prop · FW0332 · 1973-12-31 00:00:00 — 31 §1 I fråga om part som åtnjuter allmänrättshjälp i mål eller ärende vid allmän domstol, krigsrätt ellerarbetsdomstolen äger bestämmelse i lag om parts rättegångskostnad tUlämpning ifråga om kostnaderna för rättshjälpen. Motpart eller annan som ärersättningsskyldig för sådana kostnader skall åläggas att utge ersättning tUlstatsverket. Vinner makar efter gemensam Vinnermakar efter gemensam ansökan boskillnad, hemskillnad ansökan boskillnad eller äkten- eller äktenskapsskUlnad och har skapsskUlnad och har ena maken ena maken åtnjutit allmän rätts- åtnjutit allmän rättshjälp, skall rät- hjälp, skall rätten, om det ej med ten, om det ej med hänsyn till hänsyn till omständigheterna är omständigheterna är obUligt, åläg- obilligt, ålägga andra maken att ga andra maken att betala stats betala statsverket hälften av kost- verket hälften av kostnaderna för naderna för rättshjälpen. 1Senaste lydelse 1973: 000. Prop.1973: 32 38 SkaU i annat fall beslut meddelas om fördelning avkostnader mellan parter, äger därom gällande bestämmelser motsvarande tillämpnuigi fråga om kostnaderna för allmän rättshjälp åt part. Därvid skallbetalningsskyldighet åläggas mot statsverket för dessa kostnader i deras helheteller till viss kvotdel utan angivande av bestämt belopp. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser till-lämpas dock alltjämt, om det dömes till hemskUlnad. 1973: 32 39 Utdrag av protokollet över justitieärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande: Ministern för utrikes ärendena ,statsråden , , , , , , ,, , , , , , . Statsrådet anmäler eftergemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändringar igiftermålsbalken, m. m. och anför. Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande tillkallades sju sakkunniga med uppdrag attföreta en allmän översyn av den familjerättsliga lagstiftningen. Desakkunniga,i q antog namnetfamiljelagssakkunniga, har som en första etapp i utredningsarbetet i maj 1972avlämnat betänkandet (SOU 1972: 41) Familj och äktenskap I med förslag till lagom ändring i , m. m. De i betänkandet upptagna lagförslagentorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttranden överbetänkandet avgetts av riksåklagaren (), , hovrätten för NedreNorrland, , , , och tingsrätter,, medicinska fakulteten vid ,länsstyrelserna i , , och samt Norrbottenslän, domkapitlen i ärkestift, . ochStockholms stift, , , hyresnämnden förGöteborgs och län, socialutredningen, kommuns ,sociala centralnämnden i , . i (LO), , akademikerscentralorganisation (), (), Sverigesadvokatsamfund. ' regeringsrådet EskilHellner, ordförande, samt riksdagsledamöterna . Prop.1973: 32 40 SamarbetsorganetSveriges kyrkliga och ekumeniska familjerådgivningsbyråer. Föreningenkommunal- och landstingsanstäUda familjerådgivare, Centems kvinnoförbund.Folkpartiets kvinnoförbund. Moderata samlingspartiets kvinnoförbund, . ,, Fredrika-Bremer-Förbundet,frikyrkoråd. , Filadelfiaförsamlingeni , , Katolska biskopsämbetet och kyrkobröderna. Remissinstanserna har i åtskilliga fall bifogatyttranden från underställda myndigheter. Yttranden i ärendet har dessutominkommit från ärkebiskopen, . hem ochsamhälle, . Yrkeskvinnors klubbars riksförbund,demokratisk samling och . En sammanställning av remissyttrandena torde fåfogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 2. De sakkunniga har i sitt arbete upprätthållitfortlöpande kontakt med kommittéer för revision av äktenskapsrätten som hartillsatts i , i och i . Vidärendets fortsatta beredning i har överläggningar ägt rummed företrädare för justitieministerierna i dessa länder. 2Huvuddragen av gällande ordning och de sakkunnigas förslag 2.1 Gällande rätt (GB) kom . Deninnehåller regler om äktenskaps ingående och upplösning samt bestämmelser ommakars ekonomiska och personliga rättsförhållanden. Reglerna om ingående av äktenskapär samlade i balkens fyra första kapUel, vilka behandlar trolovning, hindermot äktenskap, hindersprövning och vigsel. 5-9 kap. rör makarsrättsförhållanden. 5 kap. innehåller vissa allmänna bestämmelser i ämnet. 6och 7 kap. behandlar makars egendom och skulder, 8 kap. äktenskapsförord och andrarättshandlingar mellan makar samt 9 kap. boskillnad. Bestämmelser om upplösning aväktenskap finns i 10 12 kap. I 10 kap. regleras återgång av äktenskap, i 11 kap.hemskillnad och äktenskapsskillnad, och 12 kap. upptar vissa bestämmelser omäktenskaps upplösning genom makes död. I 13 kap. finns bestämmelser ombodelning i anledning av boskillnad eller äktenskaps upplösning, i 14 kap.regler om medling mellan makar och i 15 kap. vissa föreskrit- Prop.1973: 32 41 16 kap. upptar allmänna bestämmelser av formell art. Reglerna om ingående av äktenskap syftar bl. a.till att motverka familjebildningar som av sociala, medicinska eller andraorsaker har bedömts som inte önskvärda från allmän synpunkt och skapa garantierför att äktenskap inte kommer till stånd utan partemas fria vilja. Lagstiftningen utgår från att äktenskapet i principskall vara ett livsvarigt förbund. Den är utformad på ett sätt som syftar tillatt värna om äktenskapets bestånd. Detta kommer särskilt till uttryck ireglerna om upplösning av äktenskap. Omedelbar skilsmässa kan inte erhållasannat än i vissa särskilt angivna fall. Annars måste äktenskapsskillnadenföregås av särlevnad efter dom på hemskillnad. När det gäller makarnas förhållande till varandra ipersonligt och ekonomiskt hänseende är den grundläggande principen att makarnaär helt jämställda. De är enligt 5 kap. 1 § skyldiga varandra trohet ochbistånd och har att i samråd verka för familjens bästa. De skall var efter sinförmåga bidra till familjens underhåll genom arbete i hemmet, genom tillskott ipengar eller på annat sätt. Om makarna lever isär eller äktenskapet upplöseskan den ena maken åläggas att lämna bidrag till den andras underhåU. Omnågon av makarna brister i vad som åUgger honom under äktenskapet kan detta geden andra maken rätt att påkalla äktenskapets upplösning. Flerstädes i lagenfinns också regler som knyter särskilda rättsverkningar till att den ena makenhar kränkt den andra eller varit vållande till att söndring har uppstått mellandem. Den skyldige kan åläggas att betala skadestånd i samband med skilsmässa.Han kan gå förlustig rätten till underhållsbidrag och missgynnas vidbodelningen. Skuldfrågan kan enligt bestämmelser i (FB) också påverkabedömningen av vilken av makama som skall få vårdnaden om de gemensamma barnen. Makama förvaltar vardera själv sin egendom, både sådansom maken hade före äktenskapet och sådan som han senare förvärvat. Varderamaken svarar också ensam för sina skulder. För hushållsskulder är dock makarnagemensamt ansvariga. Makarnas ekonomiska gemenskap kommer vidare till uttryckdäri att vardera maken har giftorätt i den andras egendom. Giftorätten innebäratt makarnas egendom skall delas Uka mellan dem vid äktenskapets upplösningeller när egendomsgemenskapen upphör på grund av boskillnad eller hemskiUnad.Genom äktenskapsförord kan makarna komma överens om att all eller viss egendomskall vara enskild och inte omfattas av giftorätt. I samma ordning kan debestämma att enskild egendom skall övergå till att vara giftorättsgods. Om äktenskapet upplöses genom den ena makens död,tryggas den efterlevande genom en bodelningsregel som ger honom rätt att föregen Prop.1973: 32 42 delbehålla giftorättsgods intill visst värde. Om den avlidne maken inte harbröstarvingar, inträder enhgt regler i 3 kap. (ÄB) den efterlevandesom hans arvinge. Genom provisorisk lagstiftning vid sidan av GB harskapats möjlighet att vid äktenskaps upplösning ge den gemensamma bostadentill den av makarna som bäst behöver den, oavsett vem av makarna som har rättentill bostaden. gäller bara dem som är gifta medvarandra och är inte till någon del tUlämpliga på man och kvinna som sammanborutan att vara gifta. I lagstiftning på andra områden, t. ex. inom social-ochskattelagstiftningen, har däremot sådana samboende ofta jämställts med makar. I bilagor till de sakkunnigas betänkande lämnasvissa statistiska uppgifter om äktenskap och annan samlevnad. Av statistikenframgår att flertalet äktenskap alltjämt är livsvariga. Antalet skilsmässorökar emellertid starkt. Av de äktenskap som upplöstes upplöstes 97 %genom den ena makens död. är av alla ett visst år ingångnaäktenskap upplösta genom äktenskapsskillnad . Det relativaantalet genom skilsmässa upplösta äktenskap ökar stadigt. Av de äktenskap somingicks var upplösta på detta sätt och . Motsvarande siffror 1955 ingångna äktenskapen var och8,och för dem som ingicks 1960 och . av de äktenskap somingicks var upplösta genom skilsmässa . Antalet äktenskapsskillnaderpå 100 000 av medelfolkmängden gifta kvinnor har stigit från 1959 till684,1970. steg antalet meddeladeäktenskapsskillnader från 8 761 till 13 174. Antalet hemskillnader steg undersamma tid från 9 657 till 15 374. av hemskillnadernafullföljs aldrig genom äktenskapsskillnad. 1 denna siffra ingår emeUertidsådana fall där ena maken dött innan äktenskapsskillnad har hunnit meddelaseller där äktenskapsskUlnad meddelas på annan grund än förutgångenhemskillnad. I av de äktenskap där äktenskapsskillnad meddelades år 1970fanns barn . Dessa barns sammanlagda antal uppgick tiU 13 464. Medan sålunda antalet äktenskapsskiUnader stigithar antalet ingångna äktenskap minskat och andelen utom äktenskap föddabam ökat. ingicks omkring 50 000 äktenskap. Antalet ökade sedansuccessivt och utgjorde omkring 61 000. Därefter har det skett enfortlöpande minskning och ingicks endast omkring 43 000 äktenskap. Avde födda barnen var födda utom äktenskap.Därefter har denna andel snabbt ökat. Prop.1973: 32 43 föddes11,av aUa barn utom äktenskap. Ar 1970 var motsvarande siffra (SOU1972: 34 s. 78). 1 ett stort antal av dessa fall torde emellertid föräldrarnafaktiskt sammanbo. Sålunda sammanlevde av alla ogifta mödrar medfadern tUl gemensamt barn. Enligt den officiella befolkningsstatistikenavseende ingicks nämnda år 39 918 äktenskap. Dom på äktenskapsskillnadmeddelades i 13 682 fall och dom på hemskillnad i 16 699 faU. Antaletäktenskaps-skUlnader på 100 000 av medelfolkmängden gifta kvinnor uppgick därmedtill 711,7. I av de fall där äktenskapsskillnad meddelades fanns barnunder . Sammanlagda antalet av dessa barn uppgick tUl 16 109. Av samtiigaår 1971 levande födda barn föddes utom äktenskap. betänkandet redovisad undersökning rörande sammanboende gifta ochsammanboende ogifta par, grundad på uppgifter insamlade ,visar att av samlevnadsfall utgjordes av sammanboendeogifta. Hälften av dessa familjebildningar var mindre än . av dem upplöstes inom imgefär , medan motsvarande andel i fråga om degifta var . Idetta sammanhang kan det finnas anledning att även redovisa vissa uppgifter omgifta kvinnors förvärvsintensitet. 1920 hade av samtliga gifta kvinnorförvärvsarbete (SOU 1964: 35 s. 17). lämnar i sittbetänkande (SOU 1972: 34) Familje-stöd följande uppgifter. Är 1930 arbetade 9 %av de gifta kvinnorna utom hemmet under minst halv normal arbetstid. Är 1950hade andelen stigit till , till och tiU . Demå-natiigen gjorda arbetskraftsundersökningarna visar att den genomsnittligaförvärvsprocenten för gifta kvinnor i åldrarna steg från år1964 till . efter 1965 visar undersökningarna enmarkant ökad förvärvsintensitet bland kvinnor med barn i förskoleåldern. Underfjärde kvartalet 1971 hade 320 000 mödrar med bam förvärvsarbeteminst . var motsvarande siffra 210 000.Långtidsutredningen (SOU 1971: 8) har beräknat att av de giftakvinnor som är och av dem som är kommeratt förvärvsarbeta. Under förutsättning att barntillsynsfrågan kan lösas påtillfredsställande sätt kommer enligt utredningens beräkning 55 %av mödrarna med barn att ha förvärvsarbete. Behovetav barntillsyn överstiger f. n. väsentligt tUlgången. Familjelagssakkunnigaberäknar antalet bam under till 823 000 och uppger att det den 1 juli 1971fanns 42 000 platser i daghem och drygt 40 000 platser i kommunalt organiseradefamiljedaghem. Antalet platser i fritidshem uppgick till 8 000under det att antalet barn i Prop.1973: 32 44 åldern711 år uppgick till drygt 536 000. Fram tUl mitten av ökade antaletkommunala daghemsplatser tUl omkring 93 000. 2.3Huvudinnehållet i de sakkunnigas förslag De sakkunniga lägger i betänkandet fram förslag tUlbl. a. lag om ändring i GB, lag om ändring i FB och lag om rätten till hyres-eller bostadsrätt vid upplösning i vissa fall av äktenskapsUknande samlevnad. Den föreslagna ändringen i GB innebär i huvudsakföljande. Balkens regler om trolovning upphävs. Vissa äktenskapshinderavskaffas, bl. a. medges äktenskap mellan halvsyskon efter dispens. Reglernaför hindersprövning förenklas. Formen för ingående av äktenskap görs enhetliggenom att ett anmälningsförfarande ersätter de nuvarande vigselformerna.Reglerna för makars förhåUande till varandra i personligt hänseende utgår ochinga rättsverkningar knyts tUl skuld till familjeupplösningen. Återgångenavskaffas som form för upplösning av äktenskap. Äktenskapsskillnaden frigörsfrån krav på förutgången särlevnad eUer förefintligheten av särskildskiUnadsgrund. Hemskillnaden avskaffas och ersattes med en betänketid på sexmånader när makarna är oense om skilsmässa eller har gemensam vårdnad om barnunder . Medlingen görs frivillig. Vid bodelning efter äktenskapsskillnadskall avsteg i vissa fall kunna göras från regeln om hälftendelning avgiftorättsgodset. IFB föreslås i huvudsak sådana ändringar att barn utom äktenskap ivårdnadshänseende blir mera jämställda med barn i äktenskap. Möjlighetföreslås införd för samboende ogifta föräldrar att få vårdnaden om sina barngemensamt. Vid upplösning av äktenskapsUknande samlevnad föreslåsden av parterna som har störst behov av den gemensamma bostaden få rätt attlösa till sig hyres- eller bostadsrätt till denna som tillkommer andra parten. Förslagen föranleder åtskilliga ändringar i annanlagstiftning. De sakkunniga lägger fram förslag till sådana ändringar i dehänseenden där ändringarna synts dem vara påkallade. Såvitt avseranpassningen av den svenska internationeUrättsliga lagstiftningen tUl reformenhar emellertid inga förslag utarbetats. Detta motiveras med att förslag tilllag om internationellrättsliga förhållanden rörande äktenskap har lagts framav familjerättskommittén i betänkandet (SOU 1969: 60) Internationelläktenskaps- och arvsrätt, vilket f. n. övervägs i . 1973: 32 45 3,1,1Trolovning GB innehåller i 1 kap. vissa regler om trolovning.Enligt 1 § föreligger trolovning när man och kvinna har kommit överens om attingå äktenskap med varandra. Överenskommelsen är inte formbunden. Lagenuppställer inte något krav på att parterna skall ha uppnått viss ålder. Föratt en överenskommelse skall kunna anses föreligga måste parterna emellertidha nått en viss mognad. Det bör anmärkas att trolovning i lagens mening inteföreligger om mannen och kvinnan bildar familj utan att ha för avsikt att ingåäktenskap. En trolovning kan brytas helt formlöst. Det räckermed att ena parten i ord eUer handling visar sin vilja att träda tUlbaka. GBknyter dock vissa rättsverkningar till trolovningen, vUka kommer till uttryck ide regler som gäller om trolovningen upplöses. Om hur det då skaU förfaras medgåvor, som de trolovade givit varandra för äktenskapets skull, ges regler i GB1: 2. Huvudregeln är att vardera parten skall få tillbaka sina gåvor. Fråndenna regel görs dock två undantag. Om trolovningen upplöses genom dödsfallhar den efterlevande rätt att inte bara återfå sina gåvor utan också behållavad han har mottagit. Och om trolovningen bryts har den som huvudsakligen bärskulden till brytningen inte rätt att återfå sina gåvor. I GB 1: 3 och 4 finns särskilda regler omskadestånd vid bruten trolovning. Generellt krävs för att en trolovad skallkunna bli skadeståndsskyldig att han bär den huvudsakliga skulden tUlbrytningen. För skadeståndsskyldighetens omfattning är det en avgörandeskillnad om barn har avlats i trolovningen eller inte. Om barn inte har avlatskan den till brytningen huvudsakligen vållande förpliktas