prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — Avtalet blir gällande för hela hyresperioden (jfr dock 64 §).VUl parterna för en kommande period ha andra vUlkor, måste nytt avtal träffasom det. Som regel måste avtalet sägas upp, för att inte förlängning skaU kommatill stånd på oförändrade vUlkor. Uppsägning av hyresavtal gäller i principalltid för avflyttning. I promemorian framhålls, att hyresvärden harmöjlighet att få till stånd ändrade villkor genom att säga upp hyresgästen.Bestämmelsema om det indirekta besittningsskyddet sägs utgöra en garanti föratt lokalhyresgästen inte som villkor för förlängnmg tvingas godta en hyra sominte är marknadsmässig. Om hyresgästen av en eUer annan anledning har träffatavtal om en hyra som Ugger över marknadsnivån, är läget ett annat. Under sådanaförhållanden säger självfallet hyresvärden Inte upp avtalet. Om hyresgästeninte önskar att avtalet förlängs på oförändrade vUlkor, tvingas han själv sägaupp det. I sådant fall har han emellertid inte rätt till ersättning enligt5660 §§. Kommer efter uppsägningen avtal om fortsatt förhyrning inte tUl stånd,får hyresgästen således själv svara för den förlust som awecklmgen avhyresförhållandet för med sig för honom. Saken kan också enligt promemorianuttryckas så att hyresgästen har en svag förhandlingsposition, om han önskarsitta kvar i Prop.1973: 23 54 lägenheten men vill uppnå en ändring av hyresvUlkoren tillsin fördel. Vad som har sagts nu gäller också för det fall att lokalhyrankommit att ligga över den marknadsmässiga därför att partema har träffat avtalom indexklausul. Vad som har anförts visar enligt promemorian, attsvårigheterna för bostadshyresgäster och lokalhyresgäster att få en ändring tUlstånd, när de i hyresavtal bundit sig för en hyra som överstiger lägenhetensbruks-respektive marknadsvärde, i stor utsträckning är likartade. I promemorianföreslås därför att möjlighet öppnas också för lokalhyresgäst att medbibehållet besittningsskydd säga upp hyresavtal för ändring av hyresvUlkoren.Bestämmelserna har i förslaget utformats med utgångspunkt I de regler som harföreslagits i fråga om motsvarande rätt för bostadshyresgäst och med hänsyntill den nya ordning som lokalhyresgäst skaU iaktta för att bevara sinersättningsrätt, när hyresvärden säger upp avtalet. Det besittningsskydd somlokalhyresgäst skall kunna stödja sig på, om han får rätt att säga upphyresavtalet för ändring av villkoren, skall enligt promemorian bygga pä atthyresvärden blir ersättningsskyldig, om han utan fog vägrar att förlängahyresförhållandet. I motsats tUl vad som gäUer för bostadshyresgäst kommervUlkoren för förlängning inte att prövas av myndighet, utan partema får självaförsöka enas om villkoren för den fortsatta förhyrningen. Kan överenskommelseinte nås, får hyresgästen flytta och göra sin ersättningsrätt gällande. Beträffande den närmare utformningen av den ordning somföreslås i promemorian II hänvisastiU 5759 §§ i den föreslagna lagtexten, bilaga 2. I promemorian erinras slutligen om att bestämmelserna omdet indirekta besittningsskyddet vid anläggningsarrende är utformade eftermönster av reglerna för lokalhyresavtal och är i likhet med dessa behäftademed den bristen att arrendatom inte kan säga upp avtalet för vUlkorsändring medbibehållet besittningsskydd. Detta bör enligt promemorian rättas till ihuvudsaklig överensstämmelse med vad som har föreslagits beträffande lokaler. 