prop · FW03174 · 1973-12-31 00:00:00 — Östergötlandsläns landsting förklarar att bidrag per elev synes vara en användbar metod förstatligt stöd till skolväsendet men ifrågasätter, om inte bidraget bör uppdelasi ett basbelopp som inte påverkas av elevantalet och ett rörUgt belopp som är avhängigtav elevantalet. En differentiering av bidraget betecknas som ofrånkomlig.Örebro läns landsting gör gäUande, att hyresbidraget bör baseras på antaletfastställda elevplatser. TiUfällig nedgång i elevantalet bör ej få inverka påbidragets storlek, eftersom lokalbehovet måste vara grundat på planerat antalelevplatser. Skulle det godkända antalet elevplatser behöva minskas, börkommunen ha skälig tid att disponera lokalerna helt eller delvis för annatändamål, innan bidraget reduceras. Bidragsgruppernas antal bör inskränkas tilltvå. anser, att det föreslagna bidragssystemetpå ett negativt sätt kan påverka statsbidragsgivningen till glesbygdskommunermed sviktande elevunderlag. Vidare framhålls att om man grundar driftbidragetpå det faktiska elevantalet, kan bidragsbeloppen kommunerna emeUan blilikvärdiga endast under fömtsättning att elevtätheten är densamma. Ettdriftbidrag beräknat på det elevantal för vUket skolan är lokalbehovsprövad ochinte på det faktiska elevantalet skulle enligt mening vara merarättvist. Utanatt närmare utveckla tanken nämner därjämte, att initialkostnadernavid byggnationea kan variera högst väsentligt, alltefter deutbildningsaktiviteter för vilka lokalerna är avsedda och att dennaomständighet bör beaktas vid differentieringen av hyresbidraget. Ävenlänsskolnämnderna i och gör gällande, att omelevantalet skall vara utgångspunkt för dimensioneringen av hyresbidraget,erfordras ett kompletterande bidrag som komjjenserar kommuner med småskolenheter och små klasser. För del varierar nämligen klassernasstorlek i avsevärd grad med hänsyn till befolkningsförhållandena. Skolor ikommuner med dominerande tätortsstruktur har i regel mera välfyllda klasser änskolor i utpräglade landsbygdskommuner. Båda länsskolnämnderna hävdar vidareatt antalet bidragsgrupper bör begränsas så långt det visar sig lämpligt och möjligt.Skolformen anses utgöra den naturliga indelningsgrunden, med införande aveventuella underavdelningar, Göteneoch kommuner uppmärksammar framför allt bidragssystemets ovanberörda konsekvenser för glesbygds- och utflyttningskommuner, TCOuttalar farhågor för att utformningen av det diskuterade bidragssystemet kanfresta kommunerna att i sparsamhetsnit uppföra alltför stora skolenheter.Sådana kan ej skapa gynnsamma arbetsbetingelser för vare sig lärare ellerelever. Till skillnad från flertalet övriga remissinstanser som yttrar sig ifrågan anser TCO vidare att antalet bidrags-gmpper bör utökas. Vad gällergrundskolan bör det t, ex. finnas en grupp omfattande en kombinerad LMH-skola,TCO understryker också viklen av att stimulansbidragen till viss utrustning iskolorna får kvarstå. Dessa bidrag betyder enligt TCO:s mening mycket för engod och likvärdig utrustning i skolorna landet över, SÖtiUstyrker, att frågan om övergång till driftbidrag undersöks och övervägsytterligare, SÖ har vid sin behandling av departementspromemorian funnit, altden föreslagna utformningen av driftbidraget är rätt komplicerad. Vid detfortsatta utredningsarbetet bör därför förenklingar övervägas. Om möjUgt börantalet bidragsgrupper minskas. Det anges som önskvärt med blott en grupp menSÖ är medveten om att detta kan vara alt driva förenklingen för långt. Eftersomett bidrag per elev och år kan medföra en ojämn fördelning frånrättvisesynpunkt, bör i stället ett driftbidrag per klass och år ytterligareövervägas. Särskilt i kommuner med små klasser ger ett bidrag per elev ett förkommunen ogynnsamt utfall. RRVhävdar, att utgångspunkten för bestämning av metod för beräkning avstatsbidrag bör vara att åstadkomma styrning och effektivitet i skoldriften. Enfördelning av byggnadskostnaderna per elev synes inte ge sådana incitament förverksamheten. En fast kostnad är enligt RRV:s mening intressant endast i defall, där det är fråga om att be- dömaunder- resp. överkapacitet i driften. Tveksamhet anmäls även beträffandeskäligheten i beräkningen av hyresbidraget. iSkaraborgs län finner, att orättvisor skulle uppstå för kommunerna vidberäkning såväl per elev som.per klassavdelning; Tätorterna skulle gynnas i detförra fallet och missgynnas i det . För glesbygderna ochavfolkningsområdena bleve förhållandet det omvända. Vidare anser nämnden, attindelningen av eleverna i bidragsgrupper kan förmodas bU ett krångligt och arbetskrävandesystem, som inte skapar större rättvisa än det nuvarande systemet. Länsskolnämndeni erinrar om att de av SÖ utfärdade lokalnormerna har sinförankring i den enskilde elevens behov av undervisningsyta. Skolans storlekbestäms sålunda mot bakgrunden av det beräknade elevantalet. Enligt nämndensmening ligger det därför nära till hands att pröva om investeringsbidragetskulle kunna omformas till ett driftbidrag i form av hyresbidrag. Svaghetenträder emellertid snabbt fram, om man beaktar att golvytan är men attdet elevantal som får sin undervisning på denna yta varierar år . Dessavariationer är ofta betydande. Nämnden framhåller vidare, att dupliceringarinte är ovanliga i utbyggnadsområdena. T. o. m. tre klasser om ett rum harenligt dess erfarenhet förekommit. Här skulle ett per elev beräknat hyresbidragge oskälig överkompensation. Rakt motsatt verkan skulle uppstå i utglesningsområden.De ogynnsamma verkningarna av ett varierande elevantal gör det enligt nämndensmening inte möjligt att ersätta nuvarande investeringsbidrag med ettdriftbidrag i form av ett hyresbidrag per elev och år. Stockholmsstad framhåller, att det nuvarande systemet för kommunen innebär en garantiför att varje skolbyggnadsföretag blir stats-bidragsberättigat. Denna garantiförsvinner med den föreslagna omläggningen, enligt vilken bidragets storlekinte längre är beroende av omfattning av de kommunala investeringarna utanenbart av elevantalet och dess variationer olika år. De nya reglerna anses intestimulera kommunerna att bygga nya skollokaler. Följden kan bli att frånfunktionssynpunkt olämpliga lokaler tas i bruk eller bibehålls under lång tid.En rationell organisation av skolväsendet kan på så vis komma att försvåras. finnerinte heller det nya bidragssystemet ägnat att främja en anpassning av skolbyggandetefter ändrade fömtsättningar och den snabba pedagogiska och tekniskautvecklingen. Här föreligger en betydelsefull skillnad mot det nuvarande systemetsom möjliggör för kommunen att få bidrag till åtgärder föranledda avreformarbetet samt till förbättringar av de yttre betingelserna. Det framlagda systemet fårvidare konsekvenser som betecknas som sakligt otUlfredsstäUande. Densituationen kan lätt uppkomma, att det i en kommun föreligger ett betydandenyinvesteringsbehov, exempelvis på grund av nyproduktion inom nyexploateringsområdenmed utglesning inomäldre stadsdelar, trots att det totala elevantalet i kommunen inte förändras. Idetta läge (som Stockhiolm befinner sig i) skulle den statliga bidragsgivningeninte komma att öka enligt det nya systemet. Skolreformer m. m. får vidare oftaomfattande investeringsmässiga konsekvenser, vartill hyresbidraget inte tarhänsyn, såvida detta inte blir föremål för särskilda uppräkningar. Sundsvallsstad anser, att svårigheter kommer att uppstå när det gäller att behålla dennuvarande kostnadsfördelningen mellan stat och kommun, både vad gällerglesbygdskommuner och starkt expansiva kommuner. SundsvaU, som får ansestillhöra den senare gmppen, kommer med tillämpning av det nya systemet enligtgjorda beräkningar att få vidkännas en icke obetydlig bidragsminskning, vilketsammanhänger med att skolbyggnaderna i områden som nyexploateras under enlängre tidsperiod redan från början får utbyggas för det fulla utnyttjandet vidslutet av tidsperioden. Detta skulle förebyggas om man beräknade hyresbidragetinte efter det faktiska elevantalet ulan på det elevantal, för vilketskolan var lokalbehovsprövad. Staden förmodar vidare, att det administrativaarbetet inte kommer att minska vid en övergång från investerings- tiUdriftbidrag. Det sammanlagda handläggningsarbetet genom uppföljning avelevantalet m, m, under en lång följd av är förutses nämligen inte bli mindreän det som förorsakas av nuvarande bestämmelser. Finansiering,planering och administration Dei departementspromemorian diskuterade tre vägarna att täcka bortfallet av detnuvarande investeringsbidraget behandlas i ett stort antal utlåtanden. Alternativetatt genom självfinansiering eUer allmänna lån tillgodose medelsbehovetbetecknas av flera remissinstanser som den från administrativa synpunkterenklaste lösningen. Endast förordar dock denna utväg. I övrigt ställer mansig avvisande till alternativet. Självfinansiering kommer direkt att påverkaskattesatsen. Lån kan visa sig svåra att erhålla ochförorsakar betydande räntekostnader, Ivalet mellan de övriga båda alternativen fördelar sig remissinstansernaungefär lika. att erhålla statliga lån i enlighet med bostadslånekungörelsenförordas av bl. a. RRV, , , Eslövsoch städer samt och kommuner. Finansieringengenom statliga län enligt en speciell författning tillstyrks av bl. a.servicekommittén, läns landsting, , och samt . I några fall lämnas frågan om den lämpligastelånemöjligheten öppen, så t. ex. i yttrandena från länsskolnämnden i Gävleborgslän och . Endastett relativt litet antal remissinstanser behandlar olika metoder alt beräknalåneunderlaget. Ett låneunderlag per elevbetecknas som ett ändamålsenligt förfarande av t. ex. länslandsting, och . Metoden gör det enkelt att i förvägberäkna lånets storlek. Bostadsstyrdsen,servicekommittén m. fl. remissinstanser anser, att samma tillvägagångssätt börtillämpas vid beräkning av låneunderlaget för alla lokaler i ett bostadsområdeoch förordar metod. Uppfattningen angåendeprövnings- och planeringsförfarandet bestäms i stor utsträckning av resp.remissinstansers inställning tUl grundprinciperna för bidragssystemetsutformning. Delade meningar kommer sålunda till uttryck i vissa avseenden. Näranog genomgående understryks emeUertid i remissvaren, att eventuellaförändringar bör leda till ökad samordning på olika nivåer samt till decentraUseringav handläggnings- och beslutsfunktioner tiU regionala och lokala organ. 2.1,1 Lokalbehovsprövning 2.1,3 Handläggning vid ansökan om statsbidrag 2.2,1 Lokalbehovsprövning 2.2,2 Skissgranskning 2.2,3 Handläggning vid ansökan om statsbidrag TRYCKERIBOLAGET /liGGSTROM AB, 1873