prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — och anser att rimlig proportion saknas mellan statens bidrag ochkostnaderna för organisationernas medverkan i den statliga lån- ochbidragsgivningen. Statens bidrag bör följaktligen höjas väsentligt. Det börutgå i form av både ett stöd för riksorganisationernas allmänna kontakt- ochinformationsverksamhet och ett stöd för deras arbete med den statliga lån- ochbidragsgivningen till allmänna samlingslokaler. Sammanfattningsvisföreslår utredningen dels att stöd till riksorganisationernas allmännakontakt- och informationsverksamhet utgår med förslagsvis . per åratt delas lika mellan de tre organisationerna, dels att . anslås perår för arbetet med den statliga lån- och bidragsgivningen, att fördelasantingen i proportion till det totala beloppet av de statliga lån och bidragsom har förmedlats av resp. organisation eller iförhållande till antalet beviljade bidragsframställningar, dels ock att i ettinitialskede . ställs till förfogande för gemensam verksamhet medteknisk och ekonomisk rådgivning. Sistnämnda stöd förutsätter antingen att organisationernakan enas om en samordning av sina utredande och tekniska resurser eller, omdetta inte är möjligt, att stöd lämnas till någon av riksorganisationerna somförklarar sig villig att uppfylla förutsatta uppgifter och kan väntas haresurser därtill. Avslutningsvisframhåller utredningen att folkrörelserna och organisationerna utgör grundenför landets samhällsbyggnad och att dessa har viktiga uppgifter när det gälleratt reformera och förbättra samhället. Samhället bör därför överlåta på folkrörelsernaoch organisationerna att sköta olika samhällsuppgifter. Utredningens kostnadsberäkningar innebärföljande. 1973:1 Bilaga 13 198 Investeringar i nya ellerombyggda samlingslokaler kan väntas för ca 60 milj. kr.per år. Det skulle motsvara ett behov av anordningsbidrag för fast egendom omca därav eller ca 20 mUj. samt för inventarier m. m. om ellerca 3 milj. kr. Resterande belopp för fastighetsdelen, ca 40 milj. kr., beräknasmedföra ett lånebehov om härav eller ca 8 milj. kr. Totalkostnaden förupprustning och sanering uppskattas till ca 30 milj. kr. under en femårsperiod.Upprustningsbidrag av sistnämnda belopp skulle motsvara ca 3 milj.kr. Härtill kommer för antagna avskrivningar ett bruttobelopp av ca 15milj. eller ca 3 milj. kr. Eftersom vissa avskrivningar skulle skeredan enligt gällande grunder bör merkostnaden för avskrivningen beräknas tillca 2 milj. kr. Det föreslagna bidragettill riksorganisationerna uppgår till . , vartill kommer bidragför gemensam verksamhet med . Vissautvecklingsuppgifter som enligt utredningens förslag bör initieras avsamlingslokalnämnden beräknas dra en kostnad av högst , under entvåårsperiod. Slutligen kan kanslikostnaderna beräknas som med tilläggför kostnaden för en tjänst som kanslichef (byrådirektör). Flertalet remissinstanserställer sig bakom utredningens uttalande att ett samhällsengagemang föranordnande och bibehållande av samlingslokaler i vidgad utsträckning harkommit att uppfattas som en naturlig och viktig samhällsangelägenhet. Till dessa hör , , , ,länsstyrelserna i och , länsbostadsnämnderna iStockholms och , servicekornmittén, glesbygdsutredningen, . Näringslivets byggnadsdelegation, SAF, BR, FHR, VG, SSU,och . Till utredningensuppfattning att samhällsstöd till samlingslokaler skall anses vara en kostnadför en verksamhet till samhällets nytta ansluter sig bl. a. länsstyrelserna iÖrebro och , TCO, FHR, VG och . TCO anser att en tillfredsställande tillgång påsamlingslokaler är angelägen och en förutsättning för ett fungerandeorganisations- och kulturliv. FHR noterar med tillfredsställelse utredningenssyn på stödet för föreningsägda lokaler och understryker att samlingslokalensvärde inte bör bedömas endast utifrån dess ekonomiska driftsresultat. Den endasynpunkt som enligt FHR bör tillmätas relevans är värderingen avsamhällsintresset för ifrågavarande lokal. Prop.1973: 1 Bilaga 13 199 Utredningens syn på