prop · FW03196 · 1973-12-31 00:00:00 — IVIaj:tsproposition nr 1973 Prop. Maj:ts proposition med förslag till lag om ändringi byggnadslagen (1947:385), m. m.; given . Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagdautdrag av slalsrådsprotokoUet över civilärenden, dels föreslå alt bifalla de förslag om varsavlåtande till föredragande departementschefen hemställt, dels bereder tillfälle att avge yttrande övervad föredragande departementschefen förordat. I propositionen föreslås - i avvaktan på en meragenomgripande reform av byggnadslagstiftningen att byggnadsnämnd skall fåmöjlighet att meddela tidsbegränsade förbud mot rivning av byggnad, belägeninom område med stadsplan eller område, där förbud mot nybyggnad i avbidan påstadsplaneläggning råder. Sådant rivningsförbud skall kunna meddelas, när detär påkallat från bostadsförsörjningssynpunkt eller för bevarande avkulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse. Reformen föreslås träda i kraft . Lag om ändring i byggnadslagen (1947:385) Härigenom förordnas i fråga om byggnadslagen (1947:385)'dels att 151 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 35 a §, avnedan angivna lydelse. får meddela förbud mot rivning av byggnadinom område med stadsplan eller inom område där förbud mot nybyggnad råderenligt 35 §, om förbud mot rivning är påkallat från bostadsförsörjningssynpunkteller för bevarande av kulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse. Förbud enligt första stycket får meddelas för avhögst . Om synnerliga skäl föreUgger, får förbudet förlängas med . Länsstyrelses förordnande enligt 82 §, så ocklänsstyrelses beslut om förbud mot nybyggnad utan särskilt tillstånd eller mot schaktning,fyllning, trädfällning eller annan därmed jämförlig åtgärd skall lända till efterrättelseulan hinder av förd klagan. Första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga ombeslut av byggnadsnämnd enligt 35 a § om förbud mot rivning av byggnad. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1972:775. Kungörelse om ändring i byggnadsstadgan (1959:612) Härigenom förordnas att 24 § 1 mom. och 54 § 1 mom.byggnadsstadgan (1959:612)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 24 § 1 mom. När förordnande, innefattande förbud mot nybyggnad utansärskilt tiUstånd enhgt 15, 35, 82, 86, 109, 110 eller 168 § byggnadslageneller mot schaktning, fyUning, trädfällning eller därmed jämförlig åtgärd meddelas,skall underrätta markägarna därom genom kungörelse i den eUer detidningar, i vilka kommunala meddelanden för orten inlagas, eller på annat lämpUgtsätl. Det område, som avses med förordnandet, skall å karta eUerannorledes tydligt angivas till sina gränser. Angående skyldighet att, sedan förordnandet vunnit lagakraft, tillställa statens planverk, vederbörande fastighetsbUdningsmyndighetävensom vederbörande byggnadsnämnd avskrift av förordnandet jämte kopia av kartan ärsärskilt stadgat. ,.. , , törstaoch andra styckena äger motsvarande tillämpning i fråga om byggnadsnämnds beslutenligt 35 a § byggnadslagen om förbud mot rivning av byggnad. Vad som enligtförsta och andra styckena åvilar skall därvid i stället fullgörasav . 54 § 1 mom. Åtgärd, som enUgt 75 § är att hänföra lill nybyggnad, måej förelagas utan lov (byggnadslov). Byggnadslov erfordras jämväl för följande åtgärder,nämligen sådan tillnybyggnad ej hänförlig ändring av byggnad, som berör konstruktionen av dessbärande delar eller av eldstäder, rök- eller ventilationskanaler eller somavsevärt påverkar dess planlösning eller yttre utseende; sådan till nybyggnad ej hänförlig ändring av byggnad, sominnefattar inrättande av ledningar för vattenförsörjning eller avlopp samtdärmed förbundna anordningar, så ock mera väsentlig ändring av befintlig sådanledning eller anordning; ianspråktagande av byggnad eller del därav för väsentligenannat ändamål än det, vartill byggnaden förut varit använd eller som finnesangivet å 1 Stadgan omtryckt 1972:776. Nuvarande lydelse ' Föreslagen lydelse