att utge ersättningtill den andre bara för förlust till följd av åtgärd, som denne vidtagit fördet tillämnade äktenskapet. Har däremot bam avlats inträder för mannen envidare skadeståndsskyldighet, som omfattar skada också av ideell natur.Ersättningen skall vara skälig. GB 1: 4 innehåller regler som innebär attskadeståndsskyldigheten inskränks eller helt bortfaller när den för brytningenansvarige inte hade rätt att ingå äktenskap utan giftomans samtycke samtgiftomannen inte samtyckt till trolovningen. Anspråk på återbäring av gåvor eller på skadeståndpreskriberas om inte talan därom har väckts från trolovningensupplösning (GB 1:5). Troloviiingskapitlet i GB avslutas med en paragraf,6 §, som ger trolovad kvinna viss rätt tUl andel i mannens kvarlåtenskap närbam har avlats i förbindelsen och trolovningen upplösts genom mannens död. Prop.1973: 32 46 Regelnär tillämplig också när föräldrarna efter avlelsen har ingått trolovning medvarandra. Är kvinnan i behov av underhåll får hon skälig andel, högst hälften,av mannens kvarlåtenskap. Anspråk på sådan andel skall framställas inom sexmånader från dödsfallet. 3.1,2Hinder mot äktenskap I 2 kap. GB finns bestämmelser om hinder motäktenskap. Bakom dessa regler ligger överväganden av etisk, medicinsk ochsocial karaktär. Beroende på det syfte ett visst äktenskapshinder skallfullfölja kan det innebära antingen förbud för den det gäller att över huvudtaget ingå äktenskap eller förbud att ingå äktenskap med viss annan person. Mantalar i detta sammanhang om absoluta och relativa äktenskapshinder. Styrkanhos de bakomUggande intressena blir avgörande för en annan indelning, nämUgen iupplösande (dirimerande) och icke upplösande äktenskapshinder. Om hindret ärav förstnämnda slag skall ett i strid däremot ingånget äktenskap upplösas genomåtergång. I vissa fall kan återgångstalan föras, förutom av part, av offentligtorgan. Hindret sägs då vara publikt dirimerande. Gränsen mellan upplösande ochicke upplösande äktenskapshinder är inte alltid dragen helt efter objektivakriterier. Sålunda är i vissa fall bristande vetskap om att hinder förelåg enförutsättning för att part skall få åberopa hindret som grund för återgång.Sakligt sett i nära samband med indelningen i upplösande och icke upplösandehinder står slutligen uppdelningen i dispensabla och indispensabla hinder. Dedispensabla hindren kännetecknas av att myndighet kan meddela undantag frånhindret, medan sådan möjlighet inte föreUgger i fråga om de indispensablahindren. Om ett äktenskapshinder är absolut kan dispensen innebära attvederbörande får en generell rätt att gifta sig. I regel meddelas dock dispensi dessa fall liksom då hindret är relativt bara för äktenskap med viss person. Enligt GB 2: 1 får äktenskap inte ingås av den somär . Äktenskapsåldern är densamma för män och kvinnor. För äktenskapföre kan dispens lämnas av i det län, där denunderårige har sitt hemvist. Hindret är inte upplösande. I 2-4 §§ finns regler om krav på giftomanssamtycke. Den som är och inte förut varit gift får inte gifta sigutan föräldrarnas samtycke (2 § första stycket). I vissa fall räcker det medsamtycke av bara den ena av föräldrama eller av förmyndare eller särskUt förordnadgiftoman (2 § andra stycket). För den som är omyndigförklarad krävs samtycke avförmyndaren (3 §). I fråga om såväl underårig som omyndigförklarad gäller attdomstol kan tillåta äktenskap, om samtycke har vägrats utan skäl (4 §). Inteheller kravet på giftomans samtycke är av upplösande beskaffenhet. Den som är sinnessjuk eUer sinnesslö får inte ingåäktenskap utan tillstånd av (5 §). Hindret är upplösande. 1973: 32 47 Äktenskap är förbjudet mellan dem som är i rättupp- och nedstigande släktskap med varandra samt mellan syskon (7 §). Medsyskon avses såväl hel- som halvsyskon. Detta hinder är indispensabelt ochupplösande. Det är också publikt dirimerande. Mellan ett syskon och det andrasavkomling får äktenskap inte ingås utan Kungl. Maj:ts tillstånd (8 §). Hindretär inte upplösande. Äktenskap är vidare förbjudet mellan personer av vilka denene har varit gift med den andres släkting i rätt upp- eller nedstigande led(9 §). Maj:t kan dispensera från detta s. k. svågerskapshinder. Finnsbam i det tidigare äktenskapet får dispens meddelas bara om hänsyn till barnetinte talar däremot. Svågerskapshindret är inte upplösande. Så länge ett äktenskap består får nytt äktenskapinte ingås (10 §). Hindret är publikt dirimerande. Innan äktenskap får ingås skall hindersprövningske. Regler härom ges i 3 kap. GB. Prövningen äger rum i den svenska församlingdär Icvinnan är kyrkobokförd eller, om hon varken är eller bör vara skriven isådan församling, där hon vistas (1 § första stycket). Ansökan omhindersprövning skall göras hos pastorsämbetet av de trolovade gemensamt (1 §andra stycket). Vid svensk vigsel i utlandet görs hindersprövningen i vissafall av svensk diplomatisk eller konsulär ämbetsman (2 § lagen (1915: 437) omäktenskaps ingående i vissa fall inför svensk myndighet i utlandet). Om mannenär skriven i annan församling än den där hindersprövningen sker, skall hanförete intyg om vad kyrkoböckerna i hans församling innehåller om hansbehörighet att ingå äktenskapet, s. k. äktenskapsbetyg (2 § 1 mom. förstastycket). Kvinnans samtycke fordras för att äktenskapsbetyg skall få utfärdas(7 §). Enligt 49 § folkbokföringskungörelsen (1967: 495) gäUer . Trolovad som varken är eller bör vara skriven i svensk församlingskall förete det motsvarande intyg av utländsk registerförare han kan skaffa (2§ 1 mom. andra stycket). Om inte kyrkoböckerna eller de nämnda intygeninnehåller upplysning om trolovads ålder, åligger det honom att förebringautredning därom. Om trolovad är , skall han visa att han har fåttlänsstyrelsens tUlstånd att gifta sig (2 § 2 mom,). Den som inte får gifta sigutan samtycke av giftoman eUer förmyndare skall visa att han har fått sådantsamtycke eller att domstol har gett honom tillåtelse att gifta sig (2 § 3mom,). Om det finns anledning anta att trolovad är sinnessjuk eller sinnesslö,skall han antingen med läkarintyg styrka att så inte är fallet eller visa att hanhar fått tillstånd att gifta sig utan hinder avsinnessjukdomen eller sinnesslöheten (2 § 4 mom.). De trolovade skallskriftligen på heder och samvete försäkra att de inte såvitt de vet är släkt i rätt upp- och nedstigande led eller syskon. Om inte Kungl. Prop.1973: 32 48 Maj:tstUlstånd tUl äktenskap föreligger skall försäkran också avse att de inte ärsläkt eller besvågrade på så sätt att särskilt tillstånd krävs till äktenskapet(2 § 6 mom.). av de trolovade skall vidare uppge om han haringått äktenskap. Även denna uppgift skall lämnas skriftligen på heder ochsamvete. Om trolovad har ingått äktenskap och det inte framgår avkyrkoböckerna eller av äktenskapsbetyg eller av utländsk registerförares intygatt det tidigare äktenskapet har blivit upplöst, åligger det den trolovade attvisa att så har skett (2 § 7 mom.). Om pastorsämbetet vid prövningen konstaterarhindersfrihet, görs anteckning härom i äktenskapsboken och intyg utfärdas, omdetta har begärts. Befinnes hinder föreligga, skaU anteckning ske om vilkethinder som föreligger. Beslut i fråga om hindersprövning kan överldagasenligt lagen (1915: 434) om fullföljd av talan mot beslut i vissa ärenden rörandeäktenskaps ingående. Om beslutet har meddelats av präst inom svenska kyrkanskall besvären anföras hos . beslut liksom beslut sommeddelats av svensk myndighet i utlandet kan överklagas hos kammarrätten. Av 33§ förvaltningsprocesslagen (1971: 291) framgår att kammarrättens avgörande kanöverklagas tUl regeringsrätten. Hindersprövningen är gUtig f}'ra månader. Har detrolovade inte blivit vigda , får vigsel inte ske utan nyhindersprövning (GB 4: 6 andra stycket). 3.1.4Formen för ingående av äktenskap Äktenskap ingås med kyrklig eUer borgerlig vigsel.Regler härom ges i 4 kap. GB. Kyrklig vigsel kan enligt 2 § äga rum inomsvenska kyrkan eller inom annat trossamfund, om Kungl. Maj:t har medgett attvigsel förrättas inom samfundet.