prop · FW0373 · 1973-12-31 00:00:00 — Organisationen hade förstkaraktär av krisorgan raen blev permanent genom en lag (Sraall Business Act) år1958. Syftet raed SBA:s verksarahet är att bistå raindre företag i olikaavseenden exerapelvis att erhålla en skälig andel av den federalaupphandlingen, att få tUlgång till kapital och krediter särat att erhållakorapetent rådgivning i adrainistrativa och tekniska frågor. SBAär ett rent federalt organ. Någon intresserepresentation på styrelsenivåförekoraraer inte. TUl SBA är knutet ett "National CouncU" raedenbart rådgivande funktioner. Totalt har SBA orakring 3 900 anställda, varav900 är anställda vid huvudkontoret i , De adrainistrativa kostnadernaför verksaraheten anslagsfinansieras. Några avgifter för tillhandahållnatjänster uttas i princip inte, SBA verkar på upphandlingsorarådet nästan enbartvid de federala organens upphand- 1973: 73 46 lingäven om försök gjorts alt påverka upphandlingsrulinerna hos delstater ochkommuner. I detta sararaanhang kan näranas att den federala upphandlingen i /71 uppgick till ca 44 raUjarder dollar, varav försvaret svaradeför 34 railjarder. I det följande redovisas kortfattat SBA:s befattning raedupphandlingsfrågor. Dendefinition sora tillärapas av begreppet "sraall business" varierarefter verksarahetsorarådet i fråga. Man tar härvid hänsyn lill bl, a, antaletsysselsatta särat storleken av företagets orasättning, Sora sraå företag förbyggnads- och anläggningsarbeten betecknas förelag sora något av de tre senasteverksarahetsåren genorasnittligt inle haft intäkter överstigande , räknas sora sraå när antalet anställda inteöverstiger 500 personer. Icke tillverkande företag har sararaa storleksgränssärat vidare kvalifikationskravet att det skall tillhandahålla varortillverkade i . Reglerna tillärapas så att företagen intygar att deuppfyller kriterierna för ett "sraall business"-företag. Först omnågon exerapelvis ett konkurrentföretag besvärar sig sker en närraareundersökning. Vissaav SBA:s tjänsteraän arbetar inom de upphandlande federala rayndighetema föratt nära kunna följa verksaraheten. Dessa tjänsteraän har bl, a, till uppgiftatt bistå raindre företag med rådgivning. Enligt gällande lag skall lärapligaupphandlingar i vissa fall reserveras för de raindre förelagen ("set asideprogrararae"), Lagen föreskriver näraligen att beställning skallförbehållas anbudsglvning från de raindre företagen när sådan åtgärd bedörasläraplig av upphandlande rayndighet och SBA, En förutsättning är atttillräcklig konkurrens föreligger så alt ett skäligt pris kan uppnås.Annonsering skall därvid tillämpas vid anbudsinfordran. Vidare kan SBA verkaför att större beställningar delas upp i mindre delar sora för anbudsglvningreserveras för raindre företag ("break-out progrararae"). Denansvarige upphandlande tjansteraannen är skyldig att vid varje störrebeställning (vara, byggnads- och anläggningsarbete eller tjänst) pröva om denämnda förfarandena kan koraraa i fråga. I den mån så inte bedöms vara falletkan SBA:s tjänsteman anföra besvär mot beslutet. I sådant fall ankomraer detpå det närraast berörda departeraentet att fatta det slutliga beslutet. Närset aside- eller break-out-proceduren tillärapas står anbudsgivningen öppenenbart för raindre inheraska företag. Anbud från andra företag förkastas utangransknrag. Eftersora förraånligaste anbud skall antas uppstår inte någraidentifierbara merkostnader till följd av systemet. uppgickomfattningen av denna upphandling tUl . Sora järaförelsekan näranas att det totala värdet av den federala upphandlingen från mindreföretag /71 beräknades till . VidaUa större leveranser gränsen går vid tiU fe- 1973: 73 47 deralamyndigheter är företagen ålagda att tUlsätta en särskild tjänsteman meduppgift att tUlse att underleveranser från mindre företag koramer ifråga såsnart delta är raöjligt och ekonoraiskt riraligt. Värdet av underleveranseruppgick /71 tiU . IFörenta statema tillärapas ett förfarande raed leverantörsförteckningar påvilka endast förelag