prop · FW03136 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen föreslår att de krav som skall uppfyllas förstatsbidrag för nya förskolor begränsas vad gäller byggnad och utemiljön tillatt endast avse minimiytor och rekommenderar att dessa anges perplats. daghemmens byggnad föreslär utredningen en minimiyta pä 12mper plats och för daghemmens tomt en minimiyta per plats. Fördeltidsförskolans byggnad föreslår utredningen en minimiyta per plats(två barn) och för den egna utemiljön minimum 5 m per plats. 3.8 Lokal och central förvaltning Utredningen framhåller att förskolans förankring i familje-och socialpolitiken blir speciellt påtaglig i ett utbyggnadsskede. En väsentligdel av insatserna måste ägnas åt behovsinventering och uppsökande verksamhet,som skall visa vilka barn som måste få företräde och vilka vägar man skall gåför att nå barn som behöver tidigt insatt stimulans genom förskolan.Utredningen ser utbyggnaden av förskolan och reformeringen av förskolansbehovsgrupper främst som en familje- och socialpolitisk reform. Detta förringarinte den inverkan som förskolan därigenom måste kunna få pä skolans område.Utredningens arbete har visat hur intim kopplingen till socialpolitiken barnavärden är och vilken effekt som kan nås om olika resurser samordnas ochförstärks inom barnavårdens område. Utredningen anser det därför mest väsentligt att låtaförskolan organisatoriskt samordnas med de olika kompletterande familjesocialainsatserna. Ett av de tyngst vägande skälen för ett socialt huvudmannaskap ärsammankopplingen mellan den uppsökande verksamheten och förskolan. Under enlång framtid måste viktiga sociala prioriteringar kunna göras, innebärande attsamhällets socialpolitik integrerar förskolan som ett av de mest betydelsefullamedlen i den förebyggande barnavården. Utredningens huvudrekommendation ärdärför att förskolan även fortsättningsvis förvaltas av ellersocial centralnämnd. I ett mindre antal kommuner förvaltas förskolan avskolstyrelser. I dessa fall anser utredningen det naturligt att bygga vidare påden lösningen. I t. ex. kommuner av glesbygdskaraktär, av vilka många ännu intehar förskoleverksamhet, är det i vissa fall fördelaktigt att skolstyrelsenförvaltar förskolan med tanke på det värde det ligger i att utnyttja despeciella resurser som finns inom skolområdet i sådana kommuner. Ävenalternativet med separat barnstugestyrelse kan i vissa kommuntyper varalämpligt. Det finns därför enligt utredningen ingen anledning att strikt fordraatt kommunerna följer en bestämd linje. 1 konsekvens med utredningens principiella rekommendationatt förskolan förvaltas av eller social centralnämnd förordassocialstyrelsen som central tillsynsmyndighet. Den centrala tillsynsmyndighetens uppgift bör vara attfölja förskoleverksamheten i landet och att på grundval av denna kunskapstimulera till en god utveckling. Det innebär att uppgiften är av informerandeoch rådgivande art. Tre basfunktioner bör tillgodoses i socialstyrelsensorganisation nämligen pedagogiskt utvecklingsarbete, social utvecklingsplaneringsamt utbyggnads- och lokalplanering. Utredningen framhåller att omsocialstyrelsen skall kunna fullgöra dessa uppgifter krävs kraftiga Utredningenframhåller att man under senare är har kunnat märka ett växande inresse av attsöka praktiska vägar för en närmare anknytning mellan förskola och skola. Socialstyrelsenhar pä det centrala planet samarbetat med bl. a. inom ramenför försöksverksamhet med lekskola för barn i glesbygd och lekskola förinvandrarbarn. Även har försöksprojekt kring samarbetet medförskola/lågstadium, bl. a. för att belysa frågor kring övergången frånförskola till lågstadium. En utvärdering av de projekt och försök som skerunder ledning av tillsynsmyndigheterna för förskolan resp. skolan är enligtbarnstugeutredningen väsentlig. Utredningen betonar att både forskning ochförsöksverksamhet kring förskola/skola måste initieras och fördjupas och attsamverkan och samarbete måste fortsätta mellan de utredningar