prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Bilutnyttjandetavtar däremot med ökad koncentration av folkmängden, med undantag för istorstadsregionerna, där både investeringsbehovet och bilnyttjande ökar. Vid slutet av uppgick detsammanlagda bilantalet tUl 2 513 100fordon fördelat på 2 356 600 personbilar, 142 300 lastbilar och 14 200 bussar.I samband med behovsinventeringen i fråga om huvudvägnätet har vägverketomarbetat den tidigare prognosen över b i 11 ä tr hetsutvecklingen underperioden 19701985 (, 1971). Den revideradeprognosen bygger på antagandet om en lägre biltäthet än den tidigare, som bl.a. användes av vägplane- 1973:1 Bilaga 8 29 utredningen.Den ökning av biltätheten som de tidigare prognoserna visade har alltsåbedömts ske långsammare. Biltätheten mätt i antalet invånare per bil beräknassålunda i den nya prognosen till 1985 att jämföra med 1970.Vägverkets reviderade fordonsprognos, som baseras på den nämndabUtäthetsprognosen och länsvisa bedömningar av folkmängden enligt Länsplanermg1967 (alt. 0) samt SCB:s senaste befolkningsprojektion för , innebär enbilpark på 3,8 mUjoner fordon . har redovisat ökningstal sommotsvarar en lägre bU-täthet jämfört med den reviderade prognosen.Detta värde har använts i en känslighetstest av behovsinventeringens resultat.Testen belyser i vad mån en ändrad förutsättning i fråga om fordonsantal ochtrafikarbete återverkar på behoven av investeringsåtgärder. Av testen framgårbl. a. att en minskning av biltätheten medför en sänkning av de beräknadeinvesteringarna enligt behovsinventering med 650 milj. kr. fram tillår 1985. Detta motsvarar av helabehovsinventeringsvolymen. Resultatet visar således att vägutbyggnadsbehovetfram till dominerande del är beroende av den nuvarandetrafiksituationen och endast till en mindre del påverkas av trafikutvecklingenunder perioden fram . En nedskrivning av prognosen för år1985 motsvarar nämligen en bilpark som med nuvarande fordonsutveckling skulleuppnås . Den genomsnittligaårliga trafikökningen på det statligavägnätet (exkl. delar inomtätbebyggelse) beräknas 1970 ha uppgått till påriksvägar, på genomgående länsvägar och på övriga länsvägar.Under år 1971 beräknas trafiken på vägnätet som helhet ha ökat med 3 å mot5 å . Den officiellavägkategorUndelningen i genomgående och övriga läns-vägar har under det senaste decennietvisat sig vara mindre ändamålsenlig, då den inte helt sammanfaller medskillnader i vägarnas trafikvolym eller trafikuppgifter. För att erhålla enfunktionell indelning av vägnätet har upprättat ett förslag till nyindelning av länsvägarna i primära resp. övriga länsvägar. Till gruppen primäralänsvägar har förts de länsvägar som har de största trafikvolymerna och/ellerde viktigaste trafikuppgifterna. Återstoden har hänförts tUl gruppen övrigavägar. På riksvägarna, som utgör av det statiiga vägnätet, utfördes år1970 inte av trafikarbetet. 2.Vägnätets omfattning och standard omfattade den del avrikets vägnät som helt eller delvis finansieras av statiiga medel sammanlagt165 . Vägnätets fördelning på olika kategorier och förändringen under år1971 framgår av följande sammanställning. Prop.1973:1 Bilaga 8 30 och gator med statsbidrag Enskilda vägar med statsbidrag ' Härtill kommergator i kommuner eller kommundelar som är belägna inom kronansväghållningsomräden, ej bidragsberättigade vägar och gator inomområden där kommuner svarar för väghållningen samt enskilda vägar utan statsbidrag. Är 1971 innefattade det allmänna vägnätetpå landsbygden 80 färje-och båtleder med en total längd av . Att mäta standarden på vägnätets tjänsteroch dess utveckling i skilda delar av landet och för olika vägkategorier ärförenat med åtskilliga svårigheter. Vägtjänsternas kvalitet kommer främst tilluttryck i den transportstandard somolika vägar erbjuder vägtrafikan-ter och vägtransportörer. De viktigastekomponenterna i transportstandarden är reshastigheten, trafiksäkerheten ochlastförmågan eller bärigheten. Reshastighetens utveckling är ej möjlig att ange förränregelbundna mätningar av denna utförts på vägarna. Det torde emellertidenligt stå utom allt tvivel att hastighetsstandarden under senare årsänkts på flertalet av de mest trafikerade och från vägkvali-tetssynpunktotillfredsställande sträckorna i landet. Vad gäller trafiksäkerhetsläget uttryckt som antal dödsolyckor permiljoner fordonskm kan enligt en förbättring konstateras underperioden 19581970. Förhållandet meUan antalet polisrapporterade olyckor påvägnätet och trafikarbetet visar också att en förbättring avtrafiksäkerhetsstandarden skett . Ser man däremot till antaletolyckor och längdenhet eller ytenhet av vägnätet kan inte någon egentligförändring konstateras . Antalet olyckor per km väg (olyckstäthet)är enligt i medeltal ca fem gånger större på riksvägnätet än pålänsvägnätet, vUket huvudsakligen förklaras av att trafikvolymen är ungefär tiogånger större per km på det förra vägnätet. Detta innebär emellertid att antaletolyckor per fordonskm (olyckskvot) är mindre på riksvägarna. Prop.1973:1 Bilaga 8 31 Det sagda framhäver den motsättning somfinns mellan två synsätt på trafiksäkerhetsproblemet, nämligen det ena sombetraktar olycks-tätheten och det andra som betraktar olyckskvoten (ellerolycksrisken) som relevant kriterium för fördelningen avväghållningsresurserna. I begreppet transportstandard rymsbegreppet vägstandard som vägverketgenom kvalitetsgradering försöker belysa på riksvägarna och de genomgåendelänsvägarna. Vägstandarden beskriver i första hand kvalitén på vägens fysiskaegenskaper såsom kondition och kapacitet med hänsyn till trafikvolymen.Indirekt ger den även upplysning om framkomligheten. hadeenligt av riksvägnätet fullgod, godtagbar och ejgodtagbar standard. Eftersläpningen, som framgår av den sistnämnda siffran,berör riksväg. hade av de genomgåendelänsvägarna fullgod, godtagbar och () ej godtagbarstandard. Vägstandardens förändringar för landetsom helhet kännetecknas av en klar förbättring av standardenför genomgående länsvägar medan endast en marginell höjnmg av standarden förriksvägarna kan noteras. För den del av riksvägarna som utgör europavägar kantill och med en standardförsämring konstateras. Detta betyder att en växande andel avtrafiken på våra vägar berörs av den enligt bedömning otillräckligavägstandarden. Förbättringar av beläggningen (slitbanan) kan ses som ett led i strävandena atthöja vägstandarden. var av de allmänna vägarna pålandsbygden belagda eller oljegrus-behandlade. Motsvarande andel var förbidragsberättigade kommunala vägar och gator samt för enskUda vägar medstatsbidrag . Andelen beläggning och oljegrus var för riksvägar , förgenomgående länsvägar och för övriga länsvägar . Av europavägarnavar belagda och resterande oljegrusbehandlade. Bärigheten uttryckt i det tillåtna axel- ochboggitrycket utgör en betydelsefull komponent i transportstandarden, i förstahand för godstransporterna. En successiv utöknmg av det tunga vägnätet (10/16ton) har skett i hela landet, även om en viss eftersläpning råder i framföralltövre norra, nedre norra samt södra planläggtungsområdena. Ar 1958 gällde för hela riket etttillåtet axeltryck av på av vägnätet och på resterande delar,medan av vägnätet var upplåtet för 10 tons axeltryck, ca 47 %för 8 tons axeltryck och endast för 6 tons axeltryck. En betydandehöjning av transportstandarden, mätt på detta sätt, har således möjliggjortsför den tunga lastbilstrafiken , främst tack vare upprustning avbrobeståndet. En motsvarande upprustning av vägarna har dock inte kunnatgenomföras. Många vägar måste därför fortfarande stängas av för tung trafikunder tjällossningen. Underhållskostnaderna har ökat på Prop.1973: 1 Bilaga 8 32 del av vägnätet, som utsätts för en snabbare förslitning genom den växandetrafiken med tunga fordon. Inom har utvecklats ettplaneringssystem för väghållningen såväl på kort som på lång sikt med förankringpå regional och lokal nivå. Planeringssystemet introducerades i sina förstadelar . Den statliga väghållningen utgår från en behovsinventering fören grundad bl. a. på av preciserade kriterier förden vägstandard, som bedöms vara en förutsättning för att nå statsmakternasmål, dvs. en rimlig transportförsörjning i olika delar av landet. Inventeringenger en uppfattning om de byggnads-och förbättringsåtgärder som enligt vägverketbör komma ifråga på statsvägnätet. Deerforderliga åtgärderna listas utan prioritering och de uppskattadekostnaderna anges. Den inbördes tidsordiiingen mellanåtgärderna behandlas i en långtidsplanför planering och projektering av vägbyggandet. Denna innesluter även planerför förbättringsarbeten. På grundval av det generellatrafikpolitiska målet och trafikutvecklingen sker en prioritering av objektenmed hänsyn till angelägenhetsgraden inom ramen för den medelstilldelning sombedöms trolig . Enligt de direktiv och inom de ekonomiskaramar som anges av Kungl. Maj:t upprättasförfattningsenligt flerårsplaner för byggandeav statliga vägar. Planen omfattar vägobjekt som beräknas bliutförda . För drift av <=t2tl'2a väoar imnrättas en5-årsr>lan där prioriteringav olika åtgärder sker. För byggande och drift av statiiga vägarupprättas slutiigen programbudgetersom omfattar den närmaste . De fastställs i sänder. Behovsinventeringen, långtidsplanen ochflerårsplanen revideras . Även bidragsgivningen till den kommunala väghållning-en baseras på en behovsinventering som görs av de kommuner som är väghållare.Inventeringen, som utförs , ger en uppfattning om destatsbidragsberättigade byggnadsobjekt som anses nödvändiga att genomföra underden kommande . På grundval av denna inventering sammanställerkommunerna långtidsplaner. Dessa långtidsplaner genomgås av ochobjekten prioriteras i långtidsplan för bidrag till byggande avvägar och gator inom kommuner som är väghållare. Denna långtidsplan förkommunala vägar och gator omfattar och revideras . Enligtde direktiv och inom de ramar som anges av Kungl. 1973:1 Bilaga 8 33 upprättas slutiigen författningsenligt fördelningsplan. Planen upptar vägobjektsom väntas bli utförda och som skall bekostasgemensamt av staten och resp. kommun. Fördelningsplanen revideras vart tredjeår. Bidragsgivningen till drift av kommunalavägar och gator baserar sig på driftkostnadsberäkningar som utförs avvägverket . Är påbörjades eninventering och standardbedömning av det enskildastatsbidragsvägnätet. Inventeringenomfattade även övriga enskilda vägar, som med ledning av gällandestatsbidragsbestämmelser kunde anses bidragsberättigade. Någon långsiktig plan förbyggande av enskilda bidragsberättigade vägar har inte funnits tidigare. har emellertid ett enhetligt planeringssystem införts även på dettaområde. Som grund för detta ligger den slutförda inventeringen ochstandardbedömningen. Bidragsgivningen har tidigare inte helt kunnat styras tiUde mest angelägna vägobjekten. Inkomna ansökningar har fått behandlas frånfall till fall. Bidragsgivningen tUldrift av enskilda statsbidragsvägar baserar sig på återkommandedriftkostnadsberäkningar som utförs av i resp. län. Med hänsyntill kostnadsutvecklingen kan dock årliga jämkningar göras. Uppföljning av attanvisade medel utnyttjas för avsett ändamål sker genom årliga besiktningar. I den statligasysselsättningspolitiken ingår att säkra en hög och jämn sysselsättning. Tillde sysselsättningsskapande åtgärderna hör beredskapsarbetena, där vägarbetenautgör en betydande del. Beredskapsarbeten på landsbygdens vägnät (frånsettskogsvägar m. har utförts till en kostnad av ca 1300 milj. kr. i löpande priser, vUket motsvarar av de totalaväginvesteringarna på detta vägnät . Av beloppet hänför sig 498milj. till och motsvarande av detotala väginvesteringarna i dessa län. Omfattningen av beredskapsarbetena underperioden 19671971 har varit följande. Är Vägbyggande Vägbyggande Totalt Därav regi nadsverkets riksvägar länsvägar Prop.1973:1 Bilaga 8 34 Beredskapsarbeten drivs i såvälvägverkets som arbetsmarknadsverkets regi. svarar i båda fallen förprojektering, planering och marklösen. väljer i samråd medarbetsmarknadsverket ut lämpliga vägobjekt som beredskapsarbeten i hu-vudsakbland sådana som finns upptagna i långtids- och flerårsplaner. Önskvärdheten avatt ha tillgång till lämpliga vägobjekt som beredskapsarbeten har varitspeciellt markant vid den utökning av verksamheten som påkallades avsysselsättningsläget /72. önskemål kundeäven vid detta tiUfälle tillgodoses trots att en mycket begränsad tid stodtill förfogande för att påbörja arbetena. har genom beredskapsarbeteni regi en sammanlagd våglängd av öppnats för trafik.Samtidigt har arbeten med , som påbörjats , pågått.Dessutom har påbörjats objekt motsvarande en väglängd av ca 315km. Mindre omläggnings- och förbättringsarbeten har utförts till en kostnad avca 68 milj. kr. 5.Utvecklingen inom samt aktuella uppgifter inom vägväsen-dets område Antalet fast anställda vid vägverketuppgick till nära 12 100. Minskningen sedan den 1 juU 1971uppgår tiU ca 350 anställda. Om tillfälligt anställda, beredskapsarbetare ochpersonal anställd hos verkets entreprenörer medräknas, var den i direktproduktion engagerade personalstyrkan vid ingången av cä 19 000. Ett kontinuerligt arbete pågår inomverket för att minska samtliga personalkategorier, dvs. anpassa tUlgången avpersonal till det behov som främst med hänsyn tllf anslagsutvecklingen kananses realistiskt. Det bör dock enligt framhållas att det inneburit maximal sysselsättning av tillgänglig personal och atti vissa fall brist förelegat. Detta beror bl, a. på att ett stort antalarbetsledare, handledare och instruktörer krävts för pågåendeberedskapsarbeten. En fortsatt reducering av personalstyrkanmed ca 250 man koinmer att ske genom utnyttjande avnaturlig avgång, hård prövning vid nyanställning på gränsen till anställningsstoppsamt en aktiv omplaceringsverksamhet. I syfte att säkra en anpassning avverkets personalresurser tUl de förutsättningar som f. n. råder har vissariktiinjer för omfördelning och nyanställning av personal fastställts. Vidarehar påbörjats ett utvecklingsarbete för att få till stånd ettsystem för den personaladministrativa planeringen med samma långsiktigaperspektiv som gäller för verksamhetsplaneringen i stort. Arbetet beräknaskunna slutföras . För att kunna bättre tillvarata verketspersonella resurser har under de närmast föregående åren utarbetats och prövatsett system för indi- Prop.1973:1 Bilaga 8 35 viduellpersonalplanering på tjänstemannasidan. Syftet har även varit att ge personalenett ökat medinflytande och möjlighet att påverka sin egen utveckling ocharbetsplatsens förhållanden. En provverksamhet har också genomförts helt ellerdelvis vid de flesta enheterna inom verket. Denna har bl. a. inneburit att ca2 000 av verkets tjänstemän deltagit i systematiseradeplaneringssamtal. genomförde en arbetsgrupp, som hela tidenarbetat i nära kontakt med personalorganisationerna, tillsammans medrepresentanter för dessa, en uppföljning och utvärdering av dennaförsöksverksamhet med inriktning mot ett enhetligt genomförande under år 1973.Behovet av för verkets tjänstemän lämpade system för individuell planeringövervägs ytterligare. Utbildningsverksamheten fortsätter med målet att ge personal avalla kategorier möjlighet att genom vidareutbildning snabbast möjligt bliförtrogna med sina arbetsuppgifter och fortlöpande förnya och komplettera sinakunskaper i takt med vad som bedöms erforderligt med hänsyn tillarbetsuppgifterna. Den interna tekniska utbildningen följerför olika verksamhetsgrenar anpassade utbildningsvägar, som omfattarprojektering, byggande och driftverksamhet. På det administrativa området bedrivsf.n. utbildning i olika specialkurser inom ekonomi, personaladministration,allmän förvaltning samt arbetsledning med arbetspsykologi. Översynen av den yrkestekniskautbildningen (arbetarutbild-ningen) har resulterat i ettmoderniserat och utökat program. Den tidigare beslutade utbildningen avledamöterna i verkets samtliga företagsnämnder har planenligt genomförts hösten1971 och vid kurser på olika platser inom landet. har samtliga företagsnämnderinom verket tillsatt utbildningsutskott. Syftet med dessa utskott är att påcentral, regional och lokal nivå skapa förutsättningar för personalen att få enmed hänsyn tUl verksbehov och de egna intressena väl anpassad utbUdning. För att ge de anställda medinflytande ihälsovårdsfrågor har centrala företagsnämnd tillsatt enpartssammansatt företagshälsovårdskommitté. Inom verket pågår kontinuerligt ett administrativt utvecklings- och rationaliseringsarbeteav betydande omfattning. Arbetet har som främsta mål att skapa de generellanormer och anvisningar som skall utgöra den ram inom vilken chefer och andrahar att handla när de utövar de beslutsbefogenheter som delegerats till dem.Vidare skall rutiner skapas som förenklar det administrativa arbetet ochsäkerställer en enhetlig handläggning inom verket där detta är rationellt. Prop.1973:1 Bilaga 8 36 Ett ytterligare mål är att utvecklainformationssystem som dels presenterar erforderligt och enhetligt underlagför beslut tUl den nivå där beslut skall fattas, dels säkerställer attuppgifter om uppnådda resultat blir kända. Bland utredningar som pågår kan nämnas enutredning om arbetsområdenas omfattning och antal samt deras bemanning och enAR-utredning vid i . En utredning ombyggnadsdistriktens regionala organisation har slutförts och resultaten skallnärmare analyseras. Det ekonomiskt administrativa styrsystem som används eller är under utveckling inomvägverket omfattar delsystem för planering och rapportering,prestationsmätning, kostnadsredovisning, lönsamhetsbedömning,produktivitetsmätning, internprissättning m. m. Dessutom ingår som integreraddel av ekonomisystemet rutiner för stödfunktioner såsom löneuträkning, löneredovisning,lagerredovisning, maskinstatistik samt kassabokföring. Styrsystemet gerunderlag för de-centraUserat beslutsfattande. I vidareutvecklingen av systemet intareffektivitets- och produktivitetsmätning samt resultatanalys avinternprestationer en central plats. Den successivt ökade mekanisering som skerav databehandUngen ger härvid bättre analysmöjligheter och ger dessutomtillsammans med en ökad centralisering av databearbetningen rationellareredovisningsrutiner. Projekt som avser utveckling avvägverkets framtida ekonomisystem, anslutning tUl system S samt budgetsystemför maskin- och förrådshållningen pågår. Den under är 1970 utarbetadelångtidsplanen för tekniskautvecklingsarbete är föremål förrevidering. Målet är att i större utsträckning än tidigare basera planen på enför hela verket samlad angelägenhetsgradering samt att skapa fasta rutiner förhandläggningen av utvecklingsprojekten. I detta sammanhang behandlas ävenfrågan om en rullande prioritering. Aktuella planlagda forskningsprojektkommer att utlämnas till olika forskningsinstitut och experter i ungefär sammaomfattning som . Detta innebär att statens väg- ochtrafikinstitut samt statens geotekniska institut kommer att utföra huvuddelenav verkets externa forsknings- och utvecklingsarbete. En översyn har påbörjats av gällandenormer och anvisningar för vägars geometriska utformning. Bland de projekt somingår i detta arbete kan nämnas regler för val av typsektioner samt bestämningav dessas utformning. Är påbörjades i samarbete medSvenska kommunförbundet ett utredningsarbete med syfte att utarbeta förslagtill riktiinjer för gators geometriska utformning, gatunormer. Efterremissbehandling av förslaget har normskrivningen påbörjats . Prop.1973:1 Bilaga 8 37 pågår i samarbete medtrafiksäkerhetsverket och ett utredningsarbete medsyfte att utarbeta förslag till anvisningar för stationär trafikbelysning. Iarbetet ingår bl. a. frågor rörande belysningsstolpars utformning och placeringsamt belysning av vägmärken ochövergångsställen. Enligt tidsplanen skall ett anvisningsförslagframläggas . Isamarbete med bl. a. gatukontor har en utredning utförts rörandevägräckens tekniska utformning och utförande. Utredningen skall kompletterasmed ytterligare undersökningar i fråga om byggnadstekniskt utförande ochkostnader. Enöversyn har påbörjats av gällande normer för dimensionering och sammansättningav vägars överbyggnad. Avsikten är bl. a. att undersöka i vilken utsträckningresultaten från utiändska försöksvägar och forskningsprojekt är tillämpliga påsvenska förhållanden. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åtsprängstensöverbyggnader och väg-konstruktioner bestående av tjocka bituminösalager. Undersökningar pågår rörandevägbeläggningars utformning med hänsyn till friktion, ljusreflexion, jämnhet,slitstyrka m. m. Ett antal provvägar och försök utförs för att erhålla underlagför utvärdering av olika beläggningstypers egenskaper. En översyn och komplettering av degeotekniska anvisningarna har påbörjats. I detta arbete ingår utarbetandet aven geoteknisk beräkningshandbok som avses vara färdig . I samband med bl. a. metodutvecklingen avbergsprängning och kross-ning har stort intresse ägnats åt miljöproblemen. Föratt uppfylla kraven på dammbekämpning vid bergborrning har utfört enmycket omfattande undersökning av förekommande dammbekämp-ningsutrustningar.Undersökningen har lett till stor aktivitet bland tillverkare av sådanautrustningar för att avhjälpa de brister som upptäckts vid vägverketsundersökning. Verket har försett samtliga berg-borrutrustningar meddammbekämpningsanordningar. Moddavröjning på saltade vintervägar ärett problem som varit föremål för omfattande undersökningar de sista åren.Modd på vintervägarna är till stort besvär för trafikanterna varför det ärnödvändigt att hitta lämpligaste metod för att lösa problemet. Ett flertal maskinerhar prövats av vilka flera synes lämpliga. Behov finns av stora informationsmängderför studier i samband med norm- och anvisningsarbete samt förtransportplanering. I konsekvens härmed pågår uppbyggnaden av ettinformationssystem, det s. k. väg-databanksprojektet, där stor vikt läggs vidatt skapa integrationsmöjligheter för data som samlas in för olika ändamål. första etapp görs en begränsning till teknisk information, varmed avsesuppgifter beskrivande vägarna och vägmiljön, vägtrafikens storlek samttrafikolyckorna. Användningen av dator är i detta sammanhang av central be- Prop.1973:1 Bilaga 8 38 lydelseoch då främst för att skapa ett registersystem, vilket på enklast möjliga sättmedger användaranpassade uttag av lagrad information. Vid systemkonstruktionenbeaktas även möjligheterna att utnyttja väg-databanken vid övrigsamhällsplanering. Efter verkets omorganisation harverkets insatser i samhällsplaneringen fått en avsevärt ökad tyngd. Verketsengagemang i dessa frågor innebär en fortlöpande uppföljning av den kommunalaplaneringen. Verket har intresse av att i mån av resurser medverka i erforderligaväg- och trafikutredningar. Riktpunkten är att verket deltar fråninitialskedet, då mål och tidsprogram för planeringen fastläggs, till dessplanema föreligger i det skick att de kan underställas granskande ochbeslutande organ. Byggnadslagstiftningen ger verket möjlighet till insyn i detkommunala planarbetet. Med hänsyn till planfrågornas stora betydelse förfullföljandet av verkets egna arbetsuppgifter har verket att genom kontakt medsamarbetsnämnder och statliga planmyndigheter medverka till att denöversiktiiga samhällsplaneringen aktiveras och samordnas. Deima kontakt sker iförsta hand genom vägförvaltningarna. Som ett led i samarbetet mellan plan- ochvägmyndigheterna på länsnivå anordnas regionala konferenser, vanligtvis engång , i närvaro av representanter för de centrala myndigheterna. Dessakonferenser som till sin omfattning följer planläggningsområden tarupp såväl regionala planeringsproblem som allmänna samhällsplaneringsfrågor. Över hela landet pågår en omfattandetrafikledsplanering inom tätortsområdena i samband med bebyggelseplaneringen.Målet är att åstadkomma översiktliga trafikledsplaner för tätortsområdena ideras helhet, i vissa fall mera detaljerat för de centrala områdena s. k.centrumplaner.