uppförande eller väsentlig ändring av mur, plank eller därmed jämförlig anordning; schaktning, fyllning eller annan liknande åtgärd inom tomt, såvida åtgärden innebär avsevärd ändring av höjdläget för tomten eller del därav; inrättande av fast cistern eller annan fast anordning för hantering eller förvaring av brännbara vätskor, såvida åtgärden ej avser allenast att tillgodose viss fastighets husbehov; samt inrättande av upplag. Inom område med stadsplan erfordras härutöver byggnadslov för omfärgning av fasad som ej vetter mot kringbyggd gård eller annan sådan plats, för utbyte av taktäckningsmaterial, för rivning av byggnad samt för uppsättande eller väsentlig ändring av skylt eller ljusanordning. Vad sålunda gäller om skylt och ljusanordning äger motsvarande tillämpning inom område med byggnadsplan. Inom område med stadsplan erfordras härutöver byggnadslovför omfärgning av fasad som ej vetter mot kringbyggd gård eller annan sådanplats, för utbyte av taktäckningsmaterial, för rivning av byggnad samt föruppsättande eller väsentlig ändring av skylt eller ljusanordning. Vad sålundagaller äger motsvarande tillämpning, i fråga om rivning av byggnad inom områdedär förbud mot nybyggnad gäller enligt 35 § byggnadslagen och i fråga omskylt och ljusan-ordning inom område med byggnadsplan. Med avseende å område,som är beläget i närheten av befintlig eller tillämnad befästning, statligflygplats, annan än staten tillhörig flygplats för allmänt bruk, atomreaktoreller annan alomenergianläggning, äger i den omfattning somfinnes erforderhg föreskriva skyldighet att söka byggnadslov för inrättande avmaterialgård eller ljusanordning eller schaktning, fyllning eller därmedjämförlig åtgärd jämväl där sådan skyldighet ej följer av de här förut givnabestämmelserna. Föreskriften skall kungöras på sätt i 24 § 1 mom. förstastycket sägs. Denna kungörelse träder i kraft . Lag om ändring i hostadssaneringslagen (1973:531) Härigenomförordnas alt 10 § bostadssaneringslagen (1973:531) skall ha nedan angivnalydelse. Beslut om uppruslningsåläggan-deeller användningsförbud skall genast sändas till inskrivningsmyndigheten föranteckning i fastighelsboken eller tomlrältsboken. Beslut om upprustningsåläggandeskall sändas även till länsarbetsnämnden och . Beslut om upprustningsåläggandeeller användningsförbud skall genast sändas till inskrivningsmyndigheten föranteckning i fastighetsboken eller lomträllsboken. Beslut om uppmstningsåläggandeskall sändas även tiU . Har staten eller kommun förvärvat fastighet på vilkenfinns lägenhet som avses med upprustningsåläggande eller användningsförbud,skall på anmälan av staten eller kommunen göras anteckning i fastighetsbokeneller tomträttsboken att åläggandet eller förbudet förfallit. Denna lag träder i kraft . 1* 1973. Utdrag av protokollet över civilärenden, hållet inför HansMaj:l Konungen i statsrådet på . Närvarande: Statsministern , statsråden ,, , , , , , , ,, , , , , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omprovisorisk rivningsreglering enligt byggnadslagstiftningen och anför. I samband med all behandlade bl.a. prop.1973:22 med förslag till bostadssaneringslag m. m. jämte motioner gav riksdagenKungl. Maj :t som sin mening tUl känna vad civilutskottet anfört i sittbetänkande 1973:20 om att Kungl. Maj:t borde överväga möjligheten att snarastlämna förslag till en sådan provisorisk, ytterligare rivningsreglering som.skulle medge att man i byggnadslovsärenden enligt byggnadslagstiftningen får liUstånd en prövning motsvarande den som kommun ger uttryck för i tUlståndsärendenenligt lagen (1971:1204) om byggnadstillstånd m. m. (rskr 1973:209). I en inom utarbetad promemoria (Ds C1973:1) har lagts fram förslag till en sådan provisorisk rivningsregleringenligt byggnadslagstiftningen. Förslaget torde få fogas rillstatsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts avriksantikvarieämbetet, , , statens rådför byggnadsforskning, , statensplanverk, länsstyrelserna i , , , samt Göteborgsoch län, musei- och utställningssakkunniga (MUS 65), boendeutredningen,bostadsfinansieringsutredningen, bygglag-utredningen. ,styrelsen för stadshypotekskassa. Svenska bankföreningen.Svenska sparbanksföreningen. , , Hyresgästernas sparkasse- ochbyggnadsföreningars riksförbund u. p. a. (HSB), Svenska , () och NäringsUvets byggnadsdelegation.Vidare har yttrande inkommit från Föreningen . och har i sina yttranden hänvisat tUl yttrandet från Näringslivetsbyggnadsdelegation. Vissa remissinstanser har bifogat yttranden frånmyndigheter, tjänstemän och kommuner. Yttranden har sålunda kommit in frånlänsarbetsnämnden i , länsbostadsnämnderna iStockholms, , , , , och ,och , , , , ,, , , och kommuner,i samt landsantikvarierna i , ochGotlands län. Gällande ordning beträffande rivningsreglering Byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1972:775, ändrad senast1973: 312) (BL) innehåller bestämmelser om fysisk planering och byggande.Närmare föreskrifter om tUlämpningen av lagen finns i byggnadsstadgan (1959:612,omtryckt 1972:776, ändrad senast 1973:548) (BS). Bestämmelser innefattande grundläggande krav på byggnadsyttre och inre utformning finns i BS (3849 §§). Enligt 50 § skall byggnadunderhållas så att hållfastheten inte äventyras och så att inte brandfara,sanitär olägenhet eller vanprydnad uppkommer. kan enligt 70 §andra stycket BS förelägga den som underiåter att underhålla byggnad att vidvite fuUgöra sin skyldighet. För vissa åtgärder med byggnad fordras byggnadslov. a.krävs enligt 54 § 1 mom. BS byggnadslov för nybyggnad och för vad som jämställsdärmed samt för bl. a. vissa ändringsarbeten. Byggnadslov behövs också enligtstadgandets tredje stycke för rivning av byggnad inom område med stadsplan. Vid prövning av ansökan om byggnadslov skall enligt 56 § Imom. se till att det tillämnade företaget inte strider mottillämplig lagstiftning, t. ex. BL och BS, eUer med stöd av nämndaförfattningar meddelade föreskrifter. Eftersom BL och BS inte innehåller någonbestämmelse som i och för sig inskränker fastighetsägarens rätt alt rivabyggnad på sin fastighet och föreskrift om sådan begränsning inte i vart faUutan fastighetsägarens medgivande - kan tas in i plan, saknas i aUmänhetutrymme för alt i byggnadslovsärendet vägra rivning. Byggnadslovsprövningenssyfte är begränsat tUl att avse en tiUsyn att rivningen sker på ett från bl. a.säkerhetssynpunkter och hygieniska synpunkter betryggande sätt. Viss tillståndsprövning i fråga om rivning avflerfamiljshus sker också enligt lagen om byggnadstillstånd m.m. ochkungörelsen (1971:1205, ändrad senast 1973:540) om byggnadstillstånd. Enligt 1 §kungörelsen gäller att byggnadstUlstånd fordras för bl. a. rivning avflerfamiljshus inom område med stadsplan i kommun med mer än 30 000 invånare.Fråga om tillstånd tUl rivning prövas, efter arbetsmarknadsstyrelsensbemyndigande, av länsarbetsnämnd. Med stöd av 4 § kungörelsen har arbetsmarknadsstyrelsenutfärdat aUmänna föreskrifter bl. a. om länsarbetsnämndens handläggning avärendena angående rivning av flerfamiljshus. Enligt dessa föreskrifter skallnämnden, innan sådant ärende avgörs, inhämta yttrande från kommunen om husetstjänlighet som bostadshus. Kungörelsen innebär utnyttjande av en i 1 § lagen åt Kungl.Maj:t given fullmakt att förordna att byggnadsarbete ej får påbörjas utansärskilt tUlstånd, om sådant förordnande behövs med hänsyn tillsamhällsekonomiska förhållanden eller lägel på arbetsmarknaden eller andraväsentliga allmänna intressen. Fullmakten, som alltså har i huvudsak konjunkturpolitisktsyfte, har i övrigt genom kungörelsen utnyttjats för att föreskriva byggnadstUlståndspliktbeträffande allt så kallat opriorileral byggande, dvs. i huvudsak allt bådeprivat och kommunalt byggande som sker utan stöd av statliga lån. Byggnad, som bevarar egenarten hos gången lidsbyggnadsskick eller minnet av historiskt betydelsefull händelse och som medhänsyn därtill är att anse som synnerligen märklig, kan enhgt lagen (1960:690,ändrad senast 1972:777) om byggnadsminnen förklaras för byggnadsminne avriksantikvarien. 1 samband med sådan förklaring skall riksantikvarien meddelaskyddsföreskrifter, som bl. a. skall ange i vilka delar byggnaden inte fårändras samt hur ägaren skall vårda byggnaden. får också meddelas altområde kring byggnaden skall hållas i sådant skick att byggnadens utseende ochkaraktär inte förvanskas. Medför skyddsföreskrifter att pågående användning avbyggnad eller område avsevärt försvåras, är fastighetsägaren berättigad tillersättning av kronan för den skada han därigenom kan lida. musei- och utställningssakkunniga (MUS 65) (£1966:52,U 1968:30) har enUgt sina direktiv till uppgift bl. a. att utreda mål ochorganisation för samhällets kulturminnesvård. Enligt direktiven bör desakkunniga särskilt undersöka om gäUande föreskrifter rörande det offentligabyggnadsväsendet i fråga om byggnadsminnesmärken och kyrkor m. m. kanmoderniseras och förenklas. I betänkandet (SOU 1972:45) Kulturminnesvård har desakkunniga bl. a. lagt fram förslag om att i byggnadsminneslagen införa ettskydd som även kan tillämpas på byggnadsmiljöer. Förslaget syftar tiU att ge dekulturminnesvårdande organen möjlighet att genom registrering skydda ävenkulturhistoriska byggnader som inte helt uppfyller kravet på att blibyggnadsminne. Bygglagulredningen (K 1969:55), som tillkalladesför all se över plan- och byggnadslagstiftningen, har efter hemställanav (KrU 1971:26, rskr 1971:264) getts tilläggsdirektiv angående skyddför kulturhistoriskt värdefulla bebyggelser och miljöer. Utredningen, som isitt arbete skall överväga de synpunkter som anfört, har därvid allsamråda med MUS 65. (In 1970:26), som haft uppdraget attutreda frågan om åtgärder för sanering av det äldre bostadsbeståndet, häri sinabetänkanden (SOU 1971:64-65) Sanering l-H resp. (SOU 1973:27) Sanering 111 bl.a. behandlat frågan om rivningsreglering samt föreslagit viss lagstiftning. Enredogörelse härför lämnas i följande avsnitt. Statsmakternas åtgärder för att främja en saneringav det äldre bostadsbeståndet Planering och finansiering av saneringsyerksamheten 1973:21 vilken bifaUUs av (CU 1973:19, rskr1973:208) anges de allmänna målen för saneringsverksamheten och dras uppriktlinjer för hur kommunerna skall leda verksamheten och planera den genom attupprätta bostadssaneringsprogram inom ramen för del kommunala bostadsbyggnadsprogrammel.Genom beslut med anledning av nämnda proposition anslås vidare medelför alt i form av lån och bidrag främja en önskvärd saneringsverksamhet. Som ett komplement till de av statsmaktema vidtagnaåtgärderna för planering, genomförande och finansiering avsaneringsverksamheten har vidare antagit särskild lagstiftning sommöjliggör för kommunen att få fastighetsägare ålagd att rusta uppbostadslägenhet så att den uppfyller vissa krav på lägsta godtagbara standard,bostadssaneringslagen (1973:531) (prop. 1973:22, CU 1973:20, rskr 1973:209).Möter hinder mot upprustning av ekonomiska skäl eller kan byggnadslov till upprusl- ningen inte påräknas ger lagen möjlighet att meddelaförbud mot all använda lägenheten för bostadsändamål. Fråga om upprustningsåläggandeeUer användningsförbud prövas av hyresnämnden. Underlåter fastighetsägare attfölja nämndens beslut om upprustning eller användningsförbud, kan kommunen påkaUavissa tvångsåtgärder mot fastighetsägaren, nämligen vite och, när beslutetavser upprustning, tvångsförvaltning enligt lagen (1970:246) omtvångsförvaltning av bostadsfastighel. I vissa fall har kommunen rätt att lösafastigheten. Bostadssaneringslagen träder i kraft . När bostadslägenhet skall anses ha lägsta godtagbarastandard anges i kungörelsen (1973:532, ändrad 1973:748) om lägsta godtagbarastandard för bostadslägenhet i vissa fall. Krav släUs bl. a. i fråga omanordning för uppvärmning, tillgång tUl varmt och kaUt vatten, avlopp,personlig hygien, försörjning med elström, matlagning och tvätt. Behandlingen av frågan om rivningsreglering i anslutnmgtill åtgärder för att främja en sanering av det äldre bostadsbeståndet Till grund för de åtgärder för vUka redogjorts underföregående avsnitt låg saneringsulredningens förslag i betänkandet (SOU1971:64-65) Sanering I11. Utredningen redovisade också ett förslag tillrivningsreglering som skulle utgöra etl komplement till övriga föreslagnaåtgärder. 1 motiven till sitt förslag till rivningsregleringerinrade utredningen om att syftet med bostadssaneringsprogrammet var attåstadkomma en programmerad, successiv förbättring av det äldrebostadsbeståndet. Det var därför enligt utredningen angeläget alt evakueringoch avgång av lägenheter följde programmets intentioner. Samhället måste därförha möjligheter alt hindra rivning av godtagbara bostadshus och att avbostadsförsörjningsskäl uppskjuta rivning. De följdinvesteringar som drabbadekommunen vid nybebyggelse av mark medförde att det var ett kommunalekonomisktintresse att bevaka rivningsverksamheten och hindra att godtagbara bostäderundandrogs bostadsmarknaden av kommersiella skäl. Rivningsreglering kundeockså vara av betydelse för att bevara kulturhistoriskt intressanta byggnaderoch från miljösynpunkt värdefull bebyggelse. Gällande rivningsreglering varenligt utredningens mening inte liU fyllest för alt uppnå dessa syften och dengav inte heller kommunen det önskvärda inflytandet. Utredningens förslag innebar att i avvaktan på att fråganom rivning av bebyggelse kunde regleras genom planbestämmelse eller på annatsätt, frågor som utreds av bygglagutredningen nu gällande rivningsregleringskulle ersättas med en provisorisk lagstiftning där beslutsfunktionen flyttadesfrån arbetsmarknadsmyndigheterna tUl kommunerna. Enligt utredningens förslag lillrivningskungörelse skulle för rivning av hus, som helt eller till väsentlig delanvändes för bostadsändamål och inrymde mer än två bostadslägenheter, fordrastillstånd i den omfattning kommunen Ansökan om tillstånd skulle prövas avbyggnadsnämnden om inte kommunen beslutat att prövningen skulle ankomma påannat kommunalt organ. Vid prövningen skulle bedömas husets betydelse från bostadsförsöriningssynpunkt,varvid hänsyn skulle tas även till kullur-och miljömässiga värden. Påbörjadesrivningen eller vidtogs eller underläts åtgärder i syfte att underlätta rivninginnan tillstånd meddelats eller sedan tillstånd vägrats, skulle myndighet sombeslutat i tUlståndsärendet kunna ansöka hos hyresnämnden om Ivångsförvaltningav fastigheten. Saneringsulredningens förslag fick ett i aUt väsentligtpositivt mottagande vid remissbehandlingen. anförde i sitt yttrandeatt det fanns ett påtagligt behov av alt kommunerna snabbt gavs bättremöjligheter att styra rivningsverksamheten. Kommunerna borde ha möjlighet althindra rivning som skulle leda till en olämplig miljö eller till enmarkanvändning som inte kunde passas in i en från kommunens synpunkt lämpligetappindelning när det gällde exploatering och sanering. F. n. förelågemellertid enligt bygglagutredningens mening inte tillräckligt underlag för entotal reglering av rivningsverksamheten, varför utredningen tillstyrkte att enrivningsreglering av den innebörd som framgår av saneringsutredningens förslaggenomfördes utan alt bygglagutredningens arbete avvaktades. Beträffande den laglekniskautformningen ansåg bygglagutredningen att anledning saknades att görabestämmelserna tidsbegränsade. Vidare borde enligt utredningen prövningenalltid göras av . Från dessa utgångspunkter och med tanke påsambandet med den fysiska planeringen i övrigt borde rivningsregleringeninordnas i BS. 1973:21 och prop. 1 propositionerna togs saneringsutredningens förslag tiUrivningsreglering inte upp lill behandling. Som motiv härför anfördes ihuvudsak följande (prop. 1973:22 s. 14). 1973:21 har slagits fast att äldre byggnader av bådesamhällsekonomiska, kulturhistoriska och miljömässiga skäl samt med hänsyn tiUde boendes intressen bör bevaras och moderniseras i den utsträckning det ärtekniskt och ekonomiskt möjligt. Lånereglerna har i nämnda proposition därförföreslagits bh utformade så att de ger bättre förutsättningar än nu förmoderniseringsverksamhet. Detta förhållande i förening med den prövning somredan sker av rivningsärenden torde i stor utsträckning förhindra omotiveraderivningar. Härtill kom - hette det vidare i prop. 1973:22 att vissajusteringar i gällande rivningsreglering genomfördes. Sålunda gjordesett tillägg - ell nytt 4 mom. - till 56 § BS av innebörd att, om ansökan om upprustningsåläggandeenligt bostadssaneringslagen är föremål för prövning, byggnadslov rill rivningav byggnad som avses med ansökningen inte får meddelas förrän frågan omåläggande slutligt avgjorts. Har upprustningsåläggande utfärdals och haråläggandel inte förfallit, får lov lUl rivning av byggnad som avses med åläggande inte hellermeddelas (prop. 1973:22, CU 1973:20, rskr 1973:209, SFS 1973:548). Vidare gjordesett tillägg till kungörelsen om byggnadstillstånd (4 a §) av motsvarandeinnebörd såvitt avser rivningstillslånd enligt kungörelsen (SFS 1973:540), behandling av frågan om rivningsreglering (CU 1973:20) behandlade i anslutning tiU prop.1973:22 en motion 1973:1951 vari hemställts att hos Kungl. Maj:tskulle begära förslag tUl lagstiftning som ytterligare befäste kommunernasmöjligheter att skydda byggnader som borde bevaras av kulturhistoriska eller mUjömässigaskäl. Utskottet anförde därvid, efter att ha återgivit vad prop. 1973:21 och1973:22 innehöU i frågan om rivningsreglering. Förslag liU ändringar i byggnadslagstiftningen m. m. pågrundval av bygglagulredningens kommande belänkande kan inte påräknas förrän omnågra år. Den vidgade saneringsverksamheten stöds av flera åtgärder för attsnabbt kunna få avsedd omfattning. De ändringar som föreslås i fråga omrivningsreglering i samband med byggnadslov och byggnadstillstånd täckerendast fall som aktualiserats enligt bostadssaneringslagen men ger inte kommunökade möjligheter att genomdriva ett bevarandeintresse under ell programskedeoch under förhandlingar med fastighetsägare. Även om kommunema genom sindetaljplanering, i kanske inte aUlid utnyttjad utsträckning, skulle kunnamotverka olämplig rivning finns enligt utskottets mening skäl att nu prövafrågan om ändrade regler för rivningsregleringen i avvaktan påställningstagande tiU bygglagutredningens kommande förslag. En även genom provisoriska regler förbättradrivningsreglering skulle enligt utskottets mening slå i samklang medinrikesministerns uttalande i prop. 1973:21 (s. 26) att det fortfarande börfinnas möjligheteratt med stöd av särskUd lagstiftning kontrollera och reglera rivningsverksamhelenoch även kunna betona det önskvärda sambandet mellan bostadsförsörjningsplanenoch , fysisk planering. En självklar utgångspunkt bör vara attbygglagutredningens arbete inte föregrip. Enligt utskottets mening bör Kungl. Maj:t därför övervägamöjligheten att lämna förslag till en sådan provisorisk, ytterligarerivningsreglering som skulle medge all man i byggnadslovsärenden får tillstånd en prövning motsvarande den kommunen ger uttryck för i byggnadstUl-ståndsärendena.Övervägandena torde t. ex. kunna leda tUl att ge grund för att ansökan ombyggnadslov för att få anslutning tiU byggnadslagens planeringsgrunder - kani nu förevarande hänseende prövas även enligt i huvudsak de riktlinjer somenligt 9 § byggnadsstadgan gäUer för detalj planläggning. Möjlighet tordefinnas att i övervägandena även beakta saneringsulredningens kommande förslag. Med anledning härav hemstäUde utskottet att medbifall tiU motionen 1973:1951 skulle som sin mening ge Kungl. Maj:t tUl kännavad utskottet anfört. beslöt i enlighet härmed (rskr 1973:209). I en annan motion i samma ämne liU riksdag(1973:693) hemställdes att hos Kungl. Maj:t skulle begära att ettprovisoriskt lagförslag till förhindrande av ändring eller rivning av kulturhistorisktvärdefulla byggnader skyndsamt lades fram och att bygglagutredningen ålades attpåskynda utredningsarbetet om en skydds- lagstiftning för kulturhistoriskt värdefulla bebyggelseroch miljöer.