kostnadsfördelningen stat-ko m-m u n föranleder erinringar frånnågra remissinstanser. iKronobergs län framhåller att det kommunala stödet inte ovillkorligt bör varautformat som ett stöd utan begränsning. För att kunna stimulera en föreningtill att ekonomiskt utnyttja och planera lokalerna på bästa sätt bör kommunenha frihet att utfästa sig att ge endast ett bestämt bidrag samt hamöjlighet att ompröva sitt bidrag. Liknande tankegångar återfinns också iyttrandena från och kommunstyrelsen i kommun.Dessa remissinstanser understryker att det i lagtext eller eljest inte fårutsägas att kommunen a priori är ansvarig för lokalernas drift ochvidmakthållande. I fråga om stöd tilllokalernas drift ansluter sig till utredningens förslag attdetta stöd bör vara en angelägenhet. Målet bör enligt rådet varahyresfri upplåtelse av allmänna samlingslokaler och ungdomslokaler i de falllokalema inte används i kommersiellt syfte. Kommunstyrelsen i Motalakommun konstaterar att snabbt ökande driftkostnader inom alla kommunalaverksamhetsgrenar utgör varje kommuns stora ekonomiska problem. Det hadedärför varit önskvärt att utredningen sökt finna en form även för statligtdriftbidrag till lokal-hållarna. Förslaget att huvudmannaskapeti första hand bör anförtros åt föreningslivet tillstyrks eller lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser. Bland dessa återfinns SÖ, statens nämndför samlingslokaler, statens planverk, , statensungdomsråd, några länsstyrelser, barnstugeutredning,glesbygdsutredningen. Näringslivets byggnadsdelegation, SAF, LO, BR, FHR, VG,Folkparkernas centralorganisation. för samlingslokaler tolkarutredningens uttalanden så att den nuvarande strukturen i fråga omhuvudmannaskapet har ansetts kunna i stort sett bibehållas. Det betyder attockså i den fortsatta nyproduktionen flertalet samlingslokalföreningar kommeratt vara sådana som väsentligen har lokalförvaltningen som sin uppgift. Dockskall liksom också andra ideella föreningar som garanterarerforderlig öppenhet i förvaltningen kunna komma I fråga för subventionsstöd.Utredningens uppfattning att förvaltningen av samlingslokaler som ägs avkommun eller allmännyttigt bostadsföretag så långt det är möjligt bör uppdrasåt föreningslivet stöds av , , , FHR ochHandikappförbundens centralkommitté. Bosiadsstyrelsenframhåller att när samhngslokaler tillkommer i samband med utbyggnaden av ettstörre bostadsområde ägaren i de flesta fall torde vara ett allmännyttigt ellerenskilt företag. Styrelsen anser dock att ägarfunktionen saknar reellbetydelse, det väsentliga är att ga- Prop.1973:1 Bilaga 13 200 rantier skapas för att lokalerna opartiskt ochpå skäliga villkor kan ställas till förfogande. Kravet på ett bättrelokalutnyttjande kan enligt bidra till att kommunerna fårett ökat ansvar för lokalförsörjningen. Föreningsliv och kommuner torde ävenframdeles komma att dela ansvaret för lokalhållningen. iÖstergötlands län bedömer den framtida utvecklingen på samlingslokalområdet somsådan att troligen mycket få samlingslokaler kommer att byggas som inteinnehåller även lokaler av typen bibliotek, fritidsgårdar m. m., där samhälletblir mer direkt engagerat än vad varit fallet. Vidare finnerlänsstyrelsen byggande av samlingslokaler vara av sådan art att kommunala lån,bidrag och borgen i regel måste lämnas. Kommunerna kan därför kommaatt i ökad utsträckning bli huvudmän för lokalerna. förrikslsonserter hävdar att det stora ekonomiska ansvar som läggs på kommunernamotiverar att dessa uppträder som huvudmän. Servicekornmittén finnerdet önskvärt att det vid den slutliga utformningen av reglerna förhuvudmannaskap och dispositionsrätt görs en avvägning som kan balanseraföreningslivets väsentliga krav på en till sin verksamhet väl anpassadlokaltillgång mot medborgarnas mer generella krav på lätt tillgängliga ochflexibelt användbara samlingslokaler. Konstruktionen att ha en huvudman som svarar fördriften och en annan part som har det yttersta ekonomiska ansvaret är enligtSvenska kommunförbundets mening inte