prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Hovrättenifrågasätter om inle den avvägning som måste göras med hänsyn härlUl bordeföranleda att granskningsobjekt, som typiskt sett kan anses vara av lägre angelägenhelsgrad, uttryckligen undanlas från anmälningsskyldig- Även rättssäkerhetsskäl talar enligt hovrätten för ensådan begränsning. Med hänsyn tiU förslaget att yrkesinspektionen fortlöpandeskall hållas underrättad om förändringar i centrala företagsregistret anserSHIO att det inte finns tillräckliga skäl för en särskild anmälan tillinspektionen när arbetslokal tas i bruk. Enligt LO:s mening bör besiktning av anmäld arbetslokalbara undantagsvis kunna underlåtas och alltid ske när det är fråga omindustriell verksamhet eller liknande. Vidare framhåller LO all denanmälningsskyldige - om det redan när arbetslokalen tas i bruk finnsarbetstagare på arbetsstället - bör vara skyldig att till anmälan foga fränarbetstagarna inhämtade synpunkter. förordar attarbetstagarnas synpunkter regelmässigt inhämtas när företag flyttar in i redanexisterande lokaler utan att ändringar vidtas som kräver byggnadslov. förklarar alt den söker beakta debehov som kommer alt föreligga med avseende på fortlöpande komplettering avyrkesinspektionens arbelsslälleregisler genom centrala företagsregistret. Byggande för staten eller landsting m. m. Utredningen förutsätter att stat och landsting anpassarsig efler de regler om förhandsgranskning från arbelsmiljösynpunkl avbyggnadsförslag som gäller beträffande byggande i övrigt. LO, och all nuvarande undanlag för stat och landsting från byggnadslovspliktenbör upphöra. Även TCO ifrågasätter om inte mera tvingande regler för stat ochlandsting är nödvändiga för att utredningens intentioner skall uppfyllas. Byggnadsstyrelsentar upp frågan om inhämtande av de anställdas synpunkter i statligabyggnadsärenden och konstaterar alt det i praktiken kan vara förenat med vissasvårigheter att följa utredningens rekommendation att handla som ombyggnadslovsbestämmelserna gällde även här. Uppgiften alt kontrollera attarbetstagarsidan haft tUlfälle att delta i arbelslokalplaneringen skulle med entUlämpning av de allmänna reglerna komma att vila på i debyggnadsärenden där styrelsen är byggherre. En viss konflikt mellan styrelsensuppgifter att söria för god arbetsmiljö och att svara för bl. a. ekonomiskaaspekter på lokalförsörjningen kan härvid inte uteslutas. Styrelsen påpekaratt kontrolluppgiften är främmande för styrelsen som serviceorgan och som parti lokalförsörjningsärenden. Beträffande tillämpningen på statligt byggande avde föreslagna bestämmelserna om yrkesinspektionens medverkan vid slutbesiktninganför styrelsen att den inle utför sådan slutbesiktning som åsyftas i 64 §byggnadsstadgan utan i stället slutbesiktning som reglerar mellanhavandelmellan styrelsen och entreprenören. Styrelsen anser alt överenskommelse fårträffas med arbelarskyddsstyrelsen om lämpligt förfarande vid tillämpningen av64 och 66 §§ byggnadsstadgan. Enligt utredningsförslaget skall byggnadsnämnd lämnaunderrättelse lUI yrkesinspektionen när anmälan enligt 66 § byggnadsstadganinkommit ora att byggnad skall påbörjas för statens eller landstings räkning. Förslaget tillstyrks av bygglagulredningen. anser däremot den föreslagna bestämmelsen överflödig, eftersombyggnadsstyrelsen har utfärdat anvisning om att samrådsskyldighet skall gällaäven vid byggande för kronans eller landstingskommuns räkning. Utredningenföreslår att yrkesinspektionens tUlstyrkan skall fordras för att länsstyrelsenskall kunna medge befrielse från byggnadslovsplikten i fråga om industriområde.Förslaget tillstyrks av statens planverk och bygglagutredningen. påpekaratt det finns anledning anta alt arbetsmiljösynpunkter inle alllid har beaktatsvid lämnade dispenser enligt nämnda paragraf. anser attgivna dispenser bör återkallas för att ge byggnadsnämnderna möjlighet att isamråd med yrkesinspektionen ompröva i vilken utsträckning dispens kan varalämplig. LO framhåller att synpunkter från arbetstagarsidan i dispensärendeskall lämnas av arbetstagarorganisation och alt fråga om tillstyrkan i sådantärende bör avgöras i den föreslagna yrkesinspeklionsnämnden. 