prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Mol bakgrund av vad jag här anfört om behovet avytterligare insatser på arbetsmiljöområdet förordar jag att ökade medeltillförs arbetarskyddsfonden, I enlighet med vad jag anfört vid min anmälan avprop, 1973:48 förordar jag alt arbelarskyddsavgiften höjs från till 0,fr, o, m. , Denna avgifi bör liksom nu fördelas mellanbidrag till kostnaderna för utbyggnaden av arbetarskyddsverkel och bidrag lillarbetarskyddsfonden. Därvid bör en fjärdedel belöpa på arbetarskyddsverket ochtre fjärdedelar på arbetarskyddsfonden. Härigenom och genom all arbetarskyddsavgifli fortsättningen skall erläggas även av staten kommer arbelarskyddsfonden atttillföras ytterligare omkring 50 milj, kr, . Genom den i prop, 1973:48föreslagna sänkningen av arbetsgivaravgiften till yrkesskadeförsäkringen kan deökade insatserna för arbetarskyddet genomföras inom ramen för en oförändradsammanlagd arbetsgivaravgift. De utökade uppgifter för arbetarskyddsfonden som följer avvad jag här förordat kommer att föranleda ändringar i instruktionen (1971:803)för styrelsen för arbetarskyddsfonden. Del ankommer på Kungl, Maj:t att iadministrativ ordning utfärda erforderliga bestämmelser beträffande handläggningenav den utvidgade bidragsgivningen. Efter samråd med chefen för industridepartementet vill jagi detta sammanhang ock§å ta upp frågor om finansieringen av de utbildningsinsatsersom krävs i samband med genomförandet av beslut om styrelserepresenlationför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar (prop, 1972:116, NU1972:62, rskr 1972:340), Denna reform skapar behov av omfattande ochmålmedvetna insatser för introduktion och utbildning. Som förutsatts i den nämnda propositionen har löntagarnas organisationer visat sig beredda att här göraaktiva insatser. En omfattande utbildningsverksamhet har sålunda planerats ochredan satts igång av organisationerna. Överenskommelse om ersättning för förlorad arbetsförtjänsti samband med utbildningen har träffats mellan SAF, LO och TCO-P, Delär tillfredsställande att denna för verksamheten viktiga fräga kunnat lösas pä detlasätt. När det gäller utbildningskostnaderna bör en väsentlig del kunnafinansieras genom en kollektiv arbetsgivaravgift. Av praktiska skäl bör dettaenligt min mening ske i den formen att en viss del av den höjdaarbetarskyddsavgiften för som en engångsåtgärd avsätts för dettautbildningsändamål. Jag förordar därför att av den del avarbetarskydds-avgiften för som skall föras lill arbetarskyddsfonden ettbelopp som motsvarar av löneunderlaget avsätts för bidrag till nämndautbildningskostnader, Detla belopp kan beräknas uppgå till ca 11 milj, kr.Planeringen av utbildningens omfattning och utformning bör ske med utgångspunkti att de sålunda tillgängliga medlen kan användas för att läcka ungefär trefjärdedelar av de totala kostnaderna. Den resterande fjärdedelen bör kunnafinansieras av organisationerna själva. Bidrag bör utgår för utbildning som de fackligahuvudorganisationerna anordnar i anslutning till beslutet omstyrelserepresentation. Bidragsreglerna bör anpassas till det varierandeutbildningsbehov som kan föreligga för olika grupper av styrelseledamöter.Bidrag bör utgå för kostnader för undervisning, resor och uppehälle. Det börankomma på Kungl, Maj:t att fastställa bidragsnormerna och att bestämma huradministrationen av bidragsverksamhelen skall anordnas. Förslaget innebär att bidrag kan börja utbetalas förstunder men enligt vad jag inhämtat är berörda organisationer beredda attförskotlera uppkomna utgifter, 9.7 Den offentliga tillsynsorganisationen Utredningen har lagt fram förslag om en kraftigförstärkning av arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens resurser. Somjag inledningsvis nämnt har en första etapp av delta utbyggnadsprogram redangodkänts av pä grundval av de förslag som lades fram i åretsstatsverksproposition (prop, 1973:1 bil, 7, p, L 1 och 2). En fortsattutbyggnad av arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens resurser planeraspå grundval av utredningens förslag. Arbetarskyddsstyrelsens resurser kommer således att byggasut kraftigt redan fr, o, m, . Kapaciteten för all bl, a,utarbeta arbetarskyddsanvisningar och för alt leda och samordna arbetarskyddsverksamhetenförstärks. Möjligheterna till forsknings- och utvecklingsarbete förbättrasgenom att en arbetsmedicinsk filial till styrelsen inrättas i , Samtidigthar medel anvisats för betydande resursförstärkningar även föryrkesinspektionen redan under /74, Därvid har också delvistagits ställning till arbelsmiljöutredningens förslag om alt integrera vissa specialinspeklioner i den allmännayrkesinspektionen. Sålunda inordnas skogsyrkesinspektionen ochyrkesinspektionen för landtrafiken liksom bergmästarnas arbelarskyddsverksamheli den allmänna yrkesinspektionen, I enlighet med utredningens förslag vill jagnu förorda att även tillsynen över efterlevnaden av arbetarskyddslagstiftningeni vad angår luflfartstjänst övertas av allmänna yrkesinspektionen. Det ankommerpå Kungl, Maj:t att besluta i denna fråga. Den av utredningen behandlade fråganom inordnande av sprängämnesinspektionens arbelarskyddsuppgifter i denallmänna yrkesinspektionen bör i enlighet med utredningens förslag bli föremålför närmare prövning genom utredning i särskild ordning. Detta utredningsarbetekommer att verkställas inom berörda departement. Utredningen har vid sin översyn av arbetarskyddetsorganisation också behandlat frågan om den kommunala tillsynen, vilken omfattararbete som bedrivs utan användande av maskinella hjälpmedel eller tekniskaanordningar och vari i regel används mindre än tio arbetstagare. Dennatillsynsform gäller ocksä vissa arbetsställen med enklare tekniska anordningarliksom vissa arbetsställen med tio eller fler arbetstagare, t. ex. inomhandels- och konlorsverksamhet samt servicenäringar. Till grundför utredningens överväganden i denna fräga har legat en avarbetarskyddsstyrelsen på uppdrag av Kungl. Maj:t verkställd utredning.Utredningen har liksom arbetarskyddsstyrelsen funnit del angeläget attåstadkomma en ökad effektivitet i den kommunala tillsynen och föreslagit olikaåtgärder i delta syfte. Utredningen anser att denna tillsynsform innebär ettrationellt utnyttjande av samhällets resurser, eftersom den kommunala tillsyneni stor utsträckning avser arbetsställen som i andra sammanhang - främst vadgäller den allmänna hälsovården och livsmedelshygienen - inspekteras avkommunalt anställda tjänstemän. Utredningens ståndpunkt har i allmänhetgodtagits av remissinstanserna, däribland löntagarorganisationerna.Kommunförbundet har uttryckt tveksamhet om denna tillsyn kan bli tillräckligteffektiv inom ramen för nuvarande organisation. Det ärenligt min mening viktigt att den kommunala tillsynen ges en ökad effektivitet.Av väsentlig betydelse för en effektiv tillsyn är att den utövas avheltidsanställda kommunala tjänstemän som har erforderlig utbildning. Den kommunindelningsreform,som skall vara genomförd /74 kan beräknas ge kommunernaförutsättningar att organisera arbetarskyddstillsynen på ett mera effektivtsätt än som varit möjligt. Tillsynsmännens utbildning är av centralbetydelse. Frågan om specialutbildning i arbetarskydd för de kommunala tillsynsmännenutreds f, n, av en särskilt tillkallad sakkunnig i samband med en pågåendeöversyn av hälsovårdsinspektörsutbildningen. Den sakkunnige har i sittremissyttrande bl, a, framhållit att den hälsovårdsinspektörsul-bildning, varom förslag kommer att läggas fram, ger inspektörerna kompetens att utöva en fullgod kontroll på dearbetsställen som ligger under tillsyn. Utredningensförslag om en lagändring, som innebär alt det skall vara kommunen som sädan - istället för enligt nu gällande regler hälvsovårdsnämnden - som skall svara föratt kommunala tillsynsman utses, syftar till en starkare politisk förankring avden kommunala tillsynen hos kommunens ledning. Jag biträder detta förslag. anfört bör tillsynsman vara direkt underställd yrkesinspektionenoch