prop · FW0337 · 1973-12-31 00:00:00 — För det första bör man via ett utvidgat internationelltpolissamarbete kunna få en effektivare kontroll än över utländskamedborgares inresor i landet i syfte att hindra presumtiva terrorister att överhuvud taget komma in. För det andra bör man kunna vidga de legala möjligheterna att frän vårt territoriumavvisa eller avlägsna utlänningar som är att hänföra till denna kategori. Fördet tredje bör en bättre övervakning kunna införas beträffande personer som kanmisstänkas tillhöra eller verka för terroristorganisationer men som på grundav asylrätten inte kan avlägsnas ur landet. Härutöver bör även undersökas omdet är påkallat att skärpa övervakningen i samband med den kriminalpolitiskabehandlingen av terrorister som här i landet döms till ansvar för allvarligabrott. 10.2 Viseringsfrägor m. m. En effektivare inresekontroll kan åstadkommas dels genomgenerella ätgärder, dels genom åtgärder som tar sikte på den individuella kon-troUen.1 förstnämnda hänseende ifrågakommer i första hand ökad användning av viseringstvängoch effektivare metoder att kontrollera uttagningen av invandrare urflyktingläger. När det gäller den individuella inresekontrollen uppkommernärmast fråga om att införa nya grunder för avvisning av utlänning som ankommertill . I det föregående har lämnats en närmare redogörelse för nugällande viseringsbestämmelser och för de bilaterala avtal om viseringsfrihetsom har ingått. Som framhållits bör huvudprinciperna för vårinvandringspolitik ligga fast. Det kan med denna utgångspunkt inte komma ifråga att vi generellt skulle återinföra viseringstväng. Däremot bör det enligtkommissionens mening inte vara uteslutet att för kortare eller längre tidutnyttja de suspensionsmöjligheter som gällande viserings-avtal erbjuder föratt återinföra viseringstväng i förhållande till ett eller flera länder, om detmed ledning av hittillsvarande erfarenheter kan bedömas vara särskilda rikserför att presumtiva terrorister återfinns bland medborgare i dessa länder. I dagens läge är det bara ett viseringsfrihetsavtal sombör komma i fråga för suspension, nämligen avtalet med är här särpräglade. Vi har mottagit ett stort antal jugoslaver,ca 40 000, i vårt land. Det alldeles övervägande antalet av dessa invandrarestår inte i motsättning till regimen i sitt hemland. Bland jugoslaverna finnsemellertid ett antal politiskt starkt engagerade kroatiska separatister, somöppet redovisar en fientlig inställning till hemlandsregimen. Det gesåtskilliga belägg för att åtminstone en del av dessa människor är beredda attutnyttja vårt lands territorium för våldsaktioner. för häftiga konfrontationermed allvarliga väldsinslag måste bedömas som stor. De terroristdåd som redanhar begåtts i vårt land av jugoslaver har väckt stor uppmärksamhet ochindignation i deras hemland. Man har såväl i jugoslavisk tidningspress som påofficiellt håll upprepade gånger riktat kraftig kritik mot och svenskamyndigheter för att vi inte ingripit med tillräckligt kraftfulla åtgärder föratt sätta stopp för terrordåden. Det är även oberoende härav av vikt att vi ifortsättningen skaffar oss bättre kontroll över vilka jugoslaver som kommertill vårt land. 1 saml Nr 37 Kommissionen har av dessa skäl under hand hemställt hos Kungl.Maj:t att tills vidare skall suspendera gällande viseringsfrihetsavtalmed . Maj:t har fattat beslut i enlighet med kommissionenshemställan. När det gäller förfarandet och kontrollen fränsäkerhetssynpunkt vid uttagning av invandrare ur flyktingläger har kommissionenuppmärksammat att den procedur som f. n. tillämpas inte erbjuder rimligagarantier för att inte bland de uttagna också kan återfinnas personer som kanbefaras medverka i politisk terrorverksamhet. Enligt kommissionens mening kandet inte komma i fråga att generellt ändra nuvarande praxis att ta ut politiskaflyktingar ur dessa läger för invandring till . Däremot är det enligtkommissionens mening angeläget att skärpa kontrollen vid uttagningen ur lägren tillförhindrande av att presumtiva terrorister tas emot i vårt land. Personer somkan antas tillhöra denna kategori bör inte tillåtas komma in i landet även omde är politiska flyktingar. Uttagningen ur lägren sker under medverkan av en svenskdelegation, för vars sammansättning redogörelse har lämnats i det föregående.Från de synpunkter som är aktuella är det enligt kommissionens meningnaturligt att de erfarenheter och den kunskap som den svenska säkerhetspolisenförfogar över ställs till delegationemas förfogande. Så kan givetvis enklastske genom att en företrädare för regelmässigt får ingå sommedlem i en sådan delegation. Enligt vad som upplysts inom kommissionen kandenna ordning genomföras inom ramen för nu tillgängliga personalresurser med ianspråktagandeav medel som redan står till förfogande. Kommissionen förordar att åtgärdervidtas som garanterar medverkan från polisens sida i uttagningsförfarandet. De upplysningar kommissionen erhållit om uttagningsförfarandetger vid handen att resurserna för tolkning vid delegationens förhör med depresumtiva invandrarna är otillfredsställande. I stor utsträckning ärdelegationerna hänvisade till att rekrytera tolkarna bland flyktingarna ilägren. Det säger sig självt att det under sådana förhållanden är hart näromöjligt att fä tillräckliga garantier för att de personer man anlitar är fulltpålitliga. Det är därför angeläget att en ändring kommer till stånd. Frånrikspolisstyrelsens sida har upplysts att man i och för sig förfogar över etttillräckligt antal kompetenta tolkar inom landet, vilkas pålitlighet man anservara betryggande kontrollerad. Det har också upplysts att styrelsen kan ställadessa tolkar till förfogande för medverkan i uttag-ningsdelegationerna och attså kan ske utan förstärkning av de ekonomiska resurserna. Kommissionenförordar att också i detta hänseende sådana åtgärder vidtas att tolkningen vid uttagningsförfarandetsker under medverkan av tolkar som ställer till förfogandeeller som i varje fall har godkänts från säkerhetssynpunkt av styrelsen. 10.3 Nya grunder för avvisning Oavsett om viseringstväng förehgger eller inte i frägaom visst lands medborgare och kommissionen förutsätter som nämnt att den nuvaran- de omfattande viseringsfriheten med visst undantag skall tUlsvidare bestå - föreligger enligt kommissionens mening behov att vid utlänningsankomst till landet kunna hindra hans inresa, när det finns skäl tillantagandet att hans närvaro innebär risker för att politiska terrordåd skallkomma till utförande pä vårt territorium. De grunder på vilka avvisning f. n.kan ske enligt utlänningslagens bestämmelser erbjuder enligt kommissionensmening inte tillräckliga möjhgheter i det avseendet. Kommissionen viU därför förorda att det genom lagstiftninginförs vidgade möjligheter till avvisning. Vid utformningen av bestämmelser omnya avvisningsgrunder måste å ena sidan beaktas att dessa inte görs såvidsträckta, att de i verkligheten kommer att drabba inte bara dem som med fogkan hänföras till kategorin presumtiva terrorister utan ocksä och kanske ibetydande omfattning laglydiga invandrare, som i och för sig är välkomna i vårtland. Ändrad lagstiftning får med andra ord inte leda till att vår aUmännainvandringspolitik i praktiken radikalt förändras. Å andra sidan är det medhänsyn till de uppenbara svårigheterna att identifiera de personer, som med fogkan betecknas som terrorister, angeläget att avvisningskriterierna inteutformas så att de förutsätter någon mer kvalificerad bevisning. För stora kravpå bevisning skulle helt förta effekten av en legal utvidgning av awisningsmöjligheterna. Ett nytt avvisningsinstitut kan enligt kommissionensmening inte vila på kriterier som uteslutande knyter an till sådanaupplysningar om den enskilde utlänningens vandel som kan vara tillgängliga förmyndigheterna och som indicerar att denne själv kan befaras aktivt delta iterrorist-aktioner. Sådana personuppgifter torde bara undantagsvis vara tillgänghga.Däremot torde myndigheterna i vårt land och i åtskilliga andra länder ha enviss kännedom om vilka politiska organisationer eller grupper som står bakom deintemationella terrordåden. Uppgifter om vilka enskilda personer som tillhöreller på annat sätt har en nära ankiiytning till dessa organisationer ellergrupper är också i viss omfattning tillgängliga för polismyndigheterna i mångaländer. Det ter sig mot denna bakgrund naturligt att som avvisningskriteriumvälja vederbörande utlännings medlemskap i eller anknytning i övrigt tillorganisationer eller grupper av detta slag. Det primära syftet med skärpta regler för inresekontrollenär att bereda befolkningen i vårt land skydd mot politiska våldsdåd. Åtgärdernabör med andra ord begränsas till vad som påkallas av vår önskan att bidra tillkampen mot den internationeUa terrorismen i egentlig mening. Det är däremotvarken ett internationellt eller ett svenskt intresse att vi stänger våragränser för dem som tillhör eller verkar i sädana befrielserörelser eller andrapolitiska grupperingar som begränsar sin aktivitet till det lands territoriummot vars politiska förhållanden deras verksamhet riktar sig. En grundläggandeförutsättning för att avvisning skall få ske bör med detta synsätt vara att denpolitiska organisation eller grupp, till vilken vederbörande utlänning kanantas ha anknytning, kan befaras komma att utföra eller medverka i politiskavåldsdåd i vårt land. Äv uppenbara skäl kan som förutsättning för avvisning intekrävas att det föreligger full bevisning om att utlänningen är medlem i eller tiUhören politisk organisation eUer grupp av angivet slag. Om avvisning på sådanagrunder som här diskuteras över huvud taget skall kunna tillämpas i praktiken, mästeavvisning kunna ske redan om det finns grundad anledning antaga att utlänningentillhör eller verkar för en sådan organisation eller grupp. TiU frågan hur man skulle kunna söija för attmyndigheterna får tillgång till det informationsmaterial som är nödvändigt föratt avvisningsregler av angivet slag skall kunna bli verkningsfulla återkommerkommissionen i ett följande avsnitt (10.6). 10.4 Nya grunder för utvisning Det ligger i sakens natur att skärpt inresekontroll enligtnu angivna riktlinjer inte kan bli 100-procentigt effektiv. Vi måste med andraord räkna med att kontroUen ibland brister och att personer som rätteligenskulle ha hindrats att resa in i landet likväl kommer hit. Härtill kommer, attdet sannolikt redan nu bland våra invandrare finns ett större eller mindreantal presumtiva politiska våldsverkare. Att så är fallet ger kapningsdramat påBulltofta och vissa tidigare inträffade händelser av liknande slag belägg för.Det är därför nödvändigt att de nya avvisningsregler kommissionen föreslårkompletteras med bestämmelser som gör det möjligt att från vårt territoriumavlägsna utlänningar som inte utan fog betraktas som presumtiva terrorister.Det blir här närmast fräga om en utvidgning av det nuvarandeutvisningsinstitutet. Kommissionen föreslår i enlighet med det anförda att ilagstiftningen införs en bestämmelse av innebörd att utlänning som uppehållersig i skall kunna utvisas, om det finns grundad anledning antaga atthan tillhör eller verkar för en sådan politisk organisation eller grupp som kanbefaras utföra terrorhandlingar i vårt land. 10.5 Förfarandet i avvisnings- och utvisningsärenden Beslut i frågor om avvisning fattas enligt nu gällandelagstiftning av poUsmyndighet. Besluten kan överklagas hos den centralautlänningsmyndigheten, dvs. invandrarverket, och i vissa fall hos Kungl. Maj:t.Beslut om utvisning enligt utlänningslagens bestämmelser - med undantag förbeslut om s. k. politisk utvisning - meddelas av länsrätt. Besluten kanöverklagas vid kammarrätt. Gör en utlänning, som avvisats eller utvisats, isamband med att verkställighet av beslutet skall ske invändning om poUtiskt flyktingskap,prövas verkställighetsfrågan av invandrarverket med möjlighet för utlänningenatt i vissa fall påkalla överprövning hos Kungl. - 1 ärende om s. k. poUtiskutvisning enUgt 34 § utlänningslagen Ugger beslutanderätten helt hos Kungl. När det gäller förfarandet i ärenden om utvisning enUgt denya regler Prop, 1973:37 85 som kommissionen föreslår är det med hänsyn tiU den närasläktskapen med den nuvarande s, k, politiska utvisningen enligt kommissionensmening naturUgt att beslutanderätten förbehålls Kungl, Maj:t, Avvisning bördäremot givetvis kunna beslutas av polismyndighet. Eftersom grunderna föravvisning och utvisning enligt kommissionens förslag skall vara desamma, synesdet emellertid kommissionen lämpligt att i fall då poUsmyndigheten finner attbeslut om avvisning bör meddelas men utlänningen gör invändning om politiskt flyktingskapfrågan skaU underställas Kungl. Maj:t för avgörande. 1 awisningsärende somskall prövas av Kungl. Maj:t bör invandrarverket avge yttrande. Lämpligen skerdetta genom att polismyndigheten hänskjuter ärendet till verket, som med egetyttrande överlämnar det till Kungl. Även i utvisningsärenden bör Kungl. Maj:ti regel inhämta invandrarverkets yttrande. Avsteg härifrån bör kunna ske endasti synnerligen brådskande fall. Förfarandereglerna bör utformas i enUghet meddet anförda. Det är medhänsyn till det sätt på vilket awisningsgrunderna föreslås bU utformadeuppenbart att beslut om avvisning inte kan meddelas på grundval av en prövningav den lokala polismyndigheten i det enskilda faUet. Bedömningen avförutsättningarna för avvisning mäste ske på grundval av de informationer somkan vara tUlgängUga för rikspoUsstyrel-sen och som är resultatet av polisensegen spaningsverksamhet och dess informationsutbyte med andra länderspolismyndigheter. Det synes under dessa förhåhanden vara en lämplig ordning attrikspoUsstyrelsen med ledning av detta informationsmaterial upprättar enförteckning över personer, som kan misstänkas tillhöra en politiskterroristorganisation eller -grupp och som på den grunden skall avvisas resp,kan utvisas enligt de här föreslagna reglerna. Förteckningen bör fortlöpandegöras tillgänghg för de polismyndigheter som svarar för inresekontrollen ochutan ytterligare prövning av dem läggas till grund för avvisningsbeslut. Ävenom förteckningen självfallet är av betydelse vid Kungl, Maj:ts prövning liggerdet i sakens natur att Kungl, Maj:t inte är bunden av denna förteckning vid sinprövning av ärenden om avvisning eller utvisning enligt de nya bestämmelserna. Det bör visserligen ankomma pä att föraförteckningen. Med hänsyn till att ställningstagandena i frågor om vilkapersoner som bör uppföras på förteckningen är av grannlaga natur bör emellertidKungl. Maj:t meddela närmare anvisningar för hur förteckningen skall föras. 1frågor som rör förteckningen bör i den omfattning som ärpåkallad samråda med invandrarverket. Vidare bör det åligga rikspolisstyrelsenatt genom fortlöpande redogörelser hålla Kungl. Maj:t underrättad om innehålleti förteckningen och de informationer som Ugger till grund för denna. 10.6 Det internationella polissamarbetet En förutsättning för att de nya avvisnings- ochutvisningsbestämmelser som kommissionen föreslår skall bli ett effektivtinstrument i kampen Prop,1973:37 86 mot terrorismen är givetvis att informationer ärtillgängliga beträffande utlänningar som tillhör oUka terroristorganisationereller grupper. Uppgifterna tUl den förteckning som enligt kommissionensförslag skall ligga tUl grund för de nya reglernas tiUämpning kommer väsentUgenatt härröra från den spaningsverksamhet som svenska polismyndigheter bedriver.Av naturliga skäl kan den spaning som sker inom landet inte väntas ge resultatannat än beträffande personer som uppehåller sig i , Den svenska polisenblir liksom hittUls i avsevärd omfattning beroende av det informationsmaterialsom kan tiUhandahållas av polismyndigheter i andra länder. Ett internationelltpolissamarbete bedrivs , dels inom ramen för den internationellapolisorganisationen, , dels på bilateral basis. Somframgår av en i det föregående lämnad redogörelse är en vittförgrenadinternationell organisation som befrämjar det internationeUakriminalpolissamarbetet genom utbyte av information och genom ömsesidigtbistånd för efterspaning och gripande av personer som misstänks för brott.Organisationen är visserligen stadgeenUgt förhindrad att agera i frågor avpolitisk, militär eller religiös natur och i rasfrågor. Trots detta harorganisationens medlemmar, under hänvisning till den oroande utveckling som harägt rum på den internationeUa terroristverksamhetensområde, nyUgen enats om ett program för att bekämpa flygplanskapningar samtbombattentat och bombhot mot den intemationella flygtrafiken, gärningar somofta har en politisk bakgmnd. Vidare har organisationens generalförsamlingunder innevarande år riktat en uppmaning till medlemsländerna att var för sigvidta nödvändig ätgärder och att samarbeta för att försöka förhindra de formerav internationell brottslighet som tar sig uttryck i tagande av gisslan iutpressningssyfte, en typ av brott som också ofta har en politisk bakgrund. Dennaintensifiering av verksamhet och vidgning av dess arbetsområde ärsjälvfallet att hälsa med största tillfredsställelse och kan antagas bli ettverksamt bidrag i kampen mot den internationella terrorismen. arbete har emellertid från rikspoUs-styrelsens sida framhållits,att organisationens möjligheter att verka pä ett effektivt sätt är begränsadepå grund av att de ekonomiska resurser som står till organisationens förfogandeär alltför snävt tUltagna. EnUgt styrelsens mening är det av avgörande vikt föratt organisationen skall kunna ytterligare höja sin effektivitet, att medlemsstaternatiUför organisationen väsenthgt ökade ekonomiska resurser. Kommissionen delarför sin del denna uppfattning. har tidigare verkat för en förstärkningav , och kommissionen viU för sin del understryka vikten av attytterligare initiativ tas i detta syfte. Även det internationella polissamarbete som äger rum påbilateralt plan med främmande länders polismyndigheter, och som framför alltbestår i ett fortlöpande utbyte av informationer, har på grund av de senasteårens ökning av internationella våldsdåd och annan internationeU brottslighetintensifierats och byggts ut. Det är i och för sig angeläget att Prop, 1973:37 87 detta samarbete fortsätter och successivt förstärks.Kommissionen, som förutsätter att nödvändiga personeUa och ekonomiska resurserför detta samarbete och för dess fortsatta utbyggnad står till förfogande inomredan givna ramar, har inte funnit anledning att föreslå några ytterUgare ätgärderpå detta område. Det bör emellertid i detta sammanhang framhållas, atteffektiviteten i det bUaterala samarbetet i viss mån kan hämmas av att svenskapolismyndigheter kan se sig tvungna att i förhåUande till vissa länder visaåterhållsamhet, när det gäller att frän vårt land lämna upplysningar ompersoner som befinner sig här, med hänsyn tUl den risk som kan föreUgga attupplysningarna av mottagarlandet kommer att användas på ett för den enskildeutlänningen eller honom närstående personer otillbörligt eller skadUgt sätt. Ävenom denna återhållsamhet kan tänkas leda till en minskad benägenhet frånvederbörande lands sida att tUlhandahålla den svenska polisen upplysningar, somskulle kunna vara av stort värde i våra ansträngningar att förebygga terrordåd,kan det av hänsyn till den enskUdes berättigade krav på skydd mot övergreppinte komma i fråga att göra avvikelser från den praxis som hittUls har följts idetta hänseende. Erfarenheterna visar också att den restriktivitet somådagalagts från svensk sida inte nödvändigtvis behöver inverka negativt på detfrämmande landets beredvUlighet att tillhandahålla oss behövligainformationer. Det bör också påpekas att vi kan upprätthåUa ett omfattande ochfruktbärande ömsesidigt utbyte av upplysningar med åtskiUiga länder som har enrättsordning som vilar på samma principer som vår. 10.7 Skärpt kontroll och övervakning av utlänningar iSverige Som tidigare framhåUits måste man räkna med att många avde presumtiva terrorister som kan tänkas komma till vårt land inte kan avlägsnashärifrän därför att de är att anse som politiska flyktingar. Reglerna ompolitisk asyl lägger hinder i vägen för verkställighet av avvisnings- ellerutvisningsbeslutet, om utlänningen inte kan sändas till annat land, där han ärtrygg mot politisk förföljelse. Enligt vad kommissionen har uttalat i tidigaresammanhang bör några inskränkningar inte ske i asylrätten. Utöver fall då poUtisktflyktingskap föreligger behöver man inte räkna med att hinder förverkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut kan föreUgga annat än irena undantagsfall på grund av synnerUgen starka humanitära skäl. När det gäller utlänningar som kan antas tillhörakategorin presumtiva terrorister är det självfallet angeläget att effektiva ätgärdervidtas i syfte att förebygga att de under sin vistelse här deltar i ellermedverkar till poUtiska våldsdåd. Det blir här fräga om att ge polisen debefogenheter och resurser som är nödvändiga för att dessa människorsförehavanden skall kunna övervakas och kontrolleras, så att planerade våldsdådeller andra terroraktioner kan avslöjas pä ett tidigt stadium. De möjligheteratt ingripa med sädana spaningsmetoder som husrannsakan, kroppsvisitation,telefonavlyssning eller brevkontroU som polis- eller åklagarmyndigheter Prop,1973:37 88 har med nu gäUande lagstiftning är enligt kommissionensmening otUl-räckUga, Detta beror främst pä att ätgärder av detta slag kan kommatill användning endast under förutsättning att det i det konkreta fallet föreUggerskälig misstanke om brott. För vissa åtgärder av denna art måste misstankenavse brott av allvarlig art. Som har framhåUits möter det på grund avarten av den politiska terrorverksamheten och det sätt på vilket den bedrivsavsevärda svårigheter att med sedvanliga spaningsmetoder komma ifrågavarandepersoners verksamhet och brottsplaner på spåren. Det inger visserligen - bl, a, fränrättssäkerhetssynpunkter - betänk-Ugheter mot att rucka på de garantiergällande lagstiftning uppställer till skydd för den enskilde mot otillbörligaangrepp på hans personliga integritet. Av detta skäl har kommissionen ocksåavvisat tanken att polisen generellt skulle få vidgade befogenheter att användatvångsmedel av de slag som här har exempUfierats, Betänkligheterna måsteemellertid enUgt kommissionens mening få vika när det gäller människor, somredan vid en föregående prövning har befunnits på grund av sitt samröre med poUtiskaterroristgrupper utgöra ett hot mot den allmänna säkerheten och på den grundenansetts inte vara önskvärda i landet, dvs. personer beträffande vilka det redanföreligger ett avvisning- eller utvisningsbeslut enUgt de här föreslagna nyareglerna. Det är här fråga om personer som tUlåts stanna i vårt land av starkahumanitära skäl. Under sådana förhållanden är det rimUgt att de tvingasunderkasta sig mer långtgående inskränkningar i sina fri- och rättigheter och iskyddet för den personliga integriteten än andra grupper av befolkningen. Detär enUgt kommissionens mening självklart, att de mänga laglydiga och skötsammainvånarnas berättigade krav på skydd mot våld och terror måste sättas framförett Utet fåtal presumtiva terroristers intresse av skydd för sin personligaintegritet. Från dessa utgångspunkter har kommissionen till en börjanfunnit det naturligt att det ges generella möjligheter att förknippa sådana awisnings-eUerutvisningsbeslut, som inte kan verkställas, med särskilda föreskrifter förutlänningens fortsatta vistelse i landet. Sådana föreskrifter kan avse t, ex,skyldighet för utlänningen att uppehåUa sig bara i viss del av landet eller påviss ort, skyldighet att regelbundet anmäla sig hos polismyndighet, att anmälabyte av bostadsadress eller arbetsanställning etc. Som framgår av den tidigareredogörelsen för utlänningslagstiftningen kan föreskrifter av detta slag redannu meddelas i vissa fall, bl, a, i samband med visering och meddelande avuppehållstillstånd.