lämplig. Föreningslivet bör även iforsättningen ha det ekonomiska ansvaret för samlingslokalerna, omhuvudmannaskapet ligger där. Frågan om huvudmannaskapet skall vara hos kommuneneller hos föreningslivet måste bedömas mot bakgrund av de lokala förhållandenam. Kritisk till en kommunalisering av enföreningsförvaltad samlingslokal är SSU som förklarar att en sådan åtgärd direktminskar inflytandet för föreningslivet och dess medlemmar. Positiva till en ökad samordning av lokalresurserna är ,, statens , länsstyrelserna iÖstergötlands, och , bamstugeutredning,servicekornmittén, glesbygdsutrediiingen och FHR. iVästernorrlands län betonar att i första hand skolans och bibliotekens lokalerbör utformas så att de kan tjäna även föreningslivets behov. finner det vara särskiltangeläget att en samordning av lokalbehovet sker 1 glesbygden samt attstatligt stöd i första hand lämnas där en sådan samordning är planerad. barnstugeutredning hävdar attkommunerna bör bevaka och ansvara för att en nödvändig samordning sker och attdet därvid är väsentligt att föreningslivet får möjlighet till inflytande överlokalernas användning m. m. Prop.1973:1 Bilaga 13 201 Utredningens uppfattningatt krav på en samordnad lokalanvändning inte bör skrivas in i länereglernadelas av bosiadsstyrelsen, statens och . Utredningens förslag attKungl. skall bemyndigas att öka investeringsramenför samlingslokalbyggandet tillstyrks av . Styrelsen utgårfrån att en särskild ram kommer att tillskapas för beslut rörande de avutredningen föreslagna anordningsbidragen. Eftersom det enligt styrelsen måsteantas att bostadslån inte kommer att utgå för allmänna samlingslokaler om inteanordningsbidrag beviljas, blir bidragsramen avgörande för i vilken omfattningbeslut om bostadslån kommer att meddelas. Det är därför inte motiverat att förain allmänna samlingslokaler under den gemensamma ramen för bostäder ochbostadskomplement eller att ha en särskild låneram för dem. Enligt iKronobergs län bör skilda ramar fastställas för samlingslokaler och bostäder.Härigenom undviks ett konkurrensförhållande som skulle skapa problem specielltför mindre kommuner. Utredningsförslaget attkommunerna till de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen försöksvis knytermotsvarande programuppgifter för allmänna samlingslokaler godtas eller lämnasutan erinran av huvudparten av remissinstanserna. finnerdet angeläget att kommunen skaffar sig ett tillfredsställandeplaneringsunderlag. Med hänsyn till att programmet förutsätts omfatta inteendast nybyggnad utan också olika stödåtgärder avseende befintligasamlingslokaler bör det inte ingå i det kommunala bostadsbyggnadsprogrammetutan utgöra ett särskilt program. Kommunstyrelsen i Örebrokommun förordar en ingående kartläggning av befintliga samlingslokaler såsomett led i en hela riket omfattan de kartläggning av samlingslokaler genomstatens . Svenska kommunförbundetbetonar värdet av att kommunala handlingsprogram kommer till stånd när detgäller samlingslokaler och föreslär att programmen överlämnas tillstatens . De bör beaktas vid bidragsgivningen och intevid länsstyrelsernas regionala planeringsbedömningar. En anknytning tillbostadsbyggnadsprogrammen är inte lämplig, eftersom dessa främst omfattarnyproducerade områden. Flertalet remissinstansersom yttrar sig i fråga om lokalbehovet i glesbygdenbetonar att detta behov bör beaktas särskilt och att där befintliga lokaler börbehandlas generöst i fråga om kvarstående statliga lånefordringar. Bland dessaremissinstanser återfinns länsstyrelserna i , ochNorrbottens län, länsbostadsnämnderna i och , MUS 65,glesbygdsutredningen, , BR, FHR och . Till utredningens synpunkter på frågan om prioritering mel- 1973:1 Bilaga 13 202 lan samlingslokaler i närcentra och i kommunblocks-eller stadsdelscentra ansluter sig bl. a. i länoch glesbygdsutredningen. Enligt BR finns entendens i de nya kommunblocken att olika samhällsinsatser koncentreras tillcentralorterna. Med hänsyn härtill är det angeläget att de lokalägandefolkrörelserna får tillräckligt statligt stöd för att fortsätta verksamheten iglesbygden utan orimliga kostnader för lokalägaren eller dem som utnyttjarlokalerna. måste dock även samlingslokalproblemen i de nya storabostadsområdena uppmärksammas, något som även TCO betonar. Utredningens uppfattningi fråga om gränsdragningen mellan allmänna samlingslokaler och samlingslokalersom har karaktär av komplement(närlokaler) till en mindre gmpp bostadslägenheter stöds av bostadsstyrelsenoch . Av annan uppfattning ärdäremot , statens planverk, länsbostadsnämnden i länoch socialkonsulenterna i som anser att statsstöd bör kunnautgå till närlokaler. Sålunda hävdar att det kommunalabostadsbyggnadsprogrammet bör sättas in i ett större socialt handlingsprogram.Styrelsen föreslår att stöd skall utgå även tillde bostadskomplement som i närmiljö har till syfte att tillgodose behovet avkontakt och gemenskap. Enligt styrelsen bör lokaler av detta slag i förstahand erbjudas enskilda och grupper som inte kan nås av föreningslivet. Utredningens i avsnittetom normerings- och utvecklingsarbeteframförda önskemål om sådan utformning av samlingslokaler att de kan nås avalla grupper av handikappade stöds av , ,handikappinstitutet. Folkparkernas centralorganisation och . förklarar sig ha planer på att utarbetaett informationsmaterial, speciellt beträffande handikappanpassning avsamlingslokaler. Detta material kommer enligt institutet att väsentligtunderlätta för de huvudmän som har ambitioner att gå längre än vad officiellabestämmelser direkt kräver. ansluter sig till vad utredningen anfört om inriktningen ochorganisationen av utvecklingsarbetet. däremot konstaterar attfrågan hur utvecklings- och nor-meringsarbetet bör bedömas blir beroende av hurorganisationsfrågorna löses. Om den av styrelsen förordade lösningen väljs,nämligen att frågor rörande lån och bidrag till allmänna samlingslokalerbehandlas inom styrelsen av en särskild delegation, är det naturligt attstyrelsen även handlägger det utvecklings- och normeringsarbete som berörsamlingslokalernas funktion. De byggnadstekniskt betonade frågorna bör intebrytas ut ur sitt sammanhang, dvs. Dessa frågor börföljaktligen handläggas inom statens planverk. Prop.1973:1 Bilaga 13 203 Behovet av samarbetemellan olika intressenter på samlingslokalområdet vad gällerutvecklingsarbetet framhävs av flera remissinstanser, bland vilka märks statenshandikappråd, teater- och musikrådet, FHR, Folkparkernas centralorganisation.Svenska och . Statens handikapprådframhåller att de länshandikappråd och kommunala handikappråd som håller påatt inrättas i landet bör medverka i den lokala planeringen av samlingslokalerna. Beträffande samarbetet inom utvecklingsområdetförklarar sig bl. a. FHR, Folkparkernas centralorganisation beredda att medverka med sin sakkunskap. I utredningens uttalande att ett samlatnormarbete är påkallat beträffande de särskilda krav som turnerande scenkonstoch musik ställer på utformningen av vissa lokaldelar instämmer teater- ochmusikrådet och Svenska . Svenska finner det befogat attriksteatern deltar inte endast i det allmänna normeringsarbetet utan även igranskningen av varje enskilt projekt. I anslutning till detföreslagna normerings- och utvecklingsarbetet finner förrikskonserter det vara befogat att man vid planeringen av nya lokaler nogabeaktar vilka typer av grupprum och vilka större lokaler som kan behövas förolika aktiviteter, bl. a. för utövande av musik. Utredningens förslag beträffande stöd till ungdomslokaler tillstyrks eller lämnasutan erinran av de remissinstanser som yttrar sig i frågan. Fleraremissinstanser efterlyser dock en klar precisering av vilka samlingslokalersom kan komma i fråga för samlingslokalstöd resp. stöd från allmänna arvsfondenför att svåra gränsdragningsproblem skall undvikas. pekar påatt utredningens förslag innebär att vissa ungdomsgårdar kan komma attomfattas av stödet, vilket inte har varit fallet, eftersom det haransetts vara en angelägenhet att sörja för tillkomsten avungdomsgårdar. De