prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Utvecklingen för olikaåldersgrupper framgår av följande tabell (s. 20). Varsel om personalinskränkningar (samtligaberörda) r- \ ' \ ' \ ' \ »1 / \ ' \ / "--1971 -1---------- 1------- .-------- r-------- 1----- » Vid arbetsförmedlingarna registrerade arbetslösavid skilda tidpunkter och inom skilda åldersgrupper Prop.1973:1 Bilaga 13 21 Uppgången i arbetslösheten har, liksomunder , varit kraftig för åldersgruppen . Under senare delenav året dämpades dock denna utveckling. I sammanhanget bör noteras att arbetskraftstUl-skottethar varit betydande från de nytUlträdande gruppema på arbetsmarknaden, främstungdomar och kvinnor. Det är naturligt att svårigheterna accentueras just förde nytillträdande i en lågkonjunktur. En minskad benägenhet bland ungdomamaatt fortsätta i högre, teoretisk utbildning har framträtt ochsamtidigt har, som tidigare nämnts, kvinnorna fortsatt att söka sig ut påarbetsmarknaden. Den största delen av nytUlskottet kan registreras som ökadsysselsättning men en del tar sig också uttryck i högre arbetslöshetstal. Som en följd av att de nytillträdandeutgör en betydande del av antalet arbetslösa är ökningen i arbetslöshetenstarkast bland dem som inte är arbetslöshetsförsäkrade. Arbetslösheten ökadeförhåUandevis mindre bland försäkrade och sjunkande arbetslöshet noterades ivissa arbetslöshetskassor. För t. ex. byggnadsarbetarna har arbetslöshetenvarit lägre än , då den å andra sidan varosedvanligt hög. Ettdelvis nytt drag i arbetsmarknadssituationen är att arbetslösheten blandtjänstemännen har ökat . Även om ökningen inte var starkare än förövriga grupper har uppgången varit markant. För enstaka tjänstemannakassornoteras lika höga relativa arbetslöshetstal som för vissa industrikassor.Totalt är dock den relativa arbetslösheten bland tjänstemän ungefär hälften avvad som noteras i industrikassorna. Ä andra sidan är arbetslöshet blandtjänstemän, speciellt de äldre tjänstemännen, svårbemästrad och ställersärskilda krav på förmedlingsarbetet. Deregionala skillnaderna i arbetslösheten kom att avvika något frånvad som har varit vanligt . Skogslänen hade visserligen den klarthögsta arbetslösheten även men även i storstadslänen och övrigalän i södra och låg arbetslösheten på en osedvanligt hög nivåunder förra delen av fjolåret. inträffade emellertiden förskjutning mot en mer traditionellregional bild iiied en säsongmässig ökning av arbetslösheten i framförallt skogslänen. Arbetskraftsundersökningarna visar istort sett samma utveckling som arbetsförmedlingsstatistiken. Den totalaarbetslösheten har legat nivå, medan ungdomsarbetslösheten uppvisarnågot högre tal än . 1 åldersgrupperna vararbetslösheten något lägre än . Av följande diagram och tabell framgårhur utvecklingen har varit för olika grupper månad för månad. De säsongmässigaförändringarna bland ungdomar och kvinnor är som synes stora. Arbetslöshet i % enligt åren 19701972 Arbetslösheteni % i olika åldersgrupper enligt 3:e k v 1971 Den serie av åtgärder för att öka sysselsättnmgen som beslutadesunder var inriktad på de regioner, branscher och grupper avarbetstagare som var i störst behov av stöd. Regionalt gavs ökad tyngd åtsysselsättningsåtgärder i södra och . Byggnadsverksamheten ochindustrisysselsättningen tillhörde de branscher till vilka åtgärdernakoncentrerades. Ansträngningen att skapa sysselsättning riktade sig i främstarummet mot de svårplacerade och de nytillträdande på arbetsmarknaden. Under år1972 har fortsatta insatser gjorts med samma inriktning som . Arbetsmarknadsstyrelsenhar beräknat att de vidtagna åtgärdema, som gav störstsysselsättningseffekt under vintem 19711972, innebar en produktionsstimulanspå ca . Till detta skall läggas kostnadema förberedskapsarbeten, som under /72 uppgick till 1 770 milj. kr.Sysselsättningseffekten av dessa åtgärder samt 1973:1 Bilaga 13 23 övriga arbetsmarknadspolitiska insatser beräknasha berört totalt ca 180 000 personer under månadema februari och mars 