prop · FW0337 · 1973-12-31 00:00:00 — Det kan också erinras om att i fall då förutsättningar föreUggerför poUtisk utvisning enUgt 34 § utlänningslagen Kungl, Maj:t i stället kanbesluta att föreskriva inskränkningar och villkor för utlänningens vistelse ilandet. Också i faU då Kungl, Maj:t enUgt 51 § utlänningslagen äterbryter, dvs,upphäver, ett beslut om en utlännings avlägsnande ur landet kan sådanaföreskrifter meddelas. Bestämmelser av innebörd att den som avvisas ellerutvisas enhgt de nya bestämmelserna men ändå tiUåts stanna i landet skall kunnaunderkastas föreskrifter av detta slag utgör sålunda inte någonprincipiell nyhet i vär lagstiftning. Av störreprincipiell räckvidd är emellertid frågan i vad mån och under vilkaförutsättningar de utlänningar som här åsyftas skall kunna bU föremål försådana speciella spaningsåtgärder som har berörts. Kommissionenhar för sin del kommit tiU slutsatsen att polisen under vissa betingelser börges befogenheter att i sin spaningsverksamhet använda sådana tvångsmedel somtidigare har angetts mot den begränsade krets av utlänningar som det härgäller. Så bör kunna få ske till utrönande av om den politiska organisationeller grupp som utlänningen antas tillhöra kan anses utgöra en fara för allmänordning och säkerhet, även om det i det särskilda fallet ännu inte föreliggernågon misstanke om brott, vare sig mot utlänningen själv eller någon i hansomgivning. En förutsättning för att denna ordning skaU kunna anses försvarligär dock att en lagstiftning med detta innehåll omgärdas med tillfredsställanderättssäkerhetsgarantier och att tiUämpningen av lagstiftningen underkastas enbetryggande rättsUg och parlamentarisk kontroll. Det ärgivetvis ovisst i vad mån möjligheten att använda tvångsmedel av här avsettslag leder till att polisen faktiskt kommer att kunna avslöja planeradeterrordåd. Under alla förhållanden kan emellertid lagstiftningen som sådanförväntas få en inte obetydUg allmänpreventiv effekt. Man kan inte hellerbortse från att en del av de utlänningar som det här är fråga om harmöjligheter att utan risk för Uv eller hälsa lämna landet och föredrar att göradet, om de blir föremål för långtgående övervakningsåtgärder. Kommissionenföreslår i enUghet med det anförda att det införs lagbestämmelser av innebörd, attutlänning, mot vilken ett beslut har meddelats om avvisning eUer utvisningenligt de tidigare föreslagna nya bestämmelserna men som likväl tillåts kvarstannai landet, skall kunna under vissa förutsättningar underkastas husrannsakan, kroppsvisitation,brevkontroll eller telefonavlyssning. Ätgärder av detta slag bör dock som nyssantytts kunna tillgripas endast om det är av betydelse för att utröna i vad månverksamhet som bedrivs av sådan poUtisk organisation eller grupp, som kanbefaras använda terrormetoder i sin verksamhet, utgör ett hot mot allmänordning och säkerhet. Med hänsyn till den utomordentUgt ingripande karaktärsom brevkontroll och telefonavlyssning har bör som ett ytterligare villkor föratt en sådan åtgärd skall få tillgripas uppställas att det föreliggersynnerliga skäl för åtgärden. Det ärtänkbart, att ett beslut om avvisning eller om avlägsnande ur landet harmeddelats enUgt de allmänna bestämmelserna i utlänningslagen mot en person, somi och för sig tillhör den kategori terrorister som de nya bestämmelserna tarsikte pä, men att utlänningen av poUtiska skäl e. d. tillåtits kvarstanna ilandet och att beslutet sålunda inte kan verkstäUas. Också i ett sådant fallbör det, utan att det meddelas något avvisnings- eUer utvisningsbeslut enligtde föreslagna nya bestämmelserna, finnas möjUghet att förordna om tillämpningbeträffande honom av de nya reglerna om tvångsmedel, givetvis dock endastunder de särskilda Prop, 1973:37 90 förutsättningar som angetts. Sådan utlänning börockså kunna underkastas inskränkningar och villkor för sin vistelse i landet, Ikonsekvens med vad som kommer att gäUa i fråga om de utlänningar som drabbasav avvisnings- eller utvisningsbeslut enUgt de