sora bedöras kvalificerade förs upp och kan ifrägakoramasom anbudsgivare. I de fall ett mindre företag läranat förraånligaste anbud menden federala myndigheten ifrågasätter anbudsgivarens tekniska eller finansiellaförmåga kan SBA utreda frågan och pröva företagels förutsättningar attfullgöra beställningen. Om så bedöras vara fallet kan SBA utfärda ett slags korapetensintyghärora och upphandlande myndighet har härvid att lägga ut beställningen hosföretaget i fråga. har SBA även börjat till-lärapa ettförfarande där organisationen sluter avtal raed rayndighet och sedan i sin turknyter raindre förelag sora underlevarantörer till beställningen i fråga.Systemet har en blygsam orafattning och underleveranserna är förbehålhiaföretagare bland etniska rainoritetsgrupper och i avfolkningsbygder. Slutligenkan närtmas att forsknings- och utvecklingsbeställningar vanligen inteförekoramer hos mindre företag. Däreraot har SBA ett prograra när det gälleratt sprida inforraation bland företagen ora federalt bekostad forskning isyfte att få en ökad effekt härav. Denoffentiiga sektorns inköp av varor, tjänster samt byggnads- ochanläggningsarbeten uppgår till betydande belopp. På den statliga sidan rör sigupphandlingen om ca 9 000 raUj. , raedan priraärkorarauner ochlandsting upphandlar för orakring 16 000 railj. Den offentligaupphandlingens andel av bruttonationalprodukten är . Dessa uppgifterunderstryker att det är ett starkt sarahällsekonoraiskt intresse attupphandlingen sker i rationella forraer. Enhetligaregler för de statliga rayndigheternas upphandling utfärdades redan i slutetav . Reglerna utraärktes av stark forrabun-denhet och stordetaljrikedom. De avsåg att tillgodose den grad av affärsraässighet sorasvarade mot tidens krav och att garantera objektivitet och offentlighet. Ireglerna föreskrevs att svensk vara i prmcip skulle åtnjuta företräde framförutiändsk. Isyfte att anpassa reglerna efter den utveckling som skett inom affärslivetutfärdades nya bestämraelser . Härvid togs en mycket bestärad ställningi frågan om förhåUandet meUan svensk och utiändsk vara. Sora huvudregel gälldeatt svensk vara skulle äga företräde om den var av "erforderligbeskaffenhet". Undantag härifrån kunde medges Prop.1973: 73 48 Maj:t om inle särskUda oraständigheter förelåg. I fråga om varor soratillverkats i gavs företräde för sådana sora innehöll svensktmaterial. Myndigheterna skulle särskilt beakta betydelsen av att inhemskproduktion upprätthölls. Isaraband med senare ändringar av bestämraelserna skärptes kravet på företrädeför svensk vara. Myndigheterna skulle ta särskild hänsyn till om upphandlingenkunde medverka till att bevara en viss näring eller lill att förhindraarbetslöshet inora landet. tvekan därvid uppstod vid valet raellan svenskeller utländsk vara föreskrevs att ärendet kunde underställas Kungl. GäUande regler finnsintagna upphandlingskungörelse (1952:496). Kungörelsen bygger påprinciperna om affärsraässighet, rättssäkerhet och offentlighet. Större kravställs på affärsraässigheten jämfört med tidigare regler. Endast affärsmässigabedöraningar får ligga tUl grund för beslut i upphandlingsärende. Svensk varaäger således inte företräde framför utländsk. Enligt särskild cirkulärskrivelsefår sysselsättningssituationen inle inverka på myndighetemas beslut. tillkallade jagsärskilda sakkunniga för utredning ora statlig upphandling m. ra. De sakkunnigaantog benäraningen upphandlingskoraraittén. Enligt sitt uppdrag skullekoraraittén söka finna forraer för att ytterligare effektivisera den offentligaupphandlingen. Upphandlingskoraraitténhar prövat om behov föreligger av föreskrifter för den statliga upphandlingenoch anser att särskilda regler för myndigheternas handlande bör finnas även ifortsättningen. Myndigheterna bör enligt komraittén få en ökad grad avhandlingsfrUiet. Koraraittén lägger frara förslag till en nyupphandlingskungörelse för rayndigheternas upphandUng. Denna innehåller endastde grundläggande principema för upphandlingsförfarandet. Kungörelsen