mindre ungdomsgårdarna torde enligt styrelsen kunna erhållabostadslån med stöd av bostadslånekungörelsen och därvid synes ocksåarvsfondsmedel kunna tilldelas dem. Att utredningens förslagkommer att leda till en ökning av verksamheten samt ökade anspråk på medelframhålls i yttranden från , statens länsbostadsnämnden i . Förslaget att bostadslån och anordningsbidragskall utgå till andra studentkårlokalerän restauranglokaler föranleder endast i några fall reaktioner från remissinstansernassida. somtillstyrker förslaget erinrar om att kungörelsen (1964: 398) om lån föranskaffning av studentkårlokaler medger lån inte bara för ny- och ombyggnadutan också för köp av byggnad. 1973:1 Bilaga 13 204 Bostadslånekungörelsen däremot medger bostadslånför inköp av fastighet endast under vissa förutsättningar.Ändamålsbestämningen i förstnämnda kungörelse bör vara oförändrad för att enförsämring av finansieringsmöjligheterna skall undvikas när kårlokalstödetskall tillgodoses inom ramen för bostadslångivningen. Bostadslån ochanordningsbidrag bör alltså utgå även för inköp av fastighet. Det sagda bör avsamma skäl gälla även beträffande fastighet som inköps för anordnande av allmännasamlingslokaler. understryker att, om lokalanskaffningen sker genom köp av enäldre fastighet samt om- eller tillbyggnad av denna är nödvändig, det ärangeläget att även värdet av det befintliga huset kan inräknas ibidragsunderlaget. Eljest omöjliggörs denna form av lokalanskaffning och detnya finansieringssystemet medför dä sådana olägenheter att dess genomförandeter sig tveksamt. Förslag om stöd till även andra typerav lokaler har framförts frånremisshåll. för samlingslokaler anser att hälsovårdslokaler somingår i studentkårlokaler bör bil föremål för statligt stöd, åtminstone i formav lån. Liknande synpunkter återfinns också i SFS:s yttrande. TCO finner attlokalbehovet har breddats och anser att det kan vara motiverat atträkna in även expeditionslokaler i låneunderlaget. Även FHR ochHandikappförbundens centralkommitté är av den uppfattningen. anser att det finns behov av stöd tillkurs- och lägergårdar. Sistnämnda remissinstans kräver att frågan om stöd tillkursgårdar utreds. Ett ökat statligt stödtill bl. a. folkparksrörelsen för dess arrangörsverksamhet är enligt FHR välmotiverat. Detta stöd bör dock inte få inkräkta på de ramar som ges församlingslokalstödet utan utgå i form av kulturanslag. MUS 65 anser att skälföreligger för att statligt stöd skall utgä för anordnande avutställningsutrymmen i de allmänna samlingslokalerna. Förslaget att nuvaranderegel om upplåtelseskyldighet bibehållsoch till viss del kompletteras tillstyrks eller lämnas utan erinran avbostadsstyrelsen, statens , , Örebroläns landstings förvaltningsutskott och VG. framhålleratt vad utredningen har uttalat om undantag från upplåtelseskyldigheten kansynas strida mot vad utredningen säger om att ett subventionsstöd tillföreningslivet bör förbehållas lokaler där den löpande förvaltningen haruppdragits åt öppen förening med endast detta syfte. utgåremellertid från att utredningen därmed inte har åsyftat att utestängaorganisationer som för medlemskap kräver viss åsiktsinriktning, exempelvis inykter-hetspolitiskt avseende, från rätten till stöd från det allmänna. Två ledamöter i statens nämnd församlingslokaler finner det själv- 1973:1 Bilaga 13 205 klart att samlingslokaler med statligt stödskall kunna hyras utan andra förbehåll för användningen än dem som anges iallmänna ordningsstadgan och andra av myndigheter fastställda föreskrifter. Avprincipiella skäl kan därför den möjlighet till begränsning i uthyrningen somutredningen vill tillerkänna inte accepteras. beredning om stat ocli kyrka anser attdet är möjligt att på annat sätt än genom uttryckliga undantag från principenom upplåtelseskyldighet tillgodose berättigade önskemål från kyrkor och trossamfundi dessa avseenden. byggs vanligen nya guds-tjänstiokaler ikombination med lokaler för ungdoms- och annan verksamhet. Att man byggerlokaler som innehåller