prop · FW0310 · 1973-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1973 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i uppbörds-förordningen(1953: 272), m. m.; given . Maj:t vill härmed, under åberopande avbilagda utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden, föreslå riksdagenatt bifalla de förslag om vars avlåtande till föredragandedepartementschefen hemställt. I propositionen föreslås att ränta på överskjutandeskatt, som uppkommit genom fyllnadsinbetalning av preliminär skatt efter den18 januari året näst efter inkomståret, skall beräknas efter en lägre räntesatsän den gällande. De föreslagna bestämmelsema avses skola tillämpasförsta gången vid debitering av skatt på gmnd av taxering. Vidare föreslås ändringar i kommunalskattelagen (1928:370) beträffande beskattningen av utdelning på utländska aktier. Ändringarnasammanhänger med vissa utomlands tillkomna skattelättnader på aktieutdelningar.De nya reglema föreslås skola tillämpas första gången vid taxering. Slutligen framläggs förslag som syftar till att ökamyndighetemas möjligheter att kontrollera underlag för s. k.bevillningsavgifter. 1 1973.1 saml. Lag om ändring i uppbördsförordningen (1953: 272) Härigenom förordnas, att 69 § 1 mom. uppbördsförordningen (1953: 272)1sjjaii ha nedan angivna lydelse. 69 1 m o m. Därest den preliminäraskatt, som enligt 27 § 2 mom. skall gottskrivas skattskyldig vid debitering avslutlig skatt, till den del densamma erlagts överstiger den slutliga skatten,äger den skattskyldige erhålla ränta , för en beräknad tid avett år, å den del av det överskjutande beloppet, som överstiger ettusenkronor; dock att det belopp, vara ränta sålunda skall beräknas, skall avrundastill närmast lägre hundratal kronor. Räntebeloppet må icke överstiga 100 000kronor. Vid bedömandet av om och med vilket belopp ränta skall utgå, skall iden preliminära skatten icke inräknas sådan i 27 § 2 mom. under 3) omför-mäldpreliminär skatt, som erlagts efter året näst efter inkomståret;vidare skall med slutlig skatt likställas sådan tillkommande skatt, somenligt vad i 68 § 4 mom. andra stycket sägs helt eller delvis skall gäldas meddär omförmäld preliminär skatt, samt som slutlig skatt icke räknas avgift somavses i 116 a eUer 116 c § taxeringsförordningen. 1 m o m. Därest den preliminäraskatt, som enligt 27 § 2 mom. skall gottskrivas skattskyldig vid debitering avslutlig skatt, till den del densamma erlagts överstiger den slutliga skatten,äger den skattskyldige erhålla ränta å den del av det överskjutande beloppet,som överstiger . Vid bedömandet av om och med vilket belopp räntaskall utgå, skall i den preliminära skatten icke inräknas sådan i 27 § 2 mom.under 3) omförmäld preHminär skatt, som erlagts efter året nästefter inkomståret; vidare skall med slutlig skatt likställas sådantillkommande skatt, som enligt vad i 68 § 4 mom. andra stycket sägs helt ellerdelvis skall gäldas med där omförmäld preliminär skatt, samt som slutlig skatticke räknas avgift som avses i 116 a eller 116 c § taxeringsförordningen.Ränta utgår för en beräknad tid av . På preliminär skattenligt 27 § 2 mom. under 3), som erlagts efter året näst efterinkomståret men , utgår dock räntan med endast treoch en halv procent. De belopp, vara ränta sålunda skall beräknas, avrundastill närmast lägre hundratal kronor, öretal som uppkommer vid ränteberäkningenjämnas till närmast högre hela krontal. Räntebeloppen må tillhopa icke överstiga100 . » Förordningen omtryckt 1972:75. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har slutlig eller kvarstående skattgenom fel vid debiteringen blivit påförd med oriktigt belopp eller harpreliminär skatt blivit tillgodoräknad med felaktigt belopp eller skallslutlig eller kvarstående skatt av annan anledning nedsättas, göres nyberäkning av ränta enligt första stycket. Denna lag träder i kraft dagenefter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling, och tillämpas första gången vid debitering av skattpå grund av taxering. Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenom förordnas, att i kommunalskattelagen(1928: 370) skall till anvisningarna till 38 § fogas en ny punkt, 6, och tillanvisningarna till 41 § en ny punkt, 3, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 samband med utdelning på andeli bolag i utländsk stat tillgodoföres i vissa fall utdelningsmottagarensärskilt belopp (skattetillgodohavande) som betalas ut genom den utländskastatens försorg inom ramen för ett system för nedsättning av skatt på utdeladbolagsvinst. Exempel på sådant skattetillgodohavande är "avoir fiscaV iFrankrike och "tax cre-dit" i . Vad som gäller omutdelning från utländskt bolag skall tillämpas även på skattetillgodohavande. Skattetillgodohavande som avsesi punkt 6 av anvisningarna till 38 § hänföres till samma beskattningsår somden utdelning på vilken skattetillgodohavandet är grundat. Denna lag träder i kraft dagenefter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling, och tillämpas första gången vid taxering.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om skattetillgodohavande, somgmndar sig på utdelning vilken förfallit till betalning eller tidigareår. Förordning om ändring i förordningen (1908: 128) angåendebevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter Härigenom förordnas, att iförordningen (1908: 128) angående bevillningsavgifter för särskilda förmåneroch rättigheter skall införas tre nya moment, 4 § 1416 mom., av nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 in o m. Den som har att erläggaeller att svara för erläggande av bevillningsavgift skall ha sin bokföring såordnad eller, om han ej är bokföringsskyldig, föra sådana anteckningar, attdärav framgår storleken av den ersättning, vara avgiften skall beräknas, ochavgiftens storlek. Beträffande avgift enligt 2 eller 3 mom. skall bokföringeneller anteckningarna innehålla, i fråga om avgiftsskyldig fysisk personuppgift om nationalltet, namn, ålder och hemvist samt i fråga om avgiftsskyldigjuridisk person uppgift om firma, hemort och postadress. Bestämmelserna i 73 och 82 §§uppbördsförordningen (1953: 272) gälla i tillämpliga delar i fråga om handlingsom avlämnats eller tillhandahållits enligt denna förordning. 15 m o m. Den som har att erläggaeller att svara för erläggande av bevillningsavgift skall på anmodan avlänsstyrelse lämna uppgift om verksamhet som drivits av honom och i vilken avgiftsskyldighetförelegat, om uppburen eller utgiven ersättning och om erlagdbevillningsavgift. På anmodan av länsstyrelse åliggerdet den som är avgiftsskyldig eller ansvarig för erläggande av avgift att förkontroll av avgiftsskyldigheten tillhandahålla sina räkenskaper med tillhörande 1 Förutvarande 14 mom. upphävt 1966: 731. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse handlingar, inbegripet sådana anteckningar som avses i 14mom. För kontroll av ansöknings-,deklarations- eller uppgiftsskyldighet enligt denna förordning fårlänsstyrelsen förordna om revision hos den som är avgiftsskyldig eller ansvarigför erläggande av avgift. Revision får verkställas också hos den som bedriverförmedlingsverksamhet eller annan verksamhet av sådan beskaffenhet attuppgifter av betydelse för kontrollen kunna hämtas ur anteckningar eller andrahandlingar som föras vid verksamhetens bedrivande. I fråga om revision enligt tredjestycket gälla 1 tillämpliga delar bestämmelserna om taxeringsrevision i 56 §taxeringsförordningen (1956:623) och föreskrifterna i lagen (1961:332) omhandräckning vid taxeringsrevision. 1 6 m o in. Underlåter den som haratt erlägga eller att svara för erläggande av bevillningsavgift att hörsammaanmodan enligt 15 mom., äger förelägga den försumlige lämpligtvite. Vite må ej bestämmas eller . Om uttagande av vite förordnarlänsskatterätten efter anmälan av . Bestämmelserna om vite i 83 §andra, fjärde och femte styckena samt i 86 § uppbördsförordningen (1953: 272)äga motsvarande tilllämpning i fråga om vite som avses i detta moment. Denna förordning träder i kraft,såvitt avser 4 § 14 mom. första stycket , och i övrigt dagenefter den, då förordningen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling. Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför istatsrådet pä . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , ,, , , , , , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omränta på överskjutande skatt, m. m. och anför. Enligt uppbördsförordningen (1953: 272) (UF) utgårränta på bl. a. den del av inbetald preliminär skatt som överstiger denslutliga skatten, s. k. överskjutande skatt. Det har under den senaste tidenframkommit att skattskyldiga utnyttjat rätten till sådan ränta för att skaffasig oberättigade förmåner. Jag anser det angeläget att denna möjlighet attmissbmka gällande bestämmelser undanröjs. Jag ämnar därför i det följandeföreslå vissa ändringar i . Vidare ämnar jag framläggaförslag om komplettering av reglerna för beskattning av utdelningar frånutländska bolag. Det har visat sig föreligga behov av ökademöjligheter för läns-styrelsema att kontrollera underlaget i enskilda fall förberäkning av avgifter enligt förordningen (1908: 128) angåendebevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter. Förbättradekontrollmöjligheter är påkallade och jag vill därför föreslå nödigabestämmelser i ämnet. Räntapå överskjutande skatt, m. m. Uppbördssystemet är i princip utformat så att deskattskyldiga erlägger inkomstskatt i anslutning till inkomstförvärvet. Dettaåstadkoms genom att de betalar preliminär skatt. Denna utgår i form av preliminärA-skatt eller preliminär B-skatt. Preliminär A-skatt uttas i huvudsak avlöntagare och eriäggs genom att arbetsgivaren gör skatteavdrag Preliminär B-skatt eriäggs av skattskyldig som inte har att erläggapreliminär A-skatt. Sådan skattskyldig får själv inbetala skatten under de sexuppbördsterminerna. Besked om den slutliga skatten på grund av verkställdtaxering framgår av debetsedel på slutlig skatt som tillställs denskattskyldige året näst efter inkomståret. Överstiger denslutliga skatten den preliminära skall den skattskyldige erlägga skillnaden somkvarstående skatt, som skall betalas under förra delen av det följande året.Om däremot den skattskyldige erlagt preliminär skatt med högre belopp än denslutliga, kommer skillnaden att återbetalas i form av överskjutande skatt.Återbetalningen sker vanligen . Enligt UF utgår ränta på kvarstående skatt(k-skatteränta) och på överskjutande skatt (ö-skatteränta). K-skatteräntautgår när skattskyldigs slutliga skatt överstiger den preliminära skatt somskall gottskrivas honom med minst en tiondel av den slutliga skatten eller medminst . Räntan utgår på den del av det överskjutande beloppetsom överstiger , avrundat till närmast lägre hundratal kronor. Vidberäkning av k-skatteränta skall i den slutliga skatten inte inräknasutskiftningsskatl, ersättningsskatt, skogsvårdsavgift, arbetsgivaravgift,avgift enligt 2 § förordningen (1968: 419) om allmän arbetsgivaravgift,redareavgift, avgift enligt 116 a eller 116 c § taxeringsförordningen (1956:623) (skattetill-lägg och förseningsavgift) och inte heller annuiteter påavdikningslån och på förskott för avlösning av frälseräntor. Vid beräkningenskall vidare i den preliminära skatten inte medräknas skatt som erlagts efterden året näst efter inkomståret. Debiterad preliminär B-skatt och tillbetalning fastställd A-skatt räknas dock den skattskyldige till godo oberoendeav om skatten är betald eller ej (27 § 3 mom. UF). ö-skatteränta utgår på den del av denöverskjutande preliminära skatten som överstiger . Därvid tas intehänsyn till preliminär skatt som erlagts efter året näst efterinkomståret. Deima begränsning gäller dock inte debiterad preliminär B-skatteller preliminär A-skatt som fastställts till betalning på gmnd avarbetsgivares underlåtenhet att verkställa skatteavdrag. Rätt till räntaföreligger i sistnämnda fall om skatten erlagts i sådan tid att betalningenkan beaktas vid avräkningen i samband med debiteringen av den slutliga skatten.Det belopp som ö-skatteränta beräknas på skall avrundas till närmast lägrehundratal kronor. Högsta räntebelopp som kan utgå är . Även vidberäkning av ö-skatteränta justeras den slutliga skatten, dock endast vad avserskattetillägg och förseningsavgift enligt 116 a resp. 116 c §taxeringsförordningen. Sådana avgifter skall sålunda inte medräknas i denslutliga skatten vid ränteberäkningen. Till den slutliga skatten skall å andrasidan läggas tillkommande skatt som den skattskyldige är debiterad på grund avtaxering för inkomst vartill dén preliminäraskatten hänför sig. I vissa fall gäller det sistnämnda även beträffande vidtiden för återbetalningen ej påförd tillkommande skatt (69 § 1 mom. UF). Ränta på kvarstående skatt infördes (prop.1951:203, BeU 1951: 47, rskr 1951: 286) efter förslag av 1949 årsuppbördssakkunniga. Dåvarande departementschefen ansåg enighet råda om attåtgärder borde vidtas för att stimulera de skattskyldiga till att söka nå ettgott uppbördsresultat i fråga om den preliminära skatten. Så långt gåendeåtgärder, att kvarstående skatt helt undveks bedömdes inte erforderliga ochskulle f. ö. bli alltför arbets- och kostnadskrävande. Man eftersträvade attförhindra missbmk av den förmån som framför allt skattskyldiga med B-skattåtnjöt genom att de i praktiken själva kunde inom vissa gränser bestämmaden preliminära skatten. Departementschefen förordade dock att den av desakkunniga föreslagna gränsen för räntepåföringen . höjdes till 1 000kr. Förslaget att k-skatteränta skulle utgå om kvarskatten översteg en femtedelav den slutliga skatten kompletterades vidare i propositionen med bestämmelseom ränteplikt när kvarskatten uppgick till . De föreslagnabestämmelsema godkändes av , som emellertid i enlighet medbevillningsutskottets förslag sänkte räntesatsen från . Räntesatsen för k-skatteräntan har därefter räknatsupp i flera omgångar. Ar 1957 (SFS 1956: 332) utgick räntan efter och påföljandeår (SFS 1957:667) efter . Nuvarande räntesats, , gäller fr. o. m. 1970 årstaxering (SFS 1970: 10). härmed skärptes också spärreglerna förskyldighet att erlägga k-skatteränta till de nu gällande tiondels- och 5000-kronorsreglerna. Bestämmelser om ö-skatteränta tillkom medreglerna om k-skatteränta och utformades enligt uppbördssakkunnigas förslagefter samma mönster som denna ränta. Ö-skatteränta utgick sålunda från börjanunder förutsättning att den för mycket erlagda preliminära skatten överstegden slutliga antingen med minst en femtedel, dock med , ellermed . Femtedels- och 10 000-kronorsreglerna slopades sedermera(SFS 1959: 174). Bestämmelsen att ö-skatteränta inte får överstiga 100 000 kr.infördes (SFS 1960: 155). Anledningen till denna bestämmelse var attvissa större företag utnyttjat möjligheten att göra fyllnadsinbetalning senastden taxeringsåret till mycket vinstgivande korttidsplaceringar. Ö-skatteräntan var från början men har därefterjusterats uppåt i samband med höjningarna av k-skatteräntan. Ar 1957 utgickräntan sålunda efter , efter och höjdes den till nu- Vid bestämmande av räntesatserna har hänsyn tagits till den allmännaräntenivån vid resp. tidpunkt. Bestämmelserna om räntor enligt UF m. m. överses f.n. av utredningen om företagens uppgiftsskyldighet. Utredningen torde kommaatt redovisa sitt arbete . Med hänsyn till det missbruk som påsenare tid kunnat konstateras beträffande ö-skatteränta anser jag det påkallatatt föreslå ändring av bestämmelserna härom utan att utredningens förslagavvaktas. Detta torde inte föranleda någon olägenhet i utredningsarbetet. Enallmän princip för vårt uppbördssystem är att den preliminära skatten skall istort sett överensstämma med den slutliga. Detta resultat är emellertid oftasvårt att uppnå i det enskilda fallet. Det preliminära skatteuttaget kan hablivit för högt av olika skäl. En löntagare kan t. ex. ha varit sjuk en del avåret varför den av arbetsgivaren innehållna källskat-ten kan komma attöverstiga den slutliga skatten för löntagaren. En rörelse eller ett jordbmk gert. ex. sämre avkastning än under föregående år. Det inträffar självfallet ocksåatt den preliminära skatten understiger den slutliga. För dessa fall finnsregler som gör det möjligt för de skattskyldiga att bättre anpassa denpreliminära skatten till den beräknade slutliga. har det ocksåfunnits regler om möjligheten att göra fyllnadsinbetalningar för undvikande avkvarstående skatt. Vad härmed avses framgår t. ex. av kungörelsen (1949: 30)om särskild tid för inbetalning av ytterligare preliminär skatt. I dennakungörelse föreskrivs bl. a. möjlighet för skattskyldig, vars slutliga skattkan antagas komma att överstiga den preliminära skatten, att inbetala felandebelopp eller del därav efter uppbördsterminen . Det har gällt att ränta skall utgå ivissa fall om skattskyldig har att erlägga kvarstående skatt eller är berättigadatt återfå överskjutande skatt. En sådan ordning är självfallet helt rimlig. Emellertidhar det kunnat konstateras att åtskilliga skattskyldiga på gmndav bestämmelserna om ö-skatteränta har kunnat skaffa sig helt oberättigaderänteförmåner. Deras förfarande bygger på den omständigheten att ö-skatteräntaberäknas även på preliminär skatt som inbetalas genom s. k.fyllnadsinbetalningar fram till året näst efter inkomståret. Denöverskjutande skatten återbetalas jämte 7 %ränta för en beräknad tid av . Härigenom blir den effektiva räntan påfyllnadsinbetalningar strax före . Fyllnadsinbetalningarnahar ofta föranletts av att de skattskyldiga velat göra förmånliga kortakapitalplace- ringar.Inom har verkställts undersökningar varvid framkommit falldär t. ex. personer med obetydliga inkomster gjort högst avsevärdainbetalningar, betecknade som fyllnadsinbetalningar av preliminär skatt, iavsikt att återfå beloppen jämte den förmånliga ö-skatteräntan. Även i övrigtger undersökningarna vid handen att helt överdrivna inbetalningar skett av bådejuridiska och fysiska personer. Förfarandet synes på sina håll ha satts isystem. Juridiska personer av olika slag, i vissa fall sådana som redan föregen del utnyttjat maximum på ö-skatteräntan , har ställt medeltill närstående personers förfogande för omotiverade fyllnadsinbetalningar. Detråder inget tvivel om att förfaranden av nu angivna slag ligger helt vid sidanom avsikten med rätten att göra fyllnadsinbetalningar. Bestämmelserna härom harsjälvfallet tillkommit för att skattskyldiga genom fyllnadsinbetalning skal!kunna undgå kvarstående skatt. Räntespekulationer av nämnda slag på det allmännasbekostnad bör förhindras. Detta kan ske på olika sätt. Vid övervägande avlämplig metod bör emellertid hänsyn tas till att motiveradefyllnadsinbetalningar är i hög grad önskvärda för att ett gott uppbördsresultatskall uppnås. från det allmännas synpunkt skulle det vara mycket olägligtom en ökning skedde av den kvarstående skatten. Vadsom bör förhindras är de omotiverade räntevinster som kan uppkomma medutnyttjande av de gällande reglerna. Detta kan som nämnts ske pä flerasätt. En möjlighet vore att sänka gällande räntemaximum på , enannan att tidigarelägga dagen för sista ränteberättigande fyllnadsinbetalning.Av olika skäl är dessa lösningar dock mindre lämpliga. Fall kan tänkas där ävenen ränta på . är fullt motiverad, t. ex. på grund av för högskatteinbetalning under inkomståret. Det senare alternativet är mindrelämpligt med hänsyn till risken att intresset för fyllnadsinbetalningar för undvikandeav kvarstående skatt då skulle minska. En i och för sig tillräcklig åtgärd,som dessutom inte är alltför tekniskt komplicerad, erhålls genom att en lägreränta tillämpas beträffande sådana inbetalningar som skett efter den 18 januariåret näst efter inkomståret, dvs. för inbetalning av löpandepreliminär skatt, men . Även sådana inbetalningar skullealltså berättiga till ränta men då inte med högre belopp än som kan sägas varaskäligt. Härigenom hindras otillbörlig räntespekulation. EnUgtmin mening talar övervägande skäl för en lösning enligt de sistnämndariktlinjema. Jag föreslår därför att ränta på överskjutande skatt alltjämtskall utgå , dock att fyllnadsinbetalningar efter åretefter inkomståret skall berättiga till ränta endast efter halva dennaräntesats, eller således efter 3 1/. Detta innebär att den effektivaårsräntan på en inbetalning strax före året näst efter inkomståretblir . Möjligheten att undgå kvar- ståendeskatt genom fyiinadsinbetainingar påverkas infe av förslaget. Vad angår det tekniska förfarandet vidränteberäkningen vill jag erinra om, att detta f. n. går så till att det"räntefria" beloppet . först dras av från den totalaöverskjutande skatten, varefter räknas av ej ränteberättigad preliminär skatt.Ränta beräknas sedan på det återstående beloppet, avrundat nedåt kr. På motsvarande sätt bör i fortsättningen först totalbeloppetöverskjutande skatt reduceras med . och därefter inbetalda skattebeloppräknas av enligt principen att sist erlagt belopp avräknas före tidigareerlagt. Av-rundning till jämnt hundratal kr. bör ske varje gång beräkningen avränta görs enligt de särskilda räntesatserna. Förslagetförorsakar visst merarbete för de berörda myndigheterna. Merkostnaderna kanberäknas till ca . A andra sidan bör beaktas att förslaget besparardet allmänna väsentligt högre ränteutgifter. Jagvill i sammanhanget nämna att de gällande räntesatserna 7 resp. i ochför sig kan synas höga mot bakgrund av det nu rådande allmänna ränteläget. Jagvill emellertid hänvisa till att utredningen om företagens uppgiftsskyldighetinom kort kommer att framlägga ändringsförslag när det gäller principerna förfastställande av räntesatser enligt UF m. m., varför jag anser att någonändring inte nu bör ske i denna del. Denu föreslagna reglerna bör träda i kraft möjligt och till-lämpas förstagången innevarande år. Enligt 38 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928: 370)(KL) räknas till intäkt av kapital bl. a. utdelning på andelar i utländskabolag såvida inte utdelningen på grund av bestämmelserna i 28 § 1 mom. KL äratt anse som intäkt av rörelse. Intäkt av kapital anses enligt 41 § KL haåtnjutits det beskattningsår under vilket intäkten blivit tillgänglig förlyftning för den skattskyldige. Från denna regel har emellertid i punkt 2 avanvisningarna till 41 § av praktiska skäl gjorts vissa undantag för t. ex.ränta på bankmedel. Sådan intäkt hänförs till nästföregående års inkomst, ävenom den blivit tillgänglig för lyftning först efter detta års utgång, omnämligen intäkten blivit tillgänglig för lyftning efter årets utgångeller i varje fall så tidigt under nästföljande år, att intäkten praktiskttaget kan hänföras till inkomsten under beskattningsåret. Ett flertal europeiska länder har under senare årgenomfört eller avser att genomföra mer eller mindre långtgående lindringar iden ekonomiska dubbelbeskattningen av utdelad bolagsvinst (t. ex. FörbundsrepublikenTyskland, , , och ). Metodernavarierar; i vissa fall sker lindringen hos bolaget, i andra fall Av intresse i detta sammanhang är emellertid endast den metod sompraktiseras i och som infördes samt den som avses att införasi . Enligt det franskasystemet äger lindringen mm hos aktieägaren. Aktieägare i , somuppbär utdelning från franskt bolag, får ett särskilt skattetillgodohavande("avoir fiscal") hos franska staten till belopp motsvarande hälftenav den uppburna utdelningen. En utförlig redovisning av det franska systemetlämnades i prop. 1971: 112 (s. 18) angående godkännande av två tilläggsavtalden 9 och till dubbelbeskattningsavtalet med . Genom tilläggsavtalet utsträcktes på vissa villkor förmånen av avoir fiscal till aktieägare med hemvist i iform av kontant utbetalning från franska staten. Jag vill beträffandetilläggsavtalets innehåll hänvisa till s. 2022 i propositionen. Som framgår avden redovisning som jag då lämnade, uppkommer en speciell komplikation påsvensk sida genom att avoir fiscal inte anses utgöra skattepliktig inkomst enligtsvenska beskattningsregler.