prop · FW0315 · 1973-12-31 00:00:00 — Föreningen anför vidare attskälen till att gudstjänstiivet ägde behov av en tvångslicensiering motsvarandeden för undervisnmgsväsendet var minst sagt bräckliga i förarbetena tUl URL.Anledning saknas enligt föreningen att i lagen tiUgodose så speciella behov ochman finner med hänsyn till dessa synpunkter att 16 § URL bör omredigeras idetta sammanhang. KLYS framför liknande synpunkter. I fråga om visningsrätten enligt art. llbis av litteräraoch musikaliska verk gör KLYS gällande att sådan visning i television för attuppfylla kraven i måste förenas med rätt till ersäUning förupphovsmännen. 23 § URL bör därför i enlighet med vad som gäller förbildkonstnärer enligt 25 § URL ändras för att bringas i överensstämmelse medkonventionen. intar liknande ståndpunkt i frågan. Såvittgäller redogörelsen för filmrättigheterna enligt art. 1 4 b i s. 2. b. harvissa av utredningens uttalanden mötts av kritik från . Som anmärkningsvärt betecknar föreningen uttalandet att detbeträffande 39 § URL ligger "i sakens natur" att de översättningarsom är nödvändiga för att ett verk skall göras tillgängligt för allmänhetenmåste få företas. Enligt föreningens mening gör sig utredningen här skyldig tUlen glidning i betydelsen av uttrycket "tiU-gänglig för allmänheten".Lagens mening måste uppenbarligen vara att verket bringas ut tUl allmänheten.Om verket därvid förstås är en helt annan fråga som i vidare mening har sambandmed t. ex. språkgränser. Att en oöversatt svensk film som visas i i denmeningen är "otillgänglig" för allmänheten betyder givetvis inte attden ej gjorts tillgänglig för samma publik i URL:s mening. Såvitt gälleröversättning av talade inslag till annat språk, s. k. dubbing, anför föreningenatt sådan kräver en anpassning av den utiändska texten inte bara till originaltextenutan också till den talande skådespelarens munrörelser och övriga mimik. Dettakan medföra att man betydligt avlägsnar sig från originaltexten och en sådanbearbetning inryms enligt föreningen uppenbarligen inte under 39 § URL. KLYSframför liknande synpunkter. Frågan om filmrättigheterna enligt 39 § URL tas idetta sammanhang upp av juridiska fakulteten vid , som anföratt upphovsmän till musikaliska verk enligt 39 § URL har erhållit enprivUegierad ställning i förhållande till andra upphovsmän. Fakulteten anförvidare att de försök som gjordes under förarbetena tiU Stockholmskonferensenatt införa en motsvarande privUegierad ställning också i konventionstextenstötte på motstånd. Upphovsmännen till de musikaliska verken tillerkändes idetta avseende inte bättre ställning än huvudregissörer och upphovsmännen tillscenariotexter och dialoger,allt såvitt gäller verk som skapats för framställning av filmverk och där dennationella lagstiftningen inte stadgar annat Fakulteten hemställer medanledning härav att 39 § URL ändras så, att kompositörens särskildaprivilegium tas bort och att i stäUet bestämmelser införs som svarar motkonventionstexten. Regeln bör aUtså enligt fakulteten få den generellainnebörden att upphovsmän, som lämnat bidrag till ett filmverks framställning,inte skall kunna motsätta sig filmverkets mångfaldigande, spridning, offentligaframförande, överförmg till aUmänheten genom tråd, utsändning genom radio samtåtergivande av texter på annat språk eller översättning av talade texter tillannat språk. Detta skall gälla under fömtsättning att upphovsmännen i frågaåtagit sig att lämna bidrag som sagts och att ingen överenskommelse avmotsatt eller särskilt innehåll träffats. Dessa bestämmelser skall dock intetUlämpas på upphovsmän till scenariotexter, dialoger och musikaliska verk, somskapats särskilt för framstäUningen av filmverk, och inte heller på dettashuvudregissör. Fakulteten uttalar vidare att, om 39 § URL också ifortsättningen skall anses gälla inte bara sådana upphovsmän som gjortprestationer avsedda direkt för filmverket utan också med avseende på fömtexisterande verk (preexistenta verk), musikaUska verk inte bland dessa bör haen bättre ställning än andra upphovsrättsligt skyddade verk. Fakulteten tarockså upp tUl behandling en punkt i FotoL:s bestämmelser som inte harföranlett förslag tUl ändring från utredningens sida, nämligen den som reglerarskyddstiden för fotografiska alster med konstnärligt eller vetenskapligt värde(15 § andra stycket FotoL). Fakulteten uttalar härvid att det för"verkshöjd" normalt inte krävs något konstnärligt eller vetenskapligtvärde och att det bmkar sägas att även dålig konst kan åtnjuta upphovsrättsligtskydd blott den är tiUräckligt individueUt präglad. Fakulteten finner detdärför lämpligt att i detta sammanhang ändra bestämmelserna i på dennapunkt så att de överensstämmer med nämnda allmänna princip. 3.3.3Föreslagna lagändringar m. m. När det gäller bestämmelserna i 60 och 61 §§ URL omlagens tillämpningsområde har de föreslagna lösningarna på vissa punkterföranlett yttranden av några remissinstanser. Sålundaär KLYS kritisk till utredningens uppfattning att det av 60 § första stycketskulle framgå att det endast är tiUämpningsområdet för lagens regler omupphovsrätt som regleras i paragrafen och att den svenska intemationellaprivaträttens regler skall tUlämpas beträffande de regler i URL som rörupphovsrättsliga avtal (t. ex. 39 §). En sådan uppfatining förefaller enligtKLYS sakna stöd i förarbetena och framgår långt ifrån entydigt av lagtexten.Utredningens syn på innebörden av 60 § bör enligt KLYS ges ett tydligareuttryck än enbart motivuttalandenrörande uttrycket "Vad i denna lag är stadgat om upphovsrätt..." KLYSframhåller vidare att utredningen inte närmare har belyst skillnaderna i rättsligeffekt mellan den tolkning som utredningen valt och någon annan tolkning. Inteminst med hänsyn till regleringen av fihnrätten hade det enligt KLYS varit avintresse, om utredningen närmare hade redovisat de olikheter i praktisk effektsom kan aktualiseras av vart och ett av tolkningsaltemativen. Utredningens valav uppfattning är enligt KLYS av principiell betydelse och inte enbart enrättsteknisk fråga. Ett utförligt klargörande ter sig därför befogat. Juridiskafakulteten vid efterlyser i lagtexten eller åtminstone imotiven närmare riktlinjer för tolkningen av uttrycket "vanligavistelseort" och det sätt på vUket det skUjer sig från begreppet"hemvist", eftersom detta knappast torde vara klart enligt i Sverigeförhärskande rättsligt språkbruk. Fakulteten frågar sig sålunda, om meduttrycket "vanliga vistelseort" avses endast en rent faktisk vistelseunder och att syftet att kvarstanna resp, återvända till tidigarevistelseland eUer flytta till ett annat land inte skall tiUmätas någonbetydelse. Fakulteten berör även den föreslagna presumtionsregeln om vem somskall anses som producent av filmverk och uttalar att den avseddefilmproducenten vanligen torde vara en juridisk person. Fakulteten efterlyseräven för sådant fall åtminstone i motiven vissa riktlinjer för bestämningen avvad som i detta sammanhang menas med en filmproducents "säte" och ivarje fall vad som tiU skUlnad därifrån rnenas med hans "vanligavistelseort". Även berör frågan om uttrycket "vanligavistelseort" och ifrågasätter lämpligheten av att införa uttrycket ilagtexten, eftersom detta kan medföra risk för osäkerhet vid tillämpningen. Detär nämligen enligt museet bland konstnärer relativt ofta förekommande meddubbel bosättning i skUda länder mellan vilka man växlar på ett sådant sätt attbåda länderna kan betecknas som "vanlig vistelseort" i den mening somnormalt språkbruk inlägger i orden. Någraremissinstanser tar även upp frågan om skyddstidsjämförelsen, hovrättifrågasätter om den nuvarande regleringen i detta avseende är förenlig medgrundprincipen om nationell behandling och anför, 1 likhet med den skiljaktigameningen inom utredningen, att art, 7,8, i den nya konventionstexten intesynes ge stöd för inskränkning av denna princip. Även hovrätten för