prop · FW0398 · 1973-12-31 00:00:00 — Härigenomförordnas, att 2 § lagen (1970:742) om lönegarantiavgifl skall ha nedan angivnalydelse. Arbetsgivare erlägger lönegarantiavgift med belopp som motsvarar en femtiondels procent av summan av vad arbetsgivaren utgivit som lön till arbetstagare i pengar eUer naturaförmåner i form av kost eller bostad eller, i fall som avses i 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten lagen (1962:381) om allmän försäkring, annan ersättning för utf ört arbete. Vidberäkningen av avgiften läges icke hänsyn till arbetstagares lön eller ersätiningi vad den för år räknat överstiger det vid årets ingånggällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Hänsyn tages ej hellertill arbetstagare, vars lön understigit femhundra kronor, såvidafråga ej är om arbetstagare som avses i 1 § första stycket förordningen(1958:295) om sjömansskatt. Vidare bortses vid denna beräkning från arbetstagare,som icke är obUgaloriskl försäkrad enligt lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring, om ej fall som avses i 3 kap. 2 § andra stycket sistapunkten lagen om allmän försäkring är för handen. Vidberäkningen av avgiften tages icke hänsyn till arbetstagares lön ellerersättning i vad den för år räknat överstiger det vidårets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Hänsyn tagesej heller till arbetstagare, vars lön understigit femhundra kronor.Vidare bortses vid denna beräkning frän arbetstagare, som icke är obligatorisktförsäkrad enUgt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, om ej fall som avsesi 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten lagen om allmän försäkring är förhanden. Avgift erlägges icke för arbetstagares lön vid sjukdomeller ledighet för vård av sjukt barn eller med anledning av barns födelsetill den del lönen motsvarar sjukpenning eller föräldrapenning, som arbetsgivareäger uppbära enligt be- Senaste lydelse 1972:566. Förslaget till ny lydelseframläggs under förutsättning av bifall till prop, 1973:46 och 1973:47. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse slämmelserna i 3 kap. 16 § lagen om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller alltjämt i fråga om avgift för tid före ikraftträdandet. Lag omändring i lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift Härigenomförordnas, att 3 § lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgifl skall ha nedanangivna lydelse. Arbetsgivare erlägger arbetarskyddsavgift med belopp som motsvarar fem hundradels procent av vad arbetsgivaren utgivit som lön i pengar eller naturaförmåner i form av kost eller bostad. Vidberäkningen av avgiften tages icke hänsyn till arbetstagares lön i vad den förår räknat överstiger det vid årets ingång gällandebasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Hänsyn tages ejheller lill arbetstagare, vars lön understigit femhundra kronor,såvida fråga ej är om arbetstagare som avses i 1 § första stycket förordningen(1958:295) om sjömansskatt. Vidare bortses vid denna beräkning frånarbetstagare, som icke är obhgatoriskt försäkrad enligt lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring. Vidberäkningen av avgiften läges icke hänsyn till arbetstagares lön i vad den förår räknat överstiger det vid årets ingång gällandebasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Hänsyn tages ejheller till arbetstagare, vars lön understigit femhundra kronor.Vidare bortses vid denna beräkning från arbetstagare, som icke ärobligatoriskt försäkrad enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring. Avgift erlägges icke för arbetstagares lön vid sjukdomeller ledig-hel för vård av sjukt barn eller med anledning av barns födelsetill den del lönen motsvarar sjukpenning eller föräldrapenning, som arbetsgivareäger uppbära enligt bestämmelserna i 3 kap. 16 § lagen om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelsergäller alltjämt i fråga om avgifi för tid före ikraftträdandet, ' Senaste lydelse 1972:567. Förslaget till ny lydelseframläggs under förutsättning av bifall tiU prop, 1973,46 och 1973,47, Prop, 1973:98 17 Utdrag av protokollet över socialärenden, hållet införHans Maj:t Konungen i statsrådet på . Närvarande-, statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efler gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om rätttill tilläggspension för utländska sjömän vid anställning på svenska handelsfartyg,m. m. och anför. I en inom upprättad promemoria (Ds S1972:4) har föreslagils att utländska sjömän som är anstäUda ombord på svenskahandelsfartyg skall kunna förvärva rätt till tilläggspension (ATP) ulan hinderav alt de inte är bosalla i . Promemorian torde få fogas till StalsrådsprotokoUeli detla ärende som bilaga 1. Efterremiss har yttranden över promemorian avgelts av ,, , , ,statskontoret, i . (), i (LO),(), Svenska sjöfolksför-bundel. , , för mindre fartyg, , SvenskaPersonal-Pensionskassan (SPP), Handelsflottans pensionsanslalt (HPA) och Sjöbefälelspensionskassa. Några remissinstanser har bifogat yttranden som de harinhämtat. Inom har upprättats en sammanställningöver remissyttrandena. Sammanställningen torde få fogas till statsrådsprotokolleti delta ärende som bilaga 2. I fråga om närmare redogörelse för gällande bestämmelser m,m. hänvisar jag till departementspromemorian och i fräga om remissyttrandenatill den nämnda sammanställningen. Enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) gällerden regeln all såväl svenska som utländska medborgare kan tjäna in rätt tilltilläggspension. För den som inte är svensk medborgare krävs dock att han ärbosatt i riket. Utländska medborgare som arbetar på svenska handelsfartyg ansesinte bosatta i och kan därför inte förvärva rätt till tilläggspension.På grund av särskUd bestämmelse i den nordiska konventionen om social trygghetkan dock sjömän från de nordiska länderna förvärva rätt lUI svensktilläggspension vid anställning på svenskt 1 saml Nr 98 Förutsättningarna för detta är dels attsjömannen är bosatt i ett nordiskt land, dels alt han beskattas här i riket förinkomsten ombord. Det senare är enligt gäUande lagstiftning praktiskt laget aUlidfallet. När ATP infördes gavs på väsentliga punkter olika reglerför svenska och utländska medborgare. Orsaken härtill var främst att man dåännu inte hade full överblick över vad en försäkring av denna typ betydde iförhållande till utländska pensionsordningar samt att kvalifikationskraven viden internationell jämförelse ansågs som mUda. har det emellertid blivit en allmän uppfattning attutländska medborgare, som genom sin arbetsinsats bidrar till landetsproduktion, frånsett vad som kan vara befogat i fråga om särskUdaövergångsanordningar vid införande av ett nytt pensionssystem, bör varalikställda med landets egna medborgare i fråga om pension av den typ som ATPrepresenterar. Bakom denna uppfattning ligger bl. a. tanken att ATP-pen-sionenär en del av vederlaget för arbetsprestationen och att del inte är motiveratatt pensionen blir oUka beroende på om arbetstagaren är svensk medborgare ellerinte. Här har otvivelaktigt arbetskraftens ökade rörlighet över gränsernaspelat en avgörande roll, Mol bakgrund av dessa bedömanden har särreglerna förutländska medborgare inom ATP-systemet successivt tagits bort. Detta skeddegenom beslut vid 1966 och 1967 ärs riksdagar (prop. 1966:59 L2U 1966:41 rskr,1966:218 SFS 1966:236, 237 och prop, 1967:73 L2U 1967.41 rskr, 1967.260 SFS1967.206, 207 och 208), Efter de lagändringar som då företogs kvarstår iprincip inte några särskUda regler för utländska medborgare. Ett krav har dock av naturliga skäl behållits när detgäller utländska medborgare, nämligen kravet på bosättning i , Efiersomanställning och därmed förenad vistelse på svenskt handelsfartyg inte ansessom bosättning i uteslängs emeUertid de utländska sjömännen vid sådananställning från möjligheten att intjäna rätt till tUläggspension, Med hänsyntill den nära anknytning till och svenskt näringsliv som dessaarbetstagare har framsiår detla som otillfredsställande. Frånsett vad gällernordiska sjömän är sjömännen regelmässigt inte heller tillförsäkrade någonpension från sitt hemland eller annat land. Förhållandel har uppmärksammats av som i skrivelse tUl Kungl. Maj:l hemstäUt att frågan skullebli föremål för utredning. Förslaget i den inledningsvis omnämnda promemorian innebäratt den som inte är svensk medborgare men är anställd i redarens tjänst ombordpå svenskt handelsfartyg skall vara försäkrad för tilläggspension även om haninte är bosatt i riket. I stort sett samtliga remissinstanser ansluter sig tilltanken att utländska sjömän skall kunna tjäna in rätt till tilläggspension vidanställning på svenska fartyg. och ifrågasätterdock om inte pensionsfrågan heUre borde lösas inom ramen för den särskUdasjömanspensioneringen. anför därvid dels att Prop, 1973:98 19 det är motiverat att endast sjömän som tjänstgjortverkligt i den svenska handelsflottan berättigas till svensk pension,dels att de verkUga kostnaderna för pensionering av utländska sjömän inom ATP-systemetinte motsvarar den höjning av redarnas avgifter tUl tUläggspensioneringen somföreslås i promemorian. HPA påpekar att kvalifikationstiderna är väsentligtkortare inom ATP-systemet än inom sjömanspensioneringen, TCO och SPP anför attförslaget innebär en principiellt betydelsefull ändring av nu gällande reglerför intjänande av rätt lill tilläggspension genom att kravet på bosättning iSverige frångås. Vidbedömandet av lämpUgheten av att införa den föreslagna rätten tilltilläggspension för utländska sjömän bör man hålla i minnet att som jag nyssantytt pensionssystemen utanför de nordiska länderna regelmässigt är knutnatill anställningsförhållandet och att rätten till pension är beroende av attavgifter erlagts antingen av arbetsgivaren eller den anställde eller båda. Dessa förhållanden får till följd all den utländskesjömannen oftast saknar möjlighet att kvalificera sig för pension i sitthemland han är anställd av svensk redare ombord på svenskthandelsfartyg. Detta gäller såväl egenpension som efterlevandepension. Detta iförening med vad jag nämnt om de utländska sjömännens nära anknytning tUlsvenskt näringsliv och den förändrade synen på utländska arbetstagare talarmycket starkt för att de utländska sjömännen skall tillförsäkras pensionsrättpå grundval av anställningen i den svenska handelsflottan. Ett naturligt sätt att lösa detta pensionsproblem för deutländska sjömännen kunde vara att skapa någon form av särskUd internalionellsjömanspension. En sådan lösning skuUe undanröja många problem i fråga ompensionsnivå och kontinuitet i pensionsskyddet och likaså de administrativaproblemen. En pensionsordning efler dessa linjer synes dock inte ha utsikteratt bli realiserad. Tvärtom är del karakteristiskt att man vall alt knytasjömännen till de nationella pensionssystemen och det internationellakonventionsarbetet bygger på denna princip. Detta är fallet t, ex, med den inomEuroparådet utarbetade konventionen om social trygghet. Delsamma gällersamordningsreglerna för socialförsäkringssystemen inom EG (EG-förordning1408/71). Som jag nämnt har och om inte de utländska sjömännens behov av förbättrat pensionsskydd skuUekunna tillgodoses inom sjömanspensioneringens ram. Sjömanspensioneringen är en kompletterande pension förtiden . Uttag kan ske tidigast från 55 och senast . För rätt till pension krävs minst 120 seglationsmånader , varav minst 80 efter . Pensionens storlek är beroende endastav antalet manskapsmånader och utgår med lika belopp oavsett arbetsinkomsten.Pensionsnivån har lagts så all fuU pension som tas ut -maximalt ett och ett halvt basbelopp - ger ett bidrag till försöriningen medanpensionen vid uttag från högre ålder ensam ger en godtagbar försörjning -maximalt ca . vid nuvarande basbeloppsnivå och uttag från 62års ålder. desamma för svenska och utländska sjömän.Sjömanspensioneringen omfattar endast egenpension. Den finansieras genomredareavgifter och administreras av HPA. En lösning av pensionsfrågan inom sjömanspensioneringensram skulle fordra att sjömanspension för utländska sjömän görs livsvarig, medanför de svenska sjömännen sjömanspensionen avlöses av folkpension och ATP vid 67års ålder. Därigenom skulle väsentliga olikheter uppstå mellan svenska ochutländska sjömän. Jag behöver bara peka på de oUkheler i fråga omkvalifikationsreglerna som skulle bli följden samt olikheterna iförmånssystemet, t, ex, att sjömanspensioneringen omfattar endast egenpensionmen inle efterlevandepension. Mot bakgrund av vad jag tidigare anfört i fråga omlikabehandling av svenska och utländska arbetstagare finns del starkaprincipiella motiv för att införa ratt till ATP-pension för utländska sjömän påsvenska fartyg. Genom att för de sjömän del här är fråga om slopabosättningskravet för rätt till tUläggspension knyter man också an tillinternationellt gängse lösningar av dessa frågor. Som framgått av vad jag redananfört innebär detla inte någon ändring av principerna för rätt lill tUläggspension,Det innebär endast att ett formellt hinder bosällningskravet för sädan rättundanröjs för en kategori arbetstagare på den svenska arbetsmarknaden som tillföljd av sina särskilda förhållanden inte har möjlighet att uppfylla dettavillkor. Att man bortser från bosättningskrileriet ter sig också naturligt medhänsyn till sjömansyrkets speciella karaktär. Jag förordar därför att frågan ompension tUl utländska sjömän löses inom ramen för ATP på del sätt somföreslagils i promemorian. 2, Kvalifikationsregler m,m. Vad gäller kvalifikationsvUlkoren för rätt till ATP har ipromemorian föreslagits att de aUmänna reglerna även skall gälla de utländskasjömän som det här är fråga om. Detta innebär i fråga om ålderspension ett kravpå all pensionspoäng skall ha tillgodoräknats för att rätt till tUläggspensionskall inträda. För försäkrad som är sjukpenningklassplacerad i lägst densjukpenningklass som svarar mot det vid årets ingång gällande basbeloppet kanmed anlagandepoängberäkning förtidspension utgå efter endast ett poängår. Dennaregel får betydelse även för möjligheterna till familjepension. Eftersom desjömän varom fråga är inte omfattas av sjukförsäkringen kan denna regel intebli tillämplig på dem. Detta innebär en kvalifikationstid även förförtidspension och familjepension för de utländska sjömännen. Vid remissbehandlingen har framförts attkvalifikationstiderna för de utländska sjömännen bör vara längre än de gängse.Detta motiveras med att endast sjömän som tjänstgjort verkligt i densvenska handelsflottan bör berättigas till svensk tilläggspension. Vidare harpåpekats att kvalifikationstiden inom sjömanspensioneringen är väsentligtlängre än inom ATP-systemet. Jag vill erinra om att sjömansyrket kännetecknas av att deanställda ofta byter arbetsgivare. Rörligheten är som redan antytts intebegränsad nationellt på samma sätt som inom andra yrken. Detta medför att omkvalifikationstiderna för rätt lill pension inom de olika ländernas pensionssystemär länga, den enskilde sjömannen får svårigheter att över huvud taget tjäna inpensionsrätt någonstans. Alt för utländska sjömän stadga en längrekvalifikationslid än den som eljest gäller inom tilläggspensioneringen skullestrida mot syftet att tillgodose sjömännens behov av pensionsskydd och dessutominnebära en mol utländska medborgare diskriminerande regel. Man kan också förutse alt en regel om längrekvalifikationstid skulle leda tUl framställningar om mildare bestämmelserkonventionsvägen. Motbakgrund av vad jag nu anfört förordar jag således alt några särregler i frågaom kvalifikationstid för de utländska sjömännen inte införs. Tilläggspensioneringen omfattar ålderspension,förtidspension, sjukbidrag och familjepension i form av änkepension ochbarnpension. Otvivelaktigt skulle de administrativa svårigheter som denföreslagna utökningen av tilläggspensioneringen medför minskas om vissa av för-månsformernaundantogs. En sädan försvagning av pensionsskyddet kan emellertid av socialaskäl inle godtas. Dessutom skulle ett undanlag slå i strid med såvälutvecklingen mot likställdhet inom ATP-syslemel mellan svenska och utländskamedborgare i som med de principer, som gör sig gällandeinlernationellll. Jag vill också erinra om all administrativa problemföreligger i fråga om pensioneringen av utländska medborgare redan mednuvarande lagstiftning. Särskilda svårigheter kan uppkomma när det gällerutländska sjömän. Sädana svårigheter torde dock röra ett begränsat antal fall oChdärför kunna bemästras. Som jag tidigare nämnt avses kortare anställningslidän inte kvalificera för tilläggspension, I sammanhanget bör också erinras om bestämmelsen i 15 kap.3 § AFL enligt vilken, om den berättigade är bosatt utomlands, tilläggspensionmed hans samtycke kan bytas ut mot ett engångsbelopp. Genom sådant utbyte kanman förenkla administrationen när det gäller mindre pensionsbelopp. Som framgår av vad jag tidigare anfört förordar jag alltsåall utländska sjömän ges möjlighet att tjäna in samtliga former av pension inomtilläggspensioneringen. De synpunkter som förts fram i promemorian rörande avgränsningenav den personkrets som skall ges möjlighet att kvalificera sig förtilläggspension innebär alt någon inskränkning tUl sjömän som är anställdaombord på fartyg av viss storlek eller med visst användningsområde inte börske. Rätt lill tilläggspension föreslås tillkomma endast sjömansom är anställd för sedvanligt fartygsarbete. Jag ansluter mig lill dennauppfattning. Någol villkor att inkomsten beskattas här i riket ställs inte uppi Ett sådant viUkor gäller visserligen enligtden nordiska trygghetskonventionen för nordiska sjömän som är anställda påsvenska handelsfartyg. Denna avgränsning som inte enbart avser sjömän harvalts därför att det ansetts att tiUfälligt arbete i annat nordiskt land iregel inte bör ge rätt lUl tilläggspension i del andra landet. Ett annat skälär att konstruktionen av flera nordiska tilläggspensionssyslem är sådan att denpensionsgrundande inkomsten i princip beräknas på grundval av den tillbeskattning uppgivna förvärvsinkomsten. En sådan till beskattningen knuten avgränsningär enligt promemorian inle lämplig när det gäller de sjömän varom nu är fråga.Vissa av dem antalet har beräknats till 300400 - beskattas inle här i riket.Detta beror på att de visat att de är skattskyldiga i annat land för inkomstenombord. Den omständigheten att de erlägger skatt tUl annat land medför dockregelmässigt inte att de blir tUlförsäkrade pensionsrätt där. Behovet avpensionsskydd kvarstår således och bör som framhålls i promemorian tillgodosesäven i dessa faU, Jag ansluter mig även i detla avseende till promemoriansförslag. Detta innebär emellertid att den rätt tUl tUläggspension för utländskasjömän som här föreslås införd blir vidare än vad som f, n, gäller för sjömänfrån de nordiska länderna. För dem gäller som tidigare nämnts inskränkningar itvå avseenden. De skall nämligen dels vara bosatta inom , dels beskattashär i riket för inkomsten ombord. En ändring av den nordiska konventionen som innebär attkonventionen inte skall tillämpas i de fall då rätt tUl svensk tilläggspensionskuUe följa direkt av den svenska lagstiftningen synes därför naturlig vid bifaUtiU vad jag här förordat. Denna fråga kan tas upp vid de överläggningar mellanberörda länder som regelbundet förekommer. Ettsärskilt problem i detta sammanhang ulgör vissa s. k, entreprenöranställda.Jag syftar här på personal som inte är anställd av redaren utan av utländskentreprenör som driver t, ex, restaurangrörelse ombord. Som jag tidigare nämntavses endast sjömän som är anställda i redarens tjänst omfattade av denutvidgade rätten tUl tilläggspension, 1 den proposition (1973:40) med förslagtill ny sjömanslag som förelagts likställs ombordanställdamed entreprenör som arbetsgivare med av redaren anställda sjömän. Del är självfaUetangeläget att även dessa ombordanställdas pensionsfråga prövas. Den måsteemellertid ses i sammanhang med beskattningsfrågorna för dessa sjömän och medfrågan om ansvaret för arbetsgivaravgift till tilläggspensioneringen, F, n,pågår överväganden inom och rörandedessa frågor. Dessa överväganden bör avvaktas innan frågan om rätt tilltilläggspension för dessa entreprenöranställda tas upp, Pensionsgrundande inkomst bestäms för den som ärmantalsskriven eller bosall i enligt nuvarande regler av den lokalaskattemyndigheten för mantalsskrivnings- eller bosättningsorten. som är inskrivna i sjömansregistret men inte ärmantalsskrivna i bestäms den pensionsgrundande inkomsten av den lokalaskattemyndigheten i . Detsamma gäller för nordiska sjömän som ärbosatta i annat nordiskt land än , I fråga om underlaget för bestämmande av pensionsgrundandeinkomst gäller följande. För sjömän som är skyldiga att betala sjömansskatt bestämsden pensionsgrundande inkomsten på grundval av redarens redovisning av utbetaldlön och innehållen sjömansskatt. Detta gäller sjömän som är anställda på fartygmed en storlek av minst 100 bruttoregisterton och som går i utrikes fart ellerannan inrikes fart än inre fart. För övriga sjömän, som alltså inte betalarsjömansskatt utan är skattskyldiga enligt vanliga regler, är redaren skyldigatt lämna kontrolluppgift enligt bestämmelser i taxeringsförordningen. Dennakontrolluppgift ligger då till grund för bestämmande av pensiongrundandeinkomst. De sjömän som kan tjäna in rätt till tilläggspension,dvs, svenska och övriga nordiska sjömän de senare under förutsättning att deär bosatta i och beskattas här i riket har svenskt personnummer sombegagnas för identifiering av sjömannen och registrering av denpensionsgrundande inkomsten. En utvidgning av tilläggspensioneringen enligt vadjag här förordat förutsätter ett motsvarande system för identifiering av dennytillkommande gruppen utländska sjömän. Utredningen om mönstring av sjömän (K 1970:44) arbetar medbl. a. frågan om registrering av utländska sjömän. Utredningen har tänkt sigatt varje sådan , som saknar svenskt personnummer och som påmönstrarsvenskt handelsfartyg på minst. 20 bruttoregisterton, skaU tilldelas ettidentitetsnummer byggt på sjömannens födelsedata. Detta gäUer oavsett fartygetsanvändningsområde. Sjömannen kommer att skriftligen underrättas om sitt idenlitetsnummer.Avsikten är att numret i fortsättningen skall följa honom under allaanställningar ombord på svenskt handelsfartyg. Den slutliga utformningen av systemet för registrering avutländska sjömän övervägs f, n. inom utredningen. De huvudsakliga principernaär emellertid fastlagda. Förutom det jämförelsevis enkla förfarande vidfastställandet av den pensionsgrundande inkomsten som systemet skulle medföra,torde det komma att ge åtskUliga andra administrativa vinster. Utredningen räknar med att en registrering av utländskasjömän enligt det tänkta systemet skulle kunna införas från den 1 januari 1975.Emellertid har man från utredningens sida ansett det möjligt alt dessförinnangenomföra en provisorisk ordning inom ramen för nuvarande sjömansregister. Ienlighet med detta kommer chefen för i annatsammanhang alt förorda alt Kungl. Maj:t beslutar att utländsk som saknarsvenskt personnummer fr. o. m, den 1 juU 1973 skall vara registrerad i en särskUdförteckning över utländska sjömän i sjömansregistret och tilldelas ett idenlitetsnummer.Härigenom kommer en förteckning över här avsedda utländska sjömän att finnasden , då enligt vad jag i fortsättningen kommer Prop, 1973:98 24 att förorda den föreslagna utvidgningen av rätten lilltilläggspension avses träda i kraft, I löneredovisningarna beträffande de sjömän som omfattasav sjömansskatteförordningen skall redarna ange sjömannens idenlitetsnummer.Dessa löneredovisningar - som enligt gällande bestämmelser skall avges oavsettom sjömannen är skallskyldig eller inte inges till sjömansskatte-kontorel,varefter de ADB-behandlas. De uppgifter som behövs för att bestämma denpensionsgrundande inkomsten kan därefter lämnas direkt tiU lokal skattemyndighetfrän riksskatieverket. För sjömän som inte omfattas av sjömansskalleförordningenskall som förut nämnls redaren lämna kontrolluppgift om sjömannen är skattskyldighär i riket.