nya bestämmelserna börbeslutanderätten förbehållas Kungl, Maj:t när det gäller meddelande avföreskrifter och förordnande om tillämpUghet av bestämmelserna om tvångsmedelmot denna kategori utlänningar. När över huvud taget förutsättningarna för användning avtvångsmedel enUgt de nya reglerna föreligger, bör sådana åtgärder somhusrannsakan och kroppsvisitation kunna beslutas av poUsmyndighet, Avrättssäkerhetsskäl bör däremot brevkontroll eller telefonavlyssning - iöverensstämmelse med vad som gäller enligt bestämmelser omanvändning av dessa tvångsmedel i brottmål inte kunna tillgripas annat änefter förordnande av domstol, I fråga om förfarandet i sädana ärenden börrättegångsbalkens bestämmelser i allt väsenthgt vinna tiUämpning, 10.8 Parlamentarisk och rättslig kontroll av den nyalagstiftningens tillämpning De nya lagbestämmelser som kommissionen föreslår i frågaom avvisning och utvisning samt användning av tvångsmedel är av ingripande ochi vissa hänseenden extraordinär natur. Det är mot den bakgrunden naturligt attlagstiftningen tills vidare får en begränsad giltighetstid. Sedan bestämmelsernavarit i tUlämpning någon tid, bör få tillfälle att mot bakgrund avvunna erfarenheter ta ställning till om lagstiftningen skall ges fortsattgiltighet och, i sådant fall, huruvida ändringar är påkallade i det ena eUerandra hänseendet. Kommissionen förordar att lagstiftningens giltighetstidbegränsas till . Det bör emeUertid enligt kommissionens mening också finnasmöjlighet till fortlöpande parlamentarisk insyn i tillämpningen av de nyabestämmelserna. Sä kan lämpUgen ske genom att det föreskrivs skyldighet för poUsmyndigheternaatt kontinuerUgt till avlämna redogörelser för de åtgärdersom har vidtagits enUgt den nya lagstiftningen. Både tillämpningen ute påfältet av de nya lagbestämmelserna och den förteckning som enUgtdet föregående skall upprätta över sådana presumtiva terrorister som skallavvisas eller som kan utvisas, bör bU föremål för återkommande diskussioner istyrelsen in pleno. Föreskrifter i dessa hänseenden bör utfärdas i särskUdordning av Kungl. 10.9 Det lagtekniska genomförandet av de nyabestämmelserna Det kan frän vissa synpunkter synas naturligt att de nya avvisnings-och utvisningsregler som kommissionen föreslår inarbetas i utlänningslagen.Åtskilliga både principiella och praktiska skäl kan emellertid åberopas mot ensådan ordning. Den nya lagstiftningen skall som tidigare nämnts vara avprovisorisk karaktär och ha begränsad giltighetstid. Prop, 1973:37 91 och för sig för att bestämmelserna tas upp i en särskildlag. Det råder vidare ett mycket nära samband mellan å ena sidan avvisnings-och utvisningsreglerna och å andra sidan de föreslagna nya tvängsmedelsbe-stämmelsema.Av både sakliga och lagtekniska skäl bör därför bestämmelserna om möjUgtsammanföras i en och samma lag. Emellertid är det från systematiska synpunkterinte lämpligt att bestämmelser om sädana tvångsmedel som det här gäller tas uppi utlänningslagen, YtterUgare en omständighet, som talar emot att de nyabestämmelserna förs in i denna lag, är att utlänningslagen f. n, är föremål föröversyn inom utlänningsutredningen och att man i möjUgaste mån bör undvika attföregripa utredningens arbete. Kommissionenhar med hänsyn till dessa förhållanden stannat för en lösning som innebär, attde nya lagbestämmelserna samtUga tas upp i en särskild lag, Lagen kan lämpligenges rubriken . 