föreslåskorapletteras med av (RR/) utfärdade särskilda anvisningartill ledning för myndigheterna. Förslagethar fått stöd i en bred remissopinion. Även jag kan i aUt väsentligt anslutamig till förslaget. Konstruktionen med en kungörelse och anvisningar har storapraktiska fördelar. Föreskrifterna har utformats så att de skall frärajakonkurrens, objektivitet och offentlighet. Detta för att upphandlingensker på ett rationellt sätt. Ytterst syftar föreskrifterna tUl att staten skallfå så fördelaktig upphandling som möjUgt. Avsteg från föreskriftema kan i vissafall vara raotiverade. Det bör förbehållas Kungl. Maj:t att fatta beslut isådana fall. Jag koraraer senare attberöra den koraraunala upphandlingen. Flertalet korarauner saknar f. n.upphandlingsregler. Jag vill redan nu frarahålla att jag anser det vara ettstarict samhälleligt intresse att få till stånd föreskrifter som syftar tUl attgarantera effektiviteten i upphandlingen även inora denna sektor. Fråganora regler och riktlinjer för den offentliga upphandlingen har 1973: 73 49 vidett flertal tillfällen aktualiserats i , I det internationellaekonomiska samarbetet har frågan tUlmätts en allt större betydelse. Jag vUlhänvisa till vad chefen för anfört i prop. 1972: 135 (sid.53) angående avtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen.Upphandlingsverksamheten tangerar vidare områden där stalsraaktema fastställtriktlinjer, exerapelvis sysselsättningspolitiken. Motbakgrund av vad jag nu anfört bör riktlinjerna för den statliga upphandlingenredovisas för . Det ankommer på Kungl. Maj:t att meddela deföreskrifier sora bedöms nödvändiga. Principenom affärsmässighet är enligt gällande regler en av de grundläggande principernaför den statliga upphandlingen. Koraraittén föreslår alt den skall tUlärapasäven i fortsättningen, Reraissinstanserna delar överlag denna uppfattning.Erfarenheterna av den statliga upphandlingen visar enligt rain uppfattningklart att affärsmässigheten varit till gagn för staten och medverkat till enfördelaktig och effektiv upphandling. Denna princip bör därför vara vägledandeför den statliga upphandlingen även , Härigenora skapasförutsättningar för en från statsfinansiell synpunkt mest fördelaktigupphandling. Den bör även allmänt sett vara mest gynnsam frånsamhällsekonoraisk synpunkt. En väsentlig föratsättning är härvid attkonkurrens föreligger mellan olika leverantörer. Konkurrensenkommer till uttryck genora att anbudsgivama får tävla om upphandlingen. Detanbud som är mest förmånligt skall antas. Detta bidrar till att skapa reellaförutsättningar för konkurrensen i upphandlingen. Jag vill i detta sammanhangsärskilt peka på att myndigheterna är skyldiga att pröva även sådant anbud sominkoraraer från en icke tillfrågad anbudsgivare. Detta är ett förhållande soraskiljer sig från praxis i andra länder. Jaganser i likhet raed korarailtén alt det inle är raöjligt alt entydigt ange vadsora i olika upphandlingssituationer bör inbegripas i affärsmässigheten. Ensararaanvägning av relevanta oraständigheter bör göras i varje särskilt fall.Det erbjudna priset behöver i och för sig inte vara avgörande för ora ett anbudskall antas eller inte. Det är väsentligt att väga priset raot t, ex, kvalitet.Även sådana omständigheter bör tas med i bedöraningen som anbudsgivarensförmåga att fullgöra sina åtaganden, möjligheterna att få god service,fraratida driftskostnader etc. Myndigheternahar att bedöma upphandlingen enbart som en affärstransaktion, Komraitténframhåller betydelsen av att den upphandlande rayndigheten uppträder så att denraed full kraft kan hävda statens intressen och därraed göra fördelaktigaupphandlingar. Jag delar kommitténs uppfattning. Ett sådant uppträdande kanexempelvis uppnås genom ökad samverkan mellan myndighetema och genom att valetav beställ- 4 1973.1 saml Nr 73 1973: 73 50 ningstidpunktanpassas med hänsyn lill säsong- eller konjunklurfluktua-tioner. Överbefälhavaren() och () ifrågasätter koraraitténs tolkning avbegreppet affärsmässighet. De två