prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen redovisar omfattningen avsjötransporter för svenska behov, fördelningen med hänsyn till godsslag,transportsätt, geografisk inriktning m. m. samt transporternas beroende avissvärigheter. Mot bakgrund härav och av uppgifter som inhämtats frännorrländska industrier om fram.tida transportbehov har utredningen söktprecisera ett mäl för samhäUets insatser för vintersjöfart såväl för Norrlandsom för landet i övrigt. Efter att ha avvisat tanken på enomfattande analys för att räkna fram det samhäUsekonomiska värdet av enförstärkning av isbrytar-beredskapen konstaterar utredningen med hänsyn tillnäringslivets och då främst norrlandsindustriernas beroende avleveranskontinuitct att målet måste vara att ge näringslivet godtagbaratransportmöjligheter året runt och såvitt möjligt oberoende av vintrarnassvårhetsgrad. För sjötransporter på ärdetta mål tillgodosett eftersom nuvarande isbrytningsresurser motsvararbehovet. För del däremot kräver ett uppfyllande av mälet enligtutredningen insatser av väsentligt större omfattning än för närvarandeoberoende av om transportbehovet avvecklas med direkta sjötransporter eller medkombinerade land- och sjötransporter. Efter att ha jämfört kostnader ochförutsättningar för järnvägstransporter från till isfriavästkusthamnar med sjötransporter från norrlandshamnar avvisar utredningenjärnvägsalternativet. 1973:1 Bilaga 8 115 landsindustriernasoch övriga industriers transportbehov bör tUlgodoses genom att möjligheterskapas för direkta sjötransporter året runt. Mot bakgrund av detta föreslårutredningen att som mål för samhällets insatser för vintersjöfart såväl förNorrland som för landet i övrigt bör gälla, att näringslivet skall ges enskälig grad av säkerhet för sjötrans-portmöjligheter året runt och såvittmöjligt oberoende av vintrarnas svårhetsgrad. Även när det gäller transportbehovet frånbottenviksomrädet bör denna målsättning tillämpas. Äv utredningen gjordakalkyler över ett landtransportalternativ innebärande järnvägstransporteråret runt till för gods som kräver kontinuerliga transporter och ett sjötransportalternativ med skeppningar året runt över vissa hamnar vid visar underantagna förutsättningar ett plusvärde för sjötransportalternativet. Målet innebär inte att sjöfart vintertidskaU kunna bedrivas pä samma sätt och i samma omfattning som medöppet vatten. Avsevärda reservationer mäste enligt utredningen göras i vartfall för svårare vintrar. Statsisbrytarassistanserna bör koncentreras tillvissa i förväg utsedda vinterskeppningshamnar. Utredningen föreslår ett tjugotalhamnar i olika delar av landet vilka Kungl. Maj:t bör utse tillvinterskeppningshamnar. Sjötransporterna kan vidare i vissa fall behövasamordnas genom konvojsystem. Som mål för det för vintersjöfart underhögvintern i de norrländska farvattnen avsedda tonnaget anger utredningenisklass 1 A och dessutom främst en minimilastvolym av 3 000 dödviktston. Kravenpå de fartyg som skall äga påräkna statlig isbrytarassistans skärps i takt medden ökade tillgången på isbrytare och lämpligt handelsfartygstonnage. Utredningen redovisar slutligen deresursförstärkningar som erfordras för ett realiserande av utredningensförslag. För att med godtagbar säkerhet kunna upprätthåUa vintersjöfart tilloch med Umeä fordras att den levererade isbrytaren ersätts av enny isbrytare av samma storleksklass som (). För vintersjöfartenpå bottenvikshamnarna erfordras tvä nya isbrytare. Den ena av dessa bör vara isamma storleksklass som den som beställts 1974 () ochden andra i Njords klass. Omläggningen av farledsutmärkningen bör vidarepåskyndas och kompletterande sjömätning genomföras. Förbättradisrekognosering, israpportering och is-lotsningstjänst samt en fördjupadisforskning erfordras likaledes. Till betänkandet är fogat en reservationav en av utredningens ledamöter. Enligt reservantens mening medger inte detmaterial utredningen haft till sitt förfogande att man med rimlig grad avsäkerhet kan dra slutsatsen att sjötransportaltenativet för bottenviksomådet ärdet samhällsekonomiskt mest fördelaktiga. Mot bakgrund av bl. a. detta finnsinte anledning att nu fastlägga ett program för ytterligare utbyggnad avisbrytarflottan. Prop.1973:1 Bilaga 8 ]i6 Flertalet remissinstanseruttalar sig i huvudsak positivt om hamnutredningens betänkande och tiUstyrkerde riktlinjer och huvudförslag som utredningen förordar. Flera remissinstanserframhåller värdet av den kartläggning av framför allt norrlandsindustriemastransportbehov och beroende av issvärigheter som utredningen redovisat. Någraifrågasätter emellertid storleken av de framtida godskvantiteterna. Ingen somyttrat sig i frågan har haft något att erinra mot den av utredningen uttaladeallmänna mälsätningen om godtagbara transportmöjligheter året runt och såvittmöjligt oberoende av vintrarnas svårighetsgrad eller ifrågasattnorrlandsindustriernas behov av kontinuitet i sina transporter. I sammanhangetbetonas ofta det regionalpolitiskt angelägna i att transportfrågorna framförallt för får en tillfredsställande lösning. Vissa remissinstanser haranfört kritiska synpunkter på utredningens beräkningar och slutsatser. När det gäller utredningens förslag om mål för samhällets insatser för vintersjöfartentillstyrker flertalet remissinstanser eller lämnar utan erinran utredningensförslag. Bland dessa återfinns överbefälhavaren, statens vägverk,, generaltullstyrelsen, överstyrelsen för ekonomiskt försvar,flertalet länsstyrelser. , ,, Centrala driftledningen, näringslivets olikaorganisationer, . Föreningen ,, samt LO. Ett antal remissinstanserär kritiska eller tveksamma i fråga om den föreslagna målsättningen eller villge denna en annan utformning. Det gäller SJ, statskontoret,, länsstyrelserna i och , ochKopparbergs län. Ällmänt anför några att målsättningenär vagt formulerad. Kritiken i övrigt hänför sig tUl stor del tillutredningens bakomliggande bedömningar av det lämpligaste sättet att tUlgodosenorrlandsindustriernas transportbehov. Ett par remissinstanser har tagit uppfrågan om en högre målsättning för . Ett antal remissinstanserhar uppehållit sig vid de ekonomiska kalkyler och överväganden som ligger bakom utredningens förslag om mål församhällets insatser för vintersjöfarten. 57, ,länsstyrelserna i , och samt . ,, Centrala driftledningen. Svenska järnvägsföreningenoch TCO riktar kritik mot eller uttrycker tveksamhet i fråga om de kalkyler ochslutsatser som utredningen anför som stöd för att transportbehovskall till- 1973:1 Bilaga 8 117 godoses genom ökade insatser för en utvidgadvintersjöfart på . Flertalet av nyssnämnda remissinstanser ochdessutom , statskontoret och i länanför motsvarande synpunkter också i fråga om utredningens ekonomiska kalkyleroch slutsatser när det gäller valet mellan landtransportalternativet tUl Umeåoch det renodlade sjötransportalternatlvet för . , transportforskningskommission.Lantbrukarnas riksförbund och Centrala driftledningen menar dock attregionalpolitiska eller andra skäl kan föreligga som motiverar en ökad statligsatsning pä vintersjöfart pä . Vissa remissinstanser däriblandSJ, statskontoret, och menar att kompletterande samhällsekonomiskaanalyser erfordras 1 vart fall innan beslut av större ekonomisk räckvidd fattas.Endast några fä remissinstanser uttalar ett mera direkt stöd för utredningensekonomiska kalkyler och slutsatser. I anslutning till sinbehandling av utredningens ekonomiska kalkyler har länsstyrelserna i ,och , samt Lantbrukarnas riksförbundpåtalat att utredningen inte belyst förutsättningarna för transport avnorrlandsindustriernas gods över isfria norska hamnar. Utredningens förslag att statsisbrytarassistanserna i principkoncentreras till vissa i förvä g utsedda vinterskeppningshamnar tiUstyrkes avöverbefälhavaren, statens vägverk, generaltullstyrelsen, kommerskollegium,länsstyrelserna i , , i ,, och , , , ,, och . , , , och LO. Förslaget tillstyrkes vidare av länsstyrelserna iKristianstads och med avseende pä , av länsstyrelserna iÄlvsborgs, och med avseende på samt av TCO medavseende pä . , hantverks- ochindustriorganisation. , , , allmänna exportförening, Sjöassuradörernas förening.Svenska petroleuminstitutet och Skogsindustriernas samarbetsutskott anslutersig i princip till utredningens förslag men förordar en flexibel tillämpning.Förslaget avstyrkes av som förordar koncentration till avutredningen i ett tidigare betänkande föreslagna regionhamnar. Sjöfartsverketframhåller att såväl is- som vindförhållanden förutsätter ett mera rörligtsystem. Av samma skäl anser att vinterskeppningsham-narnabör utses av isbrytarledningen. Länsstyrelserna i och Kristianstadslän avstyrker förslaget när det gäller och 1973:1 Bilaga 8 ii8 i intar sammahållning med avseende på . Ytterligare några remissinstanser anförtveksamhet när det gäller utredningens förslag. Flertalet remissinstansertiUstyrker eller lämnar utan erinran utredningens konkretaförslag till vinterskeppningshamnar.Åtskilliga remissinstanser anser emellertid att flera vinterskeppningshamnarbehövs än utredningen förordat. Förslag framförs från olika häll om etttjugotal ytterligare sådana hamnar. Vissa remissinstanser framhåller, attfrågan om valet av vinterskeppningshamnar bör bli mer allsidigt belyst medhänsyn till dess effekt på såväl övriga transportgrenar som näringsliv ochregionalpolitik i övrigt. Kraven på handelsfartygens isklass och storlekoch på en successiv skärpning i dessa avseenden samtförslaget om konvojsystem för attsamordna isbrytarinsatserna har behandlats av en del remissinstanser.Synpunkterna på utredningens förslag i denna del är övervägande positiva. Närdet gäller kraven på handelsfartygens storlek betonar åtskilliga betydelsen avatt kraven stegras successivt och till en början tUlämpas flexibelt. Någraremissinstanser anser att storleksgränsen tills vidare bör vara lägre än somföreslagits. De remissinstanser sombehandlat förslagen beträffande farledsutmärkning, sjömätning, isrekognosering,is-rapportering, islotsningstjänst och isforskning har genomgående anslutit sigtill utredningens förslag. Utredningens förslag om utbyggnad av isbrytarkapa-c i t e t e n tillstyrks av överbefälhavaren, statensvägverk, generaltullstyrelsen, överstyrelsen för ekonomiskt försvar,åtskilliga länsstyrelser. , olika näringslivsorganisationer,, , ochFöreningen . Flera av de positivt inställdaremissinstanserna anser det angeläget att en tidsplan för anskaffningarnafastställs. förordaratt en isbrytare beställs och ytterligare en under budgetåret1973/74. , i ochIngenjörsvetenskapsakademiens anser att enstatsisbrytare bör beställas nu men att ytterligare beställningar bör beslutasförst efter kompletterande utredningar. Enligt LO är det rimligt att en nyisbrytarbeställ-ning görs och ytterligare en under förstahälften av . menar att det av utredningen redovisadematerialet ej ger underlag för några klara slutsatser beträffande erforderlig isbrytarkapacitetmen anser en utökning av statsis-brytarresurserna vara motiverad avregionalpolitiska skäl. Isbrytaren bör enligt flera remissinstanser när den ersätts av en ny 1973:1 Bilaga 8 119 isbrytare behällas i beredskap för behov iÖresund och farvatten. Även isbrytaren bör enligt någrasuppfattning eventuellt behållas i reserv för behov I farvattenefter 1974 då den ersätts av en ny isbrytare. Vissa remissinstanseravvisar utredningens förslag I denna del, nämligen SJ, statskontoi-et,, länsstyrelserna i och och . Dessa anser att med beställning av ytterligare statsisbrytare bör anstå iavvaktan på en kompletterande samhällsekonomisk analys. Beträffande kostnadsansvaret för statens isbryt-ninsverksamhet framhåller fleraremissinstanser, att det från trafikpolitiska utgångspunkter icke kan resasnägon invändning mot att samhället påtar sig kostnaderna. Det stöd sjöfartenfår motsvarar nämligen principiellt och reellt det transportstöd som istödområden nu redan utgår vid användning av järnvägs- ochlandsvägstransporter. Sjöfartsverketsverksamhet är uppdelad på tre program, nämligen Farledsverksamhet,Fartygsverksamhet och Övrig verksamhet. Medel till programmet Farledsverksamhetanvisas över tvä anslag benämnda Farledsverksamhet, exkl. isbrytning, samtIsbrytning. Härigenom ges möjlighet att särredovisa denskattemedelsfinansierade isbrytningen frän de övriga avgiftsfinansieradeverksamhetsgrenarna under programmet Farledsverksamhet. De övriga programmenmotsvaras av tvä anslag med samma benämning som programmen. har försin verksamhet under nästa budgetår föreslagit en medelsanvisning av 162 milj.kr. på driftbudgeten och en investeringsram av 66,9 milj. kr. Därutöver räknar verket med en investeringsram om 8,5 milj.kr. under fonden för kanalverk. Äv den på driftbudgeten föreslagnamedelsanvisningen avser 82,4 milj. kr. hyra till fond. Jag vUl börja med attredovisa mina ställningstaganden till verksamhetsplan och tillde till driftbudgeten hänförliga an-slagsändamälen. I ett följande avsnittkommer jag att hemställa om medelsanvisning under resp. anslag. Under anslagetFarledsverksamhet, exkl. isbrytning, har begärt 109 milj. kr.Intäktema på riksstatens inkomstsida hänförliga till detta anslag beräknarverket tUl 108,9 milj. kr. Äv den begärda anslagsökningen, som uppgår till 9,8milj. i förhållande tUl för innevarande budgetår anvisade 99,2 milj. kr.,förklaras 6,2 milj. kr. av löne-och prisomräkning samt 2,1 milj. ler. avautomatisk kapitalkostnadsökning till följd av ökade anläggningstillgångarunder fond. Den volymmässigt betingade anslagsökningen stannarsåledes vid (9,8 1973:1 Bilaga 8 120 6,2 2,1) 1,5 milj. kr. Denna utgör ett nettoav å ena sidan en volymmässig kostnadsökning om 5,3 milj. kr., å andra sidankostnadsminskningar tUl följd av besparingar och rationaliseringar, främstinom fyr-och lotsväsendet, om 3,1 mUj. samt ökade intäkter under anslagetom . Jag har vid min beräkningav anslagsbehovet stannat vid att förorda en medelsanvisning av 104,3 milj.kr., vilket innebär en ökad medelstilldelning med 5,1 milj. kr. jämfört medinnevarande budgetår. Med hänsyn till beräknade besparingar och ökade intäkterunder anslaget täcker detta belopp de av verket uppskattade automatiskakostnadsökningarna och medger dessutom viss volymökning. I sin anslagsframstäUningredogör ingående för bl. a. förutsättningarna försjökartläggningen och förordar en vidgad målsättning för denna. Även frågan omfinansieringen av verksamheten berörs men verket framlägger i a-waktan påberedningen av havsresursutredningens betänkande inga konkreta förslag i dennadel. Remissbehandlingen av havsresursutredningens betänkande är nyligenavslutad och beredning pågår av de frägor utredningen tagit upp. Resultatethärav kan fä betydelse både för finansieringen av sjökartläggningen och förställningstaganden till omfattningen och inriktningen av denna verksamhet. Jaganser därför att det inte f. n. finns tillräckliga motiv för att överväga eneventuellt ändrad målsättning för verksamheten. Med hänsyn till bl. a. behovetav en förstärkning av underhållet av fartyg och annan materiel beräknar jagemellertid . under delprogrammet Sjökartläggning för ökat underhållm. För övriga verksamhetsgrenar under anslaget Farledsverksamhet, exkl.isbrytning, bör de medel jag förordar medge en omfattning av verksamheten somungefärligen motsvarar innevarande budgetårs nivå. Om förhållandena motiverardet bör det dock vara möjligt att göra en viss omprioritering inom anslagetsram för att säkra ett rationellt och effektivt utnyttjande avsjömätnings-resurserna i en omfattning som svarar mot gällande målsättning fördenna verksamhet. Jag beräknar liksomsjöfartsverket de intäkter som redovisas på riks-statens inkomstsida till 108,9milj. Under anslaget Isbrytninghar verket begärt 40,6 milj. kr. Äv ökningen om 10,5 milj. kr. är ca 5 milj.kr. att hänföra till automatiska kostnadsstegringar. Jag beräknar anslaget till34,8 milj. kr. Under anslagetFartygsverksamhet har verket begärt 11,7 milj. kr., vUket innebär en ökning med1,8 milj. kr. jämfört med innevarande budgetär. Intäkterna på riksstatens inkomstsida hänförliga tillanslaget Fartygsverksamhet beräknar verket till 9,4 milj. kr. Jag beräknar anslaget förnästa budgetår till 10,9 milj. kr. Utöver den av verket beräknadekompensationen för löne- och prisomräkning Prop.1973:1 Bilaga 8 121 förordar jag att . anvisas underdelprogrammet m. m. Tillsammans med de medel, som genomviss omprioritering inom anslagets ram bör kunna frigöras, bör därigenom deekonomiska förutsättningarna föreligga för ett realiserande av sjöfartsverketsplan att i inrätta ett sjöfartsinspektionskontor liksom attfortsätta med redan påbörjad beredskapstjänst främst avseende åtgärder motvattenförorening från fartyg. De intäkter som redovisaspå riksstatens inkomstsida beräknar jag i likhet med till 9,4milj. För anslaget Övrig verksamhet beräknar jagslutligen . Efter samråd med chefen förförsvarsdepartementet har jag vaknat med ett särkostnadsbidrag frän fjärdehuvudtiteln om 1,4 milj. kr. för att täcka kostnaderna för den under programmetFarledsverksamhet ingående militära sjökartläggningen. Efter samråd med chefen förjordbruksdepartementet har jag beräknat bidragen från yrkesfisket ochfritidsbättrafiken för att täcka dessa intressegruppers andel avsjöfartsverkets kostnader till sammanlagt , varav 5,4 milj. kr.utgör samkostnadsbidrag och resterande . Ersättning till för vissaradiotjänster åt sjöfarten beräknar jag till . Jag övergår härefter tillatt redovisa min syn pä hamnutredningens framlagda delbetänkandeVintersjöfart (SOU 1971: 63). En mera preciserad målsättning för den statligaisbrytningsverksam-heten har inte förelegat. Tillgängliga isbrytarresurserhar satts in där de med hänsyn till samhällets allmänna behov av sjötransportervintertid har förutsatts ge största möjliga effekt. 1 praktiken har dettamedfört att behov av isbrytarassistans på , i , på ,Ostkusten och vid , i och i prioriterats inämnd ordning. Resultatet av verksamheten har genom successivt ökadestatsisbrytarresurser förbättrats. Framförallt på har ocksåstörre och ändamålsenligare handelsfartyg och ett förbättratinformationsunderlag för den operativa ledningen medverkat till det totalt settförbättrade resultatet. Förutsättningarna för vintersjöfart på svenskahamnar varierar starkt med hänsyn till geografisk belägenhet och vintrarnassvårighetsgrad. Medan man i och kan räknamed issvärigheter av varierande omfattning förekommer motsvarande hinder försjöfarten endast vissa år i övriga svenska vattenområden. När issvärigheternainträffar i , , och är de ocksåisbrytningstekniskt mindre svårbemästrade och koncentrerade tUl en kortaretidsperiod. Efterfrågan pä statliga isbrytarinsatser varierar till följd avdetta framförallt geografiskt från är . Om tillgången på isbrytare ärrelativt knapp kan en prioritering a'v södra 1973:1 Bilaga 8 122 behov under svåra vintrar emellertidmedföra att norrlandshamnarna stängs för sjöfart , vilketinnebär att denna del av får fungera som en "regulator" undersvåra vintrar för att undvika det överkapacitetsproblem som eljest skulleuppstå under milda vintrar. Enligt hamnutredningen ärnäringslivet och då i detta sammanhang främst norrlandsindustrierna för sinframtida utveckling starkt beroende av kontinuitet i sina transporter. Behovetföranleds av köparnas inte minst exportkundernas krav påleveranskontinuitet, lagringskostnadernas stegring bl. a. på grund avproduktionsökning och ett högt ränteläge och det allmänna kravet pä jämnsysselsättning i olika produktions- och transportied. Mot bakgrund avsamhällets regionalpolitiska mäl är det enligt utredningen angeläget att dettakrav pä kontinuitet i transporterna kan tillgodoses. Med hänsyn härtill måstemålet vara att ge näringslivet godtagbara transportmöjligheter året runt ochsåvitt möjligt oberoende av vintrarnas svårighetsgrad. I denna del ärutredningen enhällig och några invändningar har inte framförts avremissinstanserna. Jag biträder utredningens uppfattning i denna del. När det gäller valetmellan landtransporter och vid behov anslutande sjötransporter från i principisfri hamn ä ena sidan och ett mer renodlat sjötransportalternativ å andrastannar utredningen efter en samhällsekonomisk jämförelse försjötransportalternativet. Som mål för samhällets insatser för vintersjöfartsäväl för som för landet i övrigt bör enligt utredningen gälla, attnäringslivet skall ges en skälig grad av säkerhet för sjötransportmöjligheteråret runt och såvitt möjligt oberoende av vintrarnas svårighetsgrad. Vad först gäller fräganom möjligheterna att uppfylla målsättningen för konstaterarutredningen att nuvarande isbrytningsresurser motsvarar behovet. Vidremissbehandlingen har detta påstående i allmänhet inte motsagts. Vissaremissinstanser har emellertid framhållit att målsättningen för södra sättas högre och i princip innebära att näringslivet ges garantier försjötransporter i dessa delar av landet oberoende av vintrarnas svårighetsgrad. När det gällermålsättningen för vintersjöfarten pä har vissa remissinstanser bl.a. statskontoret och anfört kritik mot utredningensekonomiska kalkyler och de slutsatser som dessa föranlett. Särskilt stark ärkritiken när det gäller tillförlitligheten av kalkylen för en utvidgadvintersjöfart på . Ett klart avståndstagande eller en stortveksamhet framförs av ifrågavarande remissinstanser mot att utredningenskalkyler och slutsatser utan vidare läggs till grund för ett beslut om mervittgående åtgärder med avseende på den framtida uppläggningen avtransportsystemen för och för mera betydande statliga satsningar pänya isbrytarresurser. En grundligare och noggrannare analys av desamhällsekonomiska förutsättningarna måste göras innan beslut av sädanomfattning kan tas. 1973:1 Bilaga 8 i23 Även enligt min mening präglasutredningens samhällsekonomiska kalkyler av brister. Underlåtenheten att utföraen mer omfattande och klarläggande analys av de samhällsekonomiskaförutsättningarna och sambanden kan möjligen förklaras av utredningensbedömning av behovet av ett snabbt ställningstagande till frågan om en ökningav isbry-tarkapaciteten. I likhet med vissa remissinstanser anser jagemellertid att ett kompletterande utredningsarbete är nödvändigt innanställning kan tas till frägan om isbrytarverksamhetens utformning på längresikt. Dock fär det, enligt min bedömning, redan av hamnutredningens nuframlagda material och av övriga kända förhållanden anses klart, attnorrlandsindustriernas transportbehov successivt ökar både med avseende pågodskvantiteter och kraven på kontinuitet i transportarbetet, liksom att inomöverskådlig tid nägot alternativ till sjötransporter inte torde föreligga fören betydande del av det norrländska transportbehovet. Vidare gäller somframhållits i det föregående att med nuvarande statsisbrytarresurser enbegränsning av dessa är nödvändig under svåra vintrar utefter norrlandskustenpä grund av behov i . är ocksälandtransporterna normalt hårt ansträngda. I sammanhanget tillkommer härutöverföljande förhållanden, som bör beaktas. Vid leveransen av isbrytaren statsisbrytaren , levererad , att tas ur reguljärstatsisbrytar-tjänst. Den är 1953 levererade statsisbrytaren , som då ärdrygt och i betydande utsträckning deltagit i isbrytningenutmed , bör fr. o. m. samma tidpunkt inte längre nyttjas förisbrytningsverksamhet norr om . Skälet till detta är att Thuleursprungligen byggdes för att primärt nyttjas i med dess speciellagrundförhållanden. Fartyget har på grund härav mindre storlek och lägre maskineffekt än övriga isbrytare vilket gördet begränsat användbart för kvalificerad havsisbrytning inorrlandsfarvattnen. Erfarenhetsmässigt är det klart, bl. a. frän vintern196970, att isbrytningsbehoven i , , och Skagerackförutsätter insats av minst fyra statsisbrytare jämte inhyrda hjälpisbrytarevid en sträng vinter. Efter leverans av isbrytaren G kommer vid ensådan vinter endast en statsisbrytare att varatillgänglig för . Detta fär anses vara en otillräcklig kapacitet föratt i rimlig utsträckning kunna tillgodose förefintliga assistansbehov.