prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — ochSveriges har som eget remissyttrandeåberopat etl utlåtande av lantbrukets skattedelegation, KommerskoUegium harberett handelskamrarna tillfälle att avge yttrande över betänkandet. Yttrandenhar avgetts av handdskamrama i och (gemensamt) och avNorrbottens och läns handelskammare. Vidare har Skåneshandelskammare som eget yttrande åberopat det yttrande som avgetts av SAF ochSveriges , Därutöver har yttranden i anledning av belänkandetinkommit från Förenade fabriksverken, och Svenska (gemensamt), . och Bokförings- och . Idet avgivna delbetänkandet konstaterar utredningen inledningsvis att det ibegreppet teknisk översyn ligger en klar avgränsning av uppdragets omfattningi vissa väsentliga hänseenden. Utanför uppdraget har sålunda ansetts fallafrågor som har avseende på mervärdeskattens avvägning såväl allmänt sett sombeträffande olika delar av beskaltningsområ-det. Utredningen har heller inteansett det ligga i uppdraget att överväga eller föreslå några meragenomgripande ändringar i mervärdeskattens omfattning, t. ex. med avseende påskattskyldighet och skatteplikt. Utredningen betonar att mervärdeskatten sombeskattningsform bygger på principen om en konsumtions- och konkurrensneutralindirekt beskattning utan påtagliga kumulativa skatteeffekter. Utredningen hardärför särskilt granskal i vad mån skatten i sin nuvarande utformning brister ineutralitet och om ändringar på denna grund är påkallade. harutredningen tagit hänsyn till att fördelar som kan uppnås i bl. a.neutralitetshänseende kan motvägas av det ökade bestyret med skatten som förändringarnakan medföra. Frånnu angivna utgångspunkter redovisar utredningen i det avgivna betänkandetresultatet av en översyn av de materiella reglerna för mervärdeskatten.Utredningen framhåller, att översynen i dessa delar är i princip avslutad i vadavser reglerna om skattskyldighet, redovisningsskyldighet samt skattepUkt förvaror och tjänster. Vissa frågor som rör skattskyldighetens inträde,beskattningsvärdets bestämmande, begreppet export i mervärdeskatteavseende ochden för mervärdeskatten speciella avdragsrätten för s, k. ingående skattbehandlas också, men utredningen framhåller att ytterligare frågor på dessaområden kommer att tas upp i ett slutbetänkande, I detta kommer dessutom attbehandlas frågor som rörfastighetsområdet, de processuella bestämmdserna samt administrationen ochkontroUen av mervärdeskatten. Innanjag går in på de av utredningen framlagda förslagen i ddbetän-kandet vill jagta upp några konkreta skattefrågor som utredningen berört utan något egetställningslagande. Frågorna gäller den allmänna energiskatten och beskattningenav nöjesområdet, AUmänenergiskatt utgår på bensin, brännolja, kol- och koksbränslen samt elkraft. Detenergiskattebdagda området omfattas ej av mervärdeskatten och därmed kan,konstaterar utredningen, energiskatten betraktas som ett komplement tillmervärdeskatten. Den skiljer sig dock från mervärdeskatten därigenom att denbelastar inte endast den privata konsumtionen utan även näringslivetsförbrakning. Energiskatten utgår för elkraft av kraftpriset,medan den i fräga om bränslen utgår enUgt specifika skattesatser som intepåverkas av prisskillnader för en och samma vara. Utredningen pekar på attenergiskatten skulle kunna inordnas i mervärdeskattesystemet ulan någon ökningav antalet skattskyldiga till mervärdeskatt. En sådan åtgärd skulle emellertidinnebära dels ett inkomstbortfall för staten genom att energiskatten på näringslivetsbränsle- och energiförbrukning skulle bortfalla, dels en skärpt beskattning avden privata förbrukningen av såväl bränslen som elkraft. Utredningen har därförinte ansett det ligga inom ramen för sitt uppdrag att föreslå enskatteomläggning med följdverkningar av antytt slag. Utredningen tillägger, attden kumulativa effekt som energiskalten för näringslivet medför kan eliminerasgenom att avdragsrätten i mervärdeskattesystemet utvidgas till alt omfattaäven energiskatt. Fråganom förhållandet mellan energiskatten och mervärdeskatten har tagils upp avnågra instanser vid remissbehandlingen, erinrar omatt förbundet tidigare hemställt att mervärdeskatteutredningen skulle erhålladirektiv att även ta upp frågan om avdragsrätt för energiskatt imervärdeskattesystemet. Den kumulativa beskattning som energibeskattningenmedför belastar den svenska exporten och utsätter även inhemska företag somavsätter sina produkter på hemmamarknaden för en diskriminering. Den hördärför enligt förbundet inte hemma i det svenska skattesystemet och börundanröjas. SHIO anser att energiområdet i första hand bör inordnas imervärdeskattesysle-met. I andra hand kan organisationen tänka sig ell systemmed avdrags-rätt för ingående energiskatt vid mervärdeskatleredovisningen.Handelskamrarna i och framhåUer att energiskattens kostnadsfördyrandeeffekt för näringslivet bör elimineras utan att beskattningen av den privatabränsle- och kraftförbrukningen skärps. Utredningenhar vidare berört beskattningen av nöjesområdet. Delta område ligger f. n.utanför mervärdeskatten i den meningen att endast s. k. ingående skatt belastardetta område. Utredningen erinrar om att beskattningenav nöjesområdet tidigare behandlats såväl i förarbetena till mervärdeskattensom i . Vad som därvid främst tUldragit sig intresse har varit denklart kommersiella nöjessektom. En till denna sektor begränsad beskattning hardock avvisats av såväl tekniska som konkurrensmässiga skäl. De tekniska skälsom tidigare anförts mot en beskattning i mervärdeskattens form av helanöjesområdet är enligt utredningens mening alltjämt bärande. Vad som framstårsom möjligt, menar utredningen, är att under beskattningen inrymma viss, klartkommersiellt betonad nöjesverksamhet. Mot bakgrund av att filmutredningen (U1969: 52), som har i uppdrag att utreda frågan om filmbranschens ekonomiskastruktur och villkor m. m., vid tiden för delbetänkandets avlämnande intepresenterat sina ställningstaganden i skattefrågan har utredningen avstått frånatt behandla en av tekniska skäl motiverad utvidgad mervärdebeskattning inomnöjesområdel. Avremissinstanserna har i , handelskamrarna iGöteborg och samt TCO tagit upp frågan om att inrymma nöjesområdetunder mervärdeskatten. erinrar om, att man i annat sammanhangframhållit att anledning saknas att undanta sädana nöjen som biograf-,varieté- och cirkusföreställningar, marknads- och tivolinöjen samtdanstillställningar från mervärdeskatteområdet. anser att detfortfarande finns starka skäl att inrymma nöjesområdet inom mervärdeskattensram. Handdskamrama framhåller att frågan om nöjesbranschens beskattning snarastmöjligt bör tas upp tUl praktisk bedömning. TCO anför att organisationen längehävdat principen om en generell mervärdebeskattning, varvid undantagen frånskatteplikt i allmänhet enbart kan motiveras av rent tekniska skäl. Samhälletsekonomiska stöd till olika verksamheter bör utgå i form av direkta bidragistället för skallefrihet. TCO anser i enlighet härmed, att nöjen bör omfattasav mervärdeskatten och att utredningen därför i slulbelänkandet bör utvecklatekniken för en beskattning. Energiskattenär som utredningen påpekat att betrakta som ett komplement lillmervärdeskatten. Både tidigare och i det nu aktuella sammanhanget harframhållits att energiskatten medför en koslnadsbdast-ning som påverkarkonkurrensmöjligheterna för det svenska närmgslivet både nationellt ochinternationellt. Krav har därför rests på åtgärder för att undanröja dennaverkan av energiskatten. Utredningen har klart visat vad följden skulle bli omdetta skulle åstadkommas genom att ersätta energiskatten med mervärdeskatt.Resultatet skulle bl. a. bli en väsentligt skärpt beskattning av den privatabränsle- och kraftförbrukningen vilket ytterligare skuUe accentueras vid den nustigande prisutvecklingen på bränsleområdet. För att undvUa sådanaföljdverkningar skulle mervärdeskatten få differentieras med ett flertalskattesatser. En sådan lösning är orealistisk och jag avvisar därför tanken påatt ersätta energiskatten med mervärdeskatt. Utredningenhar emellertid även framhållit möjligheten att undanröja energiskattenskostnadsfördyrande verkningar för näringslivet genom en rätt för företagarnaatt i sina mervärdeskattedeklarationer göra avdrag för erlagd energiskatt påsamma sätt som avdrag får göras för ingående mervärdeskatt på inköp förverksamheten. Denna lösning har visserligen den fördelen att beskattningen avden privata bränsle- och kraftförbrukningen inte påverkas, men den skulle ledatill ett inkomstbortfall för staten av en storlek som det saknasstatsfinansieUt utrymme för. Någon ändring av energibeskattningen i enlighetmed den av utredningen antydda lösningen kan jag därför inte förorda. Jag viU i detta sammanhangta upp ytterligare några frågor som gäller energiskalten. Enligt förordningen(1971:928, ändrad 1972:716) om tillfällig nedsättning av den allmännaenergiskalten har Konungen bemyndigats att i konjunkturslimulerande syftemedge nedsättning av eller befrielse från allmän energiskatt, som skall utgåunder tiden den 1 november 1971den . Med stöd av bemyndigandethar Kungl. Maj:t meddelat föreskrifter om nedsättning i sådan omfattning attskattebelastningen begränsas för industriföretag tiU av saluvärdet abfabrik. Handdsträdgärdsmästarna erhåller nedsättning av skatten påbränsle som används för drivhusuppvärmning. Prisutvecklingen på oljemarknadenmotiverar enligt min mening att nedsättning i samma omfattning kan medges ävenunder . Jag förordar därför, att bemyndigandet enligt förordningenförlängs till utgången av . Med hänsyn lill skälen för fortsattnedsättning bör orden "i konjunkturslimulerande syfte" utgå urförfattningen. Genombeslut av statsmakterna (prop. 1973: 41, NU 1973: 54, rskr 1973:225) inrättades en ny myndighet, statens industriverk, somövertagit bl. a. de arbetsuppgifter som elbyrån inom kommerskollegium svaratför. I19 § förordningen (1957: 262) om aUmän energiskatt finns bestämmelser om enenergiskattenämnd, som lämnar yttranden och förslag till RSV i ärenden somgäller energiskatt. Enligt 19 § andra stycket skall en av ledamöterna varaföreträdare för kommerskollegium. Vidare lämnas detaljerade bestämmdser bl. a.om nämndens sammansättning. Enligtmin mening bör bestämmelser om energiskattenämndens sammansättning m. m. intetas in i energiskatteförordningen. I likhet med vad som gäller t. ex. i frågaom reklamskattenämnden bör Kungl. Maj:t anförtros uppgiften att förordna omnämndens sammansättning. Därvid kommer jag att förorda att en ledamot skaUföreträda statens industriverk. Förslag till ändring avenergiskatteförordningen i enlighet här-medthar utarbetats inomfinansdepartementet. Somnämnts har utredrdngen även berört frågan om mervärdeskatt på nöjen. Jag hartidigare uttalat min anslutning till uppfattningen att en generellindirekt konsumtionsbeskattning borde omfatta även nöjesområdet. Enbeskattning härav är emellertid, som utredningen konfirmerar, förenad medbesvärliga tekniska problem, även om beskattningen begränsas tUl den klartkommersiella sektorn. Jag är därför inte beredd att nu ta StäUning till fråganom en vidgad beskattning av nöjesområdet. Mervärdeskattenar en form av omsättningsskatt som är avsedd att vara neutral från såvälkonkurrens- som konsumtionssynpunkt. Redan häri ligger att mervärdeskattenutgör en form för indirekt beskattning av generell räckvidd. Som omsättningsskattbetraktad skiljer sig mervärdeskatten i princip inte från andrakonsumtionsskatter. Den utgår vid yrkesmässig omsättning av skattepliktigaobjekt och prestationer och erläggs tUl staten av den som yrkesmässigt säljereller tillhandahäller, dvs, omsätter, sådana objekt och tjänster. Vad somskiljer mervärdeskatten frän andra omsättningsskatter av traditionell typ äratt den för att få avsedd neutral verkan uppbärs i flera på varandra följandebeskattningsled. Om fullständig neutralitet skall uppnås, krävs altmervärdeskatten omspänner samtliga led i produktions- och distributionskedjanoch därtill också utgår vid import av skattepliktiga objekt. Mervärdeskattensgrandlanke är att skatt skall utgå på den värdetillväxt eller det mervärde,som ett skattepliktigt objekt tillförts genom bearbetning, hantering ellerannan åtgärd i de olika leden inom produktions- och distributionskedjan. Dennaskatteeffekt uppnås genom ett i mervärdeskattesystemet inbyggt och för dettasystem karakteristiskt avdragsförfarande. Detta är knutet till den redovisningav skatt lill staten som de skattskyldiga har att göra löpande för bestämdaredovisningsperioder på grundval av särskilda deklarationer, I dennaskatteredovisning har den skattskyldige rätt att från skatten på egenomsättning (utgående mervärdeskatt) dra av den skatt som utgått påanskaffningar och omkostnader för den verksamhet som omfattas avskattskyldigheten till mervärdeskatt (ingående mervärdeskatt), SkUlnaden mellanutgående och ingående mervärdeskatt utgör det belopp som skall inbetalas tillstaten och det är detta belopp som kan sägas representera del mervärde som denskattskyldige presterat. Om den ingående mervärdeskatten är större än denutgående återbetalas det överskjutande beloppet. För att elimineradubbelbeskattningseffekter och därmed uppnå en neutral verkan av beskattningenkrävs inte endast att mervärdeskatten har en generell räckvidd utan även attavdragsrätten för ingående skatt omfattar i princip alla anskaffningar ochkostnader som direkt eller indirekt påverkar priserna. Med avdragsrätt försåväl byggnads- och maskininvesteringar som anskaffningar av omsältningsvaror,material och tillbehör samt tjänster uppnås, att produktions- ochdislribulionsappara- teni praktiken inte belastas med någon skatt. Varje skattskyldig kan därför,oavsett inom vilket beskattningsled han befinner sig, kalkylera sina priserföre skatt utan någon mervärdeskattebelastning. Den utgående skatten kommerdärigenom att beräknas på priser som inte är belastade med någon ingåendeskatt. Den samlade skattebelastningen blir i princip densamma som om helaskatten uttagits vid den sista omsättningen till den slutlige förbrakaren.Härigenom får mervärdeskatten, trots det upprepade skatteuttaget vid omsättningi flera pä varandra följande led, karaktär av en renodladkonsumtionsbeskattning, som därtUl är likvärdig för all konsumtion om annatinte åsyftas t. ex, genom en differentiering av skattesatsen. Denneutralitet som mervärdeskatten tar sikte på förutsätter bl, a att export kanske till priser som inte påverkas av sådan skatt. Detta åstadkoms genom attexporten ej beläggs med skatt och att avdragsrätt för ingående skatt ocksåtillkommer exportörer. Lika angeläget är att importen blir föremål för enbeskattning som är likvärdig den som träffar inhemska varor. Detta uppnås genombeskattning av importen i samband med införseln till landet. Sådan vid importuttagen skatt omfattas av avdragsrätten, om införselvaran omsätts yrkesmässigteUer används för skattepliktig verksamhet inom landet. Densvenska mervärdeskatten är utformad enligt nu angivna allmänna principer. Denträffar omsättning inom landet av varor, tjänster och vissa byggnader.Beskattningsområdet har generell räckvidd. Skattskyldigheten omfattar samtiigaled i produktions- och distributionskedjan samt företagare som tillhandahållerskattepliktiga tjänster. Skatten utgår på omsättaingsvärdet enligt gällandeprocentuell skattesats, som är densamma vid omsättning inom landet och vid import.Skatten redovisas av de skattskyldiga enligt ett deklarationsförfarande förbestämda perioder och inbetalas med deklarationens avgivande. Beskattningsmyndighetär i fråga om omsättning inom landet länsstyrelsema och i fråga om importen generaltullstyrelsen,är central myndighet för mervärdeskatten med uppgift bl, a,att åstadkomma en enhetlig och likformig tillämpning av skatten. Mervärdeskatteninfördes med skattesatsen . Beskattningsvärdet utgöres av det faktiska eller avtalade prisetinkl. Skattesatsen svarar mot ett pålägg på priset före skatt om17,. För vissa varor och tjänster utgår skatt på reduceradebeskattningsvärden. Reglerna härom innebär en reducering av skatten till 60 %eller av full skatt, vUket svarar mot pålägg på priset före skatt om 9,resp. . Gällandebestämmelser i huvuddrag. Skattskyldigheten till mervärdeskatt regleras iförsta hand i 2 och 3 §§ MF med tUlhörande anvisningar. Innebörden av därimeddelade bestämmelser är i korthet följande. Somgrundförutsättning gäller att endast yrkesmässigt bedriven verksamhet medförskattskyldighet. För att skattskyldighet skall föreligga krävs dessutom, attvaror, byggnader eller tjänster som omfattas av MF omsätts i verksamheten. Detnormala är därvid att omsättningen avser skattepliktiga varor, byggnader ellertjänster. Skattskyldighet som därvid uppkommer medför i princip skyldighet förden som bedriver verksamheten att redovisa och betala mervärdeskatt tillstaten (faktisk skattskyldighet). Yrkesmässigomsättning av vissa varor eUer tjänster som undantagits från skatteplikt enligtsärskilt stadgande i MF, de s. k. kvalificerade undantagen, föranleder ocksåskattskyldighet. Denna innebär dock endast att den skattskyldige iskatteredovisningen till staten äger rätt att göra avdrag för ingåendemervärdeskatt i verksamheten. Utgående skatt på den egna omsättningen skall ejredovisas. Genom avdragsrätten uppnås fuUständig skattefrihet för dekvalificerat skattefria varorna eller tjänsterna. Denna skattskyldighet kallasi det följande teknisk skattskyldighet. I vissa utländska mervärdeskattesystemuppnås motsvarande effekt genom alt varoma eller tjänstema i fråga ärskattepliktiga med skattesatsen fastställd tUl O % ("zero-rate"). Somett tredje slag av skattskyldighet kan betraktas den som föreUgger vidomsättaing genom export av skattepliktiga eUer kvalificerat skattefria varoreller tjänster. Även denna skattskyldighet är av teknisk natur på så sätt attden skapar föratsättning för export utan någon belastning av mervärdeskatt. Härutövergäller att Kungl. Maj:t kan, i syfte att undanröja kumulativa skatteeffekter,förordna om skattskyldighet för omsättning av annan tjänst än sådan somuttryckligen anges i MF. Vadnu anförts gäller skattskyldighet vid omsättning i verksamhet här i landet.Härjämte föreligger skattskyldighet vid införsel tUl landet av skattepliktigvara. Härvidlag åvilar skattskyldigheten den som i tullhänseende är varahavareoch det saknar betydelse om denne bedriver yrkesmässig verksamhet eUer ej iSverige. Skattskyldighet åvilar således även privatperson som importerarskattepliktig vara. Medbortseende från vad som gäUer vid Unport utgör en förutsättning för attskattskyldighet skaU föreligga, att verksamheten är att betrakta somyrkesmässig. Så är alltid fallet när inkomsten av verksamheten utgörskattepUktig intäkt av rörelse eUer jordbruksfastighet enligt kommunalskattelagen(1928: 370), KL. Även annan verksamhet är yrkesmässig. närden omfattar ej enbart enstaka omsättning av vara eller tjänst, även omverksamheten inte medför skattskyldighet enligt KL. Härav följer bl. a. att skattskyldighetkan föreligga för staten och för kommuner. Skattskyldighet i fråga om statligoch verksamhet behandlas närmare i det följande. Skattskyldighetföratsätter vidare att skatteobjekt omsätts i verksamheten. Med omsättningförstås därvid försäljnmg eller byte av vara eller byggnad samttillhandahållande av tjänst. Som omsättning betraktas även uttag av vara urverksamhet, t. ex. för privat konsumtion. Uttag av tjänst anses däremot ej somomsättning. Skattskyldigheten åvilaralltså den som yrkesmässigt omsätter vissa varor, byggnader eller tjänster.Dessutom föreligger skattskyldighet för den som i egenskap av ombudyrkesmässigt förmedlar varor eller tjänster och uppbär betalningen härför.Auktionsförrättare anses i allmänhet ej som skattskyldigt ombud. Ifråga om enkelt bolag, s. k. gruvbolag och partrederi åvilar skattskyldighetende enskilda delägarna. På ansökan av samtliga delägare kan länsstyrelsenbesluta att en av dem skall anses som skatlskyldig för hela företaget. Tillskillnad häremot är handelsbolag, dödsbo och konkursbo skattskyldigt. Verksamhet är yrkesmässig enligt MF när inkomsten därav är attanse som skattepliktig intäkt av rörelse eller jordbruksfastighet enligt KL. Fråganom verksamhetens art och omfattning är därför att bedöma i första hand enligtKL:s regler. Om inkomst av rörelse eller jordbraksfastighet ej föreligger kanverksamheten ändå anses yrkesmässig, nämligen om den innefattar "ickeenbart enstaka försäljning eller uttag av vara eller tillhandahåUande avtjänst". Utredningen.För gränsdragning mellan yrkesmässig och ej yrkesmässig verksamhet fyller,menar utredningen, anknytaingen tUl om vad som är inkomst avrörelse eUer jordbruksfastighet funktionen av en huvudregel. Anledning saknasenligt utredningen att ändra på denna principiella anknytning. Ifråga om verksamhet, som inte anses yrkesmässig enligt huvudregeln, fårbedömningen ske med utgångspunkt i uttrycket "icke enbart enstaka"tillhandahållande. Även om uttrycket inte behöver tolkas och inte heller hartolkats så att redan två eller tre transaktioner medför skattskyldighet, är detenligt utredningen i viss utsträckning missvisande. Avsikten med bestämmelsentorde ha varit att verksamhet, vari med viss regelbundenhet förekommerskattepliktiga transaktioner, skulle kunna anses som yrkesmässig. Denna enligtuttedningen rikliga tanke bör dock kommatUl tydligare uttryck i MF. Utredningen föreslår att bestämmelsen utformas såatt verksamhet anses som yrkesmässig om den drivs i butiksmässiga eller eljestrördsdiknande former, även om den inte är alt anse som yrkesmässig enligthuvudregeln. Denförordade bestämmelsen bör äga tUlämpning på all verksamhet, om inte särskildabestämmelser meddelats av annat innehåll. Således bör den gälla verksamhet sombedrivs inte endast av privatpersoner utan också av staten, kommun, ideellaorganisationer och utländska företagare. Vidare bör den avse t. ex,försäljning av produkter frän annan fastighet än jordbruksfastighet. Avgörandeför frågan om viss verksamhet medför skattskyldighet bör enligt utredningenvara om den vid en samlad bedömning av dess omfattning, karaktär ochkontinuitet samt antalet omsättningar m. m., framstår som yrkesmässigtbedriven. Drivs verksamheten i konkurrens med annan verksamhet som äryrkesmässig bör även detta beaktas, I tveksamma fall bör det vara berättigatatt fästa avseende vid t. ex. den s. k. 10 OOO-kronorsgränsen, som gäller förredovisningsskyldighet. är det, menar utredningen, klart att vissverksamhet kan anses som yrkesmässig även om den skattepliktiga omsättningenunderstiger . Inte heller antalet transaktioner i verksamheten börensamt vara avgörande. Skattskyldighet bör kunna uppkomma även vid enstaka omsättning,om denna i sig själv är av större omfattning, t. ex. en byggnadsentreprenad. Utredningenföreslår en ändring i p. 1 av anvisningarna till 2 § MF i enlighet med vad somanförts. Utredningen tar också uppfrågan om gränsdragningen i mervärde-skattehänseende mellan tjänst och rörelseoch framhåller därvid att personer, ofta med arbetsanställning somhuvudsysselsättning, kan utnyttja sin yrkeskunskap till att på fritid utföratjänster. I den mån dessa tillhandahålls slutliga konsumenter kan uppenbarafördelar uppnås för båda parter, om mervärdeskatt inte tas ut på tjänstema.Detsamma gäller f. ö. i inkomstskattehänseende. Utredningen anser sig endastkurma konstatera att de svårigheter som föreligger på detta område knappast ärav skatteteknisk natur utan i allt väsentligt av konlrollteknisk art. Utredningenundersttyker vikten av att man vid inkomsttaxeringen i de nu aktuella fallenbeaktar tUl vUken förvärvskälla en inkomst faktiskt hör och att uppmärksamhetägnas åt kontroll av de verksamheter det här är fråga om vid sidan av tjänst. Remissinstansema.Utredningens förslag att skattskyldigheten även i fortsättningen skall varaknuten lill sådan verksamhet som utgör rörelse eller jordbruksfastighet enligtKL biträds allmänt av remissinstanserna. RSV, länsstyrelserna i ,och samt föreslår attgällande bestämmelser kompletteras