prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Detta bör, om fastighet uthyrts, såförstås, att fastigheten skall vid taxermgsårets ingång hava varit disponeradpå sätt, som inneburit, att fastigheten plägat uthyras, även om uthyrningenej ägt rum just vid tiden omkring . 1.Fastighets kamerala beskaffenhet är icke avgörande för frågan, huruvidafastigheten skall i beskattningshänseende anses såsom iordbruksfastighet ellersåsom annan fastighet, utan beror detta av användningen. Användes sålunda imantal satt jord såsom underlag för industriell verksamhet, taxeras den såsomannan fastighet, varemot tomtområde, därå jordbruk bedrives, taxeras såsomjordbruksfastighet. Om å ägorna till en jord-braksegendom anlägges en fabrikeller uppföres en till uthyrning avsedd byggnad, skola de områden. Om åägorna till en jordbruksegendom anlägges en fabrik eller uppföres en tilluthyrning avsedd byggnad, skola de områden, som för sådant ändamål tagas ianspråk, tillika med anläggningarna anses såsom annan fastighet, medanegendomen i övrigt hänföres till jordbruksfastighet. Användes sådan byggnaddelvis tiU uthyrning eUer dyl. och delvis för ändamål, som bör föranleda byggnadenshänförande till jordbraksfastighet, får den huvudsakliga användningen varaavgörande. Likaledes skall, om visst område av en som för sådant ändamål tagas i anspråk, tillika medanläggningarna anses såsom annan fastighet, medan egendomen i övrigt hänförestill jordbruksfastighet. Användes sådan byggnad delvis till uthyrning ellerdyl. och delvis för ändamål, som bör föranleda byggnadens hänförande tUljordbruksfastighet, får den huvudsakliga användningen vara avgörande. Likaledesskall, om visst område av en jordbruksegendom utnyttjas för annat ändamål änjordbruk eller skogsbruk, detta område anses såsom annan fastighet. En torvmosse,som tUlgodogöres i ett torvin-dustridlt företag, skall således taxeras såsomannan fastighet, likaledes ett på arrende upplåtet kalkbrott o. s.v. jordbruksegendom utnyttjas för annat ändamål än jordbrukeUer skogsbruk, detta område anses såsom annan fastighet. En torvmosse, somtUlgodogöres i ett torvindustri-ellt företag, skall således laxeras såsom annanfastighet, likaledes ett på arrende upplåtet kalkbrott o. s. v. Vidbestämmande av vad som skall särskUt för sig taxeras (taxeringsenhet) har manatt utgå frän den s. k. kamerala enheten, d. v. s. å landet hemman och ijordeboken särskilt upptagen lägenhet samt i stad eller samhälle å landet, därfastighetsregister såsom för stad skall föras, tomt eller stadsäga. Är denkamerala enheten genom laga förrättning delad, skall i alhnänhet varje sålundauppkommen del vara taxeringsenhet. Där jord- eller fastighetsregister ärupprättat, bör följaktligen detta följas vid taxeringsenheternas bestämmande. Vid bestämmande av vad som skall taxeras för sig(taxeringsenhet) har man att utgå från gällande fastighetsindelning enligtfastighetsregister. Huvudregel är sålunda att taxeringsenhet skall utgöras avfastighet enligt fastighetsregister, däri inbegripet även jor-deboksfisken ochvattenverk i den mån de registrerats. Marksamfälligheteller gemensamhetsanläggning skall utgöra en taxeringsenhet, om den förvaltasav juridisk person. Detta skall dock ej gälla om gemensamhetsanläggning, varide delägande fastigheterna uteslutande eller så gott som uteslutande utgörasav sådana en-eller tvåfamiljsfastigheter för vilka intäkt beräknas enligt 24 §2 mom. första stycket. Marksamfällighet eller gemensamhetsanläggning, som avserenskild väg eller dike eller som har ett ringa ekonomiskt värde, skall icketaxeras för sig och således icke utgöra en taxeringsenhet. 2,1- Emellertid måste i vissa fall en uppdelning i andraoch flera taxeringsenheter, än som följer av de i punkt 1 angivna regler, ägarum. I sådant hänseende är att märka, att, om fastighet, someljest skulle vara taxeringsenhet, är delad mellan olika ägare, så att varjeägare har sin till området å marken bestämda del av fastigheten, varje sådantområde utgör taxeringsenhet. DetsammagäUer, om del av fastighet upplåtits till annan för självständigt, merastadigvarande nyttjande. I enlighet härmed bör exempelvis torp, även torp förskogsarbetare o. dyl, därå jordbruket av torpinnehavaren bedrives somsjälvständig näring och väsentligen med egna inventarier, särskUt taxeras. av torpet väsentligen är att anse såsom bostadsförmån ellersåsom en dd av den ersättning, som tUlkommer torparen för åtagenar-betsskyldighet tiU huvudfastigheten, bör torpet icke behandlas såsomsärskild taxeringsenhet. Är upplåtelsen av tillfällig art, så att det upplåtnaområdet kan förväntas komma att i brukningsavseendeåterförenas med den fastighet, varifrån upplåtelsen skett, föreligger ej anledningatt åsätta området särskilt taxeringsvärde. Ej heller medför upplåtelse avsådant mindre område som till exempel lott i en s. k. koloniträdgård, att detupplåtna området skall anses såsom särskild taxeringsenhet. Vidare skall såsom taxeringsenhet anses från en fastigheticke rättsligen avskilt område, vilket utan att vara till annan upplåtet stadigvarande brukas särskilt eller stadigvarande användes för annat ändamålän fastigheten i övrigt. Till taxeringsenhet, som utgöres av byggnad på annansmark, räknas tillbehör som avses i 2 kap. 2 och 3 §§ jordabalken, i den mån detUlhöra byggnadens ägare. " Senaste lydelse 1932: 291, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse faller exempelvis utgård med särskilda åbyggnader ochsärskild drift. I övrigt torde stadgandet hava sin största betydelse för detfall, att fastigheten visserligen huvudsakligen användes för jordbruk medbinäringar, men till en del av sitt område utgör underlag för eller eljestnyttjas i samband med byggnader eller inrättningar, som ej höra till jordbruketmed binäringar, såsom bostadshus, avsedda för uthyrning, s. k. sommarnöjenmed trädgårds- eller planteringsland samt anläggningar för sådan drift, somicke kan anses såsom binäring till jordbruk. Under stadgandet i fråga inbegripes även det fall, att entomt i stad användes för skilda ändamål, såsom om den till ena hälften ärbebyggd med bostadshus till uthyrning och till andra hälften användes förnågon industriell anläggning. Under liknande förhållanden kan även ett sammanhängandeområde av fastighet å landet, som användes för skilda ändamål, komma att uppdelasi olika taxeringsenheter. Huruvida så skall ske eller icke beror väsentligendärav, om området i ägarens hand är att anse såsom en enhet eller ej. Omsålunda flera för uthyrning avsedda boningshus, exempelvis s. k. sommarvillor,äro uppförda i omedelbar närhet av varandra, kan all den mark, som nyttjas tilldem, betraktas såsom ett särskilt för sig nyttjat område, utan hinder däravatt, praktiskt taget, olika delar av området kunna anses åtminstoneföreträdesvis anvisade för begagnande av de olika hyresgästerna och för sådantändamål till äventyrs inhägnats eller eljest särskUt utmärkts (jfr punkt 2 avanvisningarna till 18 §). Likaså må allenast ett, särskilt för sig nyttjatområde kunna anses föreligga i det fall, att flera skilda företag, exempelvis såg- och kvarnrördse, av samme företagare drivas å ettsammanhängande område. Byggnadeller med varandra sammanhörande byggnader å annans mark skola ock särskiltför sig taxeras. Användas byggnaderna för jordbruksändamål, exempelvis omarrendator äger de till den arrenderade fastighetens drift använda byggnadernaeller vissa av dem, skola de jämlikt 7 § upptagas såsom jordbruksfastighet.Särskild taxering av den mark, därå byggnaderna äro uppförda, kommer då ej ifråga, enär marken ingår i och taxeras tillsammans med jordbruksfastigheten iövrigt. Användas däremot byggnaderna för annat ändamål, så att de skolataxeras såsom annan fastighet, kommer den mark, därå byggnaderna äro uppfördaeller som eljest för dem tagits i anspråk, att vara taxeringsenhet. I sådantfall bliva alltså byggnaderna, å ena sidan, och den mark, som till demnyttjas, å den andra, var för sig särskilt taxerade. Byggnad å annans mark skaUicke särskilt för sig taxeras, när byggnadens ägare innehar marken medbesittningsrätt , såsom fallet exempelvis är vid åborätt, såkallad ofri tomt i stad, skogsområde, som blivit av staten upplåtet till bergshanteringensunderstöd, m. m. 3.13 Understundom äro förhållandena sådana, attfastigheter, som äro rättsligen skilda, eller områden, som tillhöra sådanafastigheter, dock böra tillsammans bilda taxeringsenhet. Detta är fallet med skogsområde, som är att anse såsombruk-tiingsenhet, ävensom vid skifte avsatt samfällighet, som står undersärskild förvaltning. Uppdelning av fastighet i flera taxeringsenheter avskäl, som anges i 2 mom. andra stycket andra punkten, torde såvitt gällerständiga eller ärftliga besittningsrätter komma i fråga främst då visstmarkområde på fastighet innehaves med åborätt. Tomträtt och rätt tiU ofri tomti stad avser däremot alltid hel fastighet. Uppdelning, som sagts, skalläven ske, då publikt 13 Senaste lydelse 1963: 682. kronopark, vid utarrendering av staten tUlhörigjordbruksdomän undantagen skog, boställsskog under skogsstatens omedelbaravård och förvaltning, häradsallmänning och annan allmän skog, för vilkengarantibdopp skall enligt 47 § upptagas såsom skattepliktig inkomst förinnehavaren (gruvsko-gar, gruvallmänningar, kanalskogar, städernas skogar),ävensom under särskild förvaltning ställd samfälld skog, såsom de s. k. besparingsskogarnaoch vissa s. k. skogsundantag i . Såsom brukningsenhet må ock behandlasenskUd skog, i den mån den i innehavarens hand bildar en i brukningshänseendenaturlig enhet (skogsblock). Därest vid skifte undantagen samfällighet ej står undersärskUd förvaltning, skall värdet av den andel i samfälligheten, som hör tillvarje särskild andelsberättigad egendom, komma i betraktande vid samma egendomstaxering såsom en densamma tillhörande särskild förmån. Vidare böra såsom en enhet taxeras fastigheter eller delardärav, som tillhöra samme ägare och vilkas inbördes värden icke kunna vartför sig tillförlitligen bedömas. Detta inträffar, då fastigheterna ligga ioskift samfällighet eller i sambruk med gemensamma åbyggnader. I dessa falllära fastigheterna vara så intimt med varandra förenade i drift och utnyttjande,att det svårligen låter sig göra att med tillförlitlighet angiva vad den enaeller den andra av dem kan vara särskilt värd. Understundom kunna liknandesvårigheter att vid taxeringen följa de i punkt 1 här ovan angivna enheternauppkomma även av annan anledning, och bör även då det gemensamma komplexet behandlas som en taxeringsenhet. boställe utgöres av del av fastighet. Exempelpå olika användningssätt som enligt 2 mom. tredje stycket skall föranledauppdelning i flera taxeringsenheter är användning för jord- och skogsbruk medbinäringar, för bostadsändamål, varmed avses användning för permanent bostadeller fritidsbostad, för hyreshusändamål, för industriändamål eller förexploatering. Vid användning för jord-och skogsbruk och för exploatering kanen taxeringsenhet bestå av flera markområden, som ej angränsa varandra. Ettannat exempel är ett områdes användning för ändamål som medför frihet frånskatteplikt. En förutsättning för att sådan gemensam taxering, som nusagts, skall få ske, är dock, att fastigheterna ligga inom samma kommun.Tillhöra de olika kommuner, måste under alla förhållanden vad som ligger inomen viss kommun för sig taxeras. Dåkameral enhet eller genom laga förrättning uppkommen del av dylik enhet utgördel av taxeringsenhet, kan ägare eller arrendator stundom hava särskiltintresse att få officiellt fastslaget, huru stort värde i taxeringshänseendetillkommer den kamerala enheten eller delen därav. I följd härav skall det, omägaren eller arrendatorn sådant påfordrar, angivas, huru stor del av taxeringsvärdetoch de i 10 § omförmälda särskUda värden som kan anses belöpa på den kameralaenheten eller delen av densamma. Därvid märkes, att, i samma mån som bebyggdjordbruksfastighet är mera värd än obebyggd sådan, ett större värde tiUkommerden del av taxeringsenheten, å vilken åbyggnaderna äro belägna. På-fordran, somnyss är nämnd, må det år, varunder allmän fastighets-ta.xering äger rum, skehos fastighetstaxeringsnämnd samt eljest hos taxeringsnämnd. Styckena under a) och e) böra tillämpas vid sidan avvarandra på sådant sätt, att ett komplex av sådana i förra delen av a) avseddafastigheter, vilka enligt bestämmelserna under e) skola taxeras gemensamt,betraktas såsom e n fastighet, vara sedermera bestämmelserna i senare delenav a) komma i tillämpning. Det kan inträffa, att en taxeringsenhet inom en kommunär fördelad på olika administrativa Inomplanlagt område bör endast fastighet eller del av fastighet inom ett kvartereller motsvarande sammanföras till en taxeringsenhet. Utanför planlagt områdekan sammanföring ske även om fastigheterna och fastighetsdelarna skiljas avmark för kommunikationsändamål e. dyl. Exploateringsmark bör sammanföras , även om den består av från varandra skilda markområden. Egendomsom avses i 5 §5 mom. skall ej utgöra särskild taxe ringsenhet. 2 1973.1 saml. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse områden, enligt vilka menighet äger beskattningsrätt, eller att en dd av taxeringsenheten faUer in om och en annan del utom sär skilt sådant område, såsom i fråga om municipalsamhällen ofta är fal let. Administrativa områden, som här avses, äro municipalsamhäUe, kyrkoförsamling, skoldistrikt, tingslag och väghållningsdisirikt. Där taxeringsenhet påsådant sätt tillhör olika administrativa områden, måste taxeringsvärdet och dei 10 § omförmälda särskilda värden i enlighet härmed uppdelas. Vid en dyUkuppdelning bör å varje del av taxeringsenheten läggas det värde, som medhänsyn till dess storlek och beskaffenhet i övrigt å den kan anses skäligen belöpaav värdet å det hela, med iakttagande av att den del, å vilken åbyggnadernaäro belägna, åsättes förhållandevis större del av det gemensamma värdet. Vad nuär sagt äger tillämpning ej blott då fastighet sträcker sig över gränsen tilladministrativt område utan jämväl då till en fastighet härer iitjord, urfjälleller annan för sig liggande äga, som tillhör annat dylikt område änfastigheten i övrigt. 1.1* Med fastighets värde ef- 1. ter ortens pris (allmänna saluvär- det för en taxeringsenhet avses det) förstås det belopp, som en det pris, som den sannolikt skulle förståndigköpare kan antagas vil- betingavid en försäljning. ja betalafor fastigheten, om den avses priset utan avräkning för tankes såld inom den kundkrets, gäld eller för kapitalvärdet av skyl- som för endylik egendom kan an- dighet att utgiva undantag eller av tagas vara att påräkna, och köpt annan privaträltslig förpliktelse, för etttned hänsyn tiU fastighetens vilken ej ärhänförlig till servitut beskaffenhet lämpligt utnyttjande, eller annat liknande förhållande, utanavräkning för gäld eller för Vidare avses, i fråga om byggnad kapitalvärdetav skyldighet att ut- somej är förenad med äganderätt givaundantag eller av annan pri- tUl marken, priset utan hänsyns- vaträttsligförpliktelse, vilken ej är tagande tiU att byggnadens ägare hänförligtill servitut eller annat ej jämväl äger marken. i* Senaste lyddse 1937: 518. Härav följer, att köpeskilling, som under senare tidfaktiskt betalts för en viss fastighet, icke får utan vidare anses som ettexakt uttryck för det allmänna saluvärdet. Frånsett det att köpeskillingenkan hava påverkats av särskilda förhållanden, såsom släktskap, affektionsvärdeo. dyl., kan densamma vara ett topp-pris eller ett bottenpris, som ingalundamotsvarar det allmänna saluvärdet. Sådant kan föranledas av vid tiden för försäljningenrådande abnorma konjunkturer å fastighetsmarknaden, av särskilt tvingande skältill försäljning eller köp , av ett obetänksamt ingångetavtal m. m. dylikt. Först om ett något så när tillräckligt antal olikaförsäljningar föreligga, om vUka anledning ej finnes antaga, att ovidkommandeomständigheter inverkat å prisbildningen, kan ur dem dragas en tillförlitligslutsats angående det allmänna saluvärdet. Detta värde är sålunda att förståsåsom ett normalt värde i handel och vandel, icke såsom beloppet av en i visstfall för en viss fastighet faktiskt betald köpeskUling. Vidsidan av faktiskt betalda vilkas betydelse såsomuppskattningsgrund dock ingalunda må underskattas måste vid taxeringenbeaktas andra förhållanden, som kunna tjäna till ledning för bedömande avallmänna saluvärdet å en fastighet, såsom fastighetens avkastning m. m. Särskilt vad angår jordbruksfastighet böra till ledningvid taxeringen gälla de enhetsvärden, som föreslagits i den ordning,taxeringsförordningen närmare omförmäler. Vid taxering av annan fastighet, särskiltbostadsfastighet, kan ofta förfaras så, att man utgår från förhåUandenabeträffande ett tillräckligt antal för ändamålet utvalda första hand med ledning av verk ställda fastighetsförsäljningar i or ten, om vilka anledning ef finnes att antaga att ovidkommande om ständigheter inverkat på prisbild ningen. Då ortspriset ej ger erfor derlig ledning kan marknadsvär det uppskattas på grundval av taxeringsenhetens avkastning, byggnadsåterstående varaktighetstid, den förräntning av insatt kapital, varmed manallmänt räknar vid köp av fastigheter av ifrågavarande slag, m. m. Beträffandetaxeringsenhet, för vilken det är svårt att beräkna en normal avkastning, kanmarknadsvärdet uppskattas med utgångspunkt i åter-anskaffningskostnaden,omräknad till nuvärde under beaktande av ålder, förslitning ochsannolika varaktighetstid m. m. (tekniskt nuvärde). Oavsett enligt vilken metod marknadsvärdet uppskattasskall värdet bestämmas under hänsynstagande till sådana för den ifrågavarandetaxeringsenheten säregna förhållanden som äro av beskaffenhet att inverka påvärdet. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse fastigheter, vilka varit föremål för försäljning undernormala förhållanden i allmänna marknaden eller för vilka eljest det allmännasaluvärdet är känt, och verkställer taxeringen under jämförelse med värdena ådessa fastigheter. Vid en dylik jämförelse kan avkastningens och framför allthyresav-kastningens storlek tjäna till ledning. Stundom torde det emellertidej vara möjligt att använda en dylik uppskattningsgrund, utan måstevärderingsmetoden lämpas efter omständigheterna i det särskilda fallet.Beträffande byggnad för industriellt ändamål eller annan byggnad, för vilkendet är svårt att direkt beräkna en normal hy resav kastning, kan detexempelvis visa sig lämpligt att utgå från antingen den faktiska eller denuppskattade anskaffningskostnaden, som förvandlas till nuvärde underbeaktande av ändringar i penningvärdet, byggnadens ålder, förslitning ochsannolika varaktighetstid m. m. När allmänna saluvärdet skall utrönas väsentligen medledning av avkastningen, bör märkas, att fråga är om den normalt påräkne-ligaframtida avkastningen, samt att värdet vanligen erhålles genom kapitaliseringav denna enligt den procentsats, varmed för fastigheter av ifrågavarande slagkalkyleras vid affärer å fastighetsmarknaden. Hänsyn måste emellertid tagasjämväl till variationer i avkastningen och dennas sannolika varaktighet, vilkaförhållanden kunna böra föranleda modifikationer i det värde, som framkommervid enkel kapitalisering. Härvid bör beaktas, att nuvärdet av ett avkastningsbeloppär mindre, ju längre avlägsen den tidpunkt är vid vilken avkastningsbeloppetförväntas utfalla. Kan avkastningen även vid normal användning av fastig- heten antagas komma att förete mera avsevärda växlingareller bliva av kort varaktighet, kan en mera noggrann beräkning bliva erforderlig.Därvid kan tillgå så, att varje beräknelig framtida nettoårsavkastningdiskonteras till ett nuvärde, varefter de sålunda erhållna nuvärdenasammanläggas. Det torde ej sällan förekomma att, där värdet i första handutrönes efter annan metod än avkastningsmetoden, denna senare metod lämpligenbör användas för kontroll och eventuell justering av värdesättningen.Särskilt kan ett sådant förfaringssätt anbefallas, där för en äldre byggnadförutses en jämförelsevis kort återstående varaktighetstid. Allmännasaluvärdet bör sålunda framgå såsom resultat av ett övervägande av olikabeträffande fastighetsvärdena i allmänhet och särskilt värdet å den ifrågavarandefastigheten kända förhållanden. Det måanmärkas, att all mark regelmässigt har något, om ock stundom obetydligtsaluvärde. Ej ens s. k. impediment, vartill mossar, myrar, kärr, berg,fjällmark och annan dylik mark med ingen eller ringa avkastningsförmåga urskoglig synpunkt äro hänförliga, kan i regel anses vara helt värdelöst, då detkan tänkas äga användbarhet ur andra synpunkter. 2,15Vid värdesättning av jordbruksfastighet till den del den ej utgöres avskogsmark och växande skog skall noga beaktas, om och i vilken omfattningökning eller minskning av det värde, som erhålles vid tillämpning av de förfastigheter av motsvarande storlek i orten antagna enhetspriser eller andraallmänna taxeringsgrunder, bör äga rum till följd av förhållanden, vilka äro Om säkerheten vid uppskattningen av taxeringsenhetsmarknadsvärde är lägre än normalt, såsom kan vara fallet då det uppskattadevärdet är betingat av att taxeringsenheten eller del därav kan väntas inomöverskådlig framtid bli exploaterad för bebyggelse, får taxeringsvärdet i skäligmån nedsättas under det belopp som enligt 9 § eljest skolat åsättas. 15 Senaste lyddse 1932: 291. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för den fastigheten säregna, såsom: fastighetens läge samt mer eller mindre goda eller dåligaavsättnings- och användningsförhållanden; ägornas inbördes läge och därav föranledda mer än vanligtgoda eller svåra brukningsförhållanden samt om fastigheten är i synnerligt godhävd eller vanhävdad och förfallen; åbyggnadernas beskaffenhet, om de skilja sig från i ortenför fastigheter av motsvarande storlek vanligt ineddbestånd, d. v. s. om åfastigheten finnes, förnämligare bostadsbyggnad eller eljest ovanligt godaåbyggnader eller om åbyggnaderna äro olämpliga, förfallna eller otillräckliga; mera betydande trädgårdsanläggning eller bestånd avväxande träd å åker eller ang, som kan påverka fastighetens saluvärde; särskilda naturtillgångar eller liknande förmåner, somkunna finnas å fastigheten, såsom , torvmosse, ej inmutningsbara fyndigheter,möjlighet till jakt, fiskevatten o. dyl., försåvitt samma naturtillgång ellerförmån ej är av beskaffenhet att, efter ty under 8 § sägs, böra särskUttaxeras; servitut eller annan liknande rättighet till förmån ellerlast för fastigheten; förekomsten av sådana ovan ej omförmälda förhållanden, somavses i punkt 5 här nedan; med mera sådant. Jämväl vid värdesättning av a n-nan fastighet skall hänsyntagas till för varje fastighet säregna förhållanden såsom: fastighetens läge med därav följande större eller mindremöjligheter i fråga om dess utnyttjande, exempelvis för tomt i stad: om inskränkningargälla i rätten till dess bebyggande, om den ligger i stadens affärscentrumeller i yttre område, om den ligger vid huvud- gata eller bigata, om den är hörn tomt eller mellantomt o. s. v.; för industrifastighet, upplagsplats, stenbrott, grustäkt o. dyl.: om den äger bättre ellersämre tillgång till erforderliga kommunikationer, o. s. v.; markensnaturliga beskaffenhet och därav följande större eller tnindre lämplighet förett förmånligt tillgodogörande, exempelvis otn tomtmark företer synnerligengoda eller dåliga grundläggningsförhållanden, om stenbrott, grustäkt o. dyl.för sitt utnyttjande erbjuder större eller mindre av naturförhållandenaförorsakade svårigheter, o. s. v.; förekomstenav plantering, trädgårdsanläggning eller dyl., som kan göra fastighetensärskilt begärlig; servitut eller annan liknande rättighet till förmån ellerlast för fastigheten; med mera sådant. Vidvärdesättningen måste alltid fasthållas, att det, alldeles oavsett vilkenmetod, som användes för denna, alltid är allmänna saluvärdet, som skall varaavgörande för taxeringen.