som arbetar medförskola och skola. Enligt utredningens mening bör lokala samrådsgrupperbildas i kommunerna för att samordna det pedagogiska utvecklingsarbetet. Dettakan innebära möjligheter till samordnad lokalplanering, personalsamverkan,anställande av viss gemensam personal och för viss samordning av lågstadium ochlekskola. Samrädsgrupperna bör också verka för en samordnad fysisk och psykiskhälsovård, samordning av den fysiska planeringen och till viss del ävensamordnad fortbildning på lokalt plan. Utredningen föreslår också att ett centralt samarbetsorganskall inrättas. Detta samarbetsorgan skall utifrån förskolans synpunkt tillförasocialstyrelsen information frän de olika myndigheterna och organisationerna.Dessa skall i sin tur fortlöpande informeras om arbete inomdetta område. Det centrala samarbetsorganet bör få en rådgivande funktion iförhållande till . Utredningens förslag innebär att den centralasamarbetsgruppen för utbyggnad av dag-och fritidshem bör gå upp i detföreslagna samarbetsorganet. Utredningen anser att det finns en oklarhet om ansvaretvad gäller förskoleinsatser för mänga grupper av handikappade barn. Detta blirsärskilt markant i de fall handikappade barn integreras i vanlig förskola. Motdenna bakgrund föreslär utredningen att den tillsynsmyndighet som får detgenerella ansvaret för förskoleverksamheten även får ett klart och övergripandeansvar för samtliga insatser såväl för sociala, vårdande och habiliterandesom för pedagogiska funktioner - i förhällande till förskolebarn med olika slagav handikapp. Remissyttrandena 4.1 Förskolans mål Utredningens förslag till övergripande mål och delmål förförskolan tillstyrks av fosterbarnsutredningen, servicekommittén, ärkebiskopen,länsstyrelserna i samt , förskoleseminarieti , LO, TCO, . , , kommunstyrelserna i Norrköpingoch , , , Blivande lärares riksförbundsamt i . Utredningensförslag tillstyrks med vissa reservationer eller tillägg av ,, utredningen om skolans inre arbete, landstingsförbundet,, och . anser att de övergripande målen ochdelmålen utgör en genomtänkt bakgrund till de konkreta förslagen. Styrelsenpåpekar dock att utredningen inte närmare behandlat frågan om barnstugansbetydelse för det sociala behandlingsarbetet. ansluter sig iprincip till de övergripande målen för förskolan och tillägger att dessa i sinahuvuddrag väsentligen överensstämmer med målen för . Socialstyrelsenoch anser att de övergripande målen även bör rymma en strävanatt ge barnen bästa möjliga förutsättningar för en gynnsam fysisk utveckling. LO anföratt de övergripande mål utredningen formulerat synes täcka vad LO åsyftar närdet gäller de personlighetsmässiga resurser hos de individuella barnen som ärviktiga att främja genom förskolan. Däremot saknar LO i den övergripandemålsättningen en beskrivning av förskolans uppgift i det socialpolitiskaperspektivet. En sådan beskrivning finns i utredningens mer allmännaresonemang, men LO anser att det vore av värde när det gäller att föra utförskolans ide' om den också fanns fastslagen i det övergripande målet och iden föreslagna förskolelagens första paragraf. delari stort utredningens uppfattning men menar att utredningen borde ha gjort enstarkare markering av samhällets skyldigheter att bistå föräldrarna i olika vård-ochtillsynssituationer. Förbundet menar att det är viktigt att införandet avförskolan också ses ur social- och arbetsmarknadspolitisk synpunkt. Förbundetpåpekar att de förvärvsarbetande föräldrarnas tillgång till barntillsyn är enförutsättning för att stora grupper av kvinnor skall kunna söka sig ut påarbetsmarknaden. ansluter sig i princip tillutredningens ställningstaganden men anser att de övergripande målen är oklaraoch efterlyser en klart formulerad målbeskrivning. Utredningen om skolans inrearbete anför en liknande uppfattning. anser attutredningen i sitt förslag till formulering av det övergripande målet förförskolan pä ett riktigt sätt betonar dennas kompletterande roll i förhållande till