1972.Arbetsmarknadsstyrelsens beräkningar visar en fördelning på de olikaåtgärderna enligt följande. Åtgärd Beräknat antal syssel- ungdomsprogram(utbildning) Den indirektasysselsättningseffekten av åtgärderna beräknas till drygt 100 000arbetstillfällen. För sysselsättningen inom byggnadsverksamheten betyddeåtgärderna ett direkt tillskott som uppskattas till ca 48 000 arbetstillfällenunder vintermånaderna. Av dessa utgjorde sysselsättningen i beredskapsarbetennära 18 000, medan 30 000 hänförde sig till övrig utökad byggnadsproduktion.Antalet arbetstillfällen avser den beräknade sysselsättnuigen påbyggnadsplatsema. Genom beslut undersommaren och har sysselsättnmgen inom byggnadssektorn stärktsytterligare. Sålunda har byggnadstillstånd för s. k. oprioriterat byggandemeddelats i betydande omfattning. beviljades byggnadstillståndför sådant byggande tUl ett värde av . Byggnadsobjekttill ett värde av 310 milj. kr. inom den statiiga sektorn har tidigarelagts.Dessutom har tidigareläggning av sjukhusbyggande medgetts. TiU detta kommeratt småhusbyggande utan statligt stöd har fått ske utan rambegränsningar förprojekt som påbörjades septemberdecember 1972. En nedgång i påbörjandetav flerfamiljshus har i viss mån uppvägts av ökat småhusbyggande, men en inteoväsentlig nedgång av det totala bostadsbyggandet har likväl inträffat. Enfortsatt mmskning av bostadsbyggandet förutses och kommer att innebärasysselsättningsproblem för branschen, som redan har hög arbetslöshet. På grundav den väntade utvecklingen har jag tillkallat sakkunniga med uppgift attkartlägga konsekvenserna av ett minskat bostadsbyggande och att föreslååtgärder för att på kort sikt motverka en snabb sysselsättningsnedgång. Jag vill erinra om attökade möjligheter till förbättringslån för saneringsverksamhet har öppnatsenligt beslut . Ytterligare förslag i den riktningenutarbetas f. n. på grundval av saneringsutredningens betänkande.Upprustningsåtgärder i äldre bostadsområden får enligt beslut hösten 1972temporärt utföras som enskilda beredskapsarbeten innevarande vinter med ettstatsbidrag motsvarande av lönekostnadema. Prop.1973:1 Bilaga 13 24 Näringslivetsinvesteringar har stimulerats genom en rad åtgärder. Investeringsfonderna harfått tas i anspråk för byggnadsinvesteringar även av förelag i andra branscherän industrin. Denna tUlämpning gäller fram till utgången av . Dettjugoprocentiga skatteavdrag för investeringar i maskiner och inventarier sominfördes har gällt även . En uppjustering till samten ytterUgare förlängning beslutades . TiU detta kommer ettsärskilt tillfälligt skatteavdrag avseende byggnadsprojekt som startas under tidenden 1 november 1972den . Beredskapsarbetena har spelat enviktig roll i strävandena att minska arbetslösheten. Volymen beredskapsarbetenhar varit större än . Antalet sysselsatta uppgick i februari och mars1972 till omkring 46 000 personer. Behovet av beredskapsarbeten har varituttalat även 1 de södra och mellersta delarna av landet. Med anledning av denbetydande ungdomsarbetslösheten vidtogs inom ramen för arbetsmarknadsstyrelsenssärskUda ungdomsprogram åtgärder vilka syftade till en ökning av antaletarbetstillfällen för ungdomar i beredskapsarbeten. Andelen ungdomar iberedskapsarbete ökade påtagligt jämfört med . Kraven på attdifferentiera beredskapsarbetena gjorde sig gällande i och med arbetslöshetensändrade sammansättning. Beredskapsarbeten inom administration samt vård- ochtjänstesektorn planerades tidigt och kom i viss utsträckning till stånd redanunder för att successivt öka i omfattning . Höjningen avstatsbidragsandelen för kommunala beredskapsarbeten gjorde det möjligt förkommunerna att tidigarelägga även arbetsuppgifter av icke-investeringskaraktär.De uppgifter det här gäller har varit klart avgränsade . Planeringen avarbetena har genomförts i samråd med de fackliga organisationerna. Avsikten harvarit att få ett tillskott i sysselsättningen utan att arbetena påverkade dennormala verksamheten inom resp. område. I betydande utsträckning har personermed begränsade erfarenheter av arbetslivet och personer med huvudsakligenteoretisk utbUdning fått sysselsättning i dessa arbeten. Det innebär att endel av de nytUlträdande på arbetsmarknaden härigenom har fått en första, reellkontakt med arbetslivet. För ungdomar har arbetena i stor utsträckning kombineratsmed arbetsmarknadsinformation. Verksamheten inom vård-och tjänstesektorn utgöremellertid totalt en liten dei av beredskapsarbetena. Erfarenheterna ärövervägande goda. Verksamheten utökas därför. Inom vårdsektorn görsdessutom särskilda utbildningsinsatser i samarbete med kommunförbunden i syftedels att ge personer som under flera åv har varit sysselsatta med vårdarbeteeller arbete inom barnstugeverksamheten en utbildning som de saknat tidigare,dels ätt temporärt fylla de vakanser som uppstår under utbildningsperiodenined lämpliga arbetslösa. 1973:1 Bilaga 13 25 Ungdomar i åldem 1819 årfår möjlighet att med ett särskilt utbildningsslöd genomgå en på praktikinriktad arbetsmarknadsutbildning . Praktikarbeten inom denstatliga sektorn inrättas med hänsyn till bl. a. behovet av arbete för ungdomarmed längre utbildning. Arbetsförmedlingarna har tUlfälligt fåttsärskild personal för att bistå arbetslösa ungdomar. Många av de åtgärder somhär har beskrivits har som gemensam bakgrund ungdomamas och kvinnomassvårigheter att få en första anställning. Samma erfarenhet ligger bakombeslutet att under innevarande budgetår ge ett särskilt bidrag om . pertimme till arbetsgivare som utöver ordinarie rekrytering anställer personer somav olika skäl har en bristfällig förankring på arbetsmarknaden. Stödet utgör endirekt stimulans för företagen att nyanställa personal. Under senare delen avförra året gjordes inom en utredning rörande ungdomensarbetsmarknad. Denna utredning jämte vissa förslag till åtgärder har redovisatsi promemorian (Ds In 1972: 21) Ungdom och arbete, som f. n. remissbehandlas. Omfattningen av vissa arbetsmarknadspolitiskaåtgärder åren 1970 1972 Tids- Antal personer som Genomsnittligt antal personer i period fält flyttningsbidrag 1970 1971 1972 1970 1971 1972 1970 1971 1972 1970 1971 1972 1 kv 6 800 5 600 5600 38 900 46 900 52 700 4400 3 500 29 700 12 000 14400 13 100 2kv 7 400 5 800 5900 31700 37300 42 900 3 500 4 500 26800 12 000 12 800 13 400 3 kv 7 800 7 100 6 600 22600 26 600 28 800 2 200 3300 8600 10 100 11400 10900 4 300 3 800 3700 42 000 46 300 47 100 250O 5 900 8 900 11200 17500 15 800 I en konjunkturuppgångkommer behovet av utbildad arbetskraft att göra sig gällande. Den kraftiga satsningenpå arbetsmarknadsutbildningen är 1971 har därför fortsatts och intensifierats.Det har visat sig att möjligheterna för dem som genomgåttarbetsmarknadsutbildning att få arbete är goda även under lågkonjunktur. Motbakgrund av erfarenheterna finns det skäl att gearbetsmarknadsutbildningen stor kapacitet. Arbetsförmedlingen spelaren nyckelroll för genomförandet av de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Underde två har viktiga reformer genomförts i syfte att stärka vissa gruppersställning på arbetsmarknaden. Det har gällt de äldre, vilka genom lagstiftninghar fått ökad trygghet på arbetsmarknaden, samt handikappade som genom bättrestatsbidrag till arbetsgivare för halvskyddad sysselsättning har fått ökadechanser till arbete i öppna marknaden. Verksamheten med anpassningsgrupper vidföretagen har ökat och informationen härom Prop.1973:1 Bilaga 13 26 intensifierats.Vid årsskiftet 19721973 beräknas 1 600 sådana grupper vara i arbete. De särskildainsatser för ungdomar och kvinnor som jag har nämnt har medfört attarsenalen av arbetsmarknadspohtiska medel har ökat. har en nyorganisation för förmedlings-arbetet genomförts och metodfrågorna har utretts.En ökad efterfrågan på arbetskraft som är att vänta kommersåledes att kunna mötas med mer differentierade arbetsmarknadspohtiskaåtgärder. Kraven på den platsförmedlande verksamheten blir i det läget större. Låginkomstfrågor m. m. Slutresultatet av låginkomstutredningensarbete föreligger . Utredningsarbetet har bedrivits i ett antalutredningssteg, där strävan har varit att ersätta det i statistikenframträdande skattepolitiska inkomstbegreppet med inkomstbegrepp som äranvändbara i fackligt-politiska och socialpolitiskasammanhang och vid diskussion av svenska folkets levnadsnivå. Detfullständiga utredningsmaterialet återfinns i tre betänkanden (SOU 1970: 34,1971: 39, 1972: 77) och 15 rapporter. Är 1971 uppdrogs åt en sakkunnig att påbasen av erfarenheter från låginkomstutredningens arbete utarbeta bl. a.förslag tiU förbättringar av statistik och annan löpande information rörandecentrala välfärds-och fördelningsfrågor. Vidare fick en inlerdepartementalarbetsgrupp i uppdrag att värdera utredningens material från åtgärdssynpunkt.Rapporter över de båda uppdragen har avgetts . Arbetet inom låginkomstutredningen harsträckt sig över en tidrymd av nära . Det framlagda materialet är mycketomfattande. Genom sitt sätt att arbeta har utredningen i mindre grad kommitatt vara en utredning i traditionell mening. Den har i stället utfört ettutvecklingsarbete och tagit fram utförlig information till aUmänhet, folkrörelser,intresseorganisationer och myndigheter om inkomstemas fördelning ochvälfärdens spridning hos det svenska folket. Utredningen torde härigenomfortlöpande ha haft betydelse för att jämsides med annan information och denpågående samhällsdebatten öka kunskaperna om lönespridning ochvälfärdsfördelning i vårt land. insatser för attge underlag för debatten om låglöner och låginkomster har enligt min meningvarit värdefulla. Viktiga samband rörandet. ex. sysselsättningen och dess betydelse för inkomstbildningen harpoängterats. Brister i samhäUet som diskuteras i den allmänna debatten och somreformpolitiken är inriktad på har fått en värdefull siffermässig belysning. De ofullständigheter i nuvarandestatistik och annan grundläggande information som var ett huvudmotiv förutredningens tiUsättande har under arbetets gång klarlagts. Rapporten (Ds In1972: 17) rörande bl. a. förbättringar av statistik och annan löpandeinformation om centrala Prop.1973:1 Bilaga 13 27 välfärds-och fördelningsfrågor remissbehandlas f. n. Utfallet härav torde tillsammansmed förslag och erfarenheter från bl. a. arbete meddessa frågor ge underlag för successiva förändringar i nuvarande statistik ochövrig information. Chefen för har tidigare denna dagberört frågan om fortsatta välfärdsundersökningar och framhållit derasbetydelse som underlag för samhällsdebatten och statsmaktemas reformarbete.Medel har beräknats för fortsatt utvecklingsarbete i samarbete mellancentralbyrån och . Jag vill i sammanhanget erinra om att ettomfattande arbete i dessa frågor pågår i internationella sammanhang, såväl iFN:s som i regi. Syftet är att söka nå enhetliga former för mätning ochuppföljning av levnadsnivån i skilda länder. deltar aktivt i dettaarbete, som torde komma att sträckas ut . Arbetsgruppen för låginkomstfrågor hardels sammanfattat låginkomstutredningens material i en större promemoria (DsIn 1971: 16), dels värderat materialet (Ds In 1972: 19). Det ankommer på statistiskacentralbyrån och att i sitt arbete tavederbörlig hänsyn till gruppens bedömningar och synpunkter forande innehåU ioch utformning av fortsatta välfärdsundersökningar. Gruppens utvärderinginnefattar i första hand analyser inom centrala politiska fält och åtföljs avförslag till åtgärder. Gruppens initiativ i fråga om uppsökandeverksamhet på några viktiga sociala områden är betydelsefulla. Dessa initiativhar närmare berörts av chefen för tidigare denna dag.Chefen för har på motsvarande sätt tagit upp arbetsgruppenssynpunkter rörande utbildningen. Arbetsgruppens förslag om inrättande av endelegation för kvinnornas arbetsmarknad har tillgodosetts genom att endelegation för jämställdhet mellan män och kvinnor har tillsatts. Vissa underhösten 1972 avlämnade förslag på sysselsättningsområdet (prop. 1972: 125, FiU1972: 40, rskr 1972: 331) bör ses i samband även med överväganden och bedömningarsom arbetsgruppen har gjort. Arbetsgruppen stryker i sin rapport underdet starka sambandet mellan sysselsättning och inkomst. Gruppen konstaterar attreformpolitiken i dessa hänseenden har burit frukt. Sysselsättningsgraden blandkvinnor har sålunda ökat kraftigt , vilket är av stor vikt iinkomstsammanhang. Insatser för att höja sysselsättningsnivån anges varastrategiska i arbetet att motverka låga inkomster även . Jag delardenna gruppens bedömning, som ger anvisning för inriktningen av sysselsättningspolitikenunder kommande år. Vad gruppen i övrigt har anfört rörandearbetsmarknadspolitiska frågor har jag sökt beakta vid utformningen av deförslag som läggs fram i 1973:1 Bilaga 13 28 Det gäller bl. a. mina förslag ifråga om personalförstärkningen vid arbetsförmedlingen, det kontanta stödetvid arbetslöshet och arbetsmarknadsutbildningens fortsatta expansion. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten /74 Innan jag redogör förmina bedömningar och förslag i fråga om den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten under /74 vill jag först anmäla, dels frågan omreformering av stödet vid arbetslöshet dels en från TCO inkommen framställningmed vissa förslag i fråga om de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna samt överdenna avgivna remissyttranden, dels också byggarbetskraftsutredningens underförra året avlämnade huvudbetänkande (Ds In 1972: 18) Arbetskraften inombyggnadsverksamheten samt däröver avgivna remissyttranden. Stöd vid arbetslöshet. Som jag upplyste i förraårets statsverksproposition redovisade utredningen om kontant stöd vidarbetslöshet () resultatet av sitt arbete i betänkandet(SOU 1971: 4244) Försäkring och annat kontant stöd vid arbetslöshet. Iseptember lämnade sjukpenningutredningen betänkandet (SOU 1972: 60)Beskattade förmåner vid sjukdom och arbetslöshet m. m. Efter remissbehandlinghar de båda utredningarnas förslag i fråga om skyddet vid arbetslöshet berettsgemensamt. Beredningen är i det närmaste avslutad och jag kommer attpå grundval av utredningarnas betänkanden anmäla förslag tUl en omfattandereform av stödet vid arbetslöshet. Jag räknar med att förslaget skall kunnaföreläggas vårriksdagen. Den reform avarbetslöshetsskyddet som jag kommer att förorda avses träda i kraft den 1januari 1974 och kommer i sina huvuddrag att innebära följande. Den nuvarande ordningen med erkändaarbetslöshetskassor behålls. Dagersättningen höjs och ersättningstidenförlängs. Som komplettering till arbetslöshetsförsäkringen införs ett kontantarbetsmarknadsstöd. Sådant utgår till personer som inte ärarbetslöshetsförsäkrade. Genom införandet av arbetsmarknadsstödet erhålls ettallmänt grundskydd vid arbetslöshet på i normalfallen . Deutgående ersättningarna vid arbetslöshet inkomstbeskattas. Förmånernafinansieras genom arbetsgivaravgifter och statsbidrag samt, i fråga omarbetslöshetsförsäkringen, dessutom genom avgifter från de försäkrade. Statensutgifter för arbetslöshetsskyddet under /74 beräknas tillomkring 680 milj. kr. räknat uppgår kostnaderna förarbetslöshetskassorna och det kontanta arbetsmarknadsstödet till drygt 1,5miljarder kr., varav staten svarar för inemot . Kommunaltkontantunderstöd och statligt omställningsbidrag avvecklas. Prop.1973:1 Bilaga 13 29 En grundläggandeförutsättning för att erhålla ersättning från arbetslöshetsförsäkringen skallliksom vara att den arbetslöse söker arbete och står tillarbetsmarknadens förfogande. Sökande som inte tar erbjudet lämpligt arbeteavstängs från ersättning. Ersättningstiden förlängs från 150 till 300 dagar.Uppnår den försäkrade innan gått till ända utgårersättning under längst . Den som har fyllt blir ifortsättningen inte ersättningsberättigad. För att få ersättning skall medlem iarbetslöshetskassa i princip ha arbetat och erlagt avgifter för minst tolvmånader. Vidare krävs för rätt till ersättning att den försäkrade närmast förearbetslöshetens inträde har utfört förvärvsarbete inom en ramtidav högst . Detta överensstämmer med nuvarande ordning. inräknas inte tid, då medlem har varit hindrad att arbetapå grund av t. ex. sjukdom, värnpliktstjänstgöring eller vuxenutbildning. Ersättning utgår alltsåinte till medlem förrän han har varit arbetslös . Ersättning utgår iform av skattepliktig dagpenning för högst . Dagpenningen får inte utgå med högre belopp än sommotsvarar av den försäkrades inkomst. Härigenom uppnås överensstämmelsemed vad som gäller inom sjukförsäkringen. I fråga om kontant arbetsmarknadsstöd uppställssom allmän förutsättning för rätt till ersättning att den arbetslöse sökerarbete och är villig att ta erbjudet lämpligt arbete. I allmänhet krävs att denarbetslöse har arbetat under den senaste tolvmånadersperioden.Den som har fullföljt utbildning av kvalificerat slag och därefter har varitarbetslös anses ha uppfyllt detta arbetsvillkor. Kontant arbetsmarknadsstöd skall utgå underlängst för den som ej uppnått , under längst 300 dagarför den som är och för den som ärmellan 60 och . Arbetsmarknadsstödet utgår med ettskattepliktigt belopp om . Under vissa förhållanden reducerasstödet. a. skall reduktion ske i förhållande till makes inkomst. Statsbidrag kommer såvitt gällerarbetslöshetsförsäkringen att utgå i form av grundbidrag, progressivbidrag ochförvaltningsbidrag. I fråga om finansieringen kommer det kontantaarbetsmarknadsstödet jämte grundbidraget till arbetslöshetskassorna, vilketbidrag motsvarar arbetsmarknadsstödets normalbelopp, att täckas genom avgifterfrån arbetsgivarna till två tredjedelar och av statsverket till en tredjedel.Övriga bidrag finansieras av staten. Prop.1973:1 Bilaga 13 30 I fråga om arbetsmarknadens stmkturkonstaterar att omfattande förändringar har inträffat. Allt mindre del avden totala arbets-volymen i landet behövs i direkt varuproduktion.Förskjutningar mellan näringsgrenarna har ägt rum och tjänstemannayrkenas andelhar stigit kraftigt. En skattning ger vid handen, att ungefär hälften av deyrkesverksamma återfanns inom vad som brukar kallas tjänstemannayrken. Arbetslösheten inom tjänstemannayrkenaför kollektivet som helhet är lägre än för andra grupper och för vissatjänstemannagrupper är arbetslöshetsrisken mycket liten. De offentiiganställdatjänstemännens och bank- och försäkringstjänstemännens försäkringskassorredovisar sålunda normalt en arbetslöshet på 0,10,. För andra grupper ärsituationen däremot mer bekymmersam. Inom de tre största tjänstemannakassornapå den privata sektorn (arbetsledarnas, industritjänstemännens ochhandelstjänstemännens) har arbetslösheten stigit relativt snabbare än dentotala arbetslösheten och arbetslöshetstiden för arbetslösa tjänstemän är igenomsnitt längre än för andra arbetslösa. Tas därtill hänsyn tilltjänstemännens genomsnittligt sett betydligt längre uppsägningstider är detenligt TCO uppenbart att det åtgår betydligt för en arbetslöstjänsteman att skaffa nytt arbete än för övriga arbetslösa. Relativt omfattande förskjutningar ifråga om olika gmppers ställning på arbetsmarknaden har således mträffat. Densärskilda anställningstrygghet som de flesta tjänstemannagrupper ännu kunde påräkna har successivt minskat, i synnerhet inom denenskilda sektorn. Strukturrationaliseringen inom näringslivet har lett tUlföretags-nedläggelser, omflyttningar inomföretagen, omskolning eller förflyttning till annan ort och ökadarbetslöshet Inom tjänstemannayrkena. Risk finns enligt TCO att arbetslöshetenbland tjänstemännen, liksom vid den förra konjunkturuppgången, kvarstår på enhög nivå då konjunkturen vänder. Dessa förhållanden måste uppmärksammasnär arbetsmarknadspolitiken fastläggs och TCO:s grundläggande uppfattning äratt de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör utformas och tillämpas så att dekommer alla grupper på arbetsmarknaden till godo oavsett bransch- elleryrkestillhörighet. I sysselsättningsskapande syfte har enlång rad selektiva åtgärder vidtagits inomramen för arbetsmarknadspolitiken. Dessa har huvudsakligen varitinriktade på den sektor som är skyddad från utländsk konkurrens.