arbelarskyddsstyrelsen i del egentliga tillsynsarbetet. Dessa samt övrigaav utredningen föreslagna åtgärder på detla område är enligt min mening ägnadeatt ge den kommunala tillsynen ökad effektivitet. Jag kommer i det följande attförorda en ökning av antalet yrkesinspektionsdistrikt från nuvarande 11 till19, Därigenom ökar yrkesinspektionens möjligheter att stödja de kommunalatillsynsmännen i deras verksamhet. Utredningen har föreslagit att frågan om statsbidrag lillden kommunala tillsynen prövas i samband med pågående överväganden omkostnadsfördelningen mellan stal och kommun. a, LO anfört i sittremissyttrande är del viktigt att finna en lösning av denna fråga, och besluthar därför fattats tidigare denna dag om att uppdra åt kommunalekonomiskautredningen att pröva frågan om statsbidrag till den kommunala arbetarskyddslillsynen. Jag har i det föregående föreslagit regler som innebär enkraftig förstärkning av den lokala skyddsorganisationens ställning. Detta kanväntas leda tUl en betydelsefull intensifiering av skyddsarbetet. Del är därförviktigt att även yrkesinspektionens resurser och organisation kan förslärkas.Betydelsen av ökade resurser åt yrkesinspektionen har också kraftigtunderstrukits vid arbelsplalsremissen. Som jag nämnt kommeryrkesinspektionen att tillföras betydande resursförstärkningar för budgetåret1973/74 i enlighet med förslag som lagts fram i årets statsverksproposition. Pågrundval av utredningens förslag planeras en fortsatt utbyggnad under följandebudgetär. Utvecklingenlyder pä att yrkesinspektionens insatser i ökande omfaltning kommer att avserådgivning och praktiskt slöd ål den lokala skyddsorganisationen. Inspektionoch rådgivning får givetvis inle ses som från varandra fristående arbetsformer.De griper in i varandra pä olika sätl och är båda Uka nödvändiga, 1 likhet medutredningen vill jag därför understryka all yrkesinspektionen vid sidan av sininspekterande funktion har betydelsefulla uppgifter som rådgivande ochstödjande organ i förhållande lill den lokala skyddsorganisationen. Betydelsenhärav har också framhållits vid arbetsplatsremissen. En annanviktig fråga när det gäller yrkesinspektionens verksamhet är fördelningen avresurserna pä en regelbunden allmän tillsyn resp, riktad tUlsyn av olika slag.Med den senare formen av tillsyn avses exempelvis en systematisk genomgäng avarbetsmiljöproblemen i en hel bransch eller projekt rörande enskilda miljöfaktorer såsom buller, luftföroreningarm. m. som kan förekomma inom flera branscher. Jag instämmer i utredningensuppfattning att olika former av riktade insatser innebär en rad fördelar.Genomgången av problemen blir mera grundlig och bedömningen av dessa ochtillämpningen av meddelade arbetarskyddsanvisningar mera enhetlig. anfört bör därför yrkesinspektionens tillsynsverksamhet i ökadomfattning ges formen av insatser riktade på vissa branscher eller vissamiljöproblem. Självfallet är del av stor betydelse att yrkesinspektionenregelbundet besöker arbetsplatserna. Denna fråga har ägnats stort intresse vidarbetsplatsremissen, där ett genomgående krav varit att få till stånd tätarebesök av yrkesinspektionen ute på arbetsplatserna. Att generellt ange hur ofta tiUsynskall ske är givetvis inte möjligt eftersom tillsynsbehovet växlar avsevärtmellan olika branscher och även mellan förelagen i samma bransch. Av storbetydelse är också om den lokala skyddsorganisationen fungerar väl, och som jagförut nämnt bör yrkesinspektionens arbete i stor utsträckning gå ut på attstödja den lokala skyddsorganisationen i dess verksamhet. Jag vill i likhet medutredningen betona att det bör vara en strävan att nedbringa tiden mellaninspektionsbesöken och att detta bör ske med beaktande av tillsynsbehovel i detenskilda fallet. förfogar förutom över personalen förallmänna tillsynsuppgifler också över vissa specialister. Del gäller personalmed särskUda kunskaper och erfarenheter om byggnadsverksamhet, sluveriarbete,jordbruksarbete osv. Vidare finns särskilda yrkeshygieniker med uppgift altutföra mätningar av luftföroreningar, buller och andra miljöfaktorer påarbetsplatserna. Samtliga yrkesinspektionsdistrikt har tillgång lill läkarexpertispå det arbetsmedicinska området. Socialinspektörerna representerar enpersonalkategori med social utbildning. Av stor betydelse när det gäller atttillgodose yrkesinspektionens behov av specialisthjälp i lillsynsarbelel ärvidare den sakkunskap på olika områden som finns inom arbetarskyddsslyrelsen, Isamband med alt bergmästarnas arbelarskyddsverksamhel förs över lill denallmänna yrkesinspektionen kommer även viss bergteknisk expertis att tillförasyrkesinspektionen och placeras i distrikt där gruvdrift förekommer. Jag vill idelta sammanhang liksom utredningen framhålla vikten av att samarbete sker medbergmästarna som får ses som expertmyndighel och som bör konsulteras av arbetarskyddsmyndighelernapå liknande sätt som sker på andra speciella områden. Genom de förstärkningarsom kommer alt tillföras yrkesinspektionen bör det också bli möjligt attplacera ytterligare personal med särskild sakkunskap inom de distrikt därgruvdrift förekommer, 1 samband med all skogsyrkesinspektionen inordnas i denallmänna yrkesinspektionen kommer denna även alt få tillgång till skogstekniskexpertis, Skogsyrkesinspeklionens personal kommer alt fördelas liU tjänstgöringinom de olika yrkesinspektions-distrikten med hänsyn till skogsbrukelsomfattning. personal är f, n, till helt övervägandedelen tekniskt skolade tjänstemän, vilket hänger samman med att olycksfalls- skydd och annat tekniskt arbetarskydd krävt och alltjämtkräver stora insatser i tillsynsverksamheten. Denna personal utför ett myckelviktigt arbete inom arbetarskyddet. Ett modernt förebyggande arbetarskyddkräver emellertid inte endast tekniska utan även andra insatser som riktar sig molsåväl fysiska som psykiska faktorer och deras relation lill arbetet. Det ärgivetvis viktigt all yrkesinspektionen även förfogar över personal med lämpligutbildning och erfarenhet för sådana uppgifter. Det finns enligt min meningockså anledning att understryka de synpunkter som förts fram vidarbetsplatsremissen om värdet av att rekrytera personal med direkt erfarenhetav arbetslivet. Socialinspektörernasnuvarande verksamhet är till övervägande delen inriktad pä en allmän tillsynöver arbetsställen, där arbetslagarna i särskilt stor utstiäckning utgörs av kvinnor.De skall också ägna uppmärksamhet åt vissa allmänna frågor rörande kvinnlig ochminderårig arbetskraft och vissa andra sociala frågor. Dennaverksamhetsinriktning är betingad av ett äldre synsätt i fråga om kvinnorssärskilda problem i arbetslivet, 1 likhet med utredningen anser jag det inte moiiverateller riktigt att på detta sätt dela upp arbetarskyddstillsynen efter kön ellerefler olika åldersgrupper. Del bör ankomma på all inspekterande personal, iförekommande fall i samverkan med specialister pä olika områden, alt utformatillsynsverksamheten pä ett sådant sätt att en allsidig bedömning blir möjlig. Nämnder i yrkesinspektionen med partsrepresentation Utredningen har föreslagit att det nuvarandeförtroenderådet hos yrkesinspektionen omvandlas lill en nämnd med beslutsfunktioner.Yrkesinspektören föreslås vara ordförande i nämnden, 1 denna skall vidare ingårepresentanter för arbetsmarknadens parter. Genom nämnden skall parterna fåmöjlighet att utöva ett direkt inflytande på yrkesinspektionens verksamhet.Nämnden avses få beslutsfunktioner bl, a, när det gäller att tillämpaarbetarskyddslagstiftningens sanktionssystem. Utredningens förslag hartillstyrkts av de remissinstanser som yttrat sig i frågan. Jag biträder utredningens förslag. Det är enligt minmening naturligt all den regionala tillsynen inom arbetarskyddet har enförankring i ett organ som företräder de närmaste arbetarskyddsintressena inomdistriktet. En sädan nämnd bör också kunna medverka lill alt yrkesinspektionensavgöranden omfattas med förtroende av dem som berörs. Del bör ankomma på Kungl,Maj:t att utse ledamöterna i nämnden och att närmare reglera nämndensverksamhet, I samband därmed bör övervägas en samordning med de funktioner somnu handhas av länsdelegationerna för företagshälsovård. Den allmänna yrkesinspektionen är f, n, indelad i elvadistrikt, vilka i fråga om såväl geografisk storlek som antal arbetsställenunder inspektionens tillsyn företer betydande skillnader. Vissa distrikt,framför allt i landets mellersta och norra delar, är mycket stora tillytvidden, 1 fråga om antal arbetsställen är främst slorsladsdislrikten mycketomfattande i förhållande till övriga distrikt. Som jagredan framhållit kommer de ökade insatserna i olika avseenden för en bättrearbetsmiljö att ställa höga krav på yrkesinspektionen när det gäller allsnabbt kunna lä ställning i olika frågor. Delta har också betonats vidarbetsplatsremissen. Utredningen har i detta hänseende bl, a, framhållitangelägenheten av att yrkesinspektionen kan verka nära arbetsställena ochkonstaterat att nu gällande distriktsindelning inle medger den närkontakl sombör eftersträvas. Utredningen anser därför att det behövs en distriktsindelningmed fler och därmed mindre enheter än f, n. har utredningen pekat påatt yrkesinspektionsdistrikten inle bör vara mindre än alt de ger etttillräckligt underlag för specialister av olika slag. Utredningenförordar en ökning av antalet distrikt från 11 till 18, varvid distrikten börfölja länsgränserna. Tolv av länen föreslås vart för sig bilda egetinspektionsdistrikt medan återstående län fördelas på sex distrikt med två läni varje. Följande län skall sålunda enligt utredningsförslaget bilda var sittdistrikt, nämligen , , , ,, , , , , ,och . Sex yrkesinspektionsdistrikl skall omfattatvå län vardera, nämligen och , och och län, och samt , Uppsalaoch samt och . Lokalkontor föreslåsinrättat i . Flertalet remissinstanser har godtagit utredningensförslag lill distriktsindelning. Arbetarskyddsstyrelsen menar dock att Uppsalalän med hänsyn lill den befolkningsmässiga och arbetsmässiga tyngdpunkten i desödra länsdelarna bör föras samman med i stället för som utredningenföreslagit med , anser att myckeltalar för att län bör utgöra ett eget distrikt. Även socialdemokratiskapartidistriktet i län, arbetarekommun samt FCO-distriktoch FCO har anfört skäl för att län med hänsyn till antaletarbetsställen och arbetstagare utgör underlag för ett egetyrkesinspektionsdistrikt. Del ankommer på Kungl, Maj:l alt i administrativ ordningbesluta om indelningen i yrkesinspektionsdistrikt. Utredningens förslag bördärvid i huvudsak kunna läggas till grund för en omläggning av distriktsindelningen,vilken av praktiska skäl lorde få genomföras i etapper under är 1974, De skälsom under remissbehandlingen anförts för all län skall utgöra ett egetdistrikt är enligt min mening övertygande, och jag avser därför föreslå Kungl. Maj:l att län skallutgöra ett yrkesinspektionsdistrikt. Som en följd härav bör även länbilda ett eget distrikt. Det sammanlagda antalet yrkesinspektionsdistriktkommer härigenom att uppgå till 19, Jag vill i delta sammanhang erinra om behandlingen av arbetarskyddsfrägoma i årets statsverksproposilion medelberäknats för att kunna genomföra en ändrad distriktsin-dehiing, 9.8 Sanktionssystem m. m. En väl utbyggd lokal skyddsverksamhet, som ger garantierför de anställdas inflytande, i förening med en effektiv myndighetsorganisalionbör ge goda förutsättningar att lösa arbelsmiljöfrågor ulan ingripanden avtvångskaraktär. Utformningen av det sanktionssyslem som likväl måsle finnassaknar dock inte betydelse, EU fast underlag måste finnas för snabba ochverksamma myndighetsålgärder mot dåliga arbetsmiljöförhållanden. Utredningenhar kunnat konstatera all nuvarande sanktioner inte fungerat tillfredsställandei praktiken. Utredningen har därför tagit upp sanktionssystemet till prövningoch lagt fram förslag om förändringar. Syftet har bl, a, varit att öka sanklionssyslemelseffektivitet och ge tillsynsorganens agerande ökad tyngd. Förslagen härihuvudsak bedömts ändamålsenliga av remissinstanserna. Behovet av störreeffektivitet i sanktionssysteniet har underslrukits vid arbetsplatsremissen. Enväsentlig brist som utredningen påvisat är att nuvarande sanktioner inte varit lillräckligtpådrivande för att förmå till snar rättelse av missförhållanden iskyddshänseende, I stället har tidsutdräkten i många fall varit avsevärd innanåtgärder som arbetarskyddsmyndighelerna påfordrat kommit till stånd. Även närföreläggande om skyddsåtgärder meddelats har dröjsmål kunnat noteras. Påföljdenför överträdelse av tUlsynsorganens föreläggande eller förbud har i regelstannat vid låga böter. Utredningen har föreslagit olika kompletteringar av dengällande regleringen. Förslaget om att införa ett vitesförfarande är denviktigaste nyheten. Tanken är att arbetarskyddsmyndigheterna i samband medföreläggande om skyddsåtgärder skall kunna fastställa ett vitesbelopp som äravpassat främst efter vad som i del särskilda fallet behövs för attskyddsåtgärderna skall vidtas. Underlåtenhet att vidta förelagd åtgärd inomangiven lid leder lill att vitet på talan av åklagare utdöms av domstol. Nyttföreläggande, eventuellt med förhöjt vite, kan också meddelas i denna situation. Förslagetom att införa ett vilesinslilut i arbetarskyddslagstiftningen har tillstyrktseller lämnats ulan erinran av remissinstanserna. I arbetsplatsremissen harframhållits att beslut och förelägganden måste bli verkställda inom rimlig lid,och jag vill för egen del stryka under detta uttalande. Vitesförfarandet börkunna bli ett viktigt instrument för att säkerställa skyndsamt genomförande avarbetarskyddsmyndigheternas förelägganden. I enlighet med utredningens förslag förordar jag att yrkesinspektionen anförtros de nya uppgifter somsammanhänger med tUlämpningen av vilessanktionen. Utredningenhar ansett att del bör finnas möjUghet för tillsynsmyndigheterna alt väljamellan att sätta ut vite i föreläggande och all meddela föreläggande utan vite.Vidare har utredningen ansett att straff bör kunna följa på överträdelse avföreläggande, såvida vite inle utsatts i föreläggandet, RÅ har stäUt sigtveksam tiU den nämnda valmöjligheten och, under hänvisning bl, a, till attvitessanktionen allmänt sett är att föredra på arbelarskyddsområdel, ifrågasattom behov över huvud laget finns av straff i anslutning till föreläggande ellerförbud enligt arbetarskyddslagstiftningen. Även om det finns fördelar isystematiskt hänseende genom en sådan omläggning av sanklionssyslemet som RÅantytt, måste man enligt min mening fästa avgörande vikt vid andra aspekter påfrågan som talar för utredningens förslag. Om man låter vite helt ersättastraff i dessa faU skulle tillsynsmyndigheten ställas inför uppgiften att ivarje särskilt fall när förbud, föreläggande eller föreskrift aktuaUseras görabedömningar och ta stäUning i vilesfrågan. En sådan ordning skulle leda tillomgång och minskad snabbhet i handläggningen och framstår i vart fall inte f, n,som den lämpUgaste. Jag förordar därför den av utredningen föreslagnakonstruktionen, som ger möjlighet att så snart behov av ett pådrivande momentkan antas föreligga tillgripa vite och som dessutom innebär automatiskt straffhotvid överträdelse av förelägganden m, m, som inle förenats med vite. Utredningenhar ansett alt tillsynsmyndighets föreläggande men inte dess förbud skall kunnakombineras med vite. Därvid har utredningen åberopat att vite inle i sambandmed förbud är ägnat alt verka pådrivande så som vid föreläggande. Utredningenhar också hänvisat till sitt förslag om generell möjlighet att säkerställaförbud genom polismyndighets handräckning, LO har ansett att man inte bör avståfrän att införa vite som påtryckningsmedel även vid förbud. Även kammarrätteni har denna uppfattning. Som utredningen framhållit är behovet av vitei anslutning tiU förbud inte lika uttalat som vid föreläggande. Jag vill ocksåerinra om att jag i det föregående har förordat att skyddsombud fär särskildbefogenhet att avbryta arbete som innebär överträdelse av tillsynsmyndighetsförbud.