5 Gemensamma arbetsställen 5.1 Gällande bestämmelser Om arbete på gemensamt arbetsstäUe talar man i första handnär två eller flera arbetsgivare bedriver arbete på sammaarbetsstäUe. Det kan vara fråga om ett slags gemensamt arbetsställe även i falldå arbetstagare är sysselsatt på arbetsplats över vilken den egna arbetsgivareninte råder. Gemensamt arbetsstäUe föreligger i och för sig också när den somdriver verksamhet ulan anstäUd utför arbete på arbetsställe, där dessutomarbetsgivare eller annan ensamföretagare är verksam. För att arbetarskyddslagen skall vara tillämpligförutsätts i allmänhet ett anställningsförhållande mellan arbetsgivare ocharbetstagare, grund för föreskrifterna i lagen ligger uppfattningen attdetär arbetsgivarens skyldighet att förebygga att hos honom sysselsattarbetstagare ådrar sig ohälsa eller drabbas av olycksfall i arbelet. Härmedavses endast arbetsgivarens egna anställda, Förehgger missförhållande på ettarbetsställe kan enligt arbetarskyddslagen åtgärder i princip påkallas endasthos den som är arbetsgivare i förhållande till utsatta arbetstagare. Del finns dock i arbelarskyddslagen vissa bestämmelser somutvidgar kretsen av ansvariga. Enligt 45 § åligger det således tillverkare,försäljare och upplåtare av maskiner, redskap eller andra tekniska anordningaralt se till att anordningen är betryggande i skyddshänseende när den avlämnasför att tas i bruk inom landet, Samma ansvar föreskrivs för installatör. Vidareföreligger enligt 46 § beträffande grustag och liknande arbetsställe ett ansvarför ägare eller nyttjanderättshavare att tillse att arbetsstället hålls igodtagbart skick från skyddssynpunkt, I faUen enligt 45 och 46 §§ omfattar denskyddade kretsen bl, a, arbetstagare, som ej är anställd hos den mot vilkenbestämmelserna riktar sig. Bestämmelserna gäller även utanföranställningsförhållanden över huvud. Ytterligare kan nämnas föreskriften i 53 § Iredje stycketarbelarskyddslagen, som ger möjlighet att hos upplåtare av lokal tvångsvispåkalla åtgärder för rättelse av missförhållande beträffande lokalen. Förbudkan meddelas mot upplåtelse av lokalen lill arbetslokal eller lokal för visstarbete eller ändamål, intill dess viss angiven åtgärd vidtagits med lokalen.Skyddsobjekt är här arbetstagare anställd hos annan än upplåtaren, I arbetarskyddslagen och arbetarskyddskungörelsen finnshärutöver inga regler som syftar till att lösa de speciella skyddsfrågor somuppkommer på arbetsplatser där flera arbetsgivare bedriver arbete. Ej hellerregleras där den situationen all arbetstagare är verksam på arbetsställenvaröver den egna arbetsgivaren saknar rådighet. Vissa bestämmelser i byggnadsstadgan blir dock av intressenär det gäller arbetstagares förhållanden på främmande arbetsplatser. Här kannämnas 45 § om skyddsanordningar på byggnadstak, 44 § 6 mom, om utrymme för transporter i trappor, 53 § 3 mom, om utrymmepå tomt för parkering, lastning och lossning av fordon samt 60 och 61 §§ om hurbyggnadsarbete skall utföras och om tillsyn över sådant arbete, 5.2.1 Gemensamma arbetsställen i aUmänhet Utredningen framhåller att gemensamma arbetsställen kanvara av sinsemellan synnerligen skiftande karaktär. Vid mycket stora byggnadsprojektkan uppåt hundratalet entreprenörer vara sysselsatta på byggarbetsplatsen ochkombinationerna i förhåUandet mellan byggherre och entreprenörer av olika slagär olaliga, Å andra sidan kan också på byggarbetsplatser verksamheten vara avblygsam omfattning med endast en eller ett par entreprenörer sysselsatta.Vidare är gemensamma arbetsplatser vanligen förekommande vid olika slagsunderhålls- och tillsynsarbeten o, d, på fasta driftställen. Parallellt meddel ordinarie arbetet kan här drivas antingen vad som räknas som byggnadsarbeteeller annat slag av arbete. Det kan gälla både