endast ett enda rum (gudstjänstlokal) torde höra tillundantagen. Genom att stadga att i de lokaler som byggs med statsbidrag skallfinnas lokaler som är öppna för allmän uthyrning är det möjligt att hålla kvarprincipen om upplåtelseskyldighet. Om lokaler för allmän uthyming finns i vissutsträckning bör upplåtelseskyldighet för gudstjänstrum inte föreligga omupplåtelsen innebär något som strider mot rummets helgd eller samfundenstrosuppfattning samt det inte kan tas för givet att gudstjänstrummet och dessinventarier behandlas med aktsamhet och pietet. framhåller att detförekommer att samlingslokaler upplåts för tillfälliga utförsäljningar i enomfattning som orsakar den etablerade detaljhandeln mycket stora avbräck och 1många fall försvårar eller omöjliggör en realistisk ekonomisk planering.Plan-dispositionerna inom stadsplanelagt område ger enligt förbundets uppfattningramar för den verksamhet som skall ske i olika byggnader. Förbundet önskargenom sitt yttrande aktualisera frågan hur övervakning av reglema förmarkanvändning i praktiken sker inom kommunerna. Samtliga remissinstanser som yttrar sig över stödets allmännakonstruktion tillstyrkerutredningens förslag eller lämnar dessa utan erinran. Till dessaremissinstanser hör universitetskanslersämbetet, , statenshandikappråd, teater- och musikrådet, , länsstyrelserna iÖstergötlands, och , länsbostadsnämnden iStockholms län, beredning om stat och kyrka, glesbygdsutredningen,läns landstings förvaltningsutskott, LO, FHR, VG, SSU, och . i Kronobergslän delar utredningens synpunkt att det statliga stödet skall ha karaktär av enengångsinsats men finner det ändå befogat att ytterligare statligt stöd skallkunna utgå undantagsvis. Även poängterar att så börkunna ske i vissa fall, t. ex. i glesbygder. beredning omstat och kyrka finner det rimligt att samhällsstöd till allmännasamlingslokaler skall vara tillgängligt även för 1973:1 Bilaga 13 206 trossamfunden och fr. o. m. ocksåSvenska Kyrkan med deras speciella behov av samlingslokaler i form av kyrkoroch andra gudstjänstrum. Någon särbehandling av trossamfunden bör således inteske. ÅtskilUga remissinstanseranser att en anknytning av finansieringen av allmänna samlingslokaler till enredan existerande finansieringsform innebär en administrativ förenkling. Hithör universitetskanslersämbetet, statens planverk, i Norrbottenslän, länsbostadsnämnderna i och län, HSB och FHR. Det av utredningenföreslagna kreditstödet till nytillkommandelokaler i form av bostadslåntillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser som haruttalat sig därom. Till dessa hör , statens nämnd församlingslokaler, statens planverk, , teater- och musikrådet, vissalänsstyrelser och länsbostadsnämnder, servicekornmittén, glesbygdsutredningen.Svenska kommunförbundet, , , , , , SFS ochHandikappförbundens centralkommitté. Även om remissinstanserna ger uttryck åtstor enighet beträffande värdet av en finansiering med bostadslån, görsåtskilliga erinringar i frågor som gäller lånets storlek,fördjupningsmöjligheterna m. m. I fråga om tillämpningen avbostadslånekungörelsen för allmänna samlingslokaler framhåller bostadsstyrelsenatt författningsändringar blir nödvändiga i ett flertal andra avseenden än vadgäller bestämmelserna om låneunderlag. Långivningen till samlingslokaler synesöver huvud komma att bilda ett för bostadslånekungörelsen lagtekniskt främmandeelement. Med hänsyn härtill och till det starka sambandet mellan lån- ochbidragsgivningen föreslår styrelsen att en särskild kungörelse tillskapasomfattande såväl bostadslånet som anordningsbidraget. Den föreslagna vidgningenav låneunderlaget till att omfatta också kostnader för mark samt konstnärligutsmyckning tillstyrks av , statens ,i , FHR och SFS. Förslaget att lånets storlek i relation tilllåneunderlaget bör följa bestämmelserna i bostadslånekungörelsen med dettillägget att det klart bör framgå att föreningsägda lokaler kan påräknabostadslån av låneunderlaget tillstyrks eller lämnas utan erinran avbl. a. och statens .