reraissinstanserna raenar att det inorararaen för affärsraässigheten bör ankomma på FMV att även beakta de direktivoch anvisningar om särskilda behov för försvaret som utfärdas av ÖB ochförsvarsgrenscheferna utan att frågan underställs Kungl, Maj:t, Enligt en sådanbedöraning av affärsraässigheten skulle FMV exerapelvis kunna ta hänsyn tillora en beställning bör placeras hos svenskt förelag för att garanterabibehållen inherask produktion. Jag kan inte dela denna uppfattning. Sådanavidare bedöraningar sora berör näringsstrukturen inora landet eller innehållerförsvars- och säkerhetspolitiska aspekter på behovet av inhemsk produktion börenligt rain raening naturligen göras av Kungl, Maj:t. För den händelse denupphandlande rayndigheten bedömer att sådana aspekter bör anläggas får ärendetalltså underställas Kungl, Maj:ls prövning. Av vad jag tidigare anförtfraragår att rayndigheterna inte bör kunna välja ett från strikt affärsraässigsynpunkt raindre förraånligt anbud i syfte att exerapelvis främjasysselsättningen. Jag anser dock att starka skäl talar för att pruicipen oraaffärsraässighet i vissa fall kan behöva raodifieras. Jag vill erinra om attjag i direktiven till upphandlingskora-mittén anförde att detta kunde behövaske vid beställning av sysselsätt-ningspoUtisk natur eller vid beställning påtekniskt avancerade områden med höga utvecklingskostnader. Dessa bedöraningarbör eraellertid göras av Kungl, Maj:t och inte av rayndigheterna. Jagåterkoraraer i det följande till denna fråga. Grundläggandeprinciper i nuvarande upphandlingsregler är även kraven på rättssäkerhet ochoffentlighet. Jag anser att koraraitténs förslag tUl föreskrifier garanterarrättssäkerhet på ett tillfredsställande sätt, Bedöraningen att kravet påoffentlighet redan nu tillgodoses kan jag instäraraa i. Någon ändring behövsdärför inte av gällande bestäraraelser. Enligt dessa blir handlingama iupphandlingsärende offentliga när avtal slutits. kan dock beslutaora sekretessbeläggning upp lill fera år, raedan annan rayndighet kan fallasådant beslut för av , Sorajag tidigare frarahållit kan tillärapning av principen ora affärsraässighet ivissa fall leda till konflikt med andra av statsmakterna uppställda mål församhällsverksaraheten, Komraittén diskuterar detta och näraner att bl, a,sysselsättnings-, försvars-, regional- eller induslripoH-tiska skäl kanmotivera andra än rent affärsmässiga bedömningar. Vidare kanförsörjningsberedskapen ställa särskUda krav, Koraraittén anser att även andrafall kan föreligga då statliga beställningar inte enbart bör ses soraaffärstransaktioner, I de fall sora här avses anser koraraittén att en saraladbedöraning raåste göras i syfte att uppnå det resultat sora 1973: 73 51 totaltsett är raest förraånligt för sarahäUet, Denna bör enligt kormniltén ankoraraapå Kungl, Maj:t och inte på de upphandlande myndighetema. Komraitténkonstaterar att det redan nu finns handläggningsrutiner eller föreskrifter orasararåd raed annan rayndighel eller ora hänskjutande till KungL Maj:t av vissaärenden, varvid raöjlighet finns att beakta även andra än affärsmässigafaktorer, Kungl, Maj:t har sålunda förbehållit sig beslutanderätten vid störreförsvarsupphandlingar, viss upphandling av dataraaskiner ra, m, särat i vissafall upphandling av varor sora är av speciellt intresse frånförsörjningssynpunkl, Koraraittén föreslår att dessa föreskrifier bibehålls.Vidare skisserar kommittén, i saraband raed att den behandlar upphandlingensora industripolitiskt raedel, en utvidgning av detta system. Jag återkoraraeri det följande till detta. EnligtkoraraUlén raåste det eraellertid ankoraraa på verksledningarna hos de ensldldarayndigheterna även ora särskilda föreskrifter härora inle utfärdats alt ide fall då tillärapningen av principen ora affärsraässighet skulle leda tilluppenbara konflikter raed andra av statsraakterna uppdragna riktlinjer försarahällsverksaraheten anraäla ärendet till Kungl. Maj:t för en samladbedömning. Underställandet bör ske så tidigt sora