tillfälliga uppdrag ochuppgifter av mer eller mindre stadigvarande beskaffenhet. Ytterligare en typ avgemensamt arbetsställe, vilken inom sig rymmer många varianter, föreligger dåskUda företag delar olika slags utrymmen. Ett hell annat slag av gemensamtarbetsställe uppkommer åter då fler än en arbetsgivare är verksamma medskogsarbete e, d, på tillfälligt arbetsställe. Exemplifieringen kan fortsätiamed varvsarbetsplalser, med olika slags transportarbete som bedrivs vid fastaarbetsställen som butiker, varuhus eller lager eller mera tillfälligaarbetsställen som gruslag e, d,, med olika former av "utlåning" avarbetstagare från ett företag till ett annat osv. Arbetsförhållandena på gemensamma arbetsställen innebärenligt utredningen ofta ökade risker för dem som sysselsätts där. Del krävs påsådana arbetsställen en samordning i skyddshänseende beträffande alla deaktiviteter som pågår . Därvid måste eftersträvas att uppnåtillfredsställande säkerhet för dem som utför arbete på gemensamt arbetsställeäven beträffande risker på grund av verksamhet som bedrivs av annan än den egnaarbetsgivaren. Del har enligt utredningen konstaterats attskyddsförhållandena ofta är otillfredsställande på arbetsställen där två ellerflera entreprenörer bedriver arbete, I detta avseende har särskUtframhållits att det brister i samordningen av arbetarskyddet på arbetsplatsernainom byggnadsindustrin. Önskemål om en fastare ansvarsfördelning på dessaarbetsplatser har framförts av arbetstagarorganisationer och behovet härav haromvittnats från såväl yrkesinspektörshåll som av byggnadsföretag ochbyggherrar. Utredningen anför att de särskilda förhållandena pågemensamma arbetsställen inle har beaktats i den gällandearbetarskyddslagstiftningen, 1 stället har konstruktionen av ansvaret enligtarbetarskyddslagen visat sig medföra svårigheter alt komma till rätta med skyddsfrågor i vissa a, saknas i stor utsträckning stöd föreffektivt ingripande mot dåliga arbetsförhållanden för dem som är verksamma påarbelssläUen över vilka den egna arbetsgivaren inte råder och där alltså denneinte kan avhjälpa föreliggande missförhåUanden, Utredningen anser att även om förhållandena på gemensammaarbetsställen skiftar starkt bör beträffande alla sådana arbetsställen kunnakrävas att de arbetsgivare, som bedriver arbete där, samråder och gemensamtverkar för att åstadkomma sunda och säkra förhållanden på arbetsstället.Utredningen föreslår att en bestämmelse av detta innehåU införs iarbetarskyddslagen (7 a §). Förslaget innebär att varje arbetsgivare skallvara skyldig att medverka i en gemensam skyddsorganisation, om en sådan ärerforderlig, och att samordna sin verksamhet med övrig verksamhet päarbetsstället så att säkerhetsrisker inte uppkommer för någon av arbetstagarnapå platsen. I kravet att arbetsgivare på gemensamt arbetsställe skall gemensamtverka för sunda och säkra förhållanden på arbetsstället ligger också attarbetsgivare skall undvika all genom sin verksamhet eller sina anordningarutsätta någon arbetstagare på arbetsstället för risk för ohälsa ellerolycksfall. Utredningen påpekar att en bestämmelse av delta innehåll inte pånågot sätl får inskränka varje arbetsgivares ansvar gentemot de egnaarbetslagarna. Enligt utredningen måste beaktas att arbete på gemensamtarbetsställe ofta utförs också av personer som bedriver verksamhet ulan att haarbetstagare anställd, s, k, ensamföretagare. Utredningen förordar alt dennakategori omfattas av samma förpliktelser som arbetsgivare vid arbete pågemensamt arbetsställe. Utredningen har efter närmare överväganden inle bedömt delmöjligt att för alla typer av gemensamma arbetsställen ange vem som harhuvudansvaret för samordning av skyddsåtgärder. Utredningen har därför inriktatsig på att finna en allmän regel för samordningsansvarets placering när detgäller det verksamhetsområde - byggnadsverksamhet där behovet av en sådanregel bedömts vara störst, 5.2.2 Gemensamma arbelssläUen för byggnadsverksamhet Utredningen konstaterar att det på sådana gemensammaarbetsställen som utgörs av byggarbetsplatser är särskilt vanligt med ettflertal entreprenörer som i sill arbete är beroende av varandra. Härtill kommersom en riskskapande faktor att en byggarbetsplats ständigt förändras. Modernabyggmetoder har gjort att dessa förändringar sker i allt snabbare tempo. Del ärdärför enligt utredningens uppfattning i första hand angelägel alt få fram enallmän regel om samordningsansvaret för skyddsåtgärder beträffande gemensammaarbetsställen för byggnadsverksamhet. Förutsättningarna att finna en sådanregel för detta speciella område bedömer utredningen som gynnsamma. Begreppetbyggnadsverksamhet är relativt väl avgränsat och arbetet på byggarbetsplatserutförs i allmänhet i entreprenadform. Delta ger en grund för enhetlig bedömningoch dessutom goda möjligheter alt bygga upp ett ansvarssystem. gör inriktningen på byggnadsprojektet i fråga attomfattningen av del gemensamma arbetsstället bör vara klar. Gränsfall kan dockuppkomma, såsom då ombyggnad sker på befintligt driflsläUe, Byggnadsverksamhetensomfattning får då avgöra om del skall anses föreligga ett arbetsställe för byggnadsverksamheteller om man skall betrakta byggnadsarbetet på samma sätt som andra uppdrag somutförs på driftstället. Utredningen anser det av flera orsaker naturligt att låtadel primära ansvaret för samordning av skyddsåtgärder på gemensamt arbetsställeför byggnadsverksamhet vila på byggherren, dvs, den som låter uppföra byggnadeller anläggning. Framför allt är det byggherren som ensam kan överblicka vilkaolika förelag som kommer att vara verksamma på platsen. Ett sådant ansvar förbyggherren anknyter också till bestämmelserna i förbyggnads-, anläggnings- och installationsentreprenader (AB 72) om samordningav beställarens, entreprenörens och sidoentreprenörers arbeten. Man kan vidareinte bortse från att det är byggherren som slutligt står för samtligakostnader. finner utredningen del inle lämpligt allbyggherren själv har samordningsansvaret i alla de fall då byggande inle sker iegen regi utan på general- eller totalentreprenad, 1 dessa fall är detentreprenören som i förhållandet mellan parterna har ansvaret förbyggnadsplalsens organisation och samordningen av samtliga entreprenörersarbeten. Byggherren måste här ha möjlighet alt överlåta även ansvaret församordningen i skyddshänseende. Detsamma gäller andra fall då entreprenöranlitas och byggherren ej utför arbete på platsen genom egna anställda. En bestämmelse alt samordningsansvaret i skyddshänseendevilar på byggherren bör alltså enligt utredningen kompletteras med en möjlighetför denne att överlåta ansvaret till arbetsgivare på arbetsstället. Vidgeneral- och totalentreprenad anser utredningen att en sådan överlåtelsenormalt bör ske, liksom överhuvud då byggherren ej bygger i egen regi.Utredningen framhåller att överlåtelse lämpligen sker till den som framsiår somhuvudarbetsgivare. Mot den angivna bakgrunden föreslår utredningen enbestämmelse i arbetarskyddslagen (7 a §) om att byggherre skall vara ansvarigför samordning av skyddsåtgärder på byggarbetsplats och att byggherren skallkunna överlåta ansvaret för samordningen till arbetsgivare på arbetsstället. Ansvaret för samordning av åtgärder till skydd mot ohälsaoch olycksfall på gemensamt arbetsställe för byggnadsverksamhet bör enligtutredningens mening framför allt innebära att del åligger den ansvarigebyggherren eller arbetsgivaren att bygga upp och svara för en lämpligorganisation för att bedriva skyddsarbete i samverkan. Rörande samordningsansvaretsinnebörd anför utredningen dessutom bl, a, följande. Riktlinjerna församordningen bör fastställas vid gemensamt sammanträde mellan byggherre ellerden han utsett att svara för samordningen och anlitade entreprenörer. Dettasammanträde bör äga rum efter det alt entreprenörerna blivit antagna.Vid sammanträdet eller eljest på ett förberedande stadium bör överenskommelseträffas om lämpligt organ En viktig del av ansvaret för samordning avskyddsåtgärder bör vara att tidsmässigt planera de skilda arbetsgivarnasverksamhet så alt hälso- och olycksfallsrisker inte uppstår på grund av attolika gruppers arbeten sammanstöter på arbetsplatsen. Det gäller sedan ocksåatt följa om planeringen stämmer och vid behov justera denna, 1 samordningsansvaretbör vidare ligga en skyldighet all tillse att allmänna ordnings- ochskyddsregler för arbetsstället utfärdas. Bl, a, kan det gälla att bevaka atterforderliga föreskrifter om läkarundersökning och läkarbesiktning meddelas.Det bör åligga den för samordningen ansvarige att antingen själv låta ombesörjaeller också se till att allmänna skyddsanordningar utförs och underhålls. Genomdennes försorg niåste vidare göras klart vilka arbetsgivare som skall stå förolika slags speciella skyddsanordningar på arbetsstället. Beträffande olikaslags anordningar, som skall användas på gemensamt arbetsställe och för vilkasärskilda föreskrifter gäller om besiktning och provning, bör det kunna ligga isamordningsansvaret alt ha överinseende över alt kontroll sker att anordningenär behörigen besiktigad och provad. Motsvarande bör kunna gälla i fråga omöverinseende och kontroll av förares kompetens, 1 konsekvens med den föreslagna bestämmelsen omskyddssamverkan mellan alla arbetsgivare på gemensamt arbetsställe bör enligtutredningen arbetsgivare som inte har samordningsansvar påläggas skyldighetersom svarar mol den samordningsansvariges åligganden. Dessa arbetsgivare börsålunda ha all följa meddelade allmänna skyddsregler, alt delta i delgemensamma skyddsarbetet, att utföra och underhålla de skyddsanordningar somenligt vad som överenskommits åvilar vederbörande arbetsgivare och att följauppgjorda tidsplaner. För att byggherren eller den samordningsansvarigearbetsgivaren skall kunna samordna skyddsarbetet anser utredningen det vidarenödvändigt att de övriga arbetsgivarna ställer sig till efterrättelse deanvisningar som behövs för att samordna skyddsåtgärder på det gemensammaarbetsstället. Motsvarande befogenheteratt samordna skyddsarbetet bör dessutomtillkomma den samordningsansvarige gentemot andra arbetstagare än de egna.Utredningen föreslår alt i arbelarskyddslagen tas in en föreskrift att övrigaarbetsgivare och hos dem sysselsatta arbetstagare är skyldiga all följa deanvisningar som i samordnande syfte lämnas av den samordningsansvarige (7 a §), Utredningen anser att det bl. a. av praktiska skäl börfinnas möjlighet att på gemensamt arbetsställe samordna även verksamhet sombedrivs av ensamföretagare och att ingripa om denne i sin verksamhet vållarfara för andra som arbetar där, Samma bedömning avses gälla också i densituationen, att det är enbari ensamföretagare som bedriver arbete på sammaarbetsställe. Utredningen föreslår att denna ståndpunkt kommer till uttryck iarbetarskyddslagen, 5.2.3 Andra gemensamma arbetsställen än byggarbetsplatser Utredningen anför, alt det ej sällan finns ett behov avatt ha någon som är ansvarig för samordningen av skyddsåtgärder även påandra gemensamma arbetsställen än byggarbetsplatser. På vissaslags gemensamma arbetsställen kan delta vara en nödvändighet. Utredningenpekar på att en enkät som utredningen gjort hos varvsföretag visar att manfäster stor vikt vid alt ledningen av skyddsarbetet på varvsarbelsplats skallligga hos varvsförelaget i förhållande tiU anlitade underentreprenörer. Som ettytterligare skäl till att möjligheter bör finnas alt utse samordningsansvarigäven på andra områden än på byggarbetsplatser åberopar utredningen att delannars skulle uppkomma en rad frågor om gränsdragningen mellan arbetsställenför byggnadsverksamhet och andra gemensamma arbetsställen. Utredningenföreslår därför vid sidan av tidigare förordade regel om samordningsansvarför byggherre eller arbetsgivare till vilken ansvaret överlåtits - enbestämmelse i arbetarskyddslagen (7 a §), enligt vilken arbetsgivare på annatgemensamt arbetsställe än byggarbetsplats kan överenskomma att en av dem skallha ansvaret för samordning av skyddsåtgärder på arbetsstället, I fråga omden samordningsansvariges åligganden bör allmänt sett motsvarande gälla somanförts tidigare beträffande byggarbetsplatser. Likaså bör övriga arbetsgivareoch deras arbetstagare vara skyldiga alt ställa sig till efterrättelse densamordningsansvariges anvisningar i det gemensamma skyddsarbetet.Bestämmelserna avses också i förevarande hänseenden omfatta ensamföretagare. Med denföreslagna regleringen kan arbete ibland komma att bedrivas på gemensamtarbetsställe utan att del finns någon som har samordningsansvar. Detta börenligt utredningen i viss utsträckning kunna ske utan olägenhet. Utredningenfinner emellertid alt det kan bli erforderligt att någon bär ansvaret församordningen av skyddsåtgärder även på dessa gemensamma arbetsställen.Yrkesinspektionen bör då kunna ingripa och meddela föreskrift om vem som skallha sådant ansvar. Utredningen föreslår en kompletterande bestämmelse av dettainnehåll (7 a § arbetarskyddslagen). av denna art avses kunnaaktualiseras efter framstäUning av vederbörande arbetsgivare eller arbetstagareeller på yrkesinspektionens eget initiativ. Också ifall då den samordningsansvarige försummar sitt ansvar eller om övrigaarbetsgivare underlåter att ställa sig till efterrättelse densamordningsansvariges anvisningar anser utredningen att arbetarskyddslagen börge möjlighet till ingripande frän yrkesinspektionens sida. Detta bör gällasåväl beträffande gemensamma arbetsställen för byggnadsverksamhet som andragemensamma arbetsställen. Utredningen föreslår all i lagen införs enbestämmelse (53 a § andra stycket) att yrkesinspektionen äger meddela föreskrifierför att få till stånd samordning av skyddsåtgärder på gemensamt arbetsställe.Inspektionen skall sålunda enligt förslaget kunna ingripa mot arbetsgivare ävenvad gäller skadeverkningar som på gemensamt arbetsställe hotar att drabba andraarbetstagare än dem som är anställda hos honom. Med hänsyn till att del intebör vila på yrkesinspektionen att i detalj reglera hur samordningen skall skeär avsikten all ifrågavarande föreskrifter skall gå ul på att viss åtgärd skallvidtas eller underlåtas. De anvisningar som den samordningsansvarige lämnar isamordnande syfte skall enligt utredningens förslag följas även av dearbetstagare som är anställda hos övriga arbetsgivare, I konsekvens härmedfinner utredningen att yrkesinspektionen bör ha möjlighet att ingripa medföreskrifter mot arbetstagare som försummar denna skyldighet. Utredningensförslag inrymmer en sådan möjlighet. Utredningen föreslår vidare all yrkesinspektionens angivnabefogenheter alt meddela arbetsgivare föreskrifter om samordningen skaU hamotsvarande tillämpning beträffande ensamföretagare, 5.2.4 ArbetsstäUe över vilket arbetsgivaren inte råder Utredningen framhåller att de föreslagna bestämmelserna omsamråd och samverkan på gemensamma arbetsställen och om samordningsansvar är avintresse även för lösningen av de skyddsproblem som sammanhänger med attarbetstagare helt eller delvis är verksamma på arbetsställen där den egnaarbetsgivaren saknar rådighet och därför inle har möjlighet att avhjälpaföreliggande missförhåUanden. Med stöd av dessa bestämmelser skall ingripandekunna ske bl. a, för alt skydda ifrågavarande arbetstagare mol risker lillföljd av den verksamhet som bedrivs på det främmande arbetsstället. Även deformer av samråd som diskuterats i del föregående antas få betydelse på vissaav de arbetsställen där den egna arbetsgivaren saknar rådighet. Utredningenfinner emellertid att bestämmelser som syftar till att få i gång samråd ochsamverkan i skyddshänseende mellan arbetsgivare inbördes och mellan arbetsgivareoch ensamföretagare på gemensamt arbetsställe lämnar vissa frågor olöstabeträffande anställdas arbete på arbetsställen över vilka den egnaarbetsgivaren saknar rädighet. Detta är främst fallet beträffande åtgärder ochanordningar som påkallas med hänsyn till del arbete som dessa anställda självabedriver på det främmande arbetsstället.