3.2.3 Remissyttrandena över promemoria II Huvuddragen av förslaget om rättför lokalhyresgäst och anläggningsarrendator att med bibehålletbesittningsskydd säga upp avtalet för viUkorsändring tUlstyrks eller lämnasutan erinran av flertalet remissinstanser, däribland ,, majoriteten i hyresrådet, , Göteborgstingsrätt, hyresnämnderna för , för samtför , arrendenämnden för . , , , , ,KF och Föreningen . Prop.1973: 23 55 Några av de remissinstanser som redovisar enpositiv inställning till förslaget i stort har i sina yttranden framfört delviskritiska synpunkter i vissa detaljfrågor. En redogörelse härför lämnas i detföljande. Här skall endast nämnas, att ett par av de tUlstyrkanderenussmstanserna , och länoch arrendenämnden för rent alknänt viU framhålla att denföreslagna regleringen får anses vara tämligen invecklad och svåröverskådlig. Två ledamöter i hyresrådet, ,och avstyrker förslaget. uppfattning är motiven för ändringarna fögaövertygande. Förbundet erinrar om att det har funnits en lokalhyresmarknadutanför hyresregleringen tUlbaka och att det indurektabesittningsskyddet har varit i funktion i hela riketutom i 16 kommuner. kan bedöma är erfarenhetema av detindirekta besittningsskyddet i stort sett goda. I annat lagstiftningsärende harföredragande statsrådet (prop. 1972: 70) gjort uttalanden av innebörd bl. a.att bestänunelsema inte har visat sig otillräckliga ur hyresgästsynpunkt.Enligt förbundets mening vederläggs dessa uttalanden inte i promemorian. Förbundetuppehåller sig härefter vid frågan om bestämmande av hyra genom Indexklausuloch konstaterar att sådana klausuler av naturliga skäl är vanUga ilångtidskontrakt som avser lokaler. Förbundet framhåller i anslutning härtUI,att den Indexreglerade hyran kan, speciellt under hyrestidens senare del,komma att ligga under eller över den marknadsmässiga, hur avtalet än utformas.En uppsägningsrätt av det slag som föreslås i promemorian gör enligt förbundetsmening varken från eller till i detta avseende. Förbundet bestriderriktigheten av vad som anförs i promemorian om att hyresgästen inte kan kommafrån de automatiska hyreshöjningarna utan att säga upp avtalet och flytta frånlägenheten. Detta är endast den yttersta konsekvensen, om parterna inte kankomma överens. En hyresvärd som ställs inför hotet att mista sin hyresgäst är,anför förbundet, självfallet i högsta grad förhandlings vilUg, om han riskeraratt inte få lokalen uthyrd till annan. Enligt förbundets mening skulle den föreslagnauppsägningsrätten möjligen kunna vara motiverad med hänsyn tUl delokalhyresgäster som har bundit sig vid höga hyror i samband med avvecklingenav hyresregleringen för lokaler . Sådana fall kan tänkas ochför dessa bör ges möjligheter till jämkning. Förbundet erinrar om att sådanamöjligheter redan har öppnats, nämligen genom införandet av punkten 6 a iövergångsbestämmelserna till ändringar i hyresregleringslagen (SFS1972: 251). Dessa bestämmelser får anses vara ett tillräckligt korrektiv motför höga hyror. Under hänvisning till vad som har anförts hävdasfrån förbundets sida att det inte föreligger något behov av den föreslagnauppsäg- 1973: 23 56 TUl detta kommer enligt förbundets mening att denföreslagna konstruktionen är olämpUg. a. medför den att rättsverkningarnaav en uppsägning blir olika, beroende på om uppsägningen görs avfastighetsägaren eller lokalhyresgästen. För den förre är uppsägningen alltiddefinitiv i den mening att den alltid kan komma att leda till att hyresavtaletupplöses. Lokalhyresgästen kan enUgt den ordning som föreslås däremot förhållasig så att hans uppsägning blir utan verkan. av närmare tremånader kan hyresvärden hållas i ovisshet, huravida hyresgästens uppsägningöver huvud kommer att fullföljas. Den i förslaget angivna verkan av passivitetfrån hyresvärdens sida avtalsförlängning pä de av hyresgästen begärdavUlkoren är enligt förbundets mening från rättssäkerhetssynpunkt vanskUg ochkan otvivelaktigt leda tUl betydande olägenheter. I sammanhanget bör beaktasatt hyresvärdens passivitet kan vara ursäktlig. Slutligen framhåller förbundetatt det föreslagna systemet är invecklat. Det kommer att bli svårt för partemaatt hålla reda på de olika momenten i proceduren och rättsverkan av att enviss åtgärd vidtas eller underlåts. Advokatsamfundetanför, att det knappast torde vara möjligt att åstadkomma en tUlräckligt enkeloch lättUlämpad lagstiftning, som ger lokalhyresgäst rätt att med bibehålletbesittningsskydd säga upp hyresavtalet för villkorsändring. Den föreslagnauppsägningsrätten strider dessutom enligt samfundet mot principerna förhyreslagstiftningen, åtminstone såvitt gäller lokaler, nämligen att en frimarknad skall vara helt normgivande för hyrorna. Motsvarande gäller i fråga omanläggningsarrende. Malmötingsrätt framhåUer inledningsvis, att frågan huruvida en lokalhyra ärmarknadsmässig eller inte är ytterst svårbedömbar. Detta gäller i synnerhethyran för lokaler, som till utgången av omfattades avhyresregleringen. Med hänsyn härtill och till principen om avtalsfrihetbeträffande lokalhyrorna bör enligt tingsrättens menmg försiktighet iakttas,innan en ändring genomförs som otvivelaktigt kommer att innebära ett ingrepp iavtalsfriheten och därvid än ytterUgare försvåra bedömningen av vilkethyresläge en fri marknad skulle ge. menartingsrätten, att punkten 6 a i övergångsbestämmelserna till ändringari hyresregleringslagen ger tillfredsstäUande möjligheter att komma tUl rättamed de svårigheter som kan ha uppkommit i samband med att hyresregleringenslopades för lokaler. EnUgt tingsrättens mening bör den åsyftade övergångsregleringenges fortsatt tillämpning, om det skulle vissa sig att de angivna svårigheternakvarstår, när regleringen upphör att gälla, dvs. vid utgången av september1976. Motden rättsliga konstraktion av uppsägningsrätten som föreslås i promemorianinvänder tingsrätten till en början, att det ter sig otUl- 1973: 23 57 fredsstäUandeur principiell synpunkt att hyresvärden tvingas tUl förhandlingar under hot omatt få kunna utge ett svårbedömt skadestånd, när han ej själv har sagt uppavtalet. Enligt tingsrättens mening bör hyresvärden, när avtalet har sagts uppav hyresgästen för vUlkorsändring, ha rätt att åberopa lägre bud som han avgerunder medlingsförfarandet. Emellertid bör man gå ett steg längre för attförhandlingarna mellan partema skall kunna föras på mera lika villkor. Tingsrättenanser sålunda att det bör införas en erinran i lagtexten av innehåll att ettuppenbart underbud frän hyresgästens sida kan leda tUl att skadeståndet jämkaseUer faller bort. Tingsrätten säger sig inte kunna godta skälen för det ipromemorian framställda förslaget, att lokalhyresgästens uppsägning skall bliutan verkan, om han underlåter att hänskjuta tvisten till medling eller attkomplettera sin ansökan till hyresnämnden efter föreläggande. Underlåterhyresgästen att fullgöra vad som åligger honom torde detta enligt tingsrättensuppfattning I övervägande antalet fall bero på att hyresgästen om parternainte har kommit överens om fortsatt förhymlng vill flytta. Konsekvenserna avden ordning som föreslås i promemorian blir att hyresgästen måste säga upp avtaleten gång tUl, om han vill undvika att bli bunden för en ny hyrestid. Det kan t.o. m. tänkas att uppsägningstiden har försuttits, när hyresgästen bestämmersig för att lämna lokalen. Enligt tingsrättens mening bör ordningen i stället varaden att, om hyresgästen inte hänskjuter tvisten tUl hyresnämnden elleransökningen om medUng avvisas, uppsägningen skall betraktas som en vanliguppsägning utan rätt tUl skadestånd för hyresgästen. Möjligen kan övervägasundantag från den antydda huvudregeln. Tingsrätten anför vidare, att den ipromemorieförslaget angivna rättsverkan av att hyresvärden inte iakttarföreläggande som meddelats hyresvärden av hyresnämnden av flera skäl inte ärtillfredsställande. Till en början framhåller tingsrätten att förslaget i dennadel inte kan genomföras utan omfattande ändringar i det förslag tUl lag omarrendenämnder och hyresnämnder som läggs fram i promemorian Ds Ju 1972: 5(jfr 4 § 1 och 9, 10 och 12 §§ i nämnda förslag). Fråga uppkommer vidare omhur i åsyftade fall det nya avtalet skall stadfästas. SkaU det ske I form avbeslut av hyresnämnden som enligt lagen om arrendenämnder och hyresnämnderbåde i dess nuvarande och i dess föreslagna lydelse inte får avgöra sådan tvistsom det här är fråga om eller skall hyresvärden föreläggas att skriva undernytt avtal oavsett att något tvångsmedel inte finns? Enligt tingsrättens meninghar den föreslagna ordningen i de delar som diskuteras här likheter medtredskodomsförfarandet. För att skydda hyresvärden mot alltför obilliga vUlkoroch underlätta förfarandet är det enligt tingsrätten påkallat att införamöjlighet till någon form av återvinning. Somnämnts inledningsvis har vissa synpunkter delvis kritiska anlagtspå den föreslagna ordningen också av remissinstanser som I princip biträderförslaget. Sålunda anser att man också här bordeöverväga att öppna möjlighet för hyresgästen att påkalla ändring ihyresvUlkoren utan att behöva avvakta den avtalade hyrestidens utgång. Ensärskild anledning till det är att långtidsavtal är betydUgt vanligare vidhyra av lokaler än vid hyra av bostäder. Enligt HSB:s mening är visserligenförslaget att lokalhyresgästens uppsägning för vUlkorsändring blir utanverkan, om han försummar att hänskjuta tvisten till hyresnämnden, bra urhyresgästens synpunkt, men det kan sättas i fråga om man inte för att försökaåstadkomma jämställdhet mellan parterna borde ge andra parten oberoende frånvilken sida uppsägningen görs rätt att svara med egen uppsägning. Bestämmelsemaskulle kunna utformas efter förebild av rättsinstitutet anslutningsvad irättegångsbalken. Också kommun efterlyser sådana jämkningar i deföreslagna bestämmelserna att större jämställdhet nås mellan narterna i Hen fnrVianrjlinpssitnatinn snm hlir en fnliH av har fört fram tanken atthyresnämnd skulle få rätt att bestämma vad som skulle vara lokalens marknadsvärdeoch att domstolama skulle behöva ta ställning enbart tUl ersättningensstorlek, om hyresvärden vägrade hyra ut mot denna hyra. Det är enligt förbundetav avgörande betydelse för en uppsagd affärshyresgäst att kunna någorlundabedöma sina utsikter om han vill utnyttja det indirekta besittningsskyddet.Endast i undantagsfall har någon vågat ta denna risk. Man skulleenligt förbundet möjUgen kunna tänka sig att tillerkänna ett av hyresnämndenframlagt medlingsförslag sådan betydelse att det inte utan synnerliga skälskulle kunna frångås. , ,, och vilka organisationer har avgettgemensamt yttrande över förslaget framhåller, att lokalhyresmarknaden ärstarkt konjunkturkänslig och att en tillfällig nedgång i efterfrågan eller motsatsenpå lokaler därför kan temporärt påverka prisnivån. Också lokalastadsombyggnader, saneringsverksamhet o. dyl. kan leda till likartade tillfälligaförändringar på lokalhyresmarknaden. Det är enligt organisationernas meningangeläget att sädana kortsiktiga förändringar inte skall kunna utnyttjas avparterna i strid med lagstiftningens syfte. 4 Avtal med obestämd hyra m. m. Hyran och andra vUlkor bestäms enligt hyreslagen Iprincip helt fritt genom överenskommelse mellan hyresvärden och hyresgästen.Någon 1973: 23 59 skyldighetför parterna att träffa definitiv uppgörelse om hyrans storlek för denavtalade hyrestiden föreUgger inte utan de kan komma överens om att hyran tillsvidare skall utgå med visst preliminärt belopp i avvaktan på att den slutligahyran bestäms. Vidare förekommer att hyrans storlek knyts till en viss index,t. ex. konsumentprisindex, eller att hyresvärden förbehåller sig att på grundav ändringar i det allmänna hyresläget få ensidigt höja hyran. Är lägenhetenInte bostadslägenhet I bristort, gäller partemas överenskommelse obetingatunder hela hyrestiden. Härvid bortses från bestämmelserna i 64 § hyreslagen omjämkning m. m. av otillbörliga hyresvillkor. Ligger bostadslägenhet ibristort, kan hjresvärden eller hyresgästen begära att hyresnämnden prövar denavtalade hyran enligt bestämmelsema om prövning av förstagängshyran. I samband med att hyresavtalet förlängs kanhyresvärden fordra att hyran höjs. Vid tvist kan enligt 49 § h)Tans skälighetprövas av hyresnämnden. Är frågan om hyresgästens rätt till förlängning avhyresavtalet inte avgjord när hyrestiden går ut, får hyresgästen bo kvar Ilägenheten till dess frågan är slutligt avgjord. För den tid han bor kvar,skall hyra enligt 50 § interimistiskt utgå med samma belopp som tidigare.Oberoende av om hyresavtalet förlängs eller ej, kan hyresgästen bli skyldigatt betala högre hyra med retroaktiv verkan för den tid efter avtalsperiodensutgång som han har bott kvar i lägenheten (51 och 52 §§). Enligt 53 § harhyresgästen emellertid i regel viss på sig att betala detöverskjutande beloppet utan att hyresrätten förverkas. Beträffande de närmaredetaljerna hänvisas till lagtexten. EnUgt 20 § hyresregleringslagen kan hyresnämnden ivissa fall bestämma att beslut rörande hyra eller särskUd ersättnuig skallgälla även för tid före beslutets dag. Nämnden får emellertid förordna omskäligt anstånd med betalning av vad hyresgästen kan bli skyldig att utgeutöver vad han har haft att erlägga tidigare. Enligt promemorian torde det vara ganska vanligtatt hyresavtalen utformas sä att det hyresbelopp parterna kommer överens om,när de träffar avtalet, inte är definitivt. Avsikten är att hyran framdelesskall kunna ändras med retroaktiv verkan från exempelvis Inflyttningen. Oftasker det genom en klausul av innehåll att hyran är preliminär eller atthyresgästen i avbidan på att hyran blir slutligt bestämd skall betala ettvisst belopp å conto. I den mån avtalet ej klart anger granderna för hur hyranslutligt skall fastställas, sägs I promemorian den rättsliga innebörden avavtalet ofta vara oklar för hyresgästen. I promemorian anförs, att detta system i fleraavseenden är ofördelaktigt för hyresgästen, särskilt i de fall då kravframställs efter 1973: 23 60 inflyttnmgeneUer när det riktas mot hyresgäst som redan har flyttat frän lägenheten. Enligt promemorian torde bestämmelserna i 64 § omjämkning av otillbörligt avtalsvUlkor endast i undantagsfall utgöra något skyddför hyresgästen i faU som åsyftas . I promemorian anförs vidare, att förslagetom rätt för hyresgäst att med bibehållet besittningsskydd påkalla ändring avhyresviUkoren visserligen gör det möjligt för hyresgästen att få hyran för denkommande avtalsperioden definitivt bestämd av hyresnämnden men inte hmdrar atthyran för den första perioden kan hållas svävande . Inteheller torde bestämmelserna om prövning av förstagångshjra på bristort enligtpromemorian i praktiken ge hyresgästen tiUräckligt skydd. Det torde nämligenofta vara så att, när hyresgästen underrättas om det definitiva hyresbeloppet,det är för sent att begära sådan prövning. I promemorian föreslås att ihyreslagen Införs en bestämmelse av Innehåll att hyresgäst, om hyra har utgåttmed visst belopp , inte är skyldig att i efterhand utge högrehyra . I promemorian framhålls att en sådan bestämmelsekan i och för sig tänkas medföra vissa risker för att hyran vid inflyttningenbestäms tUl för högt belopp. Riskema bedöms emellertid inte vara särskiltstora. Systemet med preliminärhyror är aktuellt endast inom nyproduktionen,där marknadsläget är sådant att något utrymme för överprisbildning Inte finns. I promemorian föreslås att bestämmelsen om förbudatt ta ut retroaktiv hyra skall gälla endast bostadslägenheter. Inte hellerbör enligt promemorian bestämmelsen omfatta ersättning för värme och varmvattenoch kostnad för vatten och avlopp. Det bör således även i fortsättningen varamöjligt att bestämma att t. ex. ersättning för värme och varmvatten skall utgåmed visst preliminärt belopp och att den slutliga ersättningen skall bestämmasförst . I promemorian erinras härefter att hyresgäst kanbli skyldig att betala retroaktiv hyra också i samband med förlängningstvistoch att sådan skyldighet vidare kan Inträda I ärende enligthyresregleringslagen. Retroaktiva höjningar av nu angivet slag bör enligtpromemorian mte omfattas av den föreslagna bestämmelsen. I promemorian föreslås slutligen att 53 §, som gerhyresgästen visst rådrum med att betala retroaktiv hyra i samband medvUlkorstvist, kompletteras med en regel som möjliggör för hyresnämnden attefter prövning i det enskUda fallet medge hyresgästen särskUtbetalnlngsanstånd. Frågan om retroaktiv höjning I förlängnlngstvlst när hyresvärdendröjt med att lämna avflyttnlngsmeddelande behandlas i promemorian i ett annatavsnitt. 1973: 23 61 Promemorians förslag att hyresgäst inte skall varaskyldig att betala retroaktiv hyra i vissa fall och om Införande av möjlighetför tillämpande myndighet att efter diskretionär prövning medgebetalningsanstånd i samband med förlängningstvist lämnas i allmänhet utanerinran. Enligt hyresnämnderna för och länoch bör undantaget från förbudet mot retroaktiv hyra omfatta ocksåersättning för el-förbrukning. Liknande synpunkter framförs av Malmötingsrätt, som därutöver uttalar att förbudet bör utformas så att det klartframgår att det endast omfattar kallhyran utan några tUlägg av vad slag detvara må. Stockholmstingsrätt framhåller, att förbudet bör avse den hyra för förfluten tid somöverstiger det avtalade hyresbeloppet och inte, som anges i den föreslagnalagtexten, det belopp som faktiskt har betalats. EnUgt bör en särskUd klanderregelinföras som öppnar möjlighet för hyresgästen att överklaga beslut varigenombegärt betalningsanstånd i samband med förlängningstvist vägras. Vidare ansertingsrätten att den tid inom vilken hyresgästen har att betala den retroaktivahyran i nu åsyftade fall bör räknas om besvärsrätt Införs ochbetalningsanstånd ej medges från den dag laga kraft ägande beslut föreliggeri anständsfrågan. Förslaget att från förbudet mot att ta utretroaktiv hyra i vissa fall undanta retroaktiva hyreskrav, som kan uppkommamed tillämpning av 20 § hyresregleringslagen, har inte mött någon erinran vidremissbehandlingen. Frågan om tillåtligheten av indexklausuler berörsinte i promemorian. I anslutning till frågan om rätt för bostadshyresgäst attta initiativ till villkorsändring tar emellertid ett par remissinstanser uppfrågor om indexklausuler i hyresavtal. Sålunda erinrar om att i praxis sådana klausuler har ansetts strida mot god sed Ihyresförhållanden med hänsyn till att de skulle kunna leda till hyra,överstigande bruksvärdehyran. Enligt hyresnämnden torde de tidigare skälen föratt underkänna Indexklausulen inte kvarstå, om hyresgästen får rätt att sägaupp hyresavtalet för villkorsändring. Man får då t. o. m. räkna med att sådanaklausuler blir vanliga. Emellertid kvarstår, anför hyresnämnden, allvarligaerinringar mot indexklausuler. Det finns en risk för att bruksvärdenlvän kankomma att på en konstlad väg höjas tjU följd av indexklausulema. Med hänsynhärtUI och då den enskilde hyresgästen ofta torde vara obenägen att tainitiativ tiU en bruksvärdeprövning, synes enligt hyresnämnden frågan böraföljas med uppmärksamhet. anför att det inte sä sällanförekommer att en hyresvärd vUl anknyta också upplåtelse av bostadslägenhet tUl Prop.1973: 23 62 konsumentprisindex.Förbundet ansluter sig till uttalandet i promemoria II att ensådan mdexram är avpassad för helt andra ändamål uppenbarligen inte är enlämplig mätare på förändringar i kostnadsläget, när det gällerhyreslägenheter. Förbundet framhåller att tillämpningen av sådana klausulerdärför kan medföra att hyror för lägenheter kommer att avlägsna sig frånbraksvärdet. I praxis har indexklausuler underkänts som oförenliga medbraksvärdeprincipen. I ett fall har fastighetsdomstolen med ändring avhyresnämndens beslut godtagit indexklausul med hänvisning till att klausulenförsetts med ett tillägg av Innebörd att hyresgästen hade rätt att medIakttagande av viss uppsägningstid påkalla ändring i detta hyresvillkor. måste det sättas I fråga om det inte skulle vara riktigast att heltunderkänna klausuler som är oförenliga med braksvärdesystemet. Därigenomskulle hyresnämnderna besparas besväret att i varje enskilt fall pröva sådanaklausuler. I sitt yttrande över promemoria II framhållerSveriges fastighetsägareförbund att indexklausuler har varit och är tämligenvanliga i fråga om ej hyresreglerade lokaler. Anledningen till det är attsädana klausuler utgör en förutsättning för långtidsavtal, som båda parternabrakar vara angelägna att få tUl stånd. Förbundet har tillsammans med och utarbetat en Indexklausul sombygger på konsumentprisindex och som är avsedd att tillämpas vidlängtidskontrakt, varmed I detta sammanhang förstås upplåtelser på minst femår.