prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Målet bör vara att täckaendast trycknings- och distributionskostnader. Liknande tankegångarframförs av . Vikten av att hålla låga kartpriser framhålls avmånga remissinstanser. Én ändring av prisrelationerna mellan de olikakartserierna, innebärande att ekonomiska kartan får ett relativt sett lägrepris än de andra, förordas av lantmäteristyrelsen,statens planverk och . Lantmäteristyrelsenhänvisar till att det med avseende på fastighetsindelningen äjourfördasvarttrycket av ekonomiska kartan (fastighetskartan) är ett eftersöktalternativ till ekonomiska kartan och framhåller att en avstämning bör skemellan dessa två kartprodukter. 1973:1 Bilaga 14 101 av allmänt kartmaterial för redovisning irapporter o. d. bör förenas med låga kostnader eller ske helt fritt enligt bl.a. statens planverk och i län. ÖB anser attstatsverksrabatten tills vidare bör behållas. Lantbruksstyrelsen ochskogsstyrelsen avstyrker att gratisutdelningen av kartexemplar slopas. Vad beträffar planeringen av den allmänna kartläggningenunderstryker och att behovet avaktuellt kartmaterial är större än vad som f, n, kan tUlgodoses genom denallmänna kartläggningen, SärskUt påpekas att revideringen av föråldratkartmaterial bör påskyndas. Enligt kommunförbundet bör detta ske särskilt medavseende på tätortsområdena. önskar attförstagångsutgivningen påskyndas. Lantmäteristyrelsen tillstyrker att nykartplan utarbetas av lantmäteristyrelsen och kartverket i samråd, medankartverket anser att en ny kartplan bör utarbetas genom en parlamentariskutredning. ÖB motsätter sig fördröjande omprövning av planlagd utgivning avtopografiska kartan och översiktskartorna. Flera remissinstanser påpekar samordningsbehovmellan ny registerkarta och ekonomiska kartan vid den förnyade långsiktigaplanläggningen av kartverksamheten. Liksom i remissyttrandenaöver registerkarteutredningen framhålls behovet av anvisningar för en ny registerkarta. Vidare påpekas att kravenpå en sådan karta inte får ställas högre än vad ändamålet kräver. Det ansesallmänt att lantmäteristyrelsen bör utarbeta förslag till anvisningar.Kartverket och anser att anvisningarna bör utarbetasi samråd med kartverket. och Lunds kommuner anser att bör delta i anvisningsarbetet. instämmer iutredningsförslaget att föreskrifterna för registerkartan bör fastställas avKungl, Maj:t, CFD framhåller behovet av kartunderlag för registerkartverketoch anger att en ömsesidig anpassning av arbetet med att bygga upp det nyafastighetsregistret och nyutgivningen och revideringen av den ekonomiskakartan är nödvändig. Frågan om kartmyndighetens organisation behandlas i allmänhet relativt översiktligt iremissyttrandena. Endast ett fåtal remissinstanser har gått närmare in påpromemorians förslag tUl indelning av centralorganet i arbetsenheter. Meraingående synpunkter på promemorians förslag tUl uppbyggnad av centralorganetlämnas av lantmäteristyrelsen och beträffande sekretessgranskningens och denmilitära kartförsörjningens stäUning av ÖB. Från övriga remissinstanserförekommer uttalanden i delfrågor. Många remissinstanserifrågasätter om inte en överflyttning av vissa funktioner från centralorganettill regionala eller lokala organ bör äga rum. Denna mening framförs av bl. a,lantmäteristyrelsen, kartverket. Prop.1973:1 Bilaga 14 102 länsstyrelserna i , , Göteborgsoch , , och , kommun,, och . Flera avdessa remissinstanser framhåller att frågan bör besvaras föreomlokaliseringen till . Därigenom kan uppstå flera flyttningsalternativför berörd personal och flera på varandra följande omflyttningar kan undvikas.Länsstyrelsen i anser att en sådan omflyttning inte är helt lämpligmed hänsyn tUl behovet av specialister för denna typ av kartverksamhet.Storleken och inriktningen av tänkta omflyttningar behandlas inte närmare iremissyttrandena, SRA menar att personalstyrkan rent allmänt kan skäras ned vidkartmyndigheten. En i flera yttranden, bl. a. från statensplanverk, lantmäteristyrelsen, i och Karlstadskornmun framförd synpunkt är att fastighetsbildning och andra fastighetsfrågorbör ges en ställning i organisatoriskt hänseende som motsvarar dessaämnesområdens stora andel och vikt i den nya myndighetens verksamhet. FörslagettiU indelning i huvudenheter lämnas utan erinran av bl. a. kartverket. Tveksamhettill en uppdelning av kartfrågorna mellan en kartenhet och en produktionsenhetuttrycks av i län, kommun och . Lantmäteristyrelsen anser att den föreslagnaindelningen i arbetsenheter inte är den allra lämpligaste. Några krav somenligt styrelsen bör ställas på organisationen är att myndighetens olikafackområden bör företrädas av enheter som i stort sett motsvarar de nuvarandefackbyråerna inom lantmäteristyrelsen och kartverket, att tUlräckligt utrymmebör ges både för utvecklingsverksamhet och effektiv produktion på kartsidan,att centralorganets kontakter utåt och i förhållande till andraorganisationsdelar måste uppmärksammas och att det ges plats för någon form avbefattningshavare mellan verkschef och byråchef. Dessa krav kan enligtstyrelsen säkerligen tillgodoses tillfredsställande i olika organisatoriskalösningar. De leder emellertid till vissa förslag till justeeringar ipromemorians förslag. Särskilda huvudenheter avdelningar föradministration och produktion tillstyrks. Inrättandet av de övriga två föreslagnahuvudenheterna anses emellertid vara diskutabelt. De främsta skälen anges varaatt erforderliga kontaktvägar mellan de olika fackområdena lämpligen går mellanunderenheter byråer och att ämnesområdena för de två huvudenheterna blir såomfattande att det är svårt att som chefer för dessa avdelningar få personersom i kunskaps- och erfarenhetshänseende fullständigt behärskar vardera ämnesområdet.Fackbyråerna bör därför inte inordnas i avdelningar utan direkt underställasverksledningen. För att tillgodose krav på smidig beslutsordning iärendehandläggningen, samordning av viktigare frågor mellan fackbyråerna ochsamlade kontakter utåt är den bästa lösningen enligt lantmäteristyrelsen att entjänst som överdirektör inrättas jämte generaldirektören. Prop.1973:1 Bilaga 14 103 I fråga om indelning i byråer föreslårlantmäteristyrelsen också vissa ändringar i förhåUande till promemoriansförslag. Huvudenheten för administration börindelas i en planeringsbyrå, en allmän byrå och en ekonomibyrå. Dennuvarande indelningen inom lantmäteristyrelsen i byråer för fastighetsbildning,fastighetsregistrering och fastighetsvärderingbör bestå och den särskUda utvecklingsenheten för det nya fastighetsregistretbör behållas tills vidare. För kart- och mätningsteknik föreslås tre byråer,nämligen en för vardera av ämnesområdena kartografi med fotogrammetri, geodesisamt databehandling. Datafrågoma förutsätts omspänna hela centralorganets behov.Direkt till generaldirektören föreslåsknutna ett kansli, ett revisionskontor och en militärassistent. Statskontoret framhåller att väsentligauppgifter för kartmyndigheten blirlångsiktsplanering och samordning av rikets kartproduktion och fastighetsbildningsverksamhet bl. a. samverkan ined kommunernas lantmäteriverksamhet samt annanövergripande utredningsverksamhet inbegripet ADB-utveckling. Av den redovisadeorganisationsskissen framgår enligt statskontoret inte hur dessaarbetsuppgifter kommer att organisatoriskt förankras. Ett alternativ, somstatskontoret vill föra fram, är att dessa arbetsuppgifter sammanförs till ensärskild enhet, förslagsvis betecknadenheten för planering och utveckling. En sådan enhet bör enligtstatskontorets mening utformas som en central stabsenhet under verksledningen.I konsekvens härmed bör huvuduppgifterna för den i promemorian skisseradeadministrativa enheten vara ekonomi- och budgetfrågor samtpersonaladministration. Enligt statskontoret bör kartmyndigheten också ha ettrevisionskontor som placeras som stabsorgan under verksledningen. Totalförsvarets intressen ikartverksamheten har enligt ÖB inte beaktats tillräckligt i promemoriansförslag. Organisatoriskt bör uppmärksammas militärassistentens dubbla egenskapav företrädare för en organisation utanförverket krigsmakten och chef för en enhet inom detta. Som försvaretsman bör han betraktas som ÖB:s representant inför verkschefen. Han bör därförstå fri i förhållande till kartmyndighetens enhetschefer och vara direktföredragande för myndighetschefen. ÖB yrkar att försvarsenheten under ledningav militärassistenten får en i förhållande till dagsläget i princip oförändradställning inom myndigheten. Fråganom representation av olika kartintressen i det nya verkets styrelse eller påannat sätt har berörts av många remissinstanser. Principen med lekmannastyrelse och kommunrepresentation lämnas i huvudsakutan erinran. Några ledamöter i kartverkskommissionen anser att alla intresseninte tillgodoses i en renodlad lekmannastyrelse, ÖB menar att totalförsvaretbör företrädas i styrelsen och att tillsättning av' denna representation börske på förslag av ÖB. Prop.1973:1 Bilaga 14 104 framförs av kartverket. ,och hävdar att de anställda bör harepresentation i styrelsen. De två sistnämnda anser att denna representationbör ske genom de fackliga organisationerna; Lantbruksstyrelsen anser attlantbruksintressena bör representeras i styrelsen och hav sammasynpunkter beträffande skogsbruksintressena. hävdaratt styrelsen bör ha anknytning i samma utsträckning som lantmäteristyrelsennu har. Från lantmäteristyrelsen ochkartverkskonimissionen föreslås att ett särskilt kartråd knyts tillverksledningen för att ge derma synpunkter i vissa kartfrågor. Vad beträffarkartbehoven för planeringsändamål verkar tiUbaka en särskUdarbetsgrupp med representanter för lantmäteristyrelsen, ,statens planverk och kartverket. Enligt planverket bör denna grupp bestå.Frågan uppmärksammas också av statskontoret och lantmäteristyrelsen. Beträffande tidsperspektivet föromorganisationen och behovet av fördjupade utredningar till grund härför har denärmast berörda instanserna lämnat vissa synpunkter. Lantmäteristyrelsennämner behov av medverkan i utredningsarbetet från ochföreslår att beslut föreligger i fråga om omorganisationen senast i mitten avår 1974. efterlyser utredningar under medverkan frånstatskontoret, , m. fl. Fastställandet av organisationen börske före utflyttningen. SRA önskar delta i de ytterligareöverläggningar och utredningar som behövs för kartreformen. ,och anser att representanter förpersonalorganisationerna bör få tillfälle att följa det fortsatta arbetet. benämning framförs förslag i flera av remissyttrandena.Benämningen statens lantmäteriverk föreslås av lantmäteristyrelsen,länsstyrelserna i , och , ochVästerbottens län samt lantmätareför-erung. menar att centralorganet bör benämnas lantmäteristyrelsen. Att enbenämning bör ha anknytning till verkets fastighetsrättsliga ochfastighetstekniska verksamhet framhålls av flera remissinstanser. Vid behandlingen avanslagen till kartverket för anmälde jag att en beredningborde ske av det utrednings- och remissmaterial i olika kartfrågor som fannseller beräknades komma fram under nära förestående tid (prop, 1971: 1 bil, 14s. En sådan beredning har slutförts , Beredningensre- Prop.1973:1 Bilaga 14 105 sultathar redovisats i promemorian StatUg kartverksamhet. Detutrednings- och remissmaterial som legat till gmnd för beredningen har berörtfyra delområden inom kartverksamheten, nämligen den fotogrammetriska beställningsproduktionen,prissättningen och vissa andra frågor rörande det allmänna kartmaterialet, denlångsiktiga planeringen av den allmänna kartläggningen samt en nyregisterkarta. Jag har tidigare i korthetredogjort för de förslag som lagts fram och remissyttrandena över dessa. Deninom genomförda beredningen har emellertid haft ett merlångtgående syfte än att enbart behandla dessa enskilda områden inomkartverksamheten. Syftet har varit att i ett sammanhang få en merövergripande behandling av frågoma ominriktningen av och formerna för den statliga kartverksamheten. Möjligheterna att bättre samordna skildauppgifter i samband med den statliga kartproduktionen har särskiltövervägts. Beredningen har skett med utgångspunkt också i de delvis nyaförutsättningar som beslut av riksdagenåren 1970 och 1971 om ny organisation för lantmäteriverksamheteninnebär. Lantmäteristyrelsenoch kartverket tillhör de myndigheter som enligt statsmakternas beslut skallomlokaliseras. Båda verken skall flytta till , Planeringen föromlokaliseringen bygger på förutsättningen att flyttning skall ske undersommaren 1975. Kungl, Maj:t har uppdragit åt att uppföra enför de båda verken gemensam ämbetsbyggnad. Det är angeläget, särskilt medhänsyn till den planering i olika avseendensom måste ske inför omlokaliseringen, att riktlinjer för lantmäterietsoch kartverkets kartverksamhet på läggs fast så snart som möjligt.Även om de åtgärder som jag kommer att förorda i det följande endast i mindregrad torde komma att påverka frågan om anslag m. m, för verksarriheterna /74, vill jag anmäla frågan om sådana riktlinjer . Jaghar i tidigare sammanhang pekat på kartläggningens betydelse för det modernasamhällets utveckling. Tillförlitligt och för olika ändamål anpassatkartmaterial är en nödvändig förutsättning för många verksamheter i samhället.Behovet av storskaliga kartor är särskilt framträdande i tätortsområdena, förplanering av tätorters utveckling, för fastighetsbildning och för byggande,Småskaliga kartor behövs över hela landet, bl, a, för den översiktligaplaneringen och för den militära kartförsörjningen. De synpunkter som förtsfram i samband med kartfrågornas beredning i departementet visar att det behövsinsatser inom alla skalområden för att samhällets och samhällsmedbor-garnas kartbehov skall tUlgodoses på etttiUfredsställande sätt. Vad som framkommit visar enUgt min mening ocksåatt en bättre kartförsörjning kan nås utan att nuvarande gränser för statligtoch kommunalt ansvar inom kartläggningen ändras. 1973:1 Bilaga 14 106 Mot bakgrund av synpunkter påkartverksamhetens lämpliga ordnande, som förts fram i samband med de tidigareutredningama, lämnas i promemorian förslag som syftar tUl att främjasamordningen i verksamheten och nå förbättringar inom kartförsörjningen istort. I organisatoriskt avseende föreslås att den statligalantmäteriorganisa-tionen och kartverket, med i princip oförändradearbetsuppgifter, förs samman i en gemensamorganisation i promemorian benämnd kartmyndighet, I syfte att få tillstånd en bättre samordning mellan myndighetens kartverksamhet och denkartproduktion som förekommer inom bl. a. kommunerna anses regelbundnaöverläggningar meUan myndigheten ochkartavnämarna böra komma till ståndlänsvis. Sådana överläggningar anses kunna bli särskilt betydelsefullaunder perioder då mer omfattande omarbetning av det allmänna kartmaterialet kanplaneras in. Möjligheterna att genom variation i kartornas utformning nå etttill de lokala förhållandena väl anpassat kartmaterial anges böra ägnassärskild uppmärksamhet i dessa sammanhang. Promemoriansförslag bemöts nästan genomgående positivt av remissinstanserna. Också jag finner förslagen välgrundade ochkan ansluta mig till de riktlinjer för kartverksamhetens ordnande som dragitsupp i promemorian. Det är självfallet angeläget med hänsyn till den omfattningsom kartverksamheten har de årliga kostnadema för det slags kartor sombehandlats i promemorian torde överstiga 100 milj. kr. att verksamhetensamordnas på lämpligt sätt. Jag tänker då inte bara på en tekniskproduktionssamordning inom kartframstäUningen, utan också på sådan samordning iplaneringen av kartverksamheten som särskilt tar sikte på möjligheterna attsamordna produktionsinsatser som behövs förskilda samhälleliga verksamhetsfält. Så kan t. ex. en visskarttyp utformas så att den kan komma tUl användning i flera, skildaverksamheter. I andra fall kan samma grundmaterial utnyttjas för skildakartprodukter. En sådan samordning förekommer redan i viss utsträckning.Beträffande den allmänna kartläggningen har Kungl. Maj:t kartbrevföreskrivit att den civila och militära kartförsörjningen i fredstid skallsamordnas genom att så långt möjligt samma karttyper utnyttjas för civilt ochmilitärt bmk. Samordningen mellan olika slag av storskalig kartläggning ochmellan sådan kartläggning och den översiktliga kartläggningen är emellertidinte lika utvecklad. Jag vill i detta sammanhang särskilt peka på att vissamöjligheter finns att använda samma grundmaterial för framställning av kartori olika skalor. I samband med att statsmakterna tog ställningtill riktlinjerna för den omorganisation av lantmäteriverksamheten som nyligenhar genomförts, behandlades olika frågor om mätnings- och kartverksamhet.Behovet av en samordning av dessa verksamheter uppmärksammades därvid. Entidigare indelning inom lantmäteristyrelsen i en enhet för Prop.1973:1 Bilaga 14 107 tillsyns-och serviceuppgifter rörande den mätnings- och kartverksamhet som utförs I regi och en enhet förden statUga lant-mäteriorganisationens mätningstekniska verksamhetslopades. Enheterna fördes i den nya styrelsen samman i en enhet, en tekniskbyrå. På länsplanet tillades överlantmätaren vidgade samordnings- och serviceuppgifterinom mätnings- och kartområdet. För dessa uppgifter förstärktesöverlantmätarmyndigheterna med ett tjugotal kvalificerade tjänster. Avsiktenmed utbyggnaden av lantmäteriorganisationen på länsplanet var bl. a. att nå enbättre samordning mellan de statliga och de kommunala mätnings- ochkartarbetena i länen. En sammanslagning av lantmäteriet och kartverket främjarmöjligheterna också till en sådan samordning av kartverksamheten och liggersåledes helt i linje med de principer somvarit vägledande för lantmäteriverksamhetens omorganisation. Förslaget omsammanslagning av de båda verken har tillstyrkts av bådelantmäteristyrelsen och kartverket. Jag förordar att en sådan sammanslagningsker. Deriktlinjer för lantmäteriverksamheten som har lagts fast medger olikaorganisationslösningar beträffande den kommunala mätnings- ochkartverksamheten. Kommunerna ombesörjer i många fall denna verksamhet genomegna organ eller genom anlitande av konsulter. Kommunerna skall emellertidockså kunna påräkna att de statliga lantmäteriorganen lämnar service i dessahänseenden. Erfarenheterna från den tid som har förflutit sedanomorganisationen genomfördes visar att denna ordning fungerar väl.Promemorians förslag om regelbundna överläggningar länsvis mellan den nyakartmyndigheten och bl. a. kommunerna torde i tillräcklig grad säkra att enlämplig samordning mellan statUg och kartverksamhet kommer till stånd.Den nuvarande principiella fördelningen av ansvar för kartfrågorna mellanstaten och kommunerna synes alltså inte behöva ändras. De riktlinjer förkartverksamhetens ordnande som jag förordar innebär att den nya organisationen,vid sidan av de uppgifter som hänger sammanmed den allmänna kartläggningen eller med fastighetsbildning och annanverksamhet som åvilar de lokala lantmäteriorganen, skall lämna service i frågaom grundläggande mätnings- och kartläggningsverksamhet samt verka församordning av sådan verksamhet. Av vad jag har anfört om betydelsen avsamordning av kartverksamheten torde framgå att nära kontakt behöver hållas medockså ett flertal centrala myndigheter och organ. Den nya myndighetens verksamhet börenligt promemorian inriktas på kartfrågor av grundläggande karaktär. Medgrundläggande kartläggning förstås i promemorian i princip sådan kartläggningsom syftar till att i ett sammanhang tillgodose flera verksamhetersgrundläggande och kontinuerliga kartbehov.Den aUmänna kartläggningen och framställning av primärkartor är exempelpå kartläggning som promemorian 1973:1 Bilaga 14 108 Kartuppgifter av annan än grundläggande natur anses däremotalltjämt böra handhas av Svenska reproduktionsaktiebolaget (SRA). På ett liknande sätt som f, n, bör bolaget tillerkännasrätt att för sådan kartproduktion mot ersättning utnyttja det allmännakartmaterialet. De gränser som gäller i detta hänseende mellan lantmäteriet,kartverket och SRA behöver underkastas vissa jämkningar med hänsyn till attkartmyndigheten bör få en mer direkt kund-inriktad verksamhet. Den nuvarandeprincipiella uppgiftsfördelningen synes emellertid kunna behållas, I fråga omdet allmänna kartmaterialets utnyttjande föreslås vidare i promemorian att engenerell rätt ges åt statliga organ att för redovisningar i rapporter ochliknande mångfaldiga det allmänna kartmaterialet. Jag finner den föreslagna principiellagränsdragningen meUan den nya organisationens och SRA:s verksamheterändamålsenlig. Jag kan också ansluta mig till promemorians mening att nuvarandesystem för de allmänna kartornas tryckning och distribution skall bestå. Tryckningenav kartoma sker genom upphandling, medan SRA svarar fördistributionsuppgifterna. Om godtar de redovisade riktlinjerna förverksamhetens uppdelning ankommer det på Kungl, Maj:t att reglera den närmaregränsdragningen mellan den nya myndigheten och SRA, Enligt mångaremissinstanser bör den i promemorian föreslagna rätten för statligamyndigheter att för rapporter o, d, inom ramen för tjänsteåligganden mångfaldiga det allmänna kartmaterialet utvidgas ytterligare till att gäUa föräven kommunala organ. Jag avser att återkomma till Kungl. Maj:t i dessa frågor. Prissättningenpå de allmänna kartorna är enligt promemorian en nästan uteslutande statsinternangelägenhet. I promemorian fästs emellertid uppmärksamhet på att enförhållandevis hög avgiftsfinansiering kan ge lämplig ledning för verksamhetensinriktning och påverka produktutformningen. Alltför höga priser kan å andrasidan motverka en lämplig spridning av kartorna. Enligt promemorian bör måletför prissättningen vara att, med beaktande av att en tillfredsställande spridningerhålls, få alla trycknings- och distributionskostnader täckta samt störstamöjliga bidrag tUl produktionskostnaderna i övrigt. Jag delar dennauppfattning. Liksom f. n. bör prisnivån på kartorna fastställas av Kungl.Maj:t, medan de direkta prisbesluten bör ankomma på myndigheten. Maj:thar på min föredragning anbefallt kartverket att genomföraen viss uppjustering av de nuvarande kartpriserna från ingången av . Enligt de planersom tidigare redovisats för beräknas förstagångsutgivningen av de ekonomiska ochtopografiska kartserierna kunna avslutas . Planeringen för denrevideringsverksamhet m. m. som med allt större resurser kan sättas i gångefter hand bör ske med utgångspunkt i de förslag om kartverksamhetens ordnandesom jag 1973:1 Bilaga 14 109 harförordat i det föregående. En förbättrad ståtlig-kommunal samordning kanpåverka verksamhetens inriktning. Tillgång till regionala och lokala organ inomden nya organisationen ökar möjligheterna att äjourföra kartorna med avseendepå de viktigaste uppgifterna och att genomföra revideringar med kortaretidsmellanmm. Det kan också visa sig lämpligt att kartornas revideringsamordnas områdesvis med att den pågående fastighetsregisterreformen genomförs.Hithörande frågor behöver studeras närmare innan någon mer allmän plan förrevideringsverksamheten kan utarbetas. Vissa undersökningar härvidlag har sattsi gång. Maj:t har uppdragit åtlantmäteristyrelsen att vidare behandla frågan om den tekniska utformningen aven ny registerkarta. Den organisation som bUdas genomsammanslagning av lantmäteriet och kartverket kommer att handha frågor omfastighetsbildning och fastighetsregistrering samt om mätning och kartläggningav grundläggande natur. Det nya verket bör i likhet med vad som f. n. gäller beträffande lantmäteriet organiseras i tre nivåer, ett centralorgan, i varjelän en överlantmätarmyndighet samt lokalt fastighetsbildningsmyndigheter.Vad angår frågan om centralorganets benämning bör, såsom många remissinstanser framhållit, stort avseende fästas vid att namnetså långt möjligt återspeglar hela verksamheten. Jag förordar benämningenstatens lantmäteriverk. Förslaget att detnya verket skall ledas av en styrelse med bred samhällsförankring har tillstyrkts avde remissinstanser som särskUt behandlatdenna fråga. Jag finner med hänsyn till verksamhetens servicekaraktär, bl.