prop · FW0373 · 1973-12-31 00:00:00 — Delegationens insatserbör enligt STU göras på ett begränsat antal kvalificerade projekt, så att intehandläggningen av övriga ärenden fördröjs. Projekten bör ha en viss ekonoraiskorafattning, raen raan bör inte aUtför hårt låsa sig till vissa beloppsgränser.Projekt av storleksordningen 23 milj. kr, kan ha en avsevärd betydelseexerapelvis i en tidig utvecklingsfas för ett företag eller för en raindreindustri i allraänhet. Insatserna bör begränsas lill utvecklingstunga sektorereller till oraråden där nya intressanta utvecklingsraöjligheter föreligger.Ärenden som berör inre och yttre railjö bör särskUt prioriteras. En långsiktigbedöraning bör ligga bakora föreslagna åtgärder. tillstyrker att en delegation tillsätts i vilken ävenkoraraunerna ingår. Härutöver föreslår utredningen att representanter försåväl affärsdrivande verk som statliga och koraraunala bolag bereds plats idelegationen. Härigenom uppnås en samlad effekt för den offentliga sektorn,sora kan bli av stor näringspolitisk betydelse för den alltraer expanderandedataindustrin. Flerareraissinstanser anser alt ytterligare utredning behövs innan ställning kan taslill frågan ora en eventuell särskild beslutsordning. KF anser sålunda att endelegatlon skulle kunna vara av värde vid bedöraningen av huruvidabeställningar har industripolitisk betydelse raen frarahåller alt frågan raåsteutredas närraare. Även statskontoret anser att frågan hur de upphandlandeorganen kan bidra till utvecklingen av tekniskt avancerad industri raåsteprövas i särskild ordning. Med hänsyn härtill förefaller det nödvändigt altskjuta nya institutionella arrangemang inora delta oraråde . Någrareraissinstanser ifrågasätter ora en särskUd delegation behöver skapas.Länsstyrelsen i pekar sålunda på alt STU kan vara ettlärapligt organ och föreslår att styrelsen ges i uppdrag att utvälja ochbereda de betydelsefulla ärenden sora överläranas till Kungl, Maj:t föravgörande. anser att en särskild delegation raåste leda tillförsvårad och försenad upphandling. Olägenheterna härav torde inle uppvägas avde av kommittén väntade fördelarna. ÖBoch FMV avstyrker förslaget. ÖB anser att den föreslagna delega- 1973: 73 29 tionenskulle raedföra ökad byråkratisering utan fördelar. FMV frarahåller attunderlag saknas för att skissera och föreslå en dylik delegation. Det börenligt verket övervägas ora inte vid försvarets upphandling syftena i ställetkan nås i anslutning till prövningen på Kungl. Maj:ts nivå i det s, k,tvåstegsförfarandet eller i dess framtida motsvarighet i systemplaneringen. Ettliknande förfarande bör kunna etableras även utanför försvarets oraråde. 8 Samordning inom offentlig upphandling Etthuvudsyfte raed de föreslagna upphandlingsreglerna är enligt kommittén attstaten skall få så fördelaktig upphandling som möjligt, I samraa syfte börrayndigheterna saraverka i sin upphandling för att därigenora stärka statensposition genteraot leverantörerna och uppnå villkor sora norraalt erbjuds enspecialiserad och ekonoraiskt stark köpare, KoraraUlénredogör för de åtgärder i samordningssyfte som vidtagits påupphandlingsorarådet. Dessa åtgärder har frärast syftat till att åstadkomma ensamordning dels inom myndigheterna, särskilt sådana med lokal organisation,dels mellan olika myndigheter. För alt få ett enkelt beställnings-, distributions-och betalningsförfarande träffas härvid som regel s, k, avropsavtal. Dessainnebär i princip att de myndigheter, sora orafattas av avtalet, kan rekvireraoch betala direkt hos leverantören särat i övrigt handha kontakten raed dennenär det gäller exerapelvis frågor rörande leveransförseningar, reklaraationeretc. Den avtalsslulande myndighetens arbete begränsas i princip lill självaaffärsuppgörelsen och till att informera ora kontrakterade priser och övrigaleveransvillkor, vilket vanligen sker genora kontraktskopia e, d. Det är främst de störreupphandlande myndigheterna som handhar den affärsmässiga handläggnmgen(avtalsslut m. av sådana saraköps-avtal sora gäller för flerarayndigheter. Sora exerapel näraner kommittén FMV, som träffar avtal för istort sett hela statsförvaltningen i fråga ora bl, a, oljor och drivmedel säratkontorsinventarier. Ett annat exerapel är postverket, sora centraltorabesörjer upphandling av kontors-maleriel och kontorsraaskiner för statensbehov med undantag för affärsverken. tillämpar emellertid härvidäven en annan teknik än avropsavtal genom att verket inte bara centralt köperutan också lagerhåller ett slort antal kontorsartiklar ra. m., sora efterrekvisition från och betalning direkt till postverket levereras tUl beställanderayndigheter. Korarailténerinrar vidare ora de uppgifter i saraordningsarbetet sora åvilar RRV. Verketskall enligt sin instruktion granska forraerna för den statliga upphandlingen.Detta umebär att verket skall se till att den stat- ligaupphandlingen bedrivs effektivt och affärsmässigt. Inom RRV har efter beslut avKungl. Maj:t inrättats en saraarbetsdelegation för upp-handUngsfrågor raedföreträdare för postverket, SJ, vattenfallsverket, och . Enuppgift för delegationen har varit att åstadkoraraa en effektivisering avsaraköpsverksaraheten. Ävenpå den koraraunala sidan förekoraraer viss inköpssaraordning. Inora de störrekomraunerna (Stockholra, , Malraö) tUlämpas ett samköpsförfarande sorai princip innebär att den förvaltning, sora har största förbrukningen av envara eller sora på annat sätt anses vara raest lärapad att saraordnaupphandlingen, också upphandlar sarama varor för andra förvaltningar. Ävenmellan kommunerna förekommer viss inköpssamordning, bl. a. genom medverkan avkoraraunägda företag såsom KAB och . Komraitténanser att samordningen inora den statliga upphandlingen bör vidareutvecklas.Vidare frarahåller korarailtén att det är väsentligt att även komraunema fårdel av denna saraordning. Samarbetet mellan stat och kommun bör sålunda enligtkomraittén systeraaliseras och utvidgas inora de delar avupphandlingsverksaraheten, där så lärapligen kan ske, för att raan på så sättskall söka åstadkoraraa en enhetlig policy för hela den offentligaupphandlingsverksaraheten. Soraett led i en effektivare samordning föreslår koramittén att den liU RRVanknutna samarbetsdelegalionen för upphandlirigsfrågor ges vidgade uppgifteroch en fastare organisatorisk form. Den bör enligt korarailtén under naranetdelegationen för upphandlingsfrågor även i fortsättningen vara knuten tUl RRVsom ett rådgivande organ. Delegationenbör ha till uppgift alt följa tillämpningen av de statligaupphandlingsbestämmelsema och alt till RRV inge de förslag till ändringar soraanses lärapliga. Delegationen bör vidare biträda RRV med förslag till olikaformer av inköpssaraordning. En fråga sora delegationen också kan pröva ärbehovet och önskvärdheten av praktisk inköpssaraordning raellan staten ochkoraraunerna. Delegationen bör kunna verka för alt enhetlig standard ochkvalitet används. Den bör även följa utvecklingen och tillärapningen avupphandlingstekniska raetoder, kon-traktsforraer, leveransbeslärnraelser ra.ra. Delegationen bör slutligen överväga de frågor i övrigt sora verketöverläranar till den. Idelegationen bör förutora företrädare för ingå representanter för störreupphandlande statiiga rayndigheter, i första hand affärsverk och FMV. Förärenden sora berör såväl staten som priraärkorarauner och landsting bör och norainera representanter. Koraraitténsförslag att samordningen på upphandlingsområdet bör vidareutvecklas tillstyrksav reraissinstanserna raed få undantag. 1973: 73 31 någrahåll pekas dock på risken för att en långt driven saraordning kan fåkonkurrenshäramande effekter raed negativa konsekvenser för raindre ochraedelstora företag. frarahåller sålunda alt i defall saraordningen inriktas på kvantitetsköp koraraer om samordningendrivs långt endast ett fåtal leverantörer att ha tillräckligleveranskapacitet. Mindre leverantörer konkurreras ut och en situation kanuppstå sora raedför att affärsvillkoren försäraras. Svensk industriföreningfraraför liknande synpunkter och understryker att en ökning av de enskildabeställningarnas storlek skulle raedföra en koncentration av upphandlingen tillännu färre och större leverantörer, vUket står i strid raed önskeraålet altvidga leveranlörskretsen till att omfatta flera mindre och medelstora företag.Föreningen betonar vikten av att beställningarnas storlek hålls på en riralignivå för resp. bransch. Därigenora uppnås, enligt föreningen, förutora dedirekta kostnadsfördelarna självfallet även en bättre konkurrens Ianbudsgivningen i och raed att flera företag kan delta. SJInsläraraer i princip i kravet på samverkan raen frarahåller att en saraordningav SJ:s upphandling i form av utnyttjande av avtal sora upprättats av annanrayndighet raåste bedöraas i varje särskilt fall, varvid avtalels lönsarahet urSJ:s synpunkt raåste vara utslagsgivande. SJ kan på grund av sin storlek ochfrån andra rayndigheter avvikande orderstruktur exempelvis i vissa fall fåförmånligare priser än de som gäller enligt samköpsavtalet. Vägverketanser det vara självklart alt saraverkan sker och framhåller att verket i sittpraktiska handlande eftersträvat saraverkan. En samverkan förutsätteremellertid enligt verket självständighet i beslut och ansvar. KFunderstryker behovet av den föreslagna saraordningsverksarahe-ten ochframhåller att den bl. a. skulle kunna leda tUl ett rent organisatorisktsamarbete i gemensarama inköpsorgan för tillämpliga delar av hela den offentligasektom. Blandreraissinstanserna råder inga delade raeningar ora komraitléns förslag attbehov föreligger av en delegation för upphandlingsfrågor med angivna uppgifter.Även förslaget att delegationen skall knytas till RRV tillstyrks eller läranasutan erinran av flertalet remissinstanser. anser däremot attdelegationen bör svara för sin verksarahet durekt inför Kungl. Maj:t.Statskontoret anser att det finns behov av central ledning och saraordning påupphandlingsorarådet sora bör tillgodoses genom en delegation som direktraotsvarar vad som föreslagits av komraittén eller genom liknande arrangemang.Som altemativ till kommitténs förslag kan enligt statskontoret övervägas ettorgan som forraellt är fristående från andra myndigheter. En praktiskanknytning till RRV kan ske genom att ett sådant organ kanslimässigt får fallatillbaka på verket. 1973: 73 32 9 Regler för statlig upphandling 9.1 Kommittén Korarailténhar utarbetat förslag till ny upphandlingskungörelse, sora översiktiigtredovisas i det följande. Det ankoraraer sora tidigare nämnts på Kungl, Maj:tatt besluta om regler för den statliga upphandlingen, Korarailtén anser att1952 års upphandlingskungörelse är svåröverskådlig och i många fall svårtolkadoch att den innehåller regler som frarastår som alltför forraella,detaljrika och raindre adekvata. Kungörelsen tyngs av en rad bestäraraelser avtyp leveransvillkor, sora inora affärslivet norraalt avtalas raellan parternaoch sora direkt påverkar priset. Den innehåller även bestäraraelser som äravsedda att vara bindande för leverantörerna. Att sådana villkor för statensdel fast regleras i en kungörelse kan, framhåller kommittén, medföra att deaffärsmässiga synpunkterna inte lillräckligt kan beaktas. Enligtkomraittén är kungörelsen inte direkt tillämplig på upphandling av tjänsterraen tillärapas ofta analogt vid sådan upphandling. Gränserna raellan å enasidan tjänster och å andra sidan olika forraer av arbeten är flytande och harofta medfört tveksamhet i de enskilda fallen ora kungörelsen är tillämpUg ellerinte. Komraittén anser det önskvärt att tillämpningsområdet uttryckligen vidgasatt orafatta även upphandling av tjänster, i synnerhet som denna upphandlmg ärav betydande orafattning. Somen brist i den nuvarande kungörelsen framhåller korarailtén att den inteinnehåller några klart definierade upphandluigsforraer. Korarailtén har funnitatt behov föreligger av en upphandlingsform som medger förhandUngar innan avtalträffas, eftersom förhandlingar vid koraphcerade upphandlingar ofta ärnödvändiga, inte bara för att åstadkoraraa en anknytning till praxis inomaffärslivet utan främst för att tUlgodose statens intressen. Enannan brist hos kungörelsen anser koramittén vara att den inte hellerinnehåller någon upphandlingsforra sora tillåter köp direkt i öppna raarknadenutan att anbud infordras i särskUd ordning. Detföreligger alltså enligt koramitténs uppfattning behov av en modernisering avupphandUngsreglema, sora öppnar vägen för ändaraåls-enligare avtalsformer ochökad handlingsfrihet för de upphandlande myndigheterna. Ett mindre detaljeratregelsyslera är enligt koraraittén naturligt även med hänsyn tiU att denstatliga upphandlingen i allt större utsträckning koncentrerats lUl myndighetermed väl utvecklad inköpsorganisation och hög teknisk och ekonomisk kompelens. utarbetade förslaget till ny upphandlingskungörelse avser attreglera det förfarande sora norraalt skall tillärapas vid statlig myndighetsupphandling. Kungörelsen bör enligt kommittén endast innehåUa de grundläggandeprinciperna för upphandlingsförfarandet. 1973: 73 33 börsålunda omfatta regler sora tUlgodoser att konkurrensen på raarknadenutnyttjas vid all upphandling, att objektivitet garanteras genora regleradeforraer för anbudsinfordran och anbudsöppnande, att anbudsprövning sker efterregler sora för affärsraässighet och att skyldigheten till saraarbeleraellan rayndigheterna fastslås. Koraraittén frarahålleratt en sådan utforraning av kungörelsen raedför behov av särskilda anvisningartUl ledning för rayndigheterna och föreslår alt kungörelsen skall korapletterasraed sådana anvisningar. Dessa bör enligt koramittén utfärdas av RRV. Härigenomvinns att upphandlingsreglerna lätt kan anpassas till utvecklingen inoraupphandlingsområdet utan att kungörelsen berörs. Redan nu har RRV enligt sininstruktion att bl. a. granska forraema för den statiiga upphandlingen.Koraraittén har utarbetat ett exerapel på hur anvisningar till den nya kungörelsenskulle kunna utforraas. Kungörelsenföreslås skola tillärapas av saratliga statliga rayndigheter. I fråga ora AMSframhåller komraittén dock att det bör ankoraraa på verket att överväga orabehov föreligger av dispens för beredskapsarbeten i vissa fall. Tillärapningsorarådetför upphandlingsreglerna föreslås i den nya kungörelsen vidgat till att omfattaäven upphandling av tjänster. Förslaget innehåller inte några bestämmelser avtyp leveransvillkor med ett undantag, nämligen vad gäller bestämraelserna omförskott, och inte heller några bestäraraelser sora riktar sig direkt tillleverantörerna. Kungörelseförslaget angertre upphandlingsformer, nämligen sluten upphandling, förhandlingsupphandlingoch direktupphandling. Sluten upphandling är den mest forrabundnaupphandlingsformen. Den motsvarar närraast de nuvarande upphandlingsforraernaanbud genora annonsering eller genora särskUda skrivelser.Förhandlingsupphandling innebär att förhandlmgar får upptas mellan myndighetenoch anbudsgivaren innan avslut träffas. Direktupphandling innebär att köp skeri öppna marknaden ulan alt anbud infordras i särskild ordning. Myndigheten skall väljaden upphandlingsform sora raed hänsyn till kravet på affärsmässighet i varjesärskilt fall prövas lämplig. Enligt kommitténs uppfattning kan slutenupphandling antas bil den mest frekventa upphandlingsforraen förrayndigheterna i allraänhet. Den bör vara särskilt läraplig för upphandling avkonventionella varor eller eljest när anbudsunderlaget kan specificeras. Förhandlingsupphandlingenhar tillkorarait bl. a. därför att den statliga upphandlingen raånga gånger ärav så koraplicerad teknisk och ekonoraisk art eller av sådan storlek attförhandlingar behövs för att tUlvarata statens intressen, Koraraittén ger ibelänkandet exempel på fall när förhandllngsupphandling kan vara lämplig.Förhandlingsupphandling torde enligt komraittén ofta koraraa att kräva insatsav särskilt kvalificerad personal och . Den kan därför ijäraförelse med sluten upphandling bli mer adrainistrativt 3 1973.1 saml Nr 73 1973: 73 34 kostsamoch tidskrävande för såväl anbudsgivare som upphandlande myndighet.Direktupphandlingen är raotiverad av de fall då bl. a. adrainistrationskostnadernavid ett raera forrabundet upphandlingsförfarande inte skulle stå i riraligproportion till upphandlingens värde. I konsekvens härraed bör enligtkoraraittén direktupphandling användas endast vid upphandling till smärrebelopp. Enligtförslaget skall det anbud antas som med beaktande av samtliga affärsmässigtbetingade omständigheter är att anse sora förraånligast raed hänsyn tillupphandlingens ändaraål. Med denna forraulering fastslår koraraittén att denupphandlande rayndighelen skall bedöraa upphandlingen sora en affärstransaktion.I förslaget ingår liksora i gällande bestäraraelser att även anbud, soraavgivits av anbudsgivare sora inte särskilt tillfrågats, skall upptas tillprövning. Genora denna bestäraraelse, sora saknar raotsvarighetinternationellt, får varje korapetent leverantör raöjlighet att koraraa ifråga vid statlig upphandling. Samtligaremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran kommitténs bedöraning avbehovet av nya regler för den offentliga upphandlingen. Genoragående välkoranasen raindre detaljraässig reglering av upphandlingen med ökad handlingsfrihetför rayndigheterna. Slalskonlorel anser det vara särskilt värdefullt att deföreslagna besläraraelserna ger raöjlighet att anpassa upphandlingen efter deskiftande förutsättningama på olika upphandlingsområden och i olikaupphandlingsfall och frarahåller att de nya reglerna bl. a. är till fördel förupphandlingen av ADB-ulrustning. RRV frarahåller alt förslaget till nyupphandlingskungörelse innebär en välraotiverad raodernisering av upphandlingsreglernasom öppnar vägen för mer ändaraålsenliga avtalsforraer och en rationellarehandläggning av upphandlingsärendena. Liknande synpunkter framförs av och . Enligt budgetutredningens raeningger förslaget de upphandlande rayndigheterna ökade raöjligheter att inorararaen för de av statsraakterna uppställda raålen effektivisera sinupphandling. Detta stämmer väl överens raed budgetutredningens överväganden omrollfördelningen mellan statsmakter och myndigheter. Koraraitténsförslag till konstruktion av de nya bestämmelserna raed en kungörelse sominnehåUer de grandläggande principema kompletterad med anvisningar utfärdadepå rayndighetsnivå tUlstyrks raed få undantag. Invändningarna avser vera somskall utfärda anvisningarna. RRV anser konstruktionen ändamålsenlig. Verkethåller det för troligt att den förenkling av kungörelsen som konstraktioneninnebär är en förutsättning för att motsvarande regler skall komma atttUlämpas också inom den koraraunala sektom. RRV har inget att erinra raot attdet 1973: 73 35 uppdrasåt verket att utfärda tiUärapningsanvisningar till kungörelsen. Denna uppgiftanses ligga väl i linje raed verkets övriga uppgifter på upphandlingsorarådet. ÄvenFMV fiimer konstruktionen med kungörelse och anvisningar i och för sigändamålsenlig. Med hänsyn till anvisningarnas betydelse bl, a, för tolkningenav kungörelsen anser FMV det dock raindre lärapligt att anvisningarna utfärdasav RRV, I stället bör huvuddelen av anvisningarna fastställas av Kungl, Maj:tsaratidigt med kungörelsen, SJ anser att anvisningama for tillämpning avkungörelsen i förra av tolkningsregler av principiella skäl bör utarbetas avresp, rayndighel. Av sarama skäl är det enligt SJ tveksarat ora ansvaret förutarbetandet av anvisningar i övrigt bör åläggas ett revisionsorgan. SJföreslår att de korapletterande anvisningar sora kan erfordras anknyts tillhuvudbe-stämmelsema och utfärdas äv Kungl. Maj:t. RRV bör enligt SJ svara endastför den övervakande verksaraheten, sora bl. a. omfattar uppföljning av hurbestämraelserna tillärapas i praktiken. Även anser att anvisningarnabör utfärdas av Kungl. Koraraitténs förslag att iprincip samtliga stadiga myndigheter skall tillämpa de nya bestämmelsernakoraraenteras av ett fåtal reraissinstanser. SJ anser att de föreslagnaåtgärderna till raodernisering i en del hänseenden ökar handlingsfriheten. Detär dock enligt SJ:s mening nödvändigt att förebygga faktiska begränsningar ochåstadkomraa den handlmgsfrihet inom raraen för huvudsyftet med kungörelsen somerfordras för att SJ skall kunna uppnå ökad likställighet raed konkurrerandetransportföretag, FFV understryker verkets särställning bland de affärsdrivandeverken i sin egenskap av ett icke taxebundet verk. Med hänsyn till sinsärpräglade och diversifierade verksarahet, organisation och struktur i övrigtanser verket att det i realiteten betraktas såsom ett företag bland andraföretag inom näringslivet. Denna ställning bedöraer FFV bli än mer accentueradunder de närraaste åren. Mot bakgrund härav ifrågasätter FFV om den föreslagnaupphandlingskungörelsen över huvud taget bör gälla för verket. ÖEF frarahålleratt beredskapssynpunkter alltid raåste läggas på styrelsens inköpsverksarahetför beredskapslagring och att strikt affärsraässighet inte alltid kan heltiakttas, bl. a. till följd av kraven på snabbhet. I den raån konflikt uppslårraellan strikt affärsraässighet och beredskap måste enligt ÖEF beredskapen gesföreträde. ÖEF anser sig därför även i fortsättningen böra undantas frånupphandlingskungörelsens bestämraelser. Flertaletav de remissinstanser, som yttrat sig om kommitténs förslag att vidgatillämpningsområdet för upphandlingsreglerna till alt avse även upphandling avtjänster, tUlstyrker i princip förslaget. I några fall frarahålls dock attkorapletterande anvisningar behövs i fråga om upp handling av konsulttjänster.Fortifikationsförvaltningen framhåller sålunda att upphandling avkonsulttjänster genom anbudsinfordran knap- 1973: 73 36 pastär möjlig som norraalförfarande. Upphandlingsforraen direktupphandling bör istället ges vidsträcktare användning. Liknande synpunkter fraraförs av och . Enligt SKIF är det angeläget vid upphandling avkonsulttjänster att en avvägning sker mellan kostnad och kvalitet, varvidsärskild hänsyn bör tas till projekteringens inverkan på den totala ekonominför ett projekt. framhåller att upphandlingsbestäraraelsernai första hand är utforraade för upphandling av varor särat byggnads- ochanläggningsarbeten. Då bestäraraelsema skall tillärapas för konsultuppdragsynes, vad gäller styrelsens verksarahetsoraråde, förhandlingsupphandling varaden lämpligaste formen. Det torde dock enligt styrelsen för relativt lång tidframöver konuna att bil svårt att precisera anbudsunderlag och angetUlfredsstäUande regler för anbudsprövning så att konsultupphandling kan skeefter anbud från flera. Styrelsen näraner att raan strävar efter att finnaforraer för att öka konkurrensmomentet i upphandlingen på detta område. bör det föreslagna upphandlingsförfarandet förtjänster utredas ytterligare, innan den föreslagna kungörelsen norraalttillärapas i dessa fall. RRV finner det däremot tUlfredsstäUande att deföreslagna upphandlingsreglerna även komraer att gälla upphandling av tjänster.I den raån särskilda problera är förenade raed sådan upphandling, t. ex. ifråga ora upphandling av konsulttjänster, bör dessa enligt verket lärapligenkunna regleras i anvisningarna. De nyaupphandlingsformerna diskuteras av vissa reraissinstanser. De synpunkter somframförs är över lag positiva. Endast SJ ifrågasätter behovet av en uppdelningi särskilda upphandlingsforraer. RRV delar kommitténs uppfattning att ensärskild upphandlingsform behövs sora medger förhandlingar före avslut.Beträffande valet av upphandlings-form påpekar RRV att förhandlingsupphandling i förhållande till sluten upphandling kan bil mer adrainistrativt kostsaraoch tidskrävande för såväl anbudsgivare sora upphandlande rayndighet. RRV insläraraerraed koraraittén i att dessa aspekter bör beaktas om förhandlingsupphandlingövervägs och frarahåller att verket avser att inora ramen för sin förvaltningsrevisionnoggrant följa valet av upphandlingsform. NO raenar attförhandlingsupphandling bör användas endast undantagsvis och att detta börkoraraa till klart uttryck i de blivande bestäraraelsema.