VästraSverige och intar en likartad ståndpunkt i frågan. Hovrättenför anmärker att transformeringen av uttrycket "unimmeuble" i konventionens art, 4,b, och 5,4,c,2. bör erhålla samma lydelsei 60 § första stycket punkt 5. URL och i 1 § 3 mom, sista stycket TK. I den månde i den svenska texten använda uttrycken redan nu innefattar en ändring avtillämpningsområdet i förhållande tillkonventionstexten förordar hovrätten att bestämmelsema utsträcks att omfattaockså sådana konstverk som exempelvis skulpturer inhuggna i urberget. Denföreslagna ändringen av definitionen av utgivet verk i 8§URL föranledererinringar från några remissinstanser. Hovrätten för uttalar atten ändring inte förefaller att ha någon funktion att fylla. Hovrättenframhåller vidare att kongruens behålls med ifrågavarande uttryck i paragrafensförsta stycke och 4 § FotoL om ändringen inte genomförs. finner ändringen vara erforderlig särskUt som"lovligen" enligt motiven till 8 § URL angetts vara liktydigt medsamtycke av upphovsmannen. anser att uttrycket"lovligen" bör behållas. Samfundet åberopar att ordet"lovligen" införts på hemställan av lagrådet i stället för det avauktorrättskommittén föreslagna "lagligen" och bättre svarar motgällande upphovsrättslig lagstiftning än utredningens förslag. Ett verk tordenämUgen enligt URL kunna anses utgivet även om utgivningen skett utanupphovsmannens samtycke. Således kan enligt samfundet konstverk intas ikritisk eller vetenskaplig framställning eller i skolböcker och därigenom utgesutan upphovsmannens tillstånd (14 och 16 §§ URL), Som förutsättning för attdetta skall kunna ske gäUer bara att verket visats offentligt. Härtill kommerenligt samfundet att det från tolkningssynpunkt framstår som muidre lämpligtatt beträffande begreppet offentliggörande behålla rekvisitet"lovligen" medan man för utgivning inför en annan formulering samtidigtsom utredningen, fastän knappast riktigt, framhåller att uttrycken är synonyma. När det gäUer bestämmelsen i 11 § URL om rättentill mångfaldigande för enskilt bruk ansluter sig så gott som samtUga remissinstansertill utredningens uppfattning att denna rätt har missbrukats, särskilt inomundervisningsväsendet. Däremot råder det delade meningar om en lagändring ärpåkallad. Fören sådan lagändring uttalar sig i huvudsak de remissinstanser som företräder upphovsmännensintressen. uttalar sålunda att föreningen i och försig delar uppfattningen att särskilda regler behövs för att tillgodose bl, a,undervisningsväsendets behov. Föreningen finner emellertid att det inte kanbetraktas som självklart att en sådan reglering skaU ske genom URL, tUl ett förslag som KLYS avgett i annat sammanhang och därman fömtsatt att regleringen skall ske genom privaträttsliga avtal av kollektivart. Enligt föreningen är det missbruk som förekommer klart i strid med debegränsningar som den nya konventionstexten föreskriver. Föreningen förordardärför att 11 § URL ändras i enlighet med utredningens förslag. Sammaståndpunkt intas av KLYS, FLYCO, KRO, Föreningen , , . och samt i princip även av . tillstyrker ändringsförslagetmen understryker i enlighet med ett av juridiska fakulteten vidStockholms universitet avgivet yttrande nödvändigheten av att ett avtalsnarast träffas mellan upphovsmannaorganisationema och huvudmännen inomundervisningsområdet rörande kopiering av skyddat material, Samma åsiktuttalar rektorsämbetet vid och även utbildningsnämndeninom sektionen för kemi vid tekniska högskolan i framför, såvitt gällerfrågan om avtalsreglering, liknande synpunkter. Ändringsförslaget tillstyrkseller lämnas utan erinran också av rektorsämbetena vid iGöteborg och , sektionen för lantmäteri vid tekniskahögskolan i samt av en ledamot av utbildningsnämnden inom sektionenför maskinteknik vid tekniska högskolan i . Utom av nu angivna företrädareför undervisningsväsendet tUlstyrks eller lämnas ändringsförslaget utanerinran av . , AB Allmännaförlaget och Föreningen . Ändringsförslaget avstyrks av ,hovrätten för , , , , radio, och . Dessa remissinstanser anser i Ukhet med vad Hesseranfört i särskilt yttrande, att ändring av stadgandet inte nu påkallas avhänsyn till den nya konventionstexten och inte heller i övrigt bör företas idetta sammanhang. uttalar sig i samma riktning. vid , ivars yttrande rektorsämbetet vid instämmer, vill inte motsättasig den föreslagna ändringen men delar i nyssnämnda yttrande uttalademening att en utredning av problemkomplexet i dess helhet bör komma till ståndinnan någon ändring vidtas. vid , Kungl.biblioteket och forskningsbiblioteksrådet framför liknande synpunkter. vid samhällsvetenskapligafakulteten vid avstyrker ändringsförslaget med angivande attde intressen nämnden har att bevaka bäst tiUgodoses med nuvarande ordning. vid Lunds universitetavstyrker ändringsförslaget men uttalar att 11 § möjligt och lämpligeni detta sammanhang bör ses över. vid delarfakultetens synpunkter och tUlägger att man vid preciseringen av området förmångfaldigande för enskilt bmk särskilt bör beakta den högre undervisningensbehov av aktuellt undervisningsmaterial. Deremissinstanser som i sina yttranden har berört förslaget till ändringav 5 § FotoL hänvisar i denna fråga till den inställning som de intagit i frågaom förslaget tiU ändring i 11 § URL. Utredningensförslag att bestämmelsen om pressens lånerätt i 15 § URL skall upphävastillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. , i vars yttrande ochTiditingarnas telegrambyrå instämmer, ansluter sig till utredningens förslag.Tidningarnas telegrambyrå redogör i sitt yttrande i korthet för den bevakningoch förmedling av nyheter som företaget ombesörjer. Sålunda anförs attnyhetstjänsten ibland kan innefatta direkta citat ur artiklar som berörspeciella områden. Det framstår enligt Tidningamas telegrambyrå som angelägetatt ändringsförslaget inte i något avseende kan ge stöd för en mera restriktivhållning tiU den form av nyhetsförmedling som företaget bedriver. Ettstort antal remissinstanser tUlstyrker förslaget om upphävande av bestämmelsenom ljudupptagning för undervisningsändamål i 17 § URL eller lämnar förslagetutan erinran, I huvudsak återges i dessa yttranden samma skäl som har anförtsav utredningen. Universitetskanslersämbetetförklarar sig principiellt tillstyrka att 17 § upphävs men motsätter sig attdetta sker, innan avtal föreUgger mellan berörda parter. Ett upphävande avparagrafen innan garantier lämnats för att undervisningsväsendet får motsvarandemöjligheter till mångfaldigande inom ramen för en allmän avtalsreglering skuUeenligt ämbetet innebära starkt försämrade villkor för undervisningsväsendettill förmån för upphovsmännen. vid Lunds universitetuttalar att frågan om 17 § skall bibehållas eller avskaffas bör tas upp isamband med den översyn av 11 § URL som fakulteten föreslagit, Utbildnlngsnätnnden vid samhällsvetenskapligafakulteten i , , och Radioavstyrker utredningens förslag. Skolöverstyrelsenerinrar i detta sammanhang inledningsvis om att tillkomsten av 17 § visserligeninnebar en nyhet i URL men att denna reglering i sak inte var ny utan barainnebar att man lagfäste en praxis som funnits påskolområdet. Att bestämmelsen togs in i lagen motiverades främst med att detansågs vara ett starkt allmänt intresse att främja verksamheten vid bl, a.AV-centraler. En sådan verksamhet ansågs från såväl teknisk som ekonomisksynpunkt överlägsen de inspelningar som annars bara skulle kunnat göras medstöd av 11 § URL, Styrelsen konstaterar att en synnerligen snabb utveckling avlandets AV-centraler kunnat ske med stöd av de möjligheter som17 § öppnat Enligt styrelsens mening är det orimligt att nu plötsligt heltrycka undan grunden för en redan etablerad verksamhet av den omfattning som dethär gäller. Medhänsyn till den expanderande undervisningen skulle skäl snarare kunna åberopasför att utvidga 17 §. Styrelsen erinrar vidare om att upphovsrättsliga frågor ianslutning tiU 17 § utreds inom AUU-sakkun-niga (sakkunniga för förhandling omavtalsreglering av upphovsrättsliga frågor på undervisningsområdet), Iavvaktan på dessas förslag avstyrker styrelsen att 17 § upphävs. Styrelsenfinner vidare utredningens ställningstagande till frågan om att utvidgaparagrafen till att avse även inspelningar av televisionssändningar beklagligt.Styrelsen uttalar i denna fråga att inslaget av television i undervisningen harundergått en explosionsartad utveckling. Många kommuner börjar nu utrusta skolornamed videobandspelare och internt distributionsnät för televisionssändningarvarjämte stora investeringar görs i televisionsmottagare. Med den begränsning irätten att banda televisionsprogram som f, n, föreUgger kan denna utrustningemellertid inte utnyttjas i en omfattning som motsvarar skolomas behov.Styrelsen finner därför att starka skäl talar för att inspelningsrätten enligt17 § skall utvidgas att avse även televisionsprogram. Liknande synpunkterframförs även av som i anledning av den avtalsreglering somutredningen rekommenderar också framhåller vikten av att förhandUngama försmellan representanter för skolväsendet å ena sidan och berörda upphovsmän åden andra sidan, eftersom företaget inte anser sig vara part i sammanhanget ochdärför inte heller skall svara för de ökade kostnadema, betonardock vikten av att dessa kostnader stannar på en rimlig nivå. För att försäkrasig om detta och för att ge skolorna tillgång till önskat material kan manenligt eventuellt överväga om inte ett system med tvångslicenserkan vara förenligt med , berör i sitt yttrande ocksåutredningens uttalanden om vuxenutbildningen. Företaget ifrågasätter om inteden hittillsvarande tolkningen av begreppet"undervisningsverksamhet", som tvingat att gå framavtalsvägen, numera är otidsenlig och alltför snäv. pekar på denrätt till särsldld prövning vid offentliga skolor som den enskilde studerandenvid vuxenutbUd-ningen har. Om eterburen undervisning har gett underlag förkunskaperna och möjlighet tiU särskUd prövning finns, borde dennaundervisning, om en organisatorisk kontroU kan skapas, enligt Radioockså anses ligga inom begreppet undervisningsverksamhet. Med anledning av utredningens uttalande attmångfaldigande enligt 17 § URL inte är förenligt med art. 9.2. i den nyakonventionstexten anför att dess avtalspraxis i fråga ombestämmande av honorar till medverkande mindre väl motsvarar den bUd som utredningengett åt den, I själva verket innesluter ingångna avtal endast i begränsadomfattning ersättning för avstådd förfoganderätt. Kommittén anför i denna delvidare: har TRU ingått ca 140 avtal medmanusförfattare (ämnesexperter) m, fl. Avtalen har gällt 1) Manus tillkurspaket (tv-och/eller radioprogram samt stödmaterial), 2) Manus till tv-och/eller radioprogram, 3) Manus till stödmaterial, 4) Annan uppgift (t, ex,arbete utfört i egenskap av programproducent, regissör). Ungefär hälften avavtalen kan hänföras till kategori 1. Dessa 70-tal avtal är antingenanställningsavtal (hel- eller deltid tillsvidare ) eller uppdragsavtalmed någon övervikt för de sistnämnda. Vid anställningsavtalen har honorarregelmässigt bestämts till visst belopp motsvarande ersättning förmistade löneförmåner jämte visst tillägg i överensstämmelse med vad som följerav kommittékungörelsen vid tjänstledighet för offentUgt uppdrag. Inget avdessa avtal innefattar uttryckligen eller på annat sätt ersättning för"överlåtelse av upphovsrätt" (strängt taget kan TRU i sin egenskap avmyndighet själv inte vara bärare av upphovsrätt). Vid de ca 40 uppdragsavtalenunder kategori 1 har honorar bestämts mestadels genom engångsersättning, inågra fall ersättning per program eller per arbetsdag samt undantagsvis ersättningper arbetstimme. Vid beloppens fastställande har beaktats den paragraf iavtalet (§ 3) som innehåller att TRU erhåller förfoganderätt tillprestationerna. I åtta avtal samfliga avseende engagemang av universitetslärareför manus till kurspaket för tv-program, visst antal dubbeltimmar, i ämnethållfasthetslära har avtalats om särskild ersättning för nyttjanderätt enligt§ 3 (uppgiften hämtad från sammanställningar över engagemangsavtal tiden1968-februari 1970). I dessa fall har honoraret utgått med /arbetsdagoch särskilda ersättningen med /producerad dubbeltimme. Vad gäller deövriga av ovan angivna fyra kategorier förekommer som regel endastuppdragsavtal, varvid honorar oftast bestäms genom engångsersättning.Åtminstone beträffande kategori 2 har härvid hänt att visst beaktande avförfoganderättsparagrafen skett. Beträffande kategori 4 har i ett fall enregissör erhållit visst belopp som "ersättning för att TRU erhåller fridistributionsrätt förutom etervisning". Avslutningsvis får nämnas att TRUi en del av nu berörda avtal överenskommit med vederbörande om vissa begränsningartidsmässigt eller sakmässigt av sin förfoganderätt till prestationerna. Sedanen tid har aktualiserats upptagande av förhandlingar mellan resp, FLYCO ochTRU rörande engagemang av manusförfattare m, fl, (ämnesexperter), harhärvid under hand framfört ett bud innefattande på visst sätt fixeradersättning även för upphovsrätt." Kommittén ställer sig med hänsyn till vad somanförts tveksam till om mångfaldigande av den typ som avses i 17 § f, n.verkligen kan anses ha sådant ekonomiskt värde för upphovsmännen att paragrafenstrider mot art. 9.2. Kommittén uttalar dock att utvecklingen kan sägas gå iden riktningen. Ifråga om det ytterligare skäl, som utredningen anfört för att slopa paragrafen,nämUgen att få en enhetlig rätt att spela in program från ochfrån , uttalar kommittén att utredningens resonemang förefallerkonstmerat Fråga om 17 § bör upphävas bör enligt kommittén uteslutande bedömasfrån den avvägning som gjordes när regeln kom till, dvs. avvägningen mellanden fria inspelningen somvärdefullt hjälpmedel för undervisningen å ena sidan och upphovsmännensintresse å andra sidan. Kommittén tar även upp frågan om vuxenutbildningen ochkonstaterar att utredningen tillskrivit kommittén uppfattningen att sådanundervisning inte är "undervisning" i URL:s mening när den sker iviss av utredningen närmare angiven form. Kommittén förklarar sig länrna därhänvarifrån utredningen hämtat sitt uttalande och framför beträffandevuxenutbildningen synpunkter som i stort sett överensstämmer med vad SverigesRadio uttalat i frågan. Kommittén anför anslutningsvis att 17 § torde kunnabehållas. Däremot ställer sig kommittén mera tveksam till om tUlämpningsområdetför 17 § bör utvidgas till att även omfatta televisionssändningar men anserdock att frågan är förtjänt att prövas närmare. Utredningensförslag om upphävande av 19 § första stycket URL angående tonsättares rätt attutnyttja dikt för kompositionsändamål har tillstyrkts eller lämnats utan erinranav de remissinstanser som yttrat sig i frågan. påpekardock att utredningen inte berört vissa praktiska konsekvenser som torde uppståvid slopandet av bestämmelsen. Samfundet framhåller sålunda att vissångare ochandra artister, i vilkas repertoar ingår tonsatfa dikter, ställs införproblemet att inhämta tillstånd från författarna eller deras rättsinnehavareför att också i fortsättnmgen kunna framföra sina sånger vid risk att de annarsgör sig skyldiga till intrång i författarnas upphovsrätt. Samfundet tilläggerdock att problemet inte torde ha någon större praktisk omfattning, eftersomflertalet författare till tonsatta dikter enligt uppgift redan är registreradehos . KLYS förklarar sig inte dela utredningens uppfattning att paragrafensandra stycke kan stödjas på art. 9.2. i den nya konventionstexten. När det gäller utredningens förslag till ändring av2 1 § URL om rätt att ta med verk i vissa reportage har det stora flertaletremissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrkt förslaget eller lämnat detutan erinran. Ett par remissinstanser kritiserar dock denföreslagna formuleringen på vissa punkter.