prop · FW0341 · 1973-12-31 00:00:00 — Bland de branscher som iframtiden kommer att kräva speciell uppmärksamhet vill jag nämna stålindustrindär verket kommer att spela en central roll såväl i den kontinuerligabevakningen som i fråga om särskilda utredningar rörande branschens framtidastruktur och lokalisering. Arbetet med dessa frågor kommer, bl. a. mot bakgrundav avtal med , att ställa krav på en omfattande information omstålindustrins förhållanden såväl i som utomlands. Verkels arbete påstålområdet förbereds f. n. av en utredning som tillsaltes hösten 1972.Utredningen har bl, a, till uppgift att framlägga förslag om hur informationentill verket rörande stålindustrins utveckling i olika avseenden bör utformasoch inhämtas samt att bedöma på vilka områden undersökningar av ohka slag ärönskvärda. bör självtkunna ta initiativ tUl och genomföra utred-nings\'erksamhet på branschområdet.Härutöver kommer den utredningsverksamhet som kan initieras antingen direktgenom att Kungl, Maj:t lämnar uppdrag till verket eller indirekt genom altoffentliga utredningar anlitar verkets utredningsresurser, I det senare falletbör i första hand en anknytning eftersträvas till den långsiktiga verksamhetsom kommer att bedrivas vid verket. Kommittéernas effektivitet bör kunna ökasgenom alt verket tillhandahåller sekretarialsresurser, genomför avutredningarna önskade delundersökningar och tillhandahåller tjänster av olikaslag. Sambandet mellan verket och utredningarna får säkras genom att verket somregel är representerat i utredningarna på expert- eller sekreterarplanet. Förredan i gång varande utredningar bör etablering av ett dylikt samband övervägasfrån fall till fall. Utredningsverksamhet som syftar tUl att mer kontinuerligtfölja utvecklingen inom ell område och samordna utrednings- och andraaktiviteter inom det berörda fältet bör i princip åvUa verket. Hittillsvarandeerfarenheter inom industridepartementet visar att behoven avutredningsinsatser inom ett givet branschområde kan komma att uppvisa tämligenstora variationer över tiden. Av detta skal är det angeläget att organisationeninom planerings- och utredningsenheten inte låses fast utan att ett stort måttav flexibilitet bibehålls när det gäller att utnyttja personalen för uppgifterinom olika branschområden. Detta mäste gälla ocksä i fråga om verketsrelationer med olika Prop.1973: 41 106 Jag finner det väsentligt att verket i de fall detinitierar egna utredningsprojekt genomgående eftersträvar att berördaintressenter på lämpligt sätt bereds möjlighet till insyn och medverkan. Deuppgifter som tillhör området långsiktiga prognoser omfattar bl. a.vidareutveckling av underlagsmaterialet tUl långtidsutredningensindustriavsnitt. Det är angeläget att studierna av industrins medel- ochlångsiktiga utveckling dels bedrivs i former som lätt kan anpassas tillvarierande behov, dels ges en mera kontinuerlig prägel än f, n. Ett steg idenna riktning har tagits i och med att det inom industridepartementet harinletts en systematisk undersökning av den svenska industrins straktur. Deaspekter som särskilt studeras inom ramen för denna industri-strukturatredningrör sysselsättnings- produktions- och produktivitets utveckling samtindustrins finansiella och regionala straktur. För bedömning av den framlidaindustriella utvecklingen är en beskrivning och analys av vad som sker underett strukturomvandlingsförlopp nödvändiga. Det är vidare angeläget attdrivkrafterna bakom den strakturella omvandlingen liksom konsekvenserna förden framtida utvecklingen inom olika delar av industrin kartläggs ochanalyseras, I samband härmed är det väsentligt att ett nära samarbeteetableras med utredningsverksamheten inom KK, Isamband med att den långsiktiga prognosverksamheten vidareutvecklas kommerregionala aspekter att få ökad betydelse. Ett mycket nära samarbete med ERU vidinrikesdepartementet blir därför nödvändigt. Idet betänkande (SOU 1972: 59) Att välja framlid, som avgelts av arbetsgrappenför framlidsforskning framhåller arbetsgmppen i sina sammanfattande synpunkterrörande fortsatta framtidsstudier att vad gäller planeringsunderlag olikasektoriella organ måste ha primärt ansvar för planering inom sina områden. Närdet gäller prognosverksamhet på det industrieUa området utförs f. n, inom STUarbete med alt söka förutse nya tekniska landvinningar och behovet av nyteknik. Denna uppgift är en integrerad del av STU:s kompetensområde, och bör såförbli även för framtiden. Medan STU svarar för de tekniska bedömningarna börindustriverket kunna vara den primärt ansvariga instansen när det gäller attsälta in de föratsedda tekniska förändringarna i ett industrieUt ochekonomiskt framtidsperspektiv i stort. Verket bör ha särskUda förutsättningaratt svara för sådana bedömningar i och med att det kommer att svara för denlöpande bevakningen av industristrukturens utveckling. Medallmänna industripolitiska frågor avses här frågor av branschövergripandekaraktär. Med nödvändighet är det svårt att närmare avgränsa hithörande frågorpå grund av deras mångfald, men jag vill peka på vissa frågor. Prop.1973: 41 107 Ettområde där betydande utredningsverksamhet kommer att bli nödvändig är denfysiska riksplaneringen. Chefen för har i prop. 1972: 111som sedermera antagits av (InU 1972: 28, CU 1972: 35, rskr 1972: 347,348) bl. a. dragit upp vissa riktlinjer för hushållningen med mark och vatten iriket och redovisat formerna för en fortlöpande fysisk riksplanering. Jag villframhålla betydelsen av att industriverket blir en väl integrerad länk i denkedja av organ som skall svara för vidareutvecklingen och genomförandet av denfortlöpande fysiska riksplaneringen. Verket kan bedömas bli en av de centralaremissinstansema vid den handläggning hos Kungl. Maj:t av lokaliseringsärendenenligt 136 a § byggnadslagen, som beslutat om på gmndval av dentidigare nämnda prop. 1972: 111, I samband med vissa av debranschutredningar som utförts inom industridepartementets område har studierinletts med syfte att belysa arbetsmiljön inom den aktuella branschen.Departementet bevakar även miljövårdsfrågor från industripolitisk synpunkt.Industriverket bör inom ramen för den allmänna industripolitiskautredningsverksamheten följa frågor rörande arbetsmiljö och yttre miljö frånindustripolitisk synpunkt. Jag vill i detta sammanhangta upp även förslag att det nya verket skall överta defunktioner som f. n. fullgörs av delegationen för de mindre och medelstoraföretagen. Delegationen har till uppgift att verka för en samordning av deutredningar som huvudsakligen berör de mindre och medelstora företagen ochbedöma behovet av och föreslå utredningar samt vidare att lämna synpunkter ochavge förslag i frågor rörande dessa företagsgrapper, I likhet med flertaletremissinstanser biträder jag förslag att delegationensverksamhet ges en mera permanent karaktär genom att den överförs tillindustriverket. Ansvaret för utredningsverksamheten rörande mindre ochmedelstora företag bör alltså åvUa industriverket. Vidare anser jag, i likhetmed , att verket för fullgörande av sina uppgifter på detlaområde bör ha ett särskilt rådgivande organ knutet till sig. För att ersättadelegationen bör således ett råd för mindre och medelstora företag knytas tUlverket. Verket får på så sätt möjlighet att fortlöpande höra ett organ i vilketde närmast berörda avnämarkalego-rierna är representerade. En konsekvens avmitt förslag blir att de funktioner som åvUar den nuvarande delegationenssekretariat förs över till industriverkets planerings- och utredningsenhet.Genom den lösning jag förordar bör en effektiv samordning kunna uppnås mdlanindustriverkets övriga utredningsverksamheter och de utredningar som ärspecieUt inriktade på den mindre industrin. Det ankommer på Kungl. Maj:t attbesluta om inrättande och sammansättning av samt fastställa riktlinjer förrådet för mindre och medelstora företag. Somjag tidigare angivit bör ett område för planerings- och utred- 1973: 41 108 ningsenhelens arbete vara långsiktiga prognoser. Jag anserdet lämpligt att till denna verksamhet knyta ett expertråd som skall biträdaverket främst i planerings- och metodutvecklingsfrågor. Det bör ankomma påKungl. Maj:t att närmare ange rådets uppgifter och besluta om desssammansättning, 8.4.2 Industripolitiska stöd- och utvecklingsinsatser De industripolitiska stöd- och utvecklingsinsatser sombehandlas i det följande och som enligt min uppfattning bör få sin förankring iindustriverkets industrienhet kan indelas i fyra områden, nämligen företagsservice,finansieUt företagsstöd, branschprogram och stöd till industrielltutvecklingsarbete. Den samhällsstödda förelagsservicen, som omfattar främstinformation, rådgivning, utbildning och tekniska tjänster, förmedlas ellerbjuds ut från flera olika organ. Jag kommer att ta upp frågan om en samordningav de statliga servicdnsatserna såväl beträffande verksamhetsinriktning somvägar att nå kontakt med företagen. Vidare kommer jag att i det sammanhangetspeciellt behandla de verksamheter inom företagsserviceområdet som ärknutna till SIFU och företagareföreningama, I avsnittet om finansiellt företagsstöd kommer jag altberöra de icke-branschbundna finansiella stödformer som f, n, administreras avKK, Dessa utgörs främst av de statliga lånegarantierna samt lån ur statenshantverks- och industrilånefond. Under branschprogram kommer jag att ta upp de speciellaarrangemang i form av serviceinsatser och kreditstöd som f, n. finns för vissabranscher. Under stöd till industriellt utvecklingsarbete kommer jagslutligen att ta upp behovet av att komplettera de nuvarande finansieringsmöjligheternaför utvecklingsinvesteringar och därvid föreslå inrättandet av en ny fond,statens utvecklingsfond. 8.4.2.2 Företagsserviceföretagareföreningarna, SIFU m.in. har en rad åtgärder vidtagits frånsamhällets sida för att förbättra företagens verksamhetsbetingelser. Därvid harinsatser med inriktning på förbättrad företagsservice spelat en betydelsefullroll. Med företagsservice avses i detla sammanhang främst Denövervägande delen av utbudet av företagsservice i kommer från privataföretag eller intresseorganisationer. Där ett sådant utbud existerar ochfungerar väl är behovet av ett statligt engagemang begränsat. Statiiga insatserär däremot angelägna inom områden där service saknas eUer är bristfälligtutvecklad. 1973: 41 109 information till företagen i olika frågor t. ex. om former för finansiering,beskattningsregler, regler för handel på olika ullands-marknader eUer olikastandardiserings-, patent-, provnings-, säkerhets- och miljövårdskrav, utbildning (fortbUdning) itekniska, ekonomiska och administrativa frågor inkl, marknadsföringsfrågor, rådgivning (konsulttjänster) itekniska, ekonomiska och administrativa frågor inkl. marlcnadsföringsfrågor, tekniska tjänster beträffandeproduktutveckling, prototyptillvcrkning och provning. Behovetav företagsservice varierar givetvis mellan företag i olika branscher, regioneroch storleksklasser. Inte minst för de mindre och medelstora företagen tordebehovet av företagsservice vara påtagligt. Ett företag inom denna grupp kaninte i samma utsträckning som ett större företag förfoga över kunnande ochutrustning med tillräcklig kvalifikalionsnivå på alla för företaget väsentligaområden. Genom att köpa tjänster utifrån kan även sädana företag med begränsaderesurser tillgodose starkt specialiserade behov, P, g. a, sin obundenhet tilldessa specialiserade resurser får företagen dessutom en betydande flexibiliteteftersom de kan utnyttja de tjänster som är mest lämpliga och välja en tidpunktför utnyttjandet som är fördelaktig, :Behovetav företagsservice torde ha ökat i takt med den industriella utvecklingengenom att den miljö förelagen verkar i successivt blivit alltmer komplicerad.De tekniska kraven på såväl produkter som produktionsteknik växer.Marknadsföringen blir mer komplicerad i takt med en ökad internationell handeloch genom de regler och bestämmelser som måste iakttas, Produktionsekonomisktställs allt större krav på företagen om de skall kunna nå ettkonkurrenskraftigt kostnadsläge, TUl detta kommer ett flertalstandardiserings-, patent-, forsknings-, säkerhets- och mUjövårdskrav, Detta ökade beroende avföretagsservice gör det betydelsefullt att tjänster finns att tillgå och attdessa är anpassade efler näringslivets behov. Det framstår därför som en viktiguppgift för industripolitiken att medverka till att en lämpligt urformadföretagsservice finns tillgänglig. Denövervägande delen av utbudet av företagsservice i kommer från privataföretag eller intresseorganisationer. Där ett sådant utbud existerar ochfungerar väl är behovet av ett statligt engagemang begränsat. Statligainsatser är däremot angelägna inom områden där service saknas eller ärbristfälligt utvecklad. Detstatliga och statsunderstödda utbudet av företagsservice kanaliseras främstgenom SIFU, exportråd, SP, företagareföreningarna samt STU. SIFUhar till uppgift att genom kurser, informations- och rådgiv- ningsverksamhet främja näringslivets tekniska ochekonomiska utveckling med särskild hänsyn tUl de mindre och medelstoraindustriföretagen samt hantverket. Institutet administrerar vidare de utbUdningsåtgärdersom ingår i programmen för stöd åt TEKO-industrierna, den manuellaglasindustrin saml delar av den träarbelande industrin. exportråd, som inrättats i samverkan meUan statenoch näringslivet, skall som centralt organ planera, samordna och genomföraåtgärder för att främja export. Handdssekreteramas uppgift är att ökaden svenska exporten. SP är central förvaltningsmyndighet för officiell provningoch kontroll. Anstalten utför provningar och undeisölcningar av material ochkonstruktioner på uppdrag av myndigheter och enskilda. I varje län finns en företagareförening, som är enfristående ekonomisk förening. Medlemmar är företag, kommuner och landstingsamt enskUda personer. Staten och landstingen stöder verksamheten ekonomiskt.Föreningarnas arbetsuppgifter består av rådgivande verksamhet, kreditslöd,utredande verksamhet i lokaliseringsärenden m. m. Den allmänna rådgivningen äravgiftsfri medan konsultverksamheten är avgifls-bdagd. STU slutligen har till huvuduppgift att stödja tekniskforskning och industriellt inriktat utvecklingsarbete. Uppmärksamhet skallägnas möjligheterna alt stödja projekt av betydelse för den mindre och medelstoraindustrin. En med stödet till forsknings- och utvecklingsprojekt sammanhängandeuppgift är alt förmedla resultat av sådana projekt till exploatering. Alla dessa organ har en speciell huvudinriktning. Ensamordning av de olika organens serviceinsatser är emellertid angelägen bådenär det gäller verksamhetens inriktning och vägarna till kontakt med företagen. Jag kommer i det följande att närmare utveckla hur ensådan samordning av statens insatser i fråga om företagsservice både påcentral och regional nivå bör komma till stånd. Jag kommer därvid att förordaatt industriverket ges ell ansvar på central myndighetsnivå för samordning ochplanering av dessa insatser. Vad gäller den regionala nivån framstår det somviktigt att samordna lokalt knutna serviceinsatser och att få en huvudkanalför informationen till företagen om tillgängligt utbud av företagsservice. Jagföreslår att företagareföreningama ges denna informations- ochkontaktsförmedlande roll. Av detta skäl bör en förstärkning av resurserna tillföretagareföreningarnas informations- och rådgivningsverksamhet komma tillstånd. Jag kommer också att behandla vissa organisatoriska förändringar i SlFU:snuvarande verksamhet som bl, a, syftar till att förbättra möjlighetema att nåut till de mindre och medelstora företagen och som underlättar samordningenmed övriga företagsserviceinsatser. Jag tar först upp frågan om den centrala samordningen avde statliga servicdnsatserna, förslag på denna punkt innebäratt det av utredningen föreslagna nya verket tilldelas ett sammanhållandeansvar på myndighetsnivå för statens insatser när det gäller företagsservice.Detla ansvar omfattar analys av behovet av statliga åtaganden på området samtmedverkan i planering av statliga insatser. Vidare ingår fördelning av de medelsom ställs till förfogande för att genomföra beslutade program. Verkets ansvarför företagsservicen bör enligt utredningen även omfatta medverkan viduppföljning och utvärdering av resultaten av statligt finansierade insatser. Flertalet remissinstanser ställer sig positiva tillutredningens förslag. Även jag finner det lämpligt alt industriverket i stort tilldelasde uppgifter rörande företagsservice som utredningen föreslår. Verket börsåledes enligt min uppfattning ges ett ansvar för samordning och övergripandeplanering av statens insatser på företagsserviceområdet med inriktning främstpå de mindre och medelstora företagen. Delta innebär att verket skall haöverblick över serviceområdet och kontinuerligt följa utvecklingen. Verket börhärigenom få goda fömtsättningar att utarbeta förslag beträffande omfattningoch inriktning av samhälleliga insatser rörande företagsservice. TUl verketbör överföras de tillsynsfunktioner för företagareföreningama som åvUarKK, Verket blir även enligt min uppfattning den naturliga instansen när detgäller att utföra utvärderingar av genomförda program. Som jag framhållit i det föregående finns en radsamhällsstödda organ som i olika avseenden lämnar näringslivet service.Industriverket bör ta initiativ till och verka för att insatsema genomföretagareföreningama, STU och SP med inriktning på företagsservice på lämpligtsätt samordnas och utvecklas. När det gäller företagsservice inom exportområdetförutsätts exportråd i sin regionala verksamhet samverka medföretagareföreningama. Beträffande SIFU kommer jag i det följande att återkommamed vissa konkreta förslag. Jag övergår nu till att behandla frågan omföretagsservicens organisation på regional och lokal nivå. Denna fråga harunder varit föremål för överväganden inom bl, a, KK-utredningenoch delegationen för de mindre och medelstora företagen, anför att det nya verket kommer alt habehov av en regional basorganisation för olika företagsstödjande insatser ochföreslår alt företagareföreningarna används för detta ändamål. Eftersomförslaget innebär en starkare anknytning av föreningarna tUl den statligaorganisationen förordar KK att en ny utredning tillsätts med uppgift att seöver företagareföreningarnas ställning. Förslaget all göra företagareföreningarna till regionalabasorgan för det nya verket får ett positivt mottagande av flertaletremissinstanser. Delegationen för de mindre och medelstora företagen anser detange- läget att redan etablerade regionala resurser utnyttjasoch pekar främst på företagareföreningarna, KK betonar vikten av samordning mdlanolika stödåtgärder för företagen och anser att företagareföreningarna, med sinnära kontakt med de mindre och medelstora företagen, har en viktig ochvärdefull funktion att fylla på regionalplanet. Kollegiet förordar en kraftigutbyggnad av föreningarnas resurser, LO för sin del menar att deorganisatoriska föratsättningarna för att nå ut med service tUl förelagen börförbättras. Frågan om en regional basorganisation bör dock bedömas utifrånbehovet av en regional organisation för hela näringspolitiken. Liknandesynpunkter företräder me-tallmanuf akturulredningen. Till förslag om en ny utredning rörandeföretagare-förenmgama ställer sig flera remissinstanser skeptiska, LO, och metallmanufakturatredningen är dock positiva till en nyutredning. Även delegationen för de mindre och medelstora företagenbehandlar i ett betänkande behovet av regionalt dier lokalt baserade serviceinsatser.Enligt delegationens uppfattning är det framför allt de mindre företagen somhar det största behovet av alt på regional och lokal basis kunna erhålla olikatyper av externa tjänster. Delegationen konstaterar emellertid att de mindreföretagens service-utnyttjande hämmas av en rad faktorer, t. ex. bristandeinformation hos företagsledningen och långa geografiska avstånd tillserviceleverantörer. Ett ökat serviceulnytljande bland de mindre ochmedelstora företagen skulle enligt delegationens uppfattning vara till gagnför näringslivets utveckling, vilket borde motivera insatser från samhälletssida. Ett ökat samhälleligt serviceutbud bör för att få verklig effekt enligtdelegationen baseras på en fältorganisation som kan verka i nära kontakt medföretagen. Delegationen anser att företagareföreningarna utgör den lämpligastebasen för en sådan organisation. Delegationen är emellertid medveten om attdet föreligger betydande skillnader såväl kvaliletsmässigt som resursmässigtmellan föreningarna i de olika länen, Ätgärder måste därför enligtdelegationen vidtas inom resp, förening för att effektivisera såvälstyrelsearbetet som arbetet inom kansliema. Enligt delegationen bör företagareföreningarnas resurserförstärkas ocii resurstillskottet i första hand inriktas på att förbättraföreningarnas möjligheter att erbjuda informations- och kontakttjänsler samt iökad utsträckning bedriva uppsökande verksamhet med inriktning främst påallmänna företagsanalyser. Delegationen förordar att förstärkningen avföretagareföreningarnas resurser sker successivt och föreslår alt 5 milj, kr,anvisas för /74, Delegationen föreslår också att , anvisas förbudgetåret 1973/74 för att vidareutveckla företagareföreningarnasarbetsmetoder m, m. Vidare föreslås en begränsad försöksverksamhet inom etteller ett par län med statliga bidrag till vissa konsult- ochrådgivningsinsatser. För /74 föreslår delegationen att 800 000kr. anvisas för detta ändamål. Avslutningsvis behandlar delegationen behovet av servicepå regional nivå och konstaterar att länen i vissa fall kan vara för små föratt erbjuda tillräckligt stort underlag för mer specialiserade serviceinsatser.Samtidigt finns ett behov hos de centrala statliga organen SIFU, STU, SP ochSveriges exportråd att ha regionala replipunkter. Delegationen föreslår attdenna fråga löses genom att de centrala organen i ökad utsträckning försökerregionalisera sin verksamhet, Samtiiga remissinstanser utom anser att delegationens principiella utgångspunkter i stort är riktiga.Även delegationens konkreta förslag godtas i stort av flertalet remissinstanser. LO anser det således nödvändigt att snabbt få till stånden utbyggd och effektiviserad företagsservice och tillstyrker attföretagareföreningarna tillförs de ökade resurser och uppgifter somdelegationen föreslår. SAF och menar att principiella skältalar mot en väsentlig utvidgning av företagareföreningarnasrådgivningsinsatser, såvida inte en klar gränsdragning sker i förhållande tillföreningarnas kreditgivning. Organisationema motsätter sig emellertid intedelegationens förslag på denna punkt. ställer sig negativa till delegationens förslagom försöksverksamhet med statliga bidrag vid konsultutnyttjande med hänvisningfrämst till principiella betänkligheter mot subventionerad rådgivning. anför motsvarande betänkligheter även om organisationematillstyrker den av delegationen föreslagna försöksverksamheten. Frågan om en förstärkning av företagsservicen har ävenaktualiserats i de senaste presenterade länsprogrammen. Länsstyrelserna framhållergenomgående företagareföreningarnas betydelse för den regionala utvecklingensamt för de mindre och medelstora företagens möjligheter att utvecklas. Iprogrammen krävs därför en kraftig resursförstärkning till föreningama. Jag delar och delegationens uppfattningatt det finns behov av regionala organ som kan svara för industripolitiskastödinsatser. Jag anser företagareföreningama vara mest lämpade för denuppgiften. Jag delar också den uppfattning som framförs av delegationen ochflertalet remissinstanser att en ökad satsning på den regionala företagsservicenbör komma till stånd. 8 1973.1 saml. Företagareföreningamafyller viktiga uppgifter inom regionalpolitiken. Föreningama utnyttjassålunda som förmedlare av kreditslöd i form av direktiån och lånegarantier, Iföreningarnas uppgifter ingår också rådgivning i lokaliseringsfrågor,kreditberedning av lokaliseringsärenden, uppföljning av lokaliseringsärendensamt administration av glesbygdsstödet.