10,10 Vissa frågor om den nya lagstiftningensadministration De nya bestämmelserna om avvisning som kommissionenföreslår förutsätter en effektiv gränskontroll. Som har anförts skallavvisningsbeslut enUgt de nya reglerna meddelas av den lokala polismyndighetsom vid de oUka gränsstationerna svarar för inresekontrollen. Besluten skaUutan sakUg prövning fattas på grundval av den förteckning som rikspolisstyrelsenskall föra. En förutsättning för att gränskontrollen skall kunna fungeraeffektivt är sålunda, att uppgifterna på denna förteckning fortlöpande tillstäUsde polismyndigheter som har att svara för kontrollen. Pårikspolischefens uppdrag har en arbetsgrupp inom tillsattsmed uppgift att lägga fram förslag om ett lämpligt system för detta ändamål.Arbetet har inriktats på tiUskapandet av ett ADB-register, som skulle omfattainte bara de utlänningar som avses med den nu aktueUa lagstiftningen utan ocksåsådana personer som enligt gällande regler har avlägsnats ur landet med förbudatt återvända. Arbetsgruppen har avgett en rapport vari föreslås att ett ADB-registerinrättas och att detta skall omfatta sådana presumtiva terrorister som avsesmed kommissionens förslag samt de personer som finns upptagna iinvandrarverkets s. k. . Avsikten är att förbindelsen med registret skallske genom terminaler vid de större passkontrollorterna. Behovet av terminalerberäknas till 50. Vidare föreslås att vid den centrala registreringsavdelningenförs ett manuellt register med närmare uppgifter om de i upptagnapersonerna. Kommissionenser inte som sin uppgift att ta ställning till frågan om inrättandet av detföreslagna . Kommissionen vUl Ukväl understryka vikten av attåtgärder skyndsamt vidtas som säkerställer att de nya awisningsreglerna kan tiUämpasvid våra gränskontroUstationer i full utsträckning och med minsta möjliga riskför att misstag begås till följd av förseningar i informationsflödet. Prop, 1973:37 92 Tillämpningen av de nya awisningsreglerna ger upphov tillett särskilt problem, som har samband med den nordiska passkontroUöverenskom-melsen.Enligt denna överenskommelse bör avvisning ske vid nordisk yttergräns avutlänning, vilken finns upptagen i något nordiskt lands förteckning överpersoner som utvisats, förpassats eller förvisats från det landets territorium.Den av kommissionen föreslagna förteckningen kommer att i stor utsträckningupptaga personer som inte har avlägsnats från , och beträffandedessa personer har sålunda , , och inte genompasskontrollöverenskommelsen åtagit sig att verkstäUa avvisning för svenskräkning. Vid kontakt som tagits med dessa länder pä ministernivå harföreträdare för dem förklarat att en sådan åtgärd kan göras med stöd avbestämmelsen i passkontrollöverenskommelsen av innehåll att envar utlänning kanavvisas som av andra grunder än de i överenskommelsen uppräknade anses inteböra ges tillåtelse att resa in i en eller flera av de fördragsslutandestaterna. Från dessa länders sida har man förklarat att man skall undersökamöjligheterna med hänsyn till egen intern lagstiftning att avvisa i den svenskaförteckningen upptagna personer. Man är allmänt inställd på att lämna svenskamyndigheter allt tänkbart bistånd. 10.11 Den särskilda flygplatskontrollen Ett viktigt led i ansträngningarna att förebygga flygplanskapning,bombattentat eller andra sabotage mot flygtrafiken är den särskilda flygplatskontrollsom sker enligt lag i ämnet. Enligt rådande ordning utförs kontrollenav lokal polismyndighet. Kontroll sker endast stickprovsvis. arbete har frän sida framhållits olikabrister i systemet. Man har pekat på bristande personalresurser, som bl. a.har medfört en hård prioritering och ett strängt urval av de flygturer somskall kontrolleras. Detta har i sin tur inneburit att kontrollen inte harkunnat upprätthållas i den omfattning som skulle ha varit önskvärd. Vidare harframhållits att nuvarande personalläge inte medger att vare sig kriminalpoliseller personal ur säkerhetspolisen kontinuerligt deltar i kontrollen, enomständighet som varit ägnad att försvaga kontrollens effektivitet. Ävenbrister i kontrollens administration har påtalats. har hos Kungl. Maj:t gjort enframställning om inrättande av en särskild enhet inom styrelsen med uppgift attsvara för flygplatskontrollen. Som alternativ har föreslagitatt sådan flygplatspoUs anknyts tiU de tre storstadsdistrikten. Med hänsyn tUlatt de nu berörda frågorna är föremål, för Kungl, Maj:ts prövning harkommissionen ansett sig inte böra ingå på en närmare prövning av de önskemålsom berörs i framstäUningen, Kommissionen viU emellertid i detta sammanhangframhålla betydelsen av att lämpliga åtgärder vidtas för att åstadkomma enflygplatskontroll som är så effektiv som möjligt och där behövUga insatser ärsamordnade på bästa sätt. 10,12 Vissa kriminalpolitiska frågor Under innevarande är har genomförts vissa ändringar itillämpningskungörelsen till lagen (1964:541) om behandUng i fångvårdsanstalt.Ändringarna innebär i huvudsak att frågor om placering i öppen anstalt och omkorttidspermission för personer som dömts till fängelse iprincip skall handläggas av och inte som tidigare avkriminalvårdsdirektören. I denproposition (1972:67) med förslag till vissa åtgärder mot narkotikamissbruket, m.m., som låg till grund för dessa författningsändringar, drogs upp särskilda riktUnjerför den kriminalpoUtiska behandlingen av vissa kategorier lagöverträdare somdöms till långvariga frihetsstraff för brott av viss beskaffenhet. Dessariktlinjer tog närmast sikte på den organiserade yrkesmässiga kriminalitet,ofta av internationell karaktär, som pä senare år vunnit insteg här i landet.Särskilt nämndes den grova iUegala narkotikahanteringen och den verksamhet sombedrivs av internationella bedragarligor. Det framhöUs som angeläget, medhänsyn till rymningsfaran och risken för fortsatt brottslighet av speciellt samhällsfarlignatur, att ifrågavarande kategorier lagöverträdare inte beviljas permissionereller får förmånen av vård i öppen anstalt i samma omfattning som tidigare ochatt möjligheterna till villkorUg frigivning efter halva verkställighetstidenanvänds med största återhållsamhet i fråga om dessa lagöverträdare. Dessariktlinjer godtogs av . De principer som i enlighet med dessa riktlinjer numeratillämpas beträffande de i propositionen angivna kategorierna avlagöverträdare, som döms till långvariga frihetsstraff, bör enligtkommissionens mening vara vägledande också när det gäller sädana för brottdömda personer som är att hänföra till den nu aktuella kategorien presumtiva våldsverkareoch som sålunda finns upptagna på särskilda förteckning. Kommissionen förutsätter att det sker ettsådant utbyte av informationer mellan och invandrarverket, åena, samt kriminalvårdsmyndigheterna, å andra sidan, som möjliggör en sådanordning. Med hänsyn till den fara för den allmänna ordningen och säkerheten somdessa utlänningars närvaro i landet utgör bör i princip visas storåterhållsamhet, när det gäller permissioner, placering på öppen anstalt och viUkorligfrigivning efter halva strafftiden, även i fall då en utlänning som hör tillkategorien terrorister eller presumtiva terrorister har dömts till påföljd somär lindrigare än fängelse . När det gäller denna kategorilagöverträdare är det naturligtvis av särskild betydelse att man ikriminalvårdsanstalterna ser till att dessa personer inte har möjligheter attha sådana kontakter med utomstående att de kan delta i planerandet av nyabrott. Det informationsutbyte som förutsätts äga rum för detangivna ändamålet synes lämpUgen kunna ske i den formen att den myndighet somhandlägger ärende om placering i öppen anstalt, permission eller viUkorlig frigivningav utlänning som undergår fängelse, ungdomsfängelse Prop,1973:37 94 eller internering, regelmässigt bereder rikspolisstyrelsentillfälle att yttra sig, innan beslut fattas i ärendet. Undantag från dennaregel bör ifrågakomma endast vid mycket kortvariga frihetsstraff, RikspoUsstyrelsenbör i sitt yttrande ange om utlänningen är att hänföra till den kategoripersoner som omfattas av den nu föreslagna lagstiftningen och om styrelsen avden anledningen anser hinder föreligga mot den ifrågasatta åtgärden med hänsyntill intresset av att förebygga politiska våldsdåd. Det bör dock som hittiUsankomma på den myndighet som handlägger ärendet att självständigt ta ställningtill frågan om åtgärden skall komma till stånd eller inte. Bestämmelser om hörande i berördaärenden bör meddelas av Kungl. 10,13 Följdändringar i annan lagstiftning Den föreslagna lagen om särskilda åtgärder tillförebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund föranleder vissaändringar i annan lagstiftning, 1 65 § utlänningslagen straffbeläggs överträdelse avmeddelad föreskrift om inskränkningar eller vUlkor för utlännings vistelse iriket. En motsvarande straffbestämmelse tas upp i den föreslagna lagen.Straffmaximum, som i utlänningslagen är fängelse , har i denföreslagna lagen emellertid satts till fängelse ett är, Pä grund av den näraanknytning, som beträffande meddelande av förskrifter bl, a, föreligger meUanden föreslagna lagen och 34 § utlänningslagen, bör straffsatserna i dettaavseende vara överensstämmande i de båda lagarna, EnUgt 66 § utlänningslagen kan den utlänning, som efterverkställd förvisning eller utvisning uppehåUer sig i riket i strid motmeddelat förbud, straffas med fängelse . Denna bestämmelseskall genom hänvisningen i 7 § i den föreslagna lagen även tillämpasbeträffande utlänning, som utvisats enligt sistnämnda lag, 1 konsekvens med vadsom anförts i föregående stycke bör även straffmaximum i 66 § utlänningslagenhöjas till fängelse ett är. Den föreslagna lagen innebär bl, a, att utlänning i vissafall kan avlägsnas ur riket på andra grunder än dem som finns upptagna iutlänningslagen. Emellertid föreskrivs i 1 § första stycket sistnämnda lag attutlänning inte fär i annat fall eUer i annan ordning än som i den lagen angestvingas att lämna riket. Med hänsyn härtill bör i samband med införandet av denföreslagna lagen tas in en bestämmelse i utlänningslagen av innebörd att isärskild ordning får utöver vad som följer av utlänningslagen föreskrivasåtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationeU bakgrund.Bestämmelsen bör lämpligen placeras som ett fjärde stycke i 71 §utlänningslagen. Kommissionen framlägger på grund av det anförda förslagtill ändring i 65, 66 och 71 §§ utlänningslagen. 1972:132 med förslag till lag om ändring irättshjälpslagen m, m, skal! rättshjälp i vissa mål och ärenden som angår denpersonliga Prop, 1973:37 95 rörelsefriheten eUer den kroppsUga integriteten kunna utgåsom offentligt biträde. Detta gäller huvudsakligen inom mentalsjukvården,nykterhetvården, barnavården och kriminalvården samt på utlänningslagstiftningensområde. När det gäller utlänningslagstiftningen innehållerutlänningslagen (1954:193) redan nu vissa bestämmelser om skyldighet förmyndighet att förordna biträde åt enskild part som anses behöva sådan hjälp.Det i propositionen framlagda förslaget innebär på flera punkter utvidgning av möjUghetentill biträdesförordnande. samordnas bestämmelserna med reglerna omoffentligt biträde. Närmare bestämt innebär de föreslagna reglerna attoffentligt biträde skall kunna förordnas i sådana ärenden enligtutlänningslagen som angår utlännings avlägsnande ur landet i administrativordning. Undantagna kommer dock att vara avvisningsärenden när handläggningenäger rum hos polismyndighet. När det gäller verkstälUghet av beslut omavlägsnande enUgt utlänningslagen innebär förslaget att offentUgt biträde skallkunna förordnas endast i sådant ärende som underställts den centralautlänningsmyndigheten på grund av påstående om risk för politisk förföljelse. Vidare skall enUgt propositionsförslaget offentUgt biträdekunna förordnas utan hinder av de angivna inskränkningarna om utlänninghållits i förvar än . Härutöver föreslås attoffentligt biträde skall kunna förordnas bl. a. i ärenden angående föreskriftersom meddelas enligt 9 eUer 34 §§ utlänningslagen. Det förslag till lag om särskilda åtgärder tillförebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund som kommissionenenligt det föregående lägger fram, innebär möjligheter tiU så djupgåendeingripanden mot enskUd person att offentUgt biträde bör kunna förordnas även ivissa ärenden som där avses. Sålunda bör offentUgt biträde kunna förordnas i ärende somanhängiggjorts direkt hos Kungl. Härmed avses dels utvisningsärende enUgt3 § och dels ärende enUgt 9 § som angår meddelande av föreskrifter ellerförordnande om tillämpUghet av tvångsmedelsreglerna. Vidare bör offentligtbiträde kunna förordnas i sådant ärende om avvisning eller verkställighet avbeslut om avvisning eller utvisning som enUgt 2 eller 5 § hänskjutits tillstatens invandrarverk för underställning hos Kungl. Maj:t. Tillsammantagetinnebär detta att offentligt biträde skall kunna utses i aUa ärenden hosstatens invandrarverk eller Kungl. Maj:t enligt ifrågavarande lag. MöjUghetatt förordna offentligt biträde bör sluthgen föreligga om utlänning i ärende omverkställighet av beslut om avvisning eUer utvisning hållits i förvar längre änen vecka. Ett genomförande av dessa förslag förutsätter attändringar görs i det förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen som genomnyssnämnda proposition f. n. är föremål för prövning. Kommissionenhar utarbetat förslag till sådana ändringar. Prop,1973:37 96 Lag omsärskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd I enUghet med vad som har anförts i den allmännamotiveringen har de nya bestämmelserna om avvisning och utvisning och omanvändande av vissa tvångsmedel mot presumtiva terrorister, som drabbats avbeslut om avvisning eller avlägsnande men som av politiska skäl tillåts kvarstannai , sammanförts i en särskild lag som har getts rubriken , I 18 §§ har tagits upp reglerna om avvisning ochutvisning, 9 § innehåller bestämmelser om meddelande av särskilda föreskrifterom villkor och inskränkningar för sådan utlännings vistelse i landet som nyssnämnts, 1 1013 §§ har tagits upp bestämmelser om tvångsmedel mot dennakategori utlänningar, 14 § innehåller vissa bestämmelser om förhör, och i 1 5 §sluthgen har tagits upp straffbestämmelser, 1 § Denna paragraf innehåUer bestämmelse om avvisning avutlänning som är att anse som presumtiv terrorist och om den förteckning översådana utlänningar som enligt vad har anförts skall föras av rikspolisstyrelsenoch ligga tiU grund för avvisningsbeslutet. Frågan om avvisningskriteriernahar behandlats i den allmänna motiveringen, I enlighet med vad som där haranförts föreskrivs \ första stycket av förevarande paragraf, att utlänning, somankommer till riket, skaU avvisas, om det finns grundad anledning antaga, atthan tillhör eller verkar for politisk organisation eller grupp, som kan befarashär i landet använda våld, hot eller tvång som medel i sin verksamhet. Enligtandra stycket skall , enligt de närmare föreskrifter Kungl. Maj:tmeddelar, upprätta förteckning över utlänningar som skall avvisas enUgt vad somsägs i första stycket. Som har utvecklats i det föregående och som även framgårav den föreslagna lagens rubrik syftar den nya lagstiftningen till att beredaskydd mot poUtiska våldsdåd med internationell bakgrund. Förevarande paragraf Uksomlagens bestämmelser i övrigt riktar sig sålunda ytterst mot sådana politiskaorganisationer eller grupper som öppet har förklarat eller genom sin verksamhethar visat att de är beredda att för uppnående av sina politiska mål användavåldsmetoder och att ge den politiska konfiikten en internationell spridninggenom att utföra våldsdåd eller begå Uknande allvarliga brott även pä tredjelands territorium. Prop, 1973:37 97 lagtexten kommit tiU uttryck genom att där talas om"organisation eller grupp som kan befaras här i riket använda våld, hoteller tvång som medel i sin verksamhet". Det är inte möjligt att närmare ange vad som skall krävas,för att en viss organisation eller grupp skall anses omfattad av dennabeskrivning. Uppenbart är emeUertid att en organisation eller grupp, som i Ukhett, ex, med den palestinska gerillaorganisationen "Svarta september" vid ett eller flera tillfäUen förklarat sig stå bakom våldsdåd begångna i ländersom står utanför den aktueUa poUtiska konflikten, utan vidare hör till denkategori som åsyftas. Detsamma bör gälla sådana organisationer eller gruppersom öppet soUdariserat sig med dem som utfört handUngar av detta slag, även omdet inte kan anses klarlagt att de själva organiserat dem, eller som förklaratsig beredda att utföra eller låta utföra våldsdåd i tredje land som ett led isin verksamhet.