möjligt, Komraittén är dockinte beredd att uttala sig för en regel sora utesluter att ärenden underställsKungl, Maj:t även efter det anbud inhämtats, I vissa fall kan det näraligenenligt koraraittén tänkas att exerapelvis sysselsättningsläget förändras underanbudstiden, Koraraitténsförslag att beslut ora avsteg från affärsraässigheten skall fattas av Kungl,Maj:t och inte av rayndigheterna tillstyrks överlag. Flertalet reraissinstansersora yttrat sig i frågan understryker dock behovet av preciserade regler förrayndigheterna när sådant ärende skaU hänskjutas tjll Kungl. Maj:t.Statskontoret föreslår att Kungl. Maj:t i regleringsbrev eller på annat sällraeddelar rayndighetema vilka delar av de aktuella upphandlingsprograraraensora kan korama alt styras av andra än affärsmässiga bedöraningar och attrayndighetema i dessa faU inhäralar Kungl, Maj:ts slutliga stäUningstagandeinnan ifrågavarande upphandling inleds, Koraraerskollegiura anser att ianvisningarna till den nya upphandlingskungörelsen bör föreskrivas att detnorraalt ankoraraer på myndighet att underställa Kungl, Maj:tupphandUngsärende endast i de fall ärendet uppenbart är av utomordentligbetydelse i sysselsättnings- eller regionalpolitiskt hänseende. vid sidanhärav hänsyn av icke-affärsmässig natur anses böra tas, bör initiativ tUlsådana avvikelser enligt kollegiet tas av Kungl. Maj:t eUer av särskilt utseddrayndighet eUer delegation. Budgetulredningen förordar att regeringen vidbehov under löpande budgetår utfärdar allraänna riktlinjer på grundval av denaktuella konjunkturbedömningen om alt särskild uppraärksarahet under denärraaste månadema ägnas vissa regioner eUer närmgsgrenar raed tUlfälligasysselsättningssvårigheter. 1973: 73 52 Somjag tidigare framhållit bör en grundläggande princip för myndighetemasupphandling vara att denna bedrivs affärsmässigt. I vissa fall finns emellertidskäl att lägga vidare bedöraningar på ett upphandlingsärende än vad en strikttillärapning av denna princip tillåter. Jag vill i detta samraanhang särskiltnärana försvars-, sysselsättnings- och försörjningsberedskapsskäl. Beslut iupphandlingsärende där sådana vidare bedömningar kan ifrågakomma, bör enligtmin raening ankoraraa på Kungl, Maj:t. Redannu finns regler för att hänskjuta viss typ av ärenden till Kungl, Maj:t, då enavvägning mellan affärsmässiga och andra hänsyn behövs. Det är möjligt alt sådanaregler i fraratiden kan koraraa alt utfärdas även för andra typer av ärenden.Jag anser det emellertid inle praktiskt möjligt att annat än i begränsadutsträckning genom preciserade regler för upphandlande myndighet ange de falldå ärenden bör underställas Kungl. Ma}:t för sådana avvägningar som jag nyssnämnt. Generellt utformade regler skulle å andra sidan kunna leda till ickeönskvärda inskränkningar i myndigheternas handlingsfrihet och betungandead-ministiativa procedurer. Enligtmin menmg är det naturligt att de upphandlande myndighetema medverkar till attav statsmakterna uppställda raål för sarahällets utveckling uppnås. De bördärför, även i fall då Kungl. Maj:t inte utfärdat särskilda föreskrifterhärora, underställa Kungl, Maj:t sådana upp-handlmgsärenden som uppenbart är avväsentiig betydelse raed hänsyn till av samhället uppställda mål på centralaoraråden. Jag vill understryka att det skall röra sig om fall av väsentiigbetydelse liksom det skaU vara uppenbart att affärsmässigheten kan behöva vägasmot andra hänsyn. De upphandlande rayndighetema bör med hänsyn härtill utanalltför ingående bedömningar kunna avgöra ora en upphandling medför sådanakonsekvenser att ärendet bör underställas Kungl, Maj:t, Närunderställning till Kungl, Maj:t bedöras komraa i fråga bör denna ske på ett såtidigt stadium sora raöjligt. Jag kan emeUertid förutse att i vissa fall sådanunderställning kan koraraa ifråga först efter det anbud inhämtats. Jag delardärför komraitléns bedöraning att lidpunkten för underställning får bedömasfrån fall till fall. Vissaremissinstanser anser att ersättning bör utgå för de merkostnader som kanuppstå om man frångår en affärsmässig bedömning. Jag anser att även detta fåravgöras från fall till fall, Idetta samraanhang vill jag la upp frågan om den statiiga upphandlingen avdatamaskiner. Som jag tidigare nämnt har Kungl, Maj:t förbehållit sigbeslutanderätten då det gäller inköp av dataraaskiner ra, ra. Den saraordningav den statliga upphandlingen på delta oraråde som härigenom korarait tillstånd omfattar dock inte de affärsdrivande verken. Dessa verks upphandling avdataraaskiner uppgår eraellertid nuraera till betydande belopp. 1973: 73 53 naturligtatt samordningen på detta oraråde utvidgas till att gälla även affärsdrivandeverk. Detta bör ske genora att upphandlingsärenden av detta slag norraaltunderställs Kimgl, Maj:ts prövning. Jag avser att senare föreslå Kungl. Jagövergår nu till att beröra frågan ora upphandlingen som ett medel isysselsättningspolitiken. Den offentliga upphandUngen används sora jag tidigarenärant i vissa lägen i detta syfte. Statsmakterna har fastställt riktUnjer fördenna verksarahet (prop, 1966: 52, SU 1966: 107, rskr 1966: 251). EnUgt dessafår arbetsraarknadsstyrelsen (AMS) lägga ut s. k. rådrurasbeställningar hosindustriföretag sora varslat ora friställning av anställda i störreorafattning till följd av driflinskränkning eller driftnedläggelse.Besläraraelserna i upphandlingskungörelsen ora infordrande av anbud behöverdärvid inle tillärapas. Orafattningen av beställningarna har varitförhållandevis begränsad. Enligt de nämnda riktlinjerna kan Kungl. Maj:t ävenbesluta ora tidigareläggning av beställningar till viss bransch särat raedgestatliga bidrag tUl korarauner sora på samma sätt tidigarelägger beställningari syfte alt främja sysselsättningen. En sådan saralad utläggning avindustribeställningar har skett i större skala och19711972. Koraraittén har närmare analyserat förfarandet och effekterna avtidigareläggningen vid det förra tillfället. Koraraittén anser attupphandlingen även i fortsättningen bör utnyttjas sora ett medel isysselsättningspolitiken och detta har fått stöd hos reraissinstanserna. Jagdelar komraitléns uppfattning. Tidigareläggning av industribeställningar ärett viktigt instrument för att stimulera sysselsättningen vid enkonjunkturavraattning. Förfarandet förutsätter dock tillgång till godainvesteringsobjekt och ställer därför krav på myndigheternas planering. Det ärangeläget alt berörda myndigheter noggrant prövar att beställningarna fårpositiv sysselsättningseffekt. Jag anser vidare att erfarenheterna av systemetmed rådrumsbeställningar är goda och att detla bör tUlämpas även ifortsättningen. Koraraittén har gjortvärdefulla påpekanden om det administrativa förfarandet vid tldigareläggningamaåren 19671968. Erfarenheterna understryker vikten av god planering och snabbhandläggning. När det gäller koraraunala industribeställningar är detväsentligt alt tillse att de verkligen tidigareläggs i förhållande till denplanerade anskaffningsverksamheten för löpande komraunala budgetår. Jagdelar konmiitténs uppfattning att det är fördelaktigt med på förhand angivna reglerför ersättning till statliga myndigheter och kommuner vid tidigareläggning avbeställningar. Härigenom kan beställarna i sin planering beräkna vUkaersättningar sora koraraer att utgå. Något dröjsraål raed en beställningbehöver inte uppkorania på grund av oklarhet ora ersättningens storlek. 1 saml Nr 73 1973: 73 54 Koraraitténföreslår fortsatt tUlärapning av gällande principer för finansiering avaffärsverkens, sjöfartsverkels och tidigarelagda beställningar.Principerna godkändes av (prop. 1969: 1 bU. 19, SU 1969: 117,rskr 1969: 295). De innebär aU sådan upphandling i norraalfalletschablonmässigt ersätts genom reducerad avskrivningsskyldighet. Förandra statliga myndigheter ställs särskUda raedel förskottsvis till förfogandeora det likviditetsraässigt behövs. Kommittén förordar vidare att det vidtidigareläggning av koraraunala beställningar även fortsättningsvis normalt börutgå statligt bidrag om av beställningarnas värde.