prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Den betydelse som tilläggsbesittningsförhållandet vid förvärv av fartyg har, enligt vad kommitténframhåller, sin för lösöre i allmänhet gemensamma, rättspolitiska grand ihänsyn till vad som brakar betecknas som borgenärs- och omsättningsintressena.Enligt kommitténs uppfattning gör sig dessa intressen av praktiska skälknappast gällande på samma sätt i fråga om stora fartyg som när det gällerlösöre i allmänhet. På stora fartyg passar traditionsprincipens tillämpning isjälva verket inte särskUt väl. Det är sant, påpekar kommittén, att redarensgenom befälhavaren förmedlade besittning till fartyget kan markeraseftertryckligt utåt genom att fartyget bär redarens skorstensmärke ochrederiflagga m. m., något som är särskilt påtagligt då ett nybyggt fartyg övertasav beställaren. Men det hör till bilden, att dessa yttre kännetecken stundomväxlar med befraktningsförhåUandena och att det även vid samsegling redareemellan händer, att den enes fartyg bär den andres eller "linjens" kännetecken; sådant förekommer t. o. m. över nationsgränser.Besittningsövergång kan f. ö. enligt kommitténs uppfattning ställa sig ganskaopraktisk att genomföra på ändamålsenligt sätt, när fartyget är till sjösseller eljest på avlägsen ort, såframt den ej anses kunna ske genom denuntiationtill befälhavaren. Denne står dock i sådant förtroendeförhållande till redarenatt kommittén finner det tveksamt om han kan betraktas som tredje man; snarareär han redarens särskilda representant och förtroendeman. Nutida intensivafartygsdrift, för svensk del alltmer koncentrerad tUl oceanfart, påkaUar hänsyntill den praktiska sidan av problemställningen, anser kommittén. 1973: 42 141 Kommitténhar mot angivna bakgrand funnit motiverat att, med utnyttjande av den förprivaträttsliga syften helt tillrättalagda registrerings- ochinskrivningsordning som föreslås, fränkänna besittningsförhållandenagrandläggande sakrättslig betydelse. Den nya realregistre-ringen erbjudernämligen den fördelen, från såväl teoretisk som praktisk synpunkt, attavgörande rättsverkningar kan knytas till inskrivningen. I första hand gällerdetta inträdet av sakrättsskydd för förvärv av fartyg genom köp, byte och gåva.Sedan fartyg eller skeppsbygge överlåtits och inskrivning sökts för förvärvet,skall sålunda överlåtarens borgenärer enligt kommittéförslaget inte kunna tafartyget eller bygget i anspråk, om de inte har pant- eller retentionsrätt försina fordringar. Inskrivningen övertar alltså, som antytts i det föregående, densakrälts-liga roll traditionen spelar vid överlåtelse av vanligt lösöre.Traditionens köprättsliga betydelse, t. ex. som slutpunkt för säljarens ev.hävningsrätt, berörs däremot ej av förslaget. Kommitténhar menat det vara följdriktigt att inte skilja på onerösa och benefikaförvärv. Därför föreslås ett tillägg tUl lagen (1936: 83) angående vissautfästelser om gåva, vilket tar upp en hänvisning till sjölagsförslagetsregler om verkan av inskrivning. Det innebär, att krav på gåvans fullbordangenom tradition ej skall upprätthållas i fråga om fartyg och skeppsbyggen somkan föras in i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret och därmed bli föremålför privaträttslig inskrivning. Kommittéförslagetpassar in sakrättsskyddet för ofullbordade förvärv i samma mönster som gäUer defuUbordade förvärven. Inskrivning skall nämligen ge sakrättsskydd även för detofullbordade förvärvet. Sedan inskrivning sökts av sådant förvärv, kan sålundavarken överlåtarens eller förvärvarens aUmänna borgenärer ta fartyget i anspråkför sina krav, endast den rätt gäldenären har till fartyget. Detsamma skallgälla anddsförvärv och sidoförvärv, varigenom t. ex. en avbetalningsköpare tillannan överlåter sin rätt enligt köpeavtalet. Kommitténfäster i detta sammanhang uppmärksamheten vid att i ett 1965 framlagt förslagrörande godtrosförvärv av lösöre antagits, att vid lagstiftning i detta ämne ejbehöver särskilt beaktas bl. a, inteckningsbara fartyg med hänsyn till de kravpä aktsamhet och särskilt undersökning av en överlåtares rätt att förfoga överegendomen i fråga som det förslaget fordrar för att god tro skall ansesföreligga. Utgångspunkten torde därvid ha varit ett väsentligen oförändraträttsläge i fråga om fartygsregistrering och fartygsinteckning. Det är, uttalarkommittén, uppenbart, att kommitténs förslag ändrar förutsättningarna förtankegången i det förslaget. Enligt kommitténs mening blir det behövligt attundanta registreringsbara fartyg och skeppsbyggen från en pä föratnämndaförslag grundad lagstiftning om godtrosförvärv av lösöre, om kommitténs förslaggodtas. 1973: 42 142 Företrädeoch godtrosförvärv på grund av inskrivning. I fråga om företräde på grund avinskrivning utgår kommittéförslaget liksom 17 kap. JB, dels från att enfartygsägare genom var för sig giltiga rätts-handUngar kan överlåta fartygettill flera förvärvare och dels frän att företrädet mellan dem, innaninskrivning sökts för någotdera förvärvet, beror på överlåtelsernas inbördestidsföljd. Kommitléförslagets huvudregel är formad så alt av två konkurrerandeäganderätlsförvärv till samma fartyg det förvärv har företräde för vilketinskrivning söks först. Sådant företräde på grund av inskrivning skall enligtförslaget kunna vinnas för förmögenhetsrällsliga singularfäng, alltså köp, byteoch gåva. Liksom JB tar kommitténs förslag upp ett undantag frän huvudregelnav innebörd att företräde på grund av inskrivning inte tillkommer förvärvaresom var i ond tro vid sitt förvärv, dvs. som vid avtalet eller, i fråga omgåva, utfästelsen hade eller bort ha kännedom om den tidigare överlåtelsen.Skulle en sådan ondtroende förvärvare i sin tur överlåta fartyget till någon,som är i god tro vid sitt förvärv, innebär dock förslaget att dennes goda trobotar den brist i fångeskedjan som hans fångesmans onda tro utgör. Undantagetfrån huvudregeln är alltså då ej längre tUlämpligt, Kommitténsförslag innebär vidare likaledes i överensstämmelse med JB och med föratangivna, underförstådda utgångspunkt alt företrädet mellan förvärv för vUkainskrivning söks bestäms av förvärvens inbördes tidsföljd. Kan dennaej utrönas, skall företrädet enligt kommittéförslaget bestämmas av domstol medbeaktande av omständigheterna, bl. a. vad som kan antas ha förutsatts vidförvärven. Det innebär vidare att av uppenbara skäl det tillinskrivningsansökan knutna företrädet på grand av inskrivning förfaller, omansökningen ej leder till inskrivning. Samma innebörd har kommittéförslaget fördet fall att det visar sig att förvärvare inte har rätt att göra förvärvetgällande. MotsatsförhållandemeUan universalfång såsom bolagsskifte, arv m, m, på den ena sidan ochsingularfäng på den andra sidan reglerar kommittéförslaget på samma sätt somJB, dvs. singularfäng kan på grund av inskrivning gå före universalfång meninte tvärtom. Förvärv genom exekutiv försäljning undantas enhgt JB i allmänhetfrån reglerna om företräde på grund av inskrivning. Endast i vissa specialfaU nämligen när försäljningen ej äger rum till realisering av sakrätt får dessaförvärv utstå konkurrens. Kommittén räknar med att den internationella handelnmed fartyg har större behov av trygghet i omsättningen än den nationellafastighetsmarknaden. Därför har kommittén valt den ståndpunkten att sådanaförvärv i princip inte skall behöva konkurrera med andra. De har följaktligenundantagits från förslaget till reglering av företräde på grund av inskrivning. Frände konkurrensfall som berörts måste enligt kommittén skiljas de tilldet yttre stundom likartade faUen av dubbla anspråk av Prop.1973: 42 143 vilka endast det ena vUar på giltig grund medan det andraär behäftat med rättsligt fel som hänför sig till anspråket som sådant ellertill ett tidigare fång varpå det grundas. För att kommittéförslagets regler omgodtrosförvärv på grund av inskrivning skall bli tillämpliga måste ett felvidlåda det ena förvärvet. Den fångeshandling som det grundas på har t. ex.varit förfalskad eller getts oriktig tolkning. Förslaget ger i denna deluttryck för det långtgående vitsord som skepps- och skepps-byggnadsregistrensinnehåll tilläggs. Oavsett om åtkomsten till fartyget eller skeppsbygget ärrättsligt bristfällig, ger inskrivning därav möjlighet för tredje man tillgodtrosförvärv av egendomen. Till skillnad från JB föreskriver kommittéförslagethärvidlag ej undantag för särskilt allvarliga fall av brist såsom atträttshandlingen företagits under s. k. råntvång eller av någon som saknaderättshandlingsförmåga. Kommittén framhåller, att avvikelsen även här ärbetingad av den internationella omsättningens särskilda behov av trygghet.Samma hänsyn föranleder, som förut angivits, att förvärv på exekutiv auktion ejfaller under reglerna om godtrosförvärv på grund av inskrivning. Sådanaförvärv skall nämligen gälla utan särskilda kvalifikationskrav. Kommittén erinrar om att för de fall godtrosförvärvinträder rätte ägaren kommer att göra förlust. Denna skall enligt förslagetersättas av statsverket enligt regler som svarar mot JB. Kommittén har föreslagit, att isjörätten skall efterbildas de fastighetsrättsliga reglerna i 20: S JB så atttredje man försätts ur god tro rörande förekomsten av tvist om bättre rätttill registrerade fartyg eller skeppsbyggen och om förvärvsvillkor, som inskränkerägarens rådighet över dessa. 2.4,5,3 Remissyttrandena Grundsatsen att inskrivning ej utesluterrättslig prövning av inskrivet förhållande har under remissbehandlingen föranlettuttalande endast av . Med erinran om praktiskasvårigheter att tillämpa fartygsbegreppet, pekar föreningen på risken förbetydande rätlsföriuster genom att egendom, vari inteckning beviljats, senare exempelvis i ägarens konkurs befinns inte vara fartyg eller skeppsbygge ilagens mening. Föreningen menar, att en garanti behövs mot sådant av samma typsom 9 § andra stycket lagen (1966: 454) om företagsinleckning. Sakrättsskydd på grund av inskrivning. Atttraditionsprincipen ersätts med en inskrivningsprincip har i allmänhet lämnatsutan erinran. har dock invänt att förslaget på den punkteninte medför någon exemplarisk ordning, eftersom det leder till brist på enhetligbehandling av små och stora fartyg. Tingsrätten finner det ut- Prop.1973: 42 144 göra en brist i utredningen att frågan om hur en från allasynpunkter praktisk lösning skall kunna åvägabringas inte behandlats ingående. i finner det oklart hur långtsakrättsskyddet sträcker sig för den som beställt skeppsbygge och fått sittförvärv inskrivet, eftersom skyddet inte täcks av förmånsrätt enligt 17 kap.handelsbalken. Föreningen befarar därför, att sakrätlsskyddet kommer att bliotiUfredsställande i händelse av varvets konkurs. Företräde och godtrosförvärv på grund av inskrivning.Stockholms tingsrätt anser, att det även om man godtar kominitténs syn påinskrivningens betydelse kan sättas i fråga om godtrosförvärv på grund av inskrivningskall kunna gälla också i de fall det föreligger sådan allvarlig brist ifångeskedjan som räntvång och bristande rätlshandlingsförmåga. Tingsrättenerinrar om alt detla avviker från JB och ifrågasätter, om den av kommitténåberopade internationella oinsättningens behov av trygghet verkligen motiveraren sådan avvikelse. Även Sveahovrätt ställer sig frågande till det internationella behovet avomsällningstrygghet och menar att detta behov i så fall talar för att inteheller brist i godlrosförvärvarens eget fång kan göras gällande mot denne.Hovrätten tUlfogar emeUertid, att de föreslagna reglerna om godtrosförvärvansluter liU vad som eljest gäller sådana förvärv av lösöre och såtillvida harstöd av hävd. Om den oinskränkta rätten till godtrosförvärv på grund avinskrivning genomförs, bör enligt hovrätten vissa risker för onödigarättsförluster undanröjas genom att skepps-och skeppsbyggnadsregistren försesmed anteckning om inskrivna ägares omyndighet och om kvarstadsåtgärder motregistrerade fartyg. På så sätt skulle det förebyggas att inskrivning beviljasför obehörigt förvärv från omyndig eller på grund av obehöriga förfoganden överkvarstads-belagd egendom. Hovrätten erinrar om, att även med sådana skyddsåtgärdervissa allvarliga risker återstår för rättsförluster som följd av tredje mansgodtrosförvärv på grund av inskrivning. Genom inskrivning pä grund avförfalskad, fångeshandling skulle nämligen rätt ägare kunna berövas sitt fartygutan att vela om det. Om den föreslagna oinskränkta rätten till godtrosförvärvpå grund av inskrivning genomförs, behövs därför föreskrift om att inskrivningförutsätter kommunikation med förre ägaren. Hovrätten tillägger, att förslaget också behöverkompletteras med föreskrift att den som får vika på grand av inskrivning, varesig det är fråga om företräde eller godtrosförvärv på grund av inskrivningen,inte har lösningsrätt till egendomen. Hovrätten erinrar om motsvarande föreskrifti 17 kap. JB. Kommittéförslaget har inte föranlettuttalanden i denna del. Prop.1973: 42 145 2.4.6.Huvuddragen av registrerings- och inskrivningsförfarandet Fartygsregistreringenhar, som jag berört tidigare, rötter . Den är i första handoffentligrättsligt betingad och går sålunda ut på att registreringspliktigasvenska fartyg och vissa data om dem skall förtecknas hos . Denär emellertid också avsedd att utgöra underlag för privaträttslig inskrivningpå det sättet att endast den i fartygsregistret inskrivne ägaren ärlegitimerad att medge dnteckndng i fartyget som dennes ställning avrätt ägare likväl är underkastad självständig prövning i inteckningsärendet avinskrivningsdomare i domsaga. Reglerna om fartygsregistrering ficksina alltjämt gällande huvuddrag genom lagstiftning om fartygsregistreringoch fartygsinteckning. De utmärker sig för att vissa från offentiigrättsligsynpunkt behövliga upplysningar om fartyget skall antecknas i registret ochatt det är fartygsägarna som under straffansvar har att anmäla fartygen förregistrering och tillse att ändringar i registrerade förhållanden fortiöpandeanmäls till som registreringsmyndighet. Vad inskrivningenbeträffar vill jag hänvisa till vad jag anfört vid behandlingen avinