prop · FW03131 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag finner det angeläget understryka att övervakningsnärandemabör kontinuerligt orapröva givna föreskrifier och därvid skyndsamt upphävaeller ändra föreskrift sora inle längre fyller något behov. Vad särskilt gällerföreskrifter om vård vill jag i anslutning lill uttalande underreraissbehandlingen av proraeraorian påpeka all redan det förhållandet attsådana föreskrifier f. n. används i järaförelsevis raycket stor orafattninginte i och för sig behöver lyda på att det i fortsättningen är raotiverat all iakllasärskild återhållsarahet vid meddelande av dessa föreskrifier. Väsentligt är idetta fall liksora när det gäller övriga föreskrifter att föreskrift inle raeddelasi andra fall än där behovet och ändaraålsenligheten är klart dokuraenlerad. ora skadeståndsbelalning intar en särställningi förhållande tUl övriga föreskrifier. Sådan föreskrift kan nämligen användasen- bart för all förmå den dömde att ersätta den skada han harorsakat genom brottet och således utan att det av individualpreventiva hänsynär raotiverat att ge sådan föreskrift. Krirainalvårdsberedningen framhöll alt en föreskrift omskadestånds-betalning ofta kan vara alltför betungande för den dörade och attden i så fall bara försämrar hans möjligheter till återanpassning. Samma inställninghar också framförts under reraissbehandlingen av beredningens betänkande.Dessa invändningar raot skadesländsföreskrifter lorde frärast avse användningenav sådan föreskrift för den sora friges frän anstalt. I promemorian föreslås all möjligheten alt raeddela föreskriftom skadeståndsbelalning skall kvarstå raen att sådan föreskrift endast skall fåmeddelas i den mån detta inte med hänsyn till den dömdes ekonoraiska situationoch övriga oraständigheler kan antas raotverka hans anpassning i sarahället.Förslaget har godtagils av flertalet remissinstanser. Den som har förpliktats att utge skadestånd på grund avbrott är givetvis skyldig att betala skadeståndet oberoende av vilken påföljddomstolen väljer eller hur verkställigheten fortgår. Det måste därför ansesnaturligt att det bland de allmänna bestämmelserna om kriminalvård i frihetfinns en erinran om att den som är föremål för sådan vård bör göra vad han kanför att fullgöra den skadeståndsskyldighet som han har ådragit sig på grund avbrottet (26 kap. 14 § BrB). Ofta synes denna allmänna erinran vara tillräckligmen det förekomraer onekligen fall, särskUl vid villkorlig dora och skyddslillsyn,då del kan framstå sora befogat att kunna ge den dörade en särskUd föreskrift oraskadeståndsbelalning. Givetvis bör i dessa saramanhang stor hänsyn tas lillden dömdes personliga förhållanden och föreskrift bör inte ges om det finnsrisk att den skulle äventyra hans möjligheter alt klara upp andra svårigheter.Detta gäller särskilt vid vUlkorlig frigivning och vård utom anstalt, då en skadeslåndsföreskrifloftast måste anses allt för betungande. Vad nu sagts gäller i synnerhet denförsta tiden efter frigivningen. De tidigare näranda statistiska uppgifternatyder på alt domstolar och nämnder visar ökad återhållsamhet vid användningenav föreskrift om skadeståndsbetalning. Trots detta synes del inte kunna uteslutasalt sådana föreskrifter fortfarande används i åtskilliga fall då del inle kananses lämpligt. På grund av vad sålunda anförts ansluter jag raig lill proraeraorieförslagetatt särskild föreskrift om betalning av skadestånd endast skall få raeddelas iden raån den inte raed hänsyn till den dörades ekonoraiska situation och övrigaoraständigheter kan antas motverka hans anpassning i samhället. De nu förordade ändringarna beträffande raöjligheterna attraeddela föreskrifter förutsätter vissa ändringar i 26 kap. 15 § BrB. Dessaändringar för i sin tur med sig en redaktionell ändring i lagen (1964: Prop,1973:131 40 450)ora åtgärder mot samhällsfarlig asocialitet, vars regler om vUlkorligt anståndraed intagning på arbetsanstall och villkorlig utskrivning frän sådan anstaltinnehåller hänvisningar till 26 kap. 15 § BrB i dess nuvarande lydelse.Beträffande villkorlig dom finns särskild bestäraraelse i 27 kap. 5 § BrBangående föreskrift ora skadeståndsbelalning. Med hänsyn till dess avfattningoch till att frågan ora sådan föreskrift prövas av domstol synes någon ändringav denna bestäraraelse inte vara påkallad. Självfallet skall emellertid samraa oraständighelerbeaktas som när det gäller att i övriga fall meddela föreskrift ora skadeståndsbelalning. Omden som är föremål för kriminalvård i frihet missköter sig ,kan olika sanktioner vidtas raot . När del gäller den som är villkorligtfrigiven från fängelse kan övervakningsnämnden förutora all meddela nyeller ändrad föreskrift eller alt förordna om övervakning i de fall då den frigivneinle redan står under övervakning meddela varning, föriänga prövotiden medhögst utöver den tid som beslärats vid frigivningen eller förelägga den frigivnevid vite att iakttaga raeddelad föreskrift. Om den som har fått villkorlig dommissköter sig, kan domstol besluta om varning eller förlänga prövotiden . Iakttager den som har dörats till skyddstillsyn inte vad som åliggerhonom, kan övervakningsnämnden vidta samma åtgärder sora kan tillgripas vid misskölsarahetunder villkorlig frigivning. Prövotiden kan dock i sådant fall förlängas till feraår. Missköter sig den sora har dömts till ungdomsfängelse eller internering ochsora vårdas utom anstalt, kan övervakningsnämnden besluta om varning eller föreläggahonom vid vite att iakttaga raeddelad föreskrift. Varningär ett forraellt beslut som tas upp i protokoll och meddelas den döradepersonligen. Övervakningsnärands beslut alt tilldela varning kan överklagas hoshovrätt eller central närand beroende på den ådömda påföljden. Ominte tidigare nämnda åtgärder vid misskötsamhet anses tillräckliga, kan raeraingripande åtgärder vidtas. VUlkorlig dora eller skyddstillsyn kan undanröjasoch annan påföljd bestäramas för den brottslighet sora orafattas av doraen.Skyddstillsyn kan också förenas raed anstaltsbehandling enligt 28 kap. 3 § BrB.Villkorlig frigivning kan förklaras förverkad och för den sora vårdas utomanstalt kan beslut meddelas ora återintagning i anstalt. Krirainalvårdsberedningenföreslår all institutet varning liksom raöjligheten alt vid raisskötsarahet raeddelavitesföreläggande avskaffas samt att prövotiden vid skyddstillsyn ochvillkorlig frigivning inte skall kutma förlängas annat än på grund av ny krirainalitel. Underreraissbehandlingen av beredningens betänkande var raeningarna delade i frågaom förslaget att avskaffa institutet varning. frarahöllsalt varning kan användas i tveksararaa fall för att undvika förverkande. Medbeaktande av denna synpunkt har i proraeraorian föreslagits att varning skallbehållas sora åtgärd vid raisskötsarahet. Till stöd för förslaget harytterligare anförts del förhållandet att, om vitesföreläggandel avskaffas, koraraervid vård utora anstalt efter dora på ungdorasfängelse eller internering raöjlighetenalt raeddela vaming alt utgöra den enda sanktion sora kan vidtas vid raisskötsarahetutöver återintagning i anstalt. Motsvarande blir förhållandet vid villkorlig dora,skyddstUlsyn och villkorlig frigivning från fängelse, om raan i enlighet raed krirainalvårdsberedningensförslag avskaffar raöjligheten att förlänga prövotiden på grund av raisskötsarahetsora inte tagit sig uttryck i ny brottslighet. Vad sålunda anförts ipromemorian har godtagils av flertalet remissinstanser. Jagansluter mig till de överväganden som ligger bakom det i proraeraorian fraralagdaförslaget och förordar alltså alt institutet varning behålls i sin nuvarandeform. Jag förutsätter därvid att institutet inte koramer att utnyttjas i schablonartadeforraer utan tillgrips raed återhållsarahet och först efler noggrannaöverväganden. Förslagetatt avskaffa raöjligheten lill vitesföreläggande har vunnit allraän anslutningunder reraissbehandlingen av såväl beredningens betänkande sora proraeraorian.Vitesföreläggande lorde knappast ha meddelats sedan möjligheten infördes genoraBrB. Då denna sanktionsform således inte fyller någon praktisk funktion, börden utgå ur BrB:s regler ora krirainalvård i frihet. Även förslaget alt prövotidenskall kunna förlängas endast när raissskÖtsarahet tagit sig uttryck i nybrottslighet har godtagits av flertalet reraissinstanser under reraissbehandlingenav såväl krirainalvårdsberedningens betänkande som departementsproraemorian.Förlängning av prövotid är en åtgärd sora av den dömde i allmänhet lorde uppfattassora en väsentlig skärpning av påföljden. Sanktionen bör därför också enligt rainraening användas raed stor återhållsarahet. En av beredningen gjordundersökning av övervakningsnärandernas praxis visar alt de flesta närandernaunder inte raeddelade något beslut ora förlängning av prövotiden raedanandra närander förlängde prövotiden i ganska raånga fall. Detta förhåUandetyder på att möjligheten att använda ifrågavarande sanktionsform börbegränsas. En av remissinstansernahar ansett det vara inkonsekvent att inskränka närandernas behörighet attförlänga prövotiden vid villkorlig frigivning och saratidigt låta dera behållamöjligheten att från början fastställa olika långa prövotider. Jag delar intedenna uppfattning. Från den frigivnes synpunkt lorde del näraligen frarastå soraytterst betydelsefullt att den för bestärada prövotiden verkligen slårfast i varje fall så länge han inte gör sig skyldig lill ny broltslighel. Krirainalvårdsberedningens förslag i denna del innebar attprövotiden skulle kunna förlängas när den nya brottsligheten föranledde antingenny dora eller beslut om åtalsunderlåtelse. I promemorian har möjligheten attförlänga prövotiden begränsats till det första fallet. Mol promeraoriansförslag har ett par reraissinstanser invänt, alt ora det inle är möjligt altförlänga prövotiden i anledning av beslut ora åtalsunderlåtelse, delta kanleda till att åtal i en del fall koramer alt väckas bara för att domstol skallfå raöjlighet att förlänga prövotiden enligt en äldre dom. Som en av dessa remissinstanser även anmärkt lordeemellertid meddelade beslut om åtalsunderlåtelse i regelgälla brott som har förövats ganska kort lid efler del att en dom på skyddslillsynhar meddelats. I remissyttrandet har därför ifrågasatts om inle sådant beslulbör koraraa lill övervakningsnärandens kännedora för alt beaktas vid oraprövningav övervakningen. Jag anser detta förslag välbetänkt och avser att i annatsammanhang förelägga Kungl. Maj:l förslag om författningsändring som innebärall åklagare blir skyldig alt lärana underrättelse till övervakningsnärandangående beslut om åtalsunderlåtelse för den som är dömd till skyddstUlsyn ochför vilken prövotiden ännu inle har gått ut. Däremot anser jag det rimligt attfrågan om prövotiden skall förlängas med anledning av ny brottslighet prövasav dorastol. Jag ansluter raig sålunda till det i promemorian fraralagdaförslaget att förlängning av prövotid endast skall kunna koraraa i fråga isamband raed ny dom. Intagning i anstalt på grund av misskötsamhet är den mestkännbara sanktionen för den dörade. Jag anser det därför vara väl motiveratall, som föreslagils i promemorian, genom ändringar i lagtexten tydligare än f.n. raarkera att sådan åtgärd ej bör tillgripas annat än i anledning av grov raisskötsarahetoch i så fall först när frivårdens resurser kan anses uttörada. I proraeraorian föreslås i överensstämmelse med vadkriminalvårdsberedningen förordat att raöjlighet införs för den sora stårunder övervakning alt föra talan raot beslut ora förordnande av övervakare ochraot beslut som innebär all övervakning inle skall upphöra. Med sistnämndaslag av beslut avses även beslut sora fattas raed anledning av den föreslagnaobligatoriska omprövningen sedan övervakningen varat och beslut oraförlängning av övervakningen enligt den föreslagna besläraraelsen i 28 kap. 5 §tredje stycket BrB. Såvitt gäller raöjligheten att föra talan raot beslul sominnebär att övervakningen inte skall upphöra har emellertid i proraeraoriangjorts undanlag för den sora efter att ha dömts till ungdorasfängelse ellerinternering överförts tiU vård utom anstalt och sora enligt gällande bestäraraelserskall stå under övervakning så länge påföljden varar. Ungdorasfängelse ochinternering skall upphöra när viss i BrB angiven längsta tid har förflutit menungdoms- fängelsenäranden resp. inlerneringsnäranden kandessförinnan besluta att påföljden och därraed övervakningen skall upphöra.Eftersom de centrala nämndernas beslut över huvud laget inle kan överklagas bördet enligt proraeraorian inte heller koraraa i fråga att för dessa fall införa klagorättmot beslul att övervakning skall bestå. Jag ansluter mig till dessaställningstaganden. De författningsändringar sora föreslagits i del föregåendebör träda i kraft . Den föreslagna ändringen i 28 kap. 5 § BrB, sora innebäratt övervakningstiden automatiskt upphör , om beslut inle raeddelasora förlängd övervakning, gör det nödvändigt alt reglera den situation sorauppslår vid lagens ikraftträdande genom en särskild övergångsbe-stäraraelse. Genoraen sådan bestäraraelse bör föreskrivas all övervakning, sora har pågått i tvåår eller längre när lagen träder i kraft, inle upphör förrän viss lid efterikraftträdandet. Med anledning av påpekanden under reraissbehandlingen bördenna lid vara något längre än vad sora föreslagits i promemorian. Jag förordaratt liden bestäms . Genom en sådan övergångsreglering fårövervakningsnämnden tillfälle att la upp till prövning de fall där det av särskildaskäl kan vara anledning att besluta om förlängd övervakning. I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändringi 2. lag ora ändringi lagen (1964: 450) ora åtgärder vid samhällsfarlig asocialitet. 9.1 Förslaget till lag om ändring i 26 kap. 12 § I första stycket av denna paragraf anges f. n. attövervakningen av villkorligt frigiven handhas av övervakningsnämnd saral att dennaförordnar övervakare. I den allraänna motiveringen har jag framhållit att detför den villkorligt frigivnes återanpassning är av stor betydelse att eneffektiv övervalcning koraraer till stånd efter det att behovet avövervakning har aktualiserats. I den raån övervakare inte är förordnad närövervakningen träder i kraft, bör skyddskonsulenlen ha raöjlighet att interi- Jag föreslår därför all ett tillägg görs lill första stycketsom innebär att skyddskonsulent får rätt att för tiden intiU dess övervakningsnämndenbeslutat i frågan förordna övervakare. Paragrafeninnehåller föreskrifter om vad en villkorligt frigiven är skyldig all iakttaunder prövotiden. Iöverensstämmelse med vad som förordats i den allmänna motiveringen har orden"föra ell ordentligt och laglydigt leverne, undvika skadligtsällskap" utgått ur lagtexten och såvitt avser första ledet ersatts meduttrycket "iakttaga skölsamhet". Av vad jag tidigare anfört fraragåralt skötsamhelsbegreppet i detta sammanhang inle får ges en alltför vidsträcktinnebörd. Vad det här närmast kan bli fråga om att rubricera som raisskötsarahetär sålunda handlingssätt sora klart står i strid mot någon av grundfömlsättningarnaför kriminalvård i frihet, dvs. att den frigivne skall söka anpassa sig isamhället och avhålla sig från nya brott. Idenna paragraf finns bestämraelser ora de särskilda föreskrifier som en villkorligtfrigiven kan åläggas att iaktta när det prövas lämpligt föratt fräraja hans anpassning i samhället. Sådan särskild föreskrift kan f. n.avse vistelseort eller bostad, användande av fritid, förfogande överarbetsförtjänst eller andra tillgångar, utbildning, arbetsanställning ellerförbud all använda alkohol. Annan hknande föreskrift får också meddelas. Omdet anses erforderligt får det föreskrivas att den frigivne skall i eller utomsjukhus eller annan sådan inrättning underkasta sig läkarvård, nykterhetsvårdeller annan vård eller behandling. Har den frigivne förpliktats alt ersättagenom brottet uppkommen skada, kan vidare meddelas föreskrifter om tid och sättför skadeståndsskyldighetens fullgörande. Soranärmare utvecklats i den allmänna motiveringen har den nuvarande tiUämpningenav dessa bestämmelser om meddelande av särskilda föreskrifter vid kriminalvårdi frihet inle varit helt tillfredsställande. Erfarenheten visar sålunda att raanbör sträva efter en ordning sora innebär alt föreskrifter av detla slag raeddelassparsarat och endast efter noggrann utredning i varje enskilt fall. Avskäl sora redovisats i det föregående har tiU en början den ändringenvidtagits i paragrafen all raöjligheten att raeddela föreskrift om användandeav fritid, ora förfogande över arbetsförtjänst eller andra tillgångar liksora oraförbud att använda alkoholhaltiga drycker saral "annan liknandeföreskrift" har tagils bort. Vad gäller återståendeföreskrifter särskilt de som avser vistelseort eller bostad och utbildningeller arbete bör som tidigare nämnts en minskad användning eftersträvas.Detta förutsätter en noggrann prov- ning i varje enskilt fall så att föreskrift inte tillgripsi andra sararaanhang än där behovet och ändaraålsenligheten är klart dokuraenlerad.Jag har redan frarahållit att del i detla sararaanhang är särskilt angelägetatt se till att en tilltänkt föreskrift är realistisk och alt det koraraer attgå att kontrollera att den efterlevs. Det är vidare önskvärt att denskyddskonsulent sora skall ha tillsyn över övervakningen i görligaste raån får tUlfälleatt yttra sig ora behovet av en tilltänkt föreskrift. I syfte att nu närandasynpunkter skall koraraa tydligare till uttryck i lagtexten har den ändringenvidtagits i paragrafen all del anges att föreskrift av nu angivet slag endastfår användas när del finns skäl att anta alt den frigivne för sin anpassning i sarahäUetbehöver stöd av en sådan föreskrift. Jag vill i detta sararaanhang ånyo betonabetydelsen av att övervakningsnämnderna, som förutsätts i 26 kap. 16 § andrastycket, kontinuerligt omprövar givna föreskrifier och skyndsarat upphävereller ändrar föreskrift sora inte längre fyller någon funktion. I överenssläraraelse med vad jag förordat i den allmänna raotiveringenhar slutligen såvitt angår föreskrift om betalning av skadestånd i lagtextenvidtagits den ändringen att del nu anges alt sådan föreskrift får raeddelasendast i den raån den inte raed hänsyn till den dörades ekonoraiska situationoch övriga oraständigheter kan antas raotverka hans anpassning i sarahäUet. Denna paragraf innehåller bestäraraelser om åtgärder somkan vidtas när villkorligt frigiven miissköter sig . Av skäl soraredovisats i den allraänna raotiveringen har den ändringen vidtagits iparagrafen all bestäraraelsema ora möjlighet för övervakningsnämnd attförlänga prövotiden med högst utöver den tid som beslämts vid frigivningeneller att förelägga den frigivne vid vite att iaktta raeddelad föreskrift hartagits bort. I denna paragraf ges bestäraraelser ora under vilka fömtsättningarövervakningsnämnd kan förklara én vUlkorligt medgiven frihet förverkad. Denvidtagna ändringen syftar till att bättre än f. n. klargöra att den kännbarasanktion som det här är fråga ora inle bör tillgripas annat än i anledning avallvarlig raisskötsarahet och i så fall först när frivårdens resurser kan ansesuttörada' Ändringarna i denna paragraf har endast betingals av denändring i 18 § som innebär att övervakningsnäirmd ej längre skaU kuima meddelabeslut om förlängd prövotid. 5 1973.1 saml Nr 131 Paragrafeninnehåller allraänna föreskrifier ora vad den sora dörats till villkorlig dorahar alt iaktta . I överensstäramelse med vad som föreslagitsbeträffande raotsvarande stadgande beträffande villkorligt frigiven, 26 kap.14 §, har föreskriften ora alt den dörade skall föra ett ordentiigt ochlaglydigt leverne och undvika skadligt sällskap ersatts med en bestämmelse oraatt den dörade skall iaktta skölsarahet. Iparagrafen regleras de åtgärder som kan vidtagas ora den villkorligt dörade raisskötersig . Här vidtagna ändringar betingas av samraa skäl somföranlett raotsvarande ändring i 26 kap. 18 §. Det skaU sålunda inle längrevara raöjligt att förlänga prövotiden för vUlkorlig dora på grund av raisskötsarahet,som inle tagit sig uttryck i ny brottslighet. Dennaparagraf innehåller bestäraraelser ora övervakning vid skyddstillsyn. allraänna motiveringen har frarahållits att del är angeläget att få lillstånd en kortare och mera effektiv övervakning vid skyddstUlsyn. I enlighet raeddessa överväganden och på tidigare anförda skäl har i paragrafen införts en nyregel som innebär att övervakningen skall upphöra ulan särskUt förordnande av prövotiden har förflutit. Denna nya regel sora fått sin plats i ettnytt tredje stycke skall givetvis endast betraktas sora subsidiär tillföreskriften i andra stycket första punkten ora att övervakningen skall hävasså snart den inte längre behövs. Medtanke på fall då det vid utgången av tvåårsliden alltjämt föreligger ell klartbehov av övervakning har i det nya Iredje stycket även införts en regel som gerövervakningsnärand rätt att, ora den dörade av särskilda skäl anses vara ibehov av förlängd övervakning, förordna ora sådan dock längst tUl prövotidensutgång. Sora jag redan framhållit i den allmänna motiveringen bör del avgörandeför tillämpningen av denna undanlagsbestäraraelse vara om det i det enskildafallet föreligger några sådana oraständigheler i fråga ora den döradesaktuella situation eller levnadsförhållanden sora visar att han har ettsärskilt behov av övervakarens fortsatta slöd. Har övervakningen upphört vidtvå-årstidens utgång, kan övervakningsnäranden därefter på nytt släUa den döradeunder övervakning till prövotidens slut. Av den föreslagna besläraraelsenföljer att också för sådant beslut krävs särskilda skäl. Dessa lagrum innehåller bestäramelser ora de sanktioner sorakan vidtas ora den dömde missköter sig . Här vidtagna ändringar, sora slår i överensstäramelse raedraotsvarande ändringar i 26 kap. 18 och 19 §§, innebär alt raöjligheten attförlänga prövotiden och förelägga den dörade vid vite att iakttaga raeddeladföreskrift avskaffas och att förutsättningama för alt undanröja skyddstUlsyneneller förordna ora behandling i anstalt enligt 28 kap. 3 § skärps. I denna paragraf vidtagen ändring betingas av denändringen i 28 kap. 7 § som innebär att övervakningsnämnd ej längre fårförlänga prövotiden vid skyddslillsyn. 29 kap. 8 § I lagrumraet regleras de åtgärder sora kan vidtas om den,som efter dom på ungdomsfängelse överförts tUl vård utora anstalt, raisskötersig. Av samma skäl sora lett till raotsvarande ändring i 26 kap. 18 § harföreskriften om raöjlighet att förelägga den dörade vid vite att iaktta raeddeladföreskrift lagils bort. 30 kap. 11 § Paragrafen innehåller bestämmelser om de åtgärder som kanvidtas om den, som efter dom på internering överförts till vård utom anstalt, raisskötersig. Den här vidtagna ändringen slår i överensstämmelse med deändringar som gjorts i 26 kap. 18 § och 29 kap. 8 §. 34 kap. 46 §§ Dessa lagrum innehåller bestämraelser sora ägertillärapning i fall då den sora villkorligt frigivits från fängelse eller soradömts lUl viUkorlig dora eller till skyddstUlsyn därefter lagföres förytterligare brott. Av 34 kap. 1 § följer att doraslol i sådant fall kan väljaraellan alt förordna att den tidigare ådörada påföljden skall avse även delandra brottet, döraa särskilt lUl påföljd för detta brott eUer, ora dentidigare doraen vunnit laga kraft, undanröja den ådörada påföljden och förbrotten döma till påföljd av annan art. Väljer domstolen något av de två förstnämnda alternativen, äger den enligt förevarande paragrafer vidta vissaåtgärder raed anledning av den tidigare ådömda påföljden. Genomhänvisnmg liU 26 kap. 18 § resp. 27 kap. 6 § och 28 kap. 9 § har doraslolensålunda f. n. möjlighet att bl. a. förlänga prövotiden. Efter vidtagnaändringar i nänmda paragrafer kommer hänvisningarna inle längre alt ha dennainnebörd. För att domstol även i fortsättningen skall kunna förlänga prövotidenliU följd av nya brott har därför särskilda bestämmelser härom tagils in iförevarande paragrafer.