föräldrarna. Kritiska synpunkter på förslaget framförs avkommunstyrelsen i , förskoleseminarierna i och , , PBU.s konsult team i , demokratisk samlingoch Kyrkobrödrarörelsen . menar att utredningensövergripande mål är vaga och abstrakta. PBU:s konsultteam i efteriyseren grundligare analys av barnstugans roll i samhället samt en mer fördjupad diskussionom barns utveckling mot bakgrund av de mål som uppställts. Konsultteametefterlyser också en ideologisk analys av den människosyn som ligger bakommålformuleringen. Kyrkobrödrarörelsen menaratt den skildring utredningen ger av verksamheten inom förskolan andas enoptimistisk övertro på den kollektiva barnuppfostrans möjligheter ochbetydelse. Utredningensförslag att beteckningen förskola skall användas som enhetlig benämning på vadsom nu kallas daghem och lekskola tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Statskontoret, socialutredningen, , , kommun. FöreningenSveriges socialchefer och eller är tveksamma till utredningens förslag. kommun anföratt den föreslagna terminologin förefaller att bli tämligen tung och svåranvänd.Det förefaller knappast realistiskt att tro att benämningen heltidsförskola ochdeltidsförskola skall komma till användning i dagligt tal. Föreningen föreslår att begreppet barnstuga även får utgöra ettsamlingsbegrepp för institutioner för barntillsyn. Inom barnstugebegreppet bördock den särskilda benämningen fritidshem utgå och i stället skulle det finnasförskola för korttidstillsyn (understigande /dag) och daghem för ettlängre tillsynsbehov. Samma uppfattning framförs av socialutredningen. Utredningens förslag till utformning av en allmän förskoladär kommunen åläggs att anvisa plats till alla sexåringar tillstyrks allmänt avremissinstanserna. , , kommunstyrelsen i , och socialdemokratiska kvinnoförbundet förordar dock attförskolan får formen av obligatorium. anser att förskolevistelsenseffekt bäst uppnås genom förskolans karaktär av en rättighet som frivilligt tasi anspråk. Kommunstyrelsen i anför att om förskolan skall få avseddbetydelse i uppfostran av barn är det synnerligen viktigt att samförståndskapas mellan föräldrar, förskolans personal och samhället i övrigt. Etttvångsförfarande - även om detta bara skulle behöva tillämpas i sällsynta fall -är inte en gynnsam utgångspunkt för sådant förtroendefullt samarbete. I den allmänna debatten om målsättningen för social verksamhet ifrågasätts starkt lämpligheten avtvångsförfarande inom socialvården. Det skulle vara ytterst olämpligt att i enreform som den föreslagna införa ett tvångsmoment även om tillämpningen av detsällan blev aktuellt. , kommunstyrelsen i , och Föreningen , som alla tillstyrkerutredningens förslag, anser att formen för den allmänna förskolan bör omprövasom den inte slår igenom i önskvärd omfattning. anför att enallmän förskola för i första hand sexåringar inte fär införas på ett sådantsätt att den avgränsas från den obligatoriska skolan så att en senareofrånkomlig prövning av tidpunkten och sättet för det första inträdet i denobligatoriska skolan försenas och försvåras. SAF anför en liknande uppfattning. I fråga om möjligheterna att privat institution i vissafall skall kunna betraktas som förskola anför ärkebiskopen att han förutsätteren oförändrad tolkning av tillämpningen av församlingsstyrelselagen beträffandeförsamlingens kompetens att bedriva den form av kristenfostran-arbete blandförskolebarn som benämns kyrkans småbarnsskola. frikyrkoråd anser attdet arbete som f. n. bedrivs inom samfunden bör få fortsätta och utvecklas.Förbundet unga framhåller att de tillsammans med en verksamhet i åldersgruppen tre-sex armed ca 11 000 barn. Förbundet menaratt en visssamordningbör kunna bli aktuell mellan denna verksamhet och den somsamhället bedriver. Kommunstyrelsen i finner det nära nog uteslutetatt de av utredningen föreslagna målen för förskoleverksamheten kan uppfyllasav de privata förskolorna. 4.3 Barn med särskilda behov av stöd och stimulans förslag att ge förtur till förskolanåt barn som är i särskilt behov av stöd och stimulans har mottagits positivt avremissinstanserna. anser att barnstugeutredningensuppmärksammande av barnens särskilda behov tillhör ett av de mest väsentligakapitlen i betänkandet. , som delar barnstugeutredningensuppfattning att man genom stöd och stimulans bör försöka lindra socialahandikapp, framhåller att förskolan också i vissa fall bör kunna utgöra ettalternativ till andra sociala insatser frän samhällets sida. Detta gäller bl.a. vid omhändertagande av barnet i barnhem eller fosterhem. och landstingsförbundet ställer sig också positiva tillutredningens generella prioritering och målsättning. Beträffande utredningens förslag att barn med särskildabehov skall få plats i förskolan framförs erinringar av bl.a. några remissinstanser som företräder de handikappade. HCK anser attflertalet barn med handikapp behöver förskoleverksamhet redan tidigare ochfruktar att kommunerna kommer att använda barnstugeutredningens uttalande som motivering för att anvisa plats först däbarnet fyller . Till barn med särskilda behov bör också räknas barn varsföräldrar är handikappade. HCK påpekar att denna fräga inte behandlats avbarnstugeutredningen. barn och ungdomaranser att rörelsehindrade barns förskoleträning får sättas in åtminstone itvåårsåldern. Kommunstyrelsen i framhåller för sin del att en noggrannbedömning måste göras av varje barns förmåga att tillgodogöra sig en vistelse iförskola. På grund av praktiska problem är det enligt kommunstyrelsen tveksamtmed en generell garanti för dessa barns deltagande frän ålder. TCO tillstyrkerutredningens förslag även om tidigare insatser skulle vara önskvärda. Förslagetmåste ses mot bakgrund av dagens ekonomiska verklighet och kan därföraccepteras av TCO. Liknande synpunkter framförs av . Länsstyrelseni är tveksam till förslaget att jämställa sociala handikappmed sjuka och handikappade barn. De socialt handikappade barnens behov avsamhällets omsorger beror på föräldrarnas förmåga och inte pä barnet självt.Barnen kan få en olycklig särställning om de jämställs med barn med handikapp.Det bör åligga sociala centralnämnden/barnavårdsnämnden att ge dessa barn platsi förskola om denna åtgärd kan anses lämplig. Utredningensförslag att handikappade barn så långt som möjligt skall integreras i vanligaförskolegrupper tillstyrks av remissinstanserna. Flera remissinstanser påpekardock att integreringen måste ske med försiktighet. Svenska läkaresällskapetmenar att för barn ur sociala riskgrupper har en tidig stimulering ett mycketstort värde. När det gäller vissa andra typer av handikapp, exempelvissynskadade, hörselskadade och rörelsehindrade barn, bör nuvarandeförskolesystem bibehållas om det ur barnets synpunkt är fördelaktigt. Statenshandikappråd anser att flertalet handikappade barn borde kunna inplaceras ivanliga förskolegrupper. Av olika skäl kan dock särskilt svårt handikappadebarn behöva placeras i specialgrupper. Även i flertalet sådana fall bör maneftersträva att kontakt hålls med övriga förskolegrupper. Det bör också finnasmöjligheter att placera de icke handikappade barnen i specialgrupper förhandikappade barn. Synpunkter liknande dem som ovan redovisats framförs ocksåav , i , och . Utredningens förslag att barn som bor i glesbygd och avdenna orsak kan besöka förskolan eller mindre skallbörja i förskolan , tillstyrks eller lämnas utan erinran avremissinstanserna. i påpekar att satsningar påförskola i samband med låg- och mellanstadieskola ger ett bättre barnunderlagför samordnad fortsatt skoldrift, bättre utnyttjande av lokaler, viss personaloch skolskjutsar. En liknande uppfattning framförs av i Värmlandslän och lantbrukarnas riksförbund. facklärarförbundet påpekar beträffande personal iglesbygdsförskolan att lösningar med assistenter eller annan lärarpersonal börförekomma enbart i undantagsfall. i framför att iden män glesbygdsförskolan integreras med , bör förskolans metodikvara utgångspunkten för arbetet och samma krav bör också ställas påförskolebarnens kvalitativa undervisning som den som gäller för . Utredningens uppfattning att förskolan i glesbygd måsteanpassas efter lokala förhållanden understryks av kommunstyrelsen i somanser att kommunerna måste ha stor suveränitet och att dispensmöjligheter frånen eventuell förskolelag bör ges generöst. Behovet av extra bidrag tillglesbygdskommunerna understryks av , länsstyrelserna i Värmlandsoch , kommunstyrelsen i och lantbrukarnasriksförbund. Kommunstyrelsen i påpekar att glesbygdsområden även finnsinom Haninge skärgårdsregion. De remissinstanser som yttrat sig över förslagen ominvandrarbarnens förskoleverksamhet ställer sig positiva till utredningensförslag. instämmer i utredningens uppfattning attbristande kunskaper i svenska liksom andra svårigheter till kontakt med densvenska omgivningen innebär särskilt behov av stöd. anser attutredningens förslag om en allmän förskola stämmer väl överens med verketssträvanden att skapa goda förutsättningar för invandrarbarnens anpassning tilldet svenska samhället redan vid en tidig ålder. Verket framhåller vidare attett långt gående samarbete mellan förskola och föräldrar, i likhet med vadutredningen föreslår, har stor betydelse för invandrarfamiljerna.Socialstyrelsen framhåller också att det är viktigt att kontakterna mellaninvandrarbarnens föräldrar och förskolan, är goda. Förskolan bör bli en av dekontaktpunkter som bidrar till att barnet och dess föräldrar finner sig tillrätta i sin nya miljö. anser att de framlagdaförslagen i stort sett kan godtas som mål och användbara metoder för hurförskoleverksamheten för invandrarbarn kan bedrivas. Arbetsmarknadsstyrelsenpekar pä att invandrarkvinnorna har högre förvärvsintensitet än svenska kvinnoroch invandrarfamiljerna har därför särskilda behov av barntillsyn på grund avarbetssituationen vartill kommer de sociala skäl för ökade insatser i dettaavseende som utredningen redovisat. , utredningen omskolans inre arbete och kommunstyrelsen i understryker vikten av attinvandrarbarnen tränas i sitt modersmål. Utredningens förslag om en uppsökande verksamhet blandförskolebarn tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Kommunförbundethar i princip inte något att erinra mot att kommunernas på socialhjälps- ochbarnavårdslagarnas grundade skyldighet att skaffa sig kännedom omkommuninnevånarnas behov av omvårdnad, hjälp och stöd samt att verka för attuppdagade behov avhjälps får ett mer preciserat uttryck i barnavårdslagen. Isynnerhet för socialt handikappade barn som varit svära att nä innebärförslaget fördelar. Vad gäller utredningens förslag om organisation av denuppsökande verksamheten bedömer kommunförbundet detta förslag som en av fleratänkbara lösningar. Med den inom socialvård allt mer tillämpadehelhetssynen i utrednings- och behandlingsarbete kan andra former av samverkanav olika skäl vara lämpligare än att en särskild socialarbetare stationeras päbarnavårdscentralerna. framför att den föreslagna uppsökandeverksamheten kommer att bU ett av de viktigare instrumenten i den allmäntförebyggande barna- och ungdomsvården. Praktisk erfarenhet talar för att denuppsökande verksamheten i den modell barnstugeutredningen skisserar kommer attföreträdesvis finna barn vars handikapp till övervägande del är av emotionelloch social natur. anser att samarbete ochsamverkan mellan /social centralnämnd, mödravårdscentral, barnavårdscentraloch PBU är mycket väsentlig. ,facklärarförbundet och tillstyrker den uppsökandeverksamheten som sådan men har en avvikande uppfattning när det gällersamarbete mellan social förvaltning och barnhälsovården. Landstingsförbundetframhåller att tendensen att frän olika verksamhetsområden introducera olikaexperter som specialister i arbetsteamet inom hälso- och sjukvården inte medförökade förutsättningar för ett bättre omhändertagande av individen och familjensom helhet. Vid en väl fungerande barnavårdscentrals verksamhet upptäcks debarn, som pä olika sätt behöver stimuleras, varför styrelsen inte anser det ur uppsökningssynpunktvara motiverat att introducera en tjänsteman från socialförvaltningen medspecialaktiviteter i barnavårdscentralens regi. Förbundet föreslår att det tillstöd för den uppsökande verksamheten upprättas speciella förteckningar överbarn, som befinner sig i riskzonen för fysisk, psykisk och social understimuleringoch att det för dessa grupper av barn och deras familjer finns tillgäng till iförväg preciserade råd och stödåtgärder, som kan sättasin som stöd och stimulering för barnen och familjen. Svenska läkarsällskapetförordar att barnavårdscentralernas resurser förstärks så att de kan täcka helabehovet av uppsökande verksamhet. Utredningen om skolans inre arbete anser att denuppsökande verksamheten bör bedrivas i nära kontakt med förskolans och skolanshälso-och elevvårdande organisation, speciellt dä det gäller sociala ochspråkliga handikapp, eftersom det inom samma familj kan finnas barn även i skolåldern och samordning och kontinuitet bör eftersträvasi rådgivningen. och förskollärarförbundet framhålleratt det är nödvändigt att barnavårdscentralerna fär personalförstärkning. Ansvaret för barn med handikapp Beträffande frågan om tillsynsansvaret för barn medsärskilda behov anför landstingsförbundet att de tekniska/organisatoriskaförutsättningarna för att samla tillsynsansvaret till en myndighet för dehandikappade barnens förskoleverksamhet närmare behöver utredas. En klararegränsdragning beträffande tillsynsmyndighetens befogenheter gällande barn medsärskilda behov bör därvid komma till stånd. menar att detär angeläget att man åstadkommer ett enhetligt huvudmannaskap för förskolanoch anser att primärkommunen principiellt bör vara huvudman för all förskoleverksamhet.Detta bör gälla oavsett om verksamheten bedrivs för barn vilka värdas av sinaföräldrar eller annan värdnadshavare i hemmet eller om den är anordnad för barnsom vårdas vid landstingskommunala institutioner eller vid av annan huvudman ägdinstitution. Förbundet anser att primärkommun bör ha ansvaret även förförskoleverksamhet för de barn som omfattas av omsorgslagen. Eventuellasärskilda kostnader för dessa barn i förskolan bör ersättas av landstinget.Liknande synpunkter framförs av och . barn och ungdomar ansluter sigtill utredningens förslag om ett samlat tillsynsansvar där de olikafunktionerna, vårdhabilitering-förskola kan integreras. Förbundet framförviss tveksamhet till utredningens förslag om ansvarsfördelning mellanprimärkommun och landstingskommun. Barnens förskoleplacering får inte bliberoende av diskussioner om vem som skall stå för kostnaderna. 4.4 Förskolans planering och utbyggnad Utredningen förordar att vid sidan av genomförandet av enallmän förskola för sex-åringar bör daghemsutbyggnaden prioriteras. Flertaletav de remissinstanser som tar upp denna fräga är positiva till den allmännainriktningen av utredningens förslag. Flera remissinstanser framför docksynpunkter på vilken del av förskoleverksamheten som bör prioriteras iutbyggnaden. Några remissinstanser är tveksamma till de ekonomiskamöjligheterna att bygga ut förskolan i den takt som utredningen föreslär.Svenska kommunförbundet säger att den snabba utbyggnaden av förskolan underandra sammanhängde med den goda ekonomiska situationenför kommunerna. En långsammare höjning av skattekraften tillsammans med attutdebiteringen nu nått en höjd som framtvingar restriktivitet med ytteriigareskattehöjningar gör att kommunerna nu befinner sig i en annan ekonomisksituation. anser det därför mycket tveksamt om ensantalet platser enligt utredningens lägsta utbyggnadsalternariv kan uppnäs. LOframhåller att den prioritering utredningen gjort inneburit attheltidsförskolan kommit något i skymundan i betänkandet. Mot bakgrund av dagensbristsituation när det gäller daghemsplatser anser LO detta vara beklagligt. Förslagetom att en allmän förskola för sexåringar skall genomföras till år 1975tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser.