prop · FW03115 · 1973-12-31 00:00:00 — Dessutom innehöll programmet en rekommendation till penninginstitutenatt se över rutinerna för sina värdetransporter och att samråda med vederbörandepoUsmyndigheter vid genomförandel av de.olika åtgärderna. Slutligen framhöllsatt rekommendationerna gällde samtliga men att prioritetförordades för de minsta kontoren i storstadsregionerna. Inom postverket har hiiiills följande åtgärder vidtagits isyfte att förebygga rån mol postanstalter. Vid postdirektionerna har inrättatssärskilda befattningar för fortlöpande inspektion av säkerheten vidpostanstallerna. Utbildning i säkerhetsfrågor finns inlagd i all schemabundenundervisning och postpersonalen erhåller fortlöpande information av olika slagom detla ämne. Bestämmelser har funnits om att konlantkassornaskall hållas på lägsta möjliga nivå men poststyrelsen har inle ansett del varamöjligt att ange några bestämda belopp för tUlåten kassahållning, efiersom förhållandena växlarmellan skilda post-anslaller och oUka tider och . Bemödandenaatt hålla konlantkassorna nere anses dock ha varit ganska framgångsrika, vilketvisat sig däri att bytet i av de 1972 begångna rånen mot postanstaller varmindre än . Den tidigare nämnda säkerhetsgruppen har föreslagitpoststyrelsen att postanslalternas diskar och diskdörrar skall förses medschalter av fyrskikls laminerat glas till en höjd av över golvet.Postverket har 2 500 postanstalter. Det har inle ansetts vara möjligt allomedelbart byta alla diskar eUer förse dem med ny schalter. En prioritering hardärför skett så att i första hand omkring 200 postanstalter inom Stockholms-,Göteborgs- och Malmöområdena förses med ny disk eller ny schalter, vilketberäknas vara klart . Genomsnittskostnaden förnyanskaffning av disk med hög schalter uppskattas lill per kassaplals medan enbari byte av schalter beräknas kosta harpoststyrelsen anslagit sammanlagt för disk- och schallerbylen. har inte i någon större utsträckninginstallerat bevakningskameror i sina lokaler. Säkerhetsgruppen har uttalat, attkamerabevakning är en av de tekniska skyddsåtgärder som i framliden börutnyttjas som komplement till andra anordningar efler bedömning i varje enskiltfaU men att del är mest angeläget att resurserna satsas på att gepostanstalterna rånsäkrare diskar och utrusta alla postanstalter med någon formav larm. För att skydda postverkels värdelransporter har bl, a, enomläggning av större sådana transporter skett från natt till dag och leveransrutineri övrigt setts över. Vidare har överfallslarm installerats i samtliga postverkelsvärdetransportbilar och vissa försök gjorts med kommunikationsradio ochbiltelefon. 1 används dessutom pansrade bilar i viss utsträckning. När det gäller de privata penninginstituten harbankinspektionen inhämtat uppgifter om vilka säkerhetsåtgärder som vidtagitsvid /73 eller planerats , Svar lämnades beträffande 3836 kontor (totalt finns 3 916 kontor). En sammanställning av uppgifterna ianslutning till det tidigare nämnda säkerhetsprogrammet visar bl, a, följande.De rekommenderade åtgärder, som består i att tillsätta säkerhetschefer,säkerhelsulbilda personalen och nedbringa kassahållningen, hade vid årsskiftet1972/73 vidtagits vid flertalet kontor. Säkring av kassaplatserna motöverhoppning hade skett vid 189 kontor och planerades ske vid ytterligare 349kontor (sammanlagt av kontorbeträffande vilka uppgifter lämnats). Kamerabevakning hade införts vid 604kontor och avsågs bli införd vid ytterligare 167 kontor (av samtliga), 2 407 kontor hade utrustats med tystöverfallslarm och ytterligare 184 beräknades få sådan utrustning (sammanlagt 2 av samtliga). Av de kontor som varutrustade med larmskydd hade 702 fått detta kompletterat med uppmärksamhetslarm eller motsvarande utanför lokalerna och ytterligare 127kontor planerades erhålla sädan kompletterande utrustning , Slutligen kan nämnas att man med anledning av den senastetidens många post- och bankrån inom polisen har utfärdat föreskrifter omsärskild övervakning av post- och banklokaler, 5,2 Överväganden och förslag 5,2,1 Behovet av åtgärder Ansvaret för brottsförebyggande åtgärder kan, som tidigareframhållits, inte uteslutande anses åvila de samhälleliga organen.Erfarenheten visar sålunda att det inte är möjligt att förebygga brott enbartmed polisiära medel. Enskilda och företag måste också själva skydda sig molbrottslig verksamhet. Detta gäller framför allt den kriminalitet som har singrund i del sätt eller den ordning på vilken viss näringsverksamhet utövas.Penninginrättningarna och postverket får härvid anses ha ett särskilt ansvar.Flera oUka omständigheter kan åberopas lill slöd för denna uppfattning, Penninginrältningarna och postverket intar en särskildställning i samhället när det gäller hanteringen av kontanta medel. De omsätterdagligen mycket stora värden i reda pengar eller andra lätt överlålbaratillgångar vilkas tidigare innehavare inle kan spåras. De ulgör därförspeciellt attraktiva mål för brottslighet av skilda slag. För att bank- ochpoströrelsen skall kunna erbjuda avsedd service måste verksamheten bedrivas såatt den är lätt tillgänglig för allmänheten. Detta innebär att den också ärsärskilt utsatt för kriminella angrepp. Det är här fråga om en brottslighet somkan medföra allvarliga skador på personal och kunder. Bankväsendets centrala betydelse för det ekonomiska livethar medfört att det är hårdare författningsreglerat än annan näringsverksamhet.För alt driva bankrörelse krävs särskilt tillslånd eller motsvarande av statligmyndighet, som vid sin prövning har att bedöma bl, a, om den tillämnade rörelsenär nyttig för det allmänna, TiU skydd för såväl allmänna som enskilda intressenär sådan rörelse också underkastad en fortlöpande och ingående offentligtillsyn. Det ligger enligt kommissionens mening hell i linje medden reglering som bankväsendet sålunda är underkastat att ställa krav påvederbörande inrättningar att själva vidta de åtgärder i brottsförebyggandesyfte som kan anses påkallade med hänsyn till deras speciella verksamhet. Detär här fråga om utgifter som får anses vara marginella i förhållande lill deallmänna omkostnaderna för drivande av bankrörelse, EnUgt vad kommissioneninhämtat utgör sålunda genomsnittskostnaden per kontor för säkring av kassadiskmot överhoppning med slaglåligt glas till 10 000-20 000kronor och för installation av kamerabevakning . Som framgår av föregående avsnitt godkände postverket ochde olika penninginrältningarna ett säkerhelsprogram som bl,a. gick ut pä att kassaplatserna främst vid en- ochIvåmanskontor i storstadsregionerna och vid nyinredda kontor borde säkras motöverhoppning genom en särskUd överbyggnad samt att kamerabevakning bordeinföras i sä stor utsträckning som möjligt i expeditionslokalerna. De uppgiftersom bankinspektionen låtit inhämta från de privatapenninginrättningarna angående säkerhetsprogrammets tillämpning underföregående år samt tidigare nämnda uppgifter om postverkets installationervisar att rekommenderade säkerhetsåtgärder genomförts i myckel begränsadomfattning. Den takt i vilken sådana åtgärder vidtas är enligt kommissionensmening inle tillfredsställande. Att säkerhetsprogrammet sålunda realiserats iså begränsad utsträckning synes kommissionen vara anmärkningsvärt med hänsynlill att alla berörda parter varit överens om programmets utfornming och tillatt antalet bank- och postrån fortsatt att öka i ännu snabbare takt samt attkostnaderna för åtgärdernas genomförande får anses vara relativt låga. Kommissionen har den uppfattningen att samhället inte kanavvakta den fortsatta utvecklingen utan måste ingripa för att påverka denna iönskad riktning. Framför allt gäller det att förmå penninginrättningarna ochpostverket alt i större utsträckning själva företa brottsförebyggande åtgärder. Vidare bör polisens övervaknings- och utredningsverksamhetförstärkas och effektiviseras. Slutligen finns del anledning att undersöka omgällande straffbestämmelser behöver ändras eller andra kriminalpoUtiskaätgärder vidtas. 5,2,2 Särskilda åtgärder för alt förebygga och uppdagarån 5.2,2,1 Inredning och utrustning När det gäller att förmå penninginrättningarna att ierforderlig omfattning och takt vidta ätgärder till förebyggande av rän harenligt kommissionens mening hittillsvarande erfarenheter visat, att frivilligaöverenskommelser och oförbindande rekommendationer inte haft den effekt somman kunnat förvänta sig. Delta kan sägas gälla även postverket. Det är inte bara destora riskerna för allvarliga personskador som gör det nödvändigt att arbetetpå detta område ges en betydligt större prioritet än f, n. Som tidigare berörtsfinns det tecken som tyder på att bank- och postrån i ökad utsträckning börjatingå som ett led i en organiserad och yrkesmässig brottslighet och det finnsanlednmg misstänka att de tillgripna medlen inte sällan investeras i annankriminell verksamhet. Del kan inte heller uteslutas att den nuvarandebristen på skyddsanordningar ibland kan vara den direkt bidragande orsaken tillmera impulsmässigt utförda ränkupper och på så sätl i värsta fall leda till nyeller försvårad kriminalitet. Det är därför ett väsentligt samhällsintresse attkraftfulla åtgärder vidtas för att genom en lämplig inredning av bank- ochpostlokaler förebygga ifrågavarande brott. För att tillgodose detta intressekrävs enligt kommissionens mening en En sådan reglering synes imöjligaste mån böra anknyta tUl gällande lagstiftning och sanktionsmekanismer. Penninginrättningarnas verksamhet regleras av flera olikaregelkomplex, 1 princip finns det en författning för varje typ av bankrörelse,Lagen (1955:183) om bankrörelse innehåller sålunda bestämmelserombankaktiebolagens eUer affärsbankernas verksamhet. Vid sidan härav finns en lag(1955:416) om sparbanker, en lag (1956:216) om jordbrukskasserörelsen samt enlag (1969:732) om postbanken och en kimgörelse (1969:733) om tillsyn avpostbanken m, m. I dessa författningar finns beträffande varje typ avbankrörelse i det närmaste likalydande bestämmelser om rätt förtillsynsmyndigheten, dvs, bankinspektionen, att meddela föreskrifter om bl, a,förvaring av värdehandlingar. Såvitt gäller de privata penninginrältningarnaäger bankinspektionen enligt respektive författningar även förelägga vite vid meddelandeav föreskrift. Det synes inte vara lämpligt från vare sig praktisk ellerlagteknisk synpunkt att belasta författningstexten med en uppräkning av de konkretaåtgärder i inrednings- och utrustningshänseende som är påkallade. Det måstesålunda förutsättas all kraven på de förebyggande åtgärdernas omfattning ochnärmare utformning varken kan göras enhetliga eller grundas på nuvarandeerfarenheter på detta område. Den lösning som i stället bör väljas är alt nyssnämndabestämmelse om rätt för tillsynsmyndigheten all meddela föreskrifterkompletteras så all det inte skall behöva råda någon som helst tvekan om atttillsynsmyndighetens kompetens även omfattar allmänt brottsförebyggandeåtgärder, exempelvis hur banklokaler bör utformas och utrustas för att hindraeller försvåra rån. Det får sedan ankomma på tillsynsmyndigheten att i samrådmed utarbeta de delaljföreskrifter som är erforderliga. Mantorde på detta sätt - efter samråd med berörda penninginrättningar kunnabeakta såväl det behov av differentiering som kan föreligga med hänsyn tillgeografisk belägenhet, kundfrekvens och andra faktorer som den fortgåendetekniska utvecklingen pä förevarande område. De författningsändringar som påkallas av kommissionens idetla avsnitt framlagda förslag redovisas i bilaga 1. Vad gäller postlokalernas inredning och utrustningföreslår kommissionen att Kungl. Maj:t utfärdar erforderliga föreskrifter. Delfår därefter ankomma på postverket att efter hörande av rikspolisstyrelsengenomföra de ätgärder som föranleds därav. 5.2,2,2 Värdelransporter De rån som har förövats mot svenskapenninginrältningar har huvudsakligen avsett . Även omvärdetransporterna alltså på del hela taget skonats anser kommissionen det varapåkallat att i detta sammanhang även beröra frågan om vad som kan göras för attförbättra säkerheten vid sådana transporter. Av utländska erfarenheter att dömakan del nämligen inte uteslutas att effektiva åtgärder till förebyggande av rånmot bank- och postlokaler får till följd all angrep- pen i stället kan komma att i ökad utsträckning riktas motvärdetransporter. Vid de överläggningar som kommissionen har haft medföreträdare för , postverket, bankinspektionen och de privata penninginrältningarnahar framkommit att man är väl medveten om de speciella problem somvärdetransporterna innebär frän säkerhetssynpunkt och att man strävar efter alllösa dem med lämpliga medel. Bl, a, pågår viss försöksverksamhet för attnedbringa antalet värdelransporter utan att för den skull försämra den servicesom lämnas allmänheten. Vidare begagnas i allt större utsträckning pansradefordon av speciell konstruktion för särskilt värdefiUla transporter. Kommissionen vill framhålla att intensifieradeansträngningar bör göras för att nå fram lill lösningar som innebär ettbetydligt mindre antal men i gengäld bättre skyddade värdetransporter än f, n.Genom en reducering av antalet transporter kan sålunda tillgängliga resurserutnyttjas på ett effektivare sätt när det gäller att höja säkerheten. Avbetydelse i detta sammanhang är givetvis också att polisen härigenom får störrepraktiska möjligheter att mera rutinmässigt delta i övervakningen av sådanatransporter. Eftersom frågan är under övervägande inom bl, a, ochpostverket vill kommissionen inte föreslå några ytterligare åtgärder menförväntar all dessa överväganden skall leda till snabba resultat. Det är som framgått angeläget att man fortlöpande ägnarhithörande frågor stor uppmärksamhet och om möjligt finner ytterligare medelatt förbättra skyddet för värdetransporter. Som ett led i denna strävan och föratt tillgodose såväl berörd personals säkerhelsintressen som polisens behov avsnabb information har kommissionen undersökt möjligheten att beredatransportpersonalen tillfälle att i trängda lägen påkalla hjälp viapolisradion. Polisens nya radiosystem är nämligen konstruerat så att det gåralt bygga ut även för annan trafik än polisens egen. Det nya radiosystemet beräknas vara helt utbyggt underinnevarande år. Nätets basstationer kan kompletteras så att en särskildfrekvens avdelas för exempelvis larm från banker eller transportfordon. Frekvensenbehöver inte användas för vanligt polisiärt arbete. Det föreligger därför intenågon risk för avlyssning av polisens radiotrafik. Meddelanden på dennafrekvens kommer att kunna avlyssnas pä cirka 200 polisstationer. Anläggningsom ger larm kommer automatiskt att kopplas till närmaste polisstation. För polisens fordon behövs ingen ombyggnad avradioutrustningen utan endast en mindre komplettering. Kostnaden för deanläggningar som inle har den utrustning som finns i polisens bilar beräknastill per fordon eller bärbar radiostation. Komplettering avradionätels basstationer med en extra frekvens beräknas kosta imgefär 2miljoner kronor. Kommissionen anser all det skulle vara värdefullt omtlertalet värdelransporter kunde ulföras under någon form av radiokontakt medpolisens radionät. Kostnaderna förefaller rimliga i förhållande till de värden det rör sig om. På bank- och posthåll finnsintresse för en anslutning lill polisens radiosystem. Kommissionen föreslårdärför att sedan pågående undersökningar avförutsättningarna för utbyggnad av en frekvens avsedd för bl. a,värdetransporter slutförts inkommer till Kungl, Maj:t med de förslag tillåtgärder som utredningen kan föranleda, 1 ett tidigare avsnitt har framhållits betydelsen av allde privata näringsidkarna ser över sina rutiner för kassatjänst och insättningi bank av kassabehäUningen. Kommissionen vill än en gång understryka att dettaär en viktig länk i det system av åtgärder som erfordras för att på etteffektivt sätt förebygga rånbrottslighet, 5,2.3 Polisens övervaknings-, spanings- ochutredningsverksamhet När det gäller polisens möjligheter att genom sinövervakande verksamhet förebygga rån och annan brottslighet där våld eller hotom våld förekommer inställer sig till en början frågan om vilka metoder som ärmest verksamma och hur dessa skall användas för att medföra bästa möjligaresultat. Denpreventiva polisverksamheten fullgörs enligt kommissionens uppfattning påeffektivaste sätt genom fotpatrullering. Framför allt då det gäller attförebygga grövre brott har fotpatrulleringen en viktig uppgift att fylla. Denmedger större möjligheter till iakttagelser av tecken på förestående brott,bättre kontakt med den allmänhet som kan lämna tips och upplysningar etc. Då det emellertid sällan kan förut.ses att brott skallförövas på vissa bestämda platser eller inom vissa övervakningsområden ställeren preventiv övervakning stora krav i både personellt och materiellthänseende. Ett ökat antal fotpalruller och kvarterspolismän i tätorternascentrala delar synes vara erforderligt. Kommissionen vill i detta sammanhangerinra om all av de 1 802 rån som kom till polisens kännedom intemindre än I 096 hade begåtts på allmän plats. Bland de övervakningsåtgärder som kan komma i fråga närdet gäller att förebygga rån mot är stationär bevakninggivetvis att föredra. Skyddsobjekten är emellertid så talrika att inte ens enmycket stor personalförstärkning skulle möjliggöra stationär bevakning vidflertalet av dem. Det är därför nödvändigt att i huvudsak begränsaövervakningen till sporadisk tillsyn. En intensifiering av dennaövervakningsform har skett . har sålunda iskrivelse till samtliga länspolischefer och polismästareframhållit bl, a, alt post- och banklokaler, så långt det är möjligt, bör ägnasskärpt uppmärksamhet under den allmänna övervakningstjänsten genom att polismänunder expeditionstid gör kortvariga besök i lokalerna. Punktinsatser medstationär bevakning har gjorts vid tillfällen dä särskilt stora penningsummoromsatts och i samband med värdetransporter. Det är enligt kommissionens meningangeläget att man fortsätter på den inslagna vägen och ytterligare utvidgardenna verksamhet. bör stationär bevakning kunna anordnas i ökad omfattningmed anlitande av vaktman på vederbörande institutioners egen bekostnad. Polispersonalenbör i samband med utsättning till tjänstgöring få en ingående information om deövervakningsobjekt och -områden som bör prioriteras med särskild tillsyn. Detmåste vidare ankomma på arbetsledningen i de olika polisdistrikten att genomnoggrann planering och uppföljning svara för att tillgängliga resurser användspå bästa sätt. Det planeringsunderlag som tillhandahålls polisdistrikten medhjälp av olika rutiner kan på ett effektivt sätt styra metodval ochprioriteringar när det gäller att genom övervakning bekämpa rån och andravåldsbrott. Avintresse i detta sammanhang är en av för kommissionenredovisad sammanställning med närmare statistiska uppgifter om de rånbrott somrapporterades till polisen , Av detta material framgår bl, a. attde flesta rånen (1 379 av totalt I 862) begåtts inom de tre storstadsområdena.Om man begränsar sig till rån med hjälp av skjutvapen är motsvarande siffror160 av totalt 192, En fördelning av de rapporterade brotten på olika veckodagarvisar en viss övervikt för och . Av sammanställningen kanvidare dras vissa slutsatser om de lidpunkter då risken för rån av skildaslag är mest påtagliga. För bank- och postrånens del framgår sålunda attflertalet av dessa brott äger rum strax före stängningsdags. Bankrånen är iallmänhet koncentrerade under timmarna före och 18. medan de flestarånen mol postlokaler sker . Vad gäller rån på allmänna platser haren markant övervikt noterats för tiden efter mörkrets inbrott med en särskildtopp under timmarna . och analys av fakta av detta slag bör enligt kommissionensmening efter hand kunna tillföra polisen ständigt bättre och säkrare underlagför planeringen av både övervakningsverksamheten och den i detta sammanhanginte mindre viktiga utryckningsverksamheten. När detgäller ulryckningsverksamheten vill kommissionen framhålla alt en höguppklaringsprocent har en stark preventiv verkan. Det gäller inte minst i frågaom rån och andra grova förmögenhetsbrolt. Det bästa är givetvis omgärningsmannen kan gripas på eller i omedelbar närhet av brottsplatsen. För alldetta skall kunna ske bör tidsskillnaden från det polisen först får kännedom ombrottet och till dess en patrull är framme på platsen vara så kort som möjligt.Även om de faktiska förhållandena i mänga fall är sådan att gärningsmannenhunnit avvika har erfarenheterna visat att möjligheterna att klara upp brottetär starkt beroende av hur snabbt polispersonal kommer till platsen ochefterspaningen kan sättas i gång. Det är därför väsentligt att polisen ständigtkan hålla en tillräckligt hög beredskap för utryckningar. Denna beredskapbehövs givetvis inte bara för rån och annan grov brottslighet utan även för enmängd andra akuta händelser som kräver snabba polisiära ingripanden. Effektivainsatser av delta slag har inte bara en allmän preventiv verkan. 1 den män debidrar lill ett snabbt ingripande hindrar man sålunda gärningsmannen frånfortsatt brottslighet som man gör betydande resursbe- sparingar genom att spaningsarbetet kan avvaras ellernedbringas och utredningsförfarandet förenklas. Inför kommissionen har inte gjorts gällande annat än attpolisens utryckningsberedskap ligger på en acceptabel nivå när det gällergrövre våldsbrott, 1 spaningsrollarnas arbetsuppgifter ingårbrottsförebyggande observation och spaning kring speciellt brottskänsligaobjekt. Som ett led i denna verksamhet gör patrullerna bl. a. även besök ipost- och banklokaler och i vissa rånkänsliga butiker. Dessa besök ingår ocksåsom ett led i den brottsförebyggande information som polisen enligtöverenskommelse skall lämna penninginrältningar. Informationen har, förutom attöka säkerheten för kassapersonalen, syftat till alt få personalen alt i sambandmed ett rånöverfall handla rationellt och att göra så goda iakttagelser sommöjligt. I informationen har därför ofta lagts in moment av signalementsläraoch kunskap om olika vapentyper m. m. De arbetsuppgifter som ålagts spaningsrotlarna ärsynnerligen mångskiftande. Tillsyn och spaning som syftar lill alt förebyggarån och liknande brott får därför ske i hård konkurrens med andra angelägnaarbetsuppgifter. Detsamma gäller utredningsverksamheten. Denbrottsförebyggande effekt som ligger i att förövaren av ett brott snabbt kanavslöjas och dömas är betydande. 1 detla sammanhang bör understrykas attbetydligt större resurser måste sättas in för utredning då förflutitefter brottet än om utredning kan göras på bred bas med tillräcklig personalomedelbart efter att brottet begåtts. Tiden verkar i detta avseende lillgärningsmannens förmån genom att spår förstörs, förhållande förändras, vittnenglömmer detaljer m. m. De iakttagelser kommissionen gjort beträffande polisensinsatser avseende spaning och utredning i samband med rån och liknande brottföranleder inte kommissionen att föreslå ändringar eller åtgärder beträffandemetoder och prioriteringar. På grund av vad nu sagts anser kommissionen att personellaförstärkningar bör tillföras polisväsendet för övervakning, spaning ochutredning när det gäller bank- och postrån och andra liknande grova brott.Kommissionen återkommer härtill i avsnitt 9. 5.2.4 Översyn av straffbestämmelserna Förändringar i fråga om brottsutvecklingen bör somkommissionen redan framhållit i regel mötas med andra åtgärder änstraffskärpningar. Det är kommissionens uppfattning att förebyggande insatserav skilda slag i längden är ett betydligt effektivare och mera ändamålsenligtsätt alt komma till rätta med brottsligheten än höjningar av gällandestraffskalor. Det finns grundad anledning att anta att åtgärder som innebär attrisken för upptäckt och lagföring blir väsentligt större än tidigare är ettavsevärt mera verksamt allmänpreventivt medel än ett latent hot om svårarestraff. Vad nu sagts gäller i synnerhet den typ av brott som i allmänhet intehar sin grund i mera tillfälliga omständigheter utan snararekarakteriseras av planläggning och beräkning.