prop · FW0376 · 1973-12-31 00:00:00 — Denna kommitté bör vara ett planerande ochberedande organ, medan beslut om inköp av läromedel bör fattas av det politisktansvariga organet, skolstyrelsen, I kommittén bör ingå representanter förskolstyrelsen, en tjänsteman vid inköpsavdelning (motsvarande) samlrepresentanter för skolledare, lärare och elever. Antalet ledamöter bör enligtutredningens mening vara förhållandevis begränsat. Kommittén kan i vissa frågortänkas arbeta i mindre avdelningar. Det bör vidare enligt utredningen finnas en läromeddscenlralmed samordnande funktion vad gäller läromedelsfrågorna i varje kommun.Läromedelscentralerna bör dock inte vara obligatoriska. Utredningen nämner tvåskäl härför. Dels torde i vissa mindre kommuner samordningen komma till ståndutan att en särskild enhet skapas, dels torde i vissa fall två eller fleranäraliggande kommuner med fördel kunna inrätta en gemensam läromedelscentral. För vissa funktioner, främst på AV-områdel, är läns-AV-centralernaav stor betydelse. Arbetet med organisationen av dessa pågår enligt utredningeninom kommunförbundet och beräknas kunna slutföras . Utredningen konstaterar alt de av utredningen föreslagnaorganisa- toriskaåtgärderna innebär i huvudsak en samordning av redan existerande resurser ikommunerna. För vissa kommuner innebär emellertid utredningens förslag till enbörjan ökade kostnader för handläggning av läromedelsfrågorna. Utredningenframhåller att eterdistributionen medför stora följdkostnader på mottagarsidanoch finner det därför angeläget att eterutbudets omfattning och inriktningbestäms av konsumentintressen. Utredningen anser det viktigt altbehovsanalyserna inför skolradio- och skol-TV-produktion får sådana former atteterutbudet anpassas till lärarnas och elevernas behov och kommunemasekonomiska och organisatoriska förutsättningar. Vadgäller de landslingskommunala utbildningarna anser utredningen det viktigt attdessa på lämpligaste sätt utnyttjar de primärkommunala resurserna, t. ex,läromedelscentralerna och läns-AV-centra-lerna. Landstingskommunerna tordedärför enligt utredningen böra koncentrera sig på att bygga uppläromedelscentraler med tonvikt på de ämnen inom gymnasieskolan som inte ärföreträdda inom de primärkommunala utbildningslinjerna. Utredningenhar konstaterat betydande brister i kurslitteralurförsörj-ningen vid deeftergymnasiala utbildningarna, främst vid de filosofiska fakulteterna. Utöverden brist i flera fall på kurslitteratur, vilken utredningen behandlat isamband med sina förslag om produklionsslöd, förekommer brister idistributionen. En förutsättning för att de studerande skall kunna skaffa sigkurslitteraturen är att denna över huvud går att uppbringa i bokhandeln ellerpå bibliotek. Därför bör som kurslitteratur givelvis endast sådan litteraturfastställas som de studerande har reella möjligheter att anskaffa. Vikten avdenna aspekt på lilteratururvalet bör enligt utredningen markeras genom alt deli de olika bestämmelser som reglerar detta förs in föreskrifter av innebörd attvederbörande organ får fastställa endast litteratur som i tillräckligomfattning kan finnas tillgänglig för berörda studerande. Ettav de största problemen vid främst de filosofiska fakulteterna är att ändringari kurslilleraturlislorna i många fall görs under terminerna. För alt det skallbli möjligt för såväl bokhandlare som studerande att anskaffa kurshlteraturen itillräckligt god tid bör enligt utredningen ett sista datum för fastställandeav kurslitteratur fastställas. Vissa utbildningsnämnder vid universiteten harfastställt ett sådant datum. Enhgt utredningen bör i resp.utbildningskungörelse (motsvarande) bestämmelser föras in om ett sista datumför höstterminen resp. vårterminen före vilket kurshlteraturen för kommandetermin skall vara fastställd och efter vilket ändringar får göras endast omsynnerliga skäl föreligger. Utredningen anser del önskvärt att berörda myndigheteroch organ om de ansluter sig till tanken lägger fram förslag på dennapunkt i sina yttranden över betänkandet. Någraremissinstanser för fram vissa allmänna synpunkter på utredningens förslag. KFkonstaterar alt det fastslås i direktiven för utredningen att samhälletansvarar för att det inom utbildningsväsendet finns effektiva pedagogiskahjälpmedel. KF som delar denna uppfattning anser vidare att det måste vara ensamhällelig uppgift att korrigera läromedelsmarknaden där så erfordras. Enmålsättning bör vara att de som konsumerar och bekostar produkterna ocksåskall ha ett reellt inflytande över framställningen och prissättningen. KFfinner att flera av utredningens förslag ger uttryck för denna p»rincipiellauppfattning. RRV menar att en av de viktigaste principiella frågorna när detgäller att bedöma samhällets insatser inom läromedelsområdet torde vara vilketinflytande som samhället skall ha på läromedlens innehåll, på självaproduktionen, på valet av läromedel och på prissättningen. Vid en bedömning avdenna fråga kan önskemål om decentralisering av beslutsprocesserna inom utbildningsväsendetpeka i en riktning och strikta ekonomiska hänsyn i en annan. menar alt det inte är möjligt att komma tUl rätta med dennuvarande situationen vare sig det gäller kostnadsutvecklingen eller bristeller överskott i utbudet enbart med en rad detalj åtgärder, även om varjeåtgärd för sig kan vara väl motiverad. material ochanalyser synes bekräfta denna uppfattning om behovet av mera genomgripandeåtgärder. Vikliga utgångspunkter för förbundets bedömning av läromedelsulredningensförslag är dels kravet på ökat konsumentinflytande över medieval och produktutveckling,dels nödvändigheten alt hålla läromedelskostnaderna inom i stort sett nuvaranderamar. SÖ framhåller att utredningen i betänkandet redovisar ett antalåtgärder, vilka syftar till såväl en höjning av läromedlens kvalitet somåterhållsamhet med avseende på anspråken på den statliga och kommunalabudgeten. Utredningen ger en god överblick över de därmed sammanhängandeproblemen och utgör ett värdefullt bidrag lill belysningen av aktuellafrågeställningar. föreslår att ett utvecklings- och planeringsråd förläromedelsfrågor inrättas. Detta råds huvudsakliga uppgifter bör kunna varaföljande. Rådet bör följa och påverka kostnadsutvecklingen för läromedel. Detbör följa den tekniska utvecklingen och vidtaga åtgärder för nya applikationerpå läromedelsområdet, dvs. vara ett innova-lionscenler. Det bör vidare värderaresultaten av mera omfattande läromedelsinsatser samt uppfånga nyaerfarenheter och idéer i avnämar-ledet. Det bör även till olika sektorer avundervisningen fördela resurser för läromedelsulveckling ochläromedelsproduktion, bl. a. för bevakning av s. k. brislområden. Andrauppgifter kan vara att utifrån gällande läro- 1973: 76 33 planer utfärda produktionsanvisningar och föreslå lämpligtmedieval samt all avgöra omfattning och inriktning av den elerburna undervisningen.På rådet skulle eventuellt även kunna läggas ansvaret för informationsfrågorna.Rådet bör vara frislående från SÖ och UKÄ. Det bör knytas tillutbildningsdepartementet. Anvisningar och rekommendationer från rådet börenligt kommunförbundet självfallet inte enbari förbehållas den direkt överstatsbudgeten finansierade produktionen ulan även omfatta annan produktion. anser all de av utredningen föreslagna organisatoriskaåtgärderna i form av centrala organ har vissa brister och kan inte anses varatillräckliga för en vägledning och kontroll av produktionsinsatserna.Föreslagna centrala organ av typ centralt register och läroboksnämnden som priskonlrollorgantorde inte kunna klara här aktuella frågor av övergripande natur. Del är enligtlandstingsförbundets mening väsentligt alt läromedelsförsörjningen i sin helhetfår en lösning, som på ett tillfredsställande sätt löser problemen beträffandeplanering, organisation, kostnadsutveckling och information inom läromedelsområdet. Några remissinstanser menar att det finns vissabegränsningar i utredningens betänkande. framhåller att läromedelsulredningenbort vidga sina förslag till all också beröra frågan om läromedelsproduktionför förskolan och de generella åtgärder som kan behövas för denna motsvarandedem som föreslås för och gymnasieskolans del. Även med den snävareavgränsning av läromedelsbegreppet som utredningen gör lill s. k. centralaläromedel och med beaktande av att förskolan inle arbetar med kursplaner iegentlig mening kvarstår delta principiella påpekande från barnsiugeutredningen.Inte minst samordningen förskolagrundskolans lågstadium kommer all krävasamordning av läromedel, där kontinuiteten mellan de båda »stadierna» iakttasoch visst sambruk av lekmaterial och läromedel av olika slag kan komma att ske. TRU finner alt utredningen har ett traditionellt synsättpå läromedelsfrågorna, vilket ger små möjligheter tiU rationella förslag itakt med den internationella utvecklingen. i somi slort sett ansluter sig till de i betänkandet framförda förslagen finner detdock anmärkningsvärt, att utredningen i så förvånansvärt liten utsträckningbeaktat den roll länsskolnämndernas fortbildnings- och läromedelsorganisationspelar, inte minst när det gäller den pedagogiska funktionen av läromedel. SFSfinner det beklagligt alt utredningen endast i mycket liten utsträckningbehandlat samhällsinsatser på läromedelsområdet vad gäller universitet ochhögskolor. Flera remissinstanser berör utredningenskostnadsberäkningar, i , som anser attutredningens förslag med vissa kompletteringar ger samhället en avsevärtförbättrad läromedels- försörjning jämfört med nuläget, anser härutöver bl. a.att de totala kostnaderna för utredningens samlade förslag är svåra altöverblicka, KF framhåller att utredningen fört fram flera kostnadskrävandeförslag, som framför allt drabbar samhället. Del är enligt KF:s uppfattning enbrist i utredningen, att de ekonomiska konsekvensema för samhället inletillräckligt klargjorts. Det gäller framför allt kommunernas kostnader menockså kostnadema för den centrala administrationen. Föreningen anser att inga betryggande ekonomiskaberäkningar eller bedömningar har presenterats som underlag för framlagdaförslag och eventuella beslut. Länsskolnämndeni län framhåller de samband som föreligger mellan den nu aktuellautredningen och belygsutredningen samt utredningen om skolans inre arbete.Nämnden föreslår all läromedelsutredningens förslag inle föranleder någonåtgärd förrän i samband med de beslut som föranleds av förslag från utredningenom skolans inre arbete. Även berör tidpunkten för genomförandeav utredningens förslag. anser det helt uteslutet attlidpunkten för den nuvarande granskningens upphörande och reformernasikraftträdande skall kunna bestämmas lill . Det är emellertiduppenbart att vissa delar av utredningsförslagen kan förverkligas fr. o. m.denna tidpunkt, främst den föreslagna begränsningen till enbartobjektivitetsgranskning, dock med en vidgad bas för granskningen. Nämnden anseremellertid inle alt genomförandet av utredningens förslag i dess helhet skallbehöva anstå längre än efter . En absolut förutsättninghärför är dock enligt nämnden att en organisationskommitté tillskapas,bestående av representanter för berörda parter och med uppgift att förberedainförandet av det nya systemet. Av de remissinstanser som uttalar sig om den avutredningen valda definitionen av läromedel ansluter sig följanderemissinstanser till definitionen eller finner den användbar, nämligen UKÄ,SÖ, länsskolnämnden i , KF, ABF, VRO och skolstyrelsen iHuddinge. Skolstyrelsen i finner det värdefullt att utredningensökt få fram en fastare terminologi för innebörden i begreppet läromedel.Enligt ABF.s uppfattning har , alltför stor uppmärksamhet ägnats åtläroboken som läromedel. Läroboken är endast en del av ett stort komplex av informationsförmedlandekomponenter i undervisningen. Som exempel kan nämnas att enligt gällandeförfattningar bredvidläsningsböcker, sludiehandledningar, arbetsuppgifter, AV-malerialinle är granskningspliktiga för användning i och gymnasieskolan.Enligt ABF är en inskränkt tolkning av begreppet läromedel inle möjlig i dagens Läromedelsulredningen inkluderaräven teknisk apparatur, som är nödvändig för undervisningen som t. ex. TV-apparater,projektorer och bandspelare i läromedelsbegreppet. Med den ökade användningenav AV-utrustning i undervisningen kan del finnas starka skäl att låtaläromedelsbegreppet även inkludera dessa komponenter. Det är enligt statens läroboksnämnd svårt att entydigt ochövergripande definiera begreppet läromedel. Utredningens uppfattning är mycketmer omfattande än granskningskungörelsens läroboksbegrepp. Del är av lättbegripliga, praktiska skäl som utredningens förslag till olika åtgärderföreträdesvis gäller endast centrala läromedel. Länsskolnämnderna i och troratt det kan bli svårt att tolka vad som skall avses med centrala läromedel ipraktiken. Därför bör enligt länsskolnämnden i det organ,som får till uppgift att hantera dessa frågor, bemyndigas att tid efter annanse över vad som ryms i begreppet. Detla bör självfallet göras i nära anslutningtill det kontinuerliga läroplansarbetet. Även SÖ menar att begreppet centralaläromedel kan komma alt i olika sammanhang medföra gränsdragningsproblem, SÖanser därför att det bör uppdras åt SÖ att successivt precisera tolkningen avdetta begrepp på basis av gjorda erfarenheter inom utvecklingsarbetet. Föreningen och Svenska bokförläggareföreningenförutsätter att läromedelsbegreppet i fortsättningen inte används i deninskränkta bemärkelse som läromedelsutredningen gör. Mycket talar enligt dessabåda remissinstanser för alt »läromedel» får vara den övergripande beteckningenför alla de produkter och artiklar som erfordras för undervisningensbedrivande. Sedan kan del vara nödvändigt att i ett visst sammanhang förtydhgavilka typer av läromedel man avser. Det är då inle någon fråga om värderingareller kvaliteter, utan endast identifikation. UKÄ framhåller i likhet med rektorsämbetet viduniversitetet i det angelägna i att vad gäller den eftergymnasialautbildningen eventuella åtgärder på basis av utredningens förslag inte enbartkommer att gälla kurslitteratur utan i tillämpliga delar, t. ex. i fråga omproduktionsstödet, också andra former av läromedel. 2.3.3 Forsknings- och utvecklingsarbete I några remissvar återfinns vissa allmänna synpunkter påläromedelsforskningen. i pekar på att det finnsett stort behov av återkoppling på fältet. i Östergötlandsläns landsting anser att forskningsverksamheten inte får bli en fördröjandefaktor. i anser del vara en brist altutredningen tänker sig ett i huvudsak stadieinriktat forsknings- ochutvecklingsarbete. Läromedelsforskningen bör anknytas till skolans vardag i ett tidigt skede, ABF framhållerbetydelsen av att de erfarenheter som folkbildningsorganisationerna under långlid skaffat sig utnyttjas i forskningsarbetet, Såväl UKÄ som SÖ anser att övergripande analyser av behovav forsknings- och utvecklingsarbete vad gäller läromedel bör ske genom dessaämbetsverks försorg, SÖ önskar dessutom framhålla all det torde vara nödvändigtatt finna fasta organisatoriska former för samverkan mellan syfte all samordna inle blott behovsanalysförfarandet ulan även den totalasatsningen på forsknings- och utvecklingsarbete. Enligt bör behovsanalyserna särskilt avse de lågfrekventautbildningar, som ur produktionssynpunkt är mindre attraktiva och därför dåligttillgodosedda med läromedel. Även andra remissinstanser, länsskolnämnderna iVästmanlands, , och , anser likaså attbehovsanalyser bör utföras av utbildningsmyndighcterna. Barnstugeutredningenframhåller den centrala roll som det till knutna statens lekmiljörådbör kunna spela vad gäller behovsanalyser till grund för läromedelsforskningenpå förskoleområdet. anger tre områden inom vilkaforsknings- och utvecklingsarbetet bör intensifieras: vuxenutbildningen, invandrarundervisningenoch yrkesutbildningen. Utredningen anser även att medieforskning är angelägenför praktiskt taget hela utbildningsområdet. Merparten av de remissinstanser som framfört synpunkterrörande angelägna områden fÖr forsknings- och utvecklingsarbete anser allsamtliga eller något eller några av de områden utredningen angett är de mestväsentliga. Sådana synpunkter framförs av länsskolnämnderna i ,, , , , , ochVästernorrlands län, skolstyrelsen i , Svenska landstingsförbundetoch KF m. fl. Några remissinstanser anger även andra områden. LO, länsskolnämndeni och pekar på behovet av forsknings- ochutvecklingsarbete inom specialundervisningen. i Norrbottenslän vill uppmärksamma särskolan som ett bristområde. KF betonar vikten av attutvecklingsarbete av läromedel initieras på väsentliga ämnesområden somexempelvis konsumentkunskap i vidaste bemärkelse. Enligt skolstyrelsen i Malmöbör en kartläggning av det personliga inlärningsmönstret hos elevernaprioriteras så att rätt medium eller kombination av medier kan väljas. Skoldirektioneni anser att forskning som rör individualiserad undervisning bör geshög prioritet. i menar att andra brislområdenär förskolans pedagogik och läromedel samt undervisning av handikappade, Länsskolnämndeni finner studium av läromedel och medieval inomlärarfortbildningen angeläget, Länsskolnämndeni framhåller all forskningsprojekt bör prioriteras med hänsyn tilldel förväntade ekonomiska utbytet av resultaten. Skolstyrelsen i och skoldirektioneni framför liknande synpunkter. SÖ betonar vikten av att en systematisk läroraedelskonslruklion- baserad på den undervisningsteknologiska modellen får allt störregenomslagskraft. Del är enligt SÖ viktigt all i delta sammanhang val av mediumses som en integrerad del av planeringen av den totala undervisningssituationen,där medievalet blir en konsekvens dels av sådana pedagogiskaställningstaganden som bestämning av innehåll och stoffets sekvensering irelation till ämnesmålen och metodval utifrån t, ex, de allmänt övergripandemålen, dela av ekonomiska och organisatoriska ställningstaganden förundervisningens bedrivande, saml länsskolnämnden i delarutredningens uppfattning om systematisk produktion och länsskolnämnden iKronobergs län tillstyrker att den undervisningsteknologiska modellen ges ökadbetydelse, i finner erfarenheterna av modellenlovande. i delar utredningensuppfattning beträffande vikten av målanalyser och målbeskrivningar samt beskrivningarav organisatoriska ramar och skolornas resurser, aUmänna skolstyrelseframhåller att den undervisningsleknologiska modellen lämpligen kan vara dennaturliga disposilionsplanen vid nyproduktion av läromedel. Liknandesynpunkter framförs av skolstyrelsen i som är enig med utredningen däriatt modellen med avseende på uppdelning i faserna planering, konstruktion, utprovningoch värdering bör få ökad betydelse vid framställning av läromedel. Valet avmedium måste vara sekundärt. Föreningen och menar att den metodik som tillämpas vid systematiskproduktion har åtskilliga svaga punkter. Målanalysarbetet är t, ex, svårt altutföra, TRU pekar på att de pedagogiska principer som kan betecknas som undervisningsleknologiskakommit att utgöra grunden för TRU:s försöksverksamhet. TRU har vidare vissainvändningar mot att medievalet, som läromedelsulredningen föreslagit, skallgöras av ett organ som kan i princip välja de medier som bäst anses svara motde pedagogiska kraven inom ramen för vad som från ekonomisk synpunkt är godtagbart.TRU menar att om man med detta organ avser något som skall ligga över eller vidsidan om själva läromedelskonstruklionen finns det stor risk att man i allafall får ett för tidigt medieval. Ett system med beställningar av olika inslaghos olika förelag, vare sig de tillhör samma koncern eller ej, torde inte ge debästa resultaten. Den statliga läromedelsforskningen bör enligtläromedelsutredningen liksom bedrivas vid de pedagogiska och psykologiskainstitutionerna vid lärarhögskolor och universitet. Läromedelsproducenlema börutnyttja möjligheterna till uppdragsforskning. Ett flertal remissinstanser instämmer i altläromedelsforskningen bör organiseras som f. n, (SÖ, lärarhögskolorna iStockholm, och , länsskolnämnderna i , ,, , , , , Västernorrlandsoch . , , , barnstugeutredningen.Medborgarskolan, allmänna skolstyrelse, skolstyrelserna i Huddingeoch m. fl,). Några remissinstanser framför kompletterandesynpunkter. i stöder förslaget med tillägget att denstatliga läromedelsforskningen och utvecklingen bör bedrivas vidlärarhögskolornas och universitetens olika institutioner i samverkan, och attresurser därför ställs till förfogande, TCO anser det viktigt altläromedelsforskningen bedrivs i samarbete med fältet. Skolstyrelsen iSmedjebacken menar att läromedelsforskningen bör fastare förankras iskolväsendet. Några remissinstanser har delvis avvikande synpunkter, TRUanser att läromedelsulredningens förslag i denna del bör byggas ut så att maninte bara uppehåller sig vid läromedelsforskningen vid de pedagogiska ochpsykologiska instilutionema utan också vid det samhällsstödda arbetet med läromedelsulveckling.LO anser det angeläget att utnyttja de erfarenheter som vunnits inomlöntagarorganisationer och folkbildningsarbete och att dessa får möjligheteralt utnyttja samhälleliga resurser för forsknings- och utvecklingsarbete idessa avseenden, ABF vill kraftigt understryka betydelsen av att även andrainstitutioner än de som är anknutna till lärarhögskolor och universitet fårtillfälle alt bedriva läromedelsforskning i samhällets regi. Enligt ABF:smening skulle folkbildningsorganisationer och löntagarorganisationer var försig eller gemensamt mycket väl kunna vara huvudmän för sådanaforskningsprojekt. i anser alt frågan ominrättande av ett finansieringsinstitut, bekostat av privata och allmänägdaförelag, för tillämpad läromedelsforskning bör utredas ytterligare. VRO anseratt ett statens råd för läromedelsforskning bör vara huvudman. SÖ, länsskolnämnderna i , , Blekingeoch saml TCO stöder utredningens förslag om uppdragsforskning.Vissa risker vad gäller uppdragsforskningen påtalas. Så anser att om uppdragsforskning skall ske, regler måste skapassom ger garantier för att det helt och fullt är samhällets och elevernasintressen som forskningen gagnar och inte enbart uppdragsgivarnas. Skaraborgsläns landsting är av samma uppfattning. Andra former för uppdragsforskningen föreslås. län anser vad gäller finansieringen avuppdragsforskningen alt utredningens förslag ställer smärre företag utanförmöjligheterna att förankra sina produkter på empirisk grund. Länsskolnämndenanser alt man borde pröva en organisation bestående av en under SÖ och , som utväljer anmälda forskningsprojekt och placerar dessa påvederbörande institutioner. Finansieringen kunde lämpligen ske genom ensärskild fond, till vilken läromedelsföretagen betalar årliga avgifter iförhållande till sin produktion. i framhåller atten fond eller ett finansieringsinstitut med statliga medel för tillämpadläromedelsforskning bör prövas. Från fonden eller institutet kanläromedelsproducenter erhålla visst anslag för bekostande avläromedelsforskning. En rad remissinstanser uttalar sitt stöd för samhälleligainsatser i samband med produktion av läromedel. Endast två remissinstanser MUFoch SAF är tveksamma på denna punkt. MUF vill av såväl praktiska somprincipiella skäl avstyrka en utvidgning av den samhälleliga läromedelsproduktionen.Enligt SAF har utredningen inte närmare angett hur den tänkt sig attrelationerna mellan statliga och enskilda företag skall utformas och har ejklarlagt varför staten måste vidga sin egen produktion av läromedel. KF ochskolstyrelsen i anser i likhet med utredningen all ett förstatligandeav hela läromedelsproduktionen inle är möjligt. Ett antal remissinstanser talarför ökade insatser från samhällets sida (, , utbildningsnämnden iSkaraborgs läns landsting, LO, , SSU m. a.SACO och TCO understryker behovet av ökade samhällsinsatser inom vissa områden.Insatser bör enligt i första hand göras där brist på läromedel föreliggeroch enligt TCO inom områden som utmärks av höga läromedelspriser eller bristeri olika avseenden. Skoldirektionen i och länsskolnämnderna iÄlvsborgs och är av samma uppfattning.