominte lämpligen borde regleras i kollektivavtal (prop. 1965: 60 s. 117). Hansyftade därvid i första hand på sådana frågor av rent eller övervägandeorganisatorisk art som vad slags verksamhet det allmänna skall bedriva och hurdenna verksamhet lämpligen bör handhas. Det borde ankomma på statsmakterna attbesluta i sådana frågor oberoende av organisationer som främst företräder deanställdas intressen som löntagare. I och för sig syntes väl staten utan stöd avlagbestämmelser som inskränker avtalsfriheten kunna förbehålla sig bestämmanderätteni dessa frågor på samma sätt som arbetsgivarna i allmänhet har kunnat det påden privata arbetsmarknaden. Enligt departementschefen borde emellertid detallmännas möjligheter att hävda sin bestämmanderätt inte bero av i vad mån dessförhandlingsorgan lyckades hålla frågorna utanför avtalsreglering. Han ansågdärför att det i lag borde meddelas förbud mot avtal om den offentiigatjänsteorganisationens utformning, offentlig myndighets arbetsuppgifter samtledningen och fördelningen av arbetet inom myndigheten. Det syntes honom inteheller finnas anledning att såsom föreslogs i förut nämndadepartementspromemoria (2.2) ta undan den icke reglerade kommunalaförvaltningen från detta förbud. Departementschefen erinrade också ombestämmelserna i regeringsformen (RF) om statiiga tjänstetUl-sältningar (28 §)och ordinarie domares oavsättlighet (36 §) och om att grundläggandebestämmelser i övrigt om statstjänstemännens rättsställning skall ges i lag(jfr 36 § andra stycket RF i nu gäUande lydelse). Motvad departementschefen sålunda hade anfört fann inte anledning tillerinran. Närdet gäller frågan om tjänstemans rätt till annan ledighet än semester, börnämnas att det både vid remissbehandlingen av departementspromemorian och imotioner vid riksdagsbehandlingen av prop. 1965: 60 yrkades att frågan skullevara avtalsbar. Utskottsmajoriteten föreslog också att frågan skulle föras tilldet avtalsbara området, eftersom den liksom frågan om arbetstidensförläggning hörde nära samman med utformningen av arbetslagarnas ekonomiskaförmåner (K2LU 1965: 1 s. 55), Vid behandlingen i kamrarna segrade emeUertid enreservation tiU utskottsutlåtandet och frågan om rätt till annan ledighet änsemester fördes i enlighet med departementschefens förslag till det ickeavtalstillåtna området. väckta motioner om att göra frågan avtalsbar haravslagils med hänvisning lill förhandlingsutredningens arbete. Ienlighet med det sagda stadgas i 3 § andra stycket a StjL att avtal inte fårträffas om inrättande eller indragning av tjänst eller tjänsteorganisationensutformning i övrigt. I 3 § andra stycket b meddelas förbud mot avtal ommyndighets arbetsuppgifter, ledningen och fördelningen av arbetet inommyndigheten eller rätt tiU annan ledighet än semester. Enligt 3 § andra stycketc får avtal inte heller träffas om sådana anställnings- eller arbetsvillkorsom regleras i lagen eller i annan författning vartill lagen hänvisar eUer somenligt lagen tillhör Kungl. Maj:ts, eller myndighets beslutanderätt.Där åsyftas bl.a. sådana frågor som anställning av tjänsteman, tjänstemansåligganden, åtal och disciplinär bestraffning, avstängning och anställningsupphörande. I 3 § tredje stycket StjL slutiigen sägs att avtal som harträffats i strid mot bestämmelserna i andra stycket är ulan verkan i den delen. Förtjänstemän hos kommuner och en del icke-statliga allmänna inrättningar gällerbestämmelser som motsvarar 3 § första stycket, andra stycket a och b samttredje stycket StjL, nämligen 2 § första stycket, andra stycket a och b samttredje stycket KtjL. I 2 § andra stycket c KtjL stadgas därjämte avtalsförbud ifråga om anställningsvillkor som regleras i lag eller annan författning ochangår tjänstetillsättning, disciplinär bestraffning eller anställningsupphörande. Därmedhar jag redovisat bestämmelserna i 3 § StjL och 2 § KtjL. Med hänsyn tillinnehållet i förhandlingsutredningens förslag bortser jag i det följande frånvad som stadgas i 3 § andra stycket c StjL och i 2 § andra stycket c KtjL. Jagvill nu närmast redogöra något för tillämpningen av de aktuella bestämmdserna iStjL och KtjL och därvid bl. a. söka belysa vilka frågor som brukar anses avtalstiUåtnaoch vilka som brukar anses avtals-förbjudna. Blandde enligt 3 § StjL och 2 § KtjL avtalstiUåtna frå- go r n a märks främst frågor som rör det ekonomiska mellanhavandet mellan statenoch tjänstemannen. Som exempel härpå kan nämnas frågor om lön och lönetillägg,resekostnadsersältning och traktamente, semester, sjukvårdsförmåner ochpensioner samt frågor om uppsägnings-lidens längd och om omfattningen avtjänstemans bisysslor. I3 § andra stycket b StjL och 2 § andra stycket b KtjL stadgades ursprungligenförbud mot avtal även beträffande arbetstidens förläggning. På grundval avförhandlingsutredningens förslag hävdes detta förbud genom lagen (1970: 715)om ändring i StjL och lagen (1970: 716) om ändring i KtjL, Det kan erinras omalt jag i sammanhanget uttalade att avtal inte får träffas om den utläggning avfastställda arbetsuppgifter som sker genom att man upprättartjänstgöringslistor e, d, (prop. 1970: 164 s. 18). Sådana åtgärder får nämligenanses ingå som ett led i den fördelning av arbetsuppgifterna mellan olikaarbetstagare som det åligger myndigheten att företa. Avtalkan träffas i form av såväl kollektivavtal som enskilda avtal. Den störstabetydelsen har givelvis de förra. Mellan staten och de statsanställdas s. k.huvudorganisationer SF, SR, och träffas regelmässigtkollektivavtal i en rad frågor (jfr SOU 1973: 28 s. 74). Av kungörelsen (1965:456) om vissa statliga kollektivavtal m. m. och av lagen (1965: 576) omställföreträdare för kommun vid vissa avtalsförhandlingar m. m. framgår att deti allmänhet är SAV som på det allmännas vägnar förhandlar om och ingårkollektivavtal inom det statiigt reglerade löneområdet. Med stöd av sininstruktion (1965: 642) kan SAV lämna över till annan statlig myndighet attföra förhandlingar och sluta kollektivavtal om sådana frågor rörandearbetstagare hos staten som inte är av beskaffenhet alt de skall underställas Kungl.Maj:t eller . F. n. gäller bl. a. etl mellan SAV och två avorganisationerna slutet avtal om löner 19711973 för statstjänstemän m. (1971 73), vilket i sig innesluter allmänt avlöningsavtal för statliga ochvissa andra tjänstemän (AST), allmänt Ijänsteförleckningsavtal (ATF), allmänt arbetstidsavtal(ARB) m. fl, kollektivavtal. På bl, a, det rent kommunala området träffaskollektivavtal i annan'ordning. Tillämpningenav de kollektivavtal som staten har ingått ankommer på de olikastatsmyndigheter som omfattas av avtalet. De har därvid alt i förekommande fallfölja SAV:s föreskrifter och anvisningar. Myndighet som är bunden avkollektivavtal skall inom yrkesgrupp och område som avses i avtalet tillämpadetta även på arbetstagare som inte omfattas av avtalet eller annat tUlämpligtkollektivavtal. Varkendisciplin- eller ämbetsansvar kan utkrävas vid avtalsbrott (jfr SOU 1969: 20 s.28). NärkoUektivavtal gäller, löses tvistefrågor vid lokala eller centrala förhandlingareller i sista hand i arbetsdomstolen (AD). Vid konflikt om avtalsbartanställnings- eUer arbetsvillkor får enligt 15 § StjL och3 § KtjL lockout eller strejk vidtas, om inte annat följer av lag eller avtal. Pånågra områden främst i fråga om pensioner och förmåner i samband medtjänsteresa och förrättning tillämpas fortfarande en offentiigrättsligreglering i avbidan på att avtal träffas. Regleras frågan genom kollektivavtal,upphör utfiirdad administrativ bestämmelse att gälla enligt kungörelsen (1965:886) om upphävande av vissa författningar och beslut i anslutning tUlgenomförandet av förhandlingsrättsreformen för offentiiga tjänstemän, m. m. Deavtalsförbjudna frågorna är förbehåUna offentiigrättslig reglering. Denna kanha formen av lag eller annan författning, den kan också bestå i föreskriftermeddelade av myndighet. Förbudet mot avtalbeträffande frågor om inrättande eller indragning av tjänst ellertjänsteorganisationens utformning i övrigt (3 § andra stycket a StjL, 2 § andrastycket a KtjL) gäUer bl. a. frågor humvida tjänst skall vara ordinarie, extraordinarieeller extra och humvida tjänst skall vara inrättad för hellids- ellerdeltidstjänstgöring samt frågor om myndigheternas stationeringsort och derasgeografiska arbetsområde (prop. 1965: 60 s. 142). Till frågor som rör antingenmyndighels arbetsuppgifter eller också ledningen och fördelningen av arbetetinom myndigheten (3 § andra stycket b StjL, 2 § andra stycket b KtjL) och somdärför är avtalsförbjudna räknas frågor om vad slags verksamhet staten skallbedriva, hur verksamheten skall fördelas på olika myndigheter ochmyndigheternas organisatoriska uppbyggnad, i den mån frågan inte avsertjänsteorganisationens utformning och sålunda faller under momentet a, m. m.Hit räknas vidare ordningsföreskrifter för arbetsplatsen och de mer ellermindre detaljerade åtgärder i form av planering, organisation, ordergivningoch kontroll vUka ingår som normala moment i arbetsledningen. Somexempel på bestämmelser som har meddelats av Kungl. Maj:t bör främst nämnasföreskrifter i statsljänslemannastadgan (1965: 601) och i stadgan (1965: 602)om vissa tjänstemän hos kommuner m. fl. Vidare kan exempelvis nämnaskungörelsen (1965: 729) med vissa bestämmelser om anställning som präst,kungörelsen (1965: 915) om inrättande av vissa statligt reglerade tjänster m.m,,kungörelsen (1965: 931) med särskUda bestämmelser för vissa tjänstemän inom universitets-ochskolväsendet, kungörelsen (1966: 40) om tjänstetidsbefordran och personligplacering i lönegrad i vissa fall, kungörelsen (1966: 462) om inrättande avvissa tjänster i befordringsgång, m. m., kungörelsen (1970: 90) om rätt atthålla tjänst vakant m. m., cirkuläret (1972: 62) lill statsmyndigheterna omföreningsmeddelanden, omplaceringskungörelsen (1972: 156) och cirkuläret (1973:643) till statsmyndigheterna om föreningsverksamhet i myndighels lokaler m. m. Ävenfråga huruvida och för hur annan ledighet än semester skallbeviljas prövas av arbetsgivaren (3 § andra stycket b StjL, 2 § andra stycket bKtjL). Befogenhet att besluta om tjänstledighet är i vissa fall vid längreledigheter förbehållen Kungl. Maj:t, men tillkommer annars vederbörandemyndighet. I cirkuläret (1970: 388) om Ijänstiedighet med C-avdrag, m. m. sägsbl, a, att myndigheten skall göra en avvägning mellan tjänstemannens intresseav att få den begärda ledigheten och myndighetens intresse av att tjänstemannenutövar sin tjänst. För att åstadkomma en enhetlig praxis hos myndigheterna gesi cirkuläret vissa normer för tjänstledighet med C-avdrag, främst i fråga omtjänstledighet för studier. Vidare ges regler bl. a. om tjänstledighet förinnehav av eller enskUd anställning och för spädbamsvård. 1 detta sammanhangkan också nämnas cirkuläret (1973: 11) om tjänstiedighet för kommunaltförtroendeuppdrag och kungörelsen (1973: 624) om befrielse från tjänstgöring förläkarbesök m. m. Kungörelsen (1972: 448) om fackliga förtroendemän hosstatsmyndigheter m. fl. behandlar delvis frågor om tjänstiedighet, delvis andrafrågor. Enligt10 § StjL skaU tjänsteman ställa sig lill efterrättelse instruktion, arbetsordningoch andra allmänna bestämmelser om arbetet samt särskilda föreskrifter rörandehans tjänsteutövning. Denna lydnadsplikt sanktioneras genom bestämmelser omdisciplin- och ämbetsansvar. Motsvarande bestämmelser gäller inom den statligtlönereglerade delen av förvaltningen hos kommuner m. fl., dvs. Mot avlalsförbudet svararenligt 15 § StjL och 3 § KtjL förbud mot att vidtaga slridsåtgärd. En avtalsförbjudenfråga kan inte prövas av AD. Vid missnöje med arbetsgivarens beslut hararbetstagare i stället möjlighet att söka rättelse besvärsvägen (jfr prop.1965: 60 s, 125), Beslut som tjänsteman på grund av sin lydnadsplikt enligt 10§ StjL eller 15 § i den förut nämnda stadgan 1965: 602 är skyldig attefterkomma anses dock inte kunna överklagas (jfr Förvaltningsrällslig tidskrift1972 s. 278). Hit torde räknas beslut rörande arbetets ledning och förddrung. De anställda kan ocksågenom sina organisationer påverka regleringen av sådana avtalsförbjudna frågorsom rör deras villkor i arbetet. Det är nämligen fömtsatt att myndigheterna lUlmötesgårönskemål från organisationerna om att få framföra synpunkter (prop. 1965: 60 s.122). Meningen är också att myndigheterna självmant bör ta upp överläggningar iärenden där de anställda och deras organisationer har grundade anspråk på attfå framföra sina synpunkter och önskemål. Liksom på det privata området ägerfortlöpande kontakter meUan de statliga myndigheterna och de anställda ocksårum inom företagsnämnderna (kungörelsen 1968: 104 om företagsnämnder m. m,inom statsförvaltningen). Slutligenbör framhållas att det i fråga om de offentliga arbetstagare som inte ärtjänstemän saknas motsvarighet lill bestämmelserna i och KtjL. På den statligasidan gäller detta numera endast dels arkiv- ochberedskapsarbetare, dels några speciella arbelstagargrupper (jfr kungörelsen1971: 940 om tjänstemannaställning för arbetstagare hos staten). Däremot utgörsen betydande dd av personalen hos kommuner och landstingskommuner avarbetstagare för vilka KtjL inte är tillämplig. För hithörande grupper reglerassamtliga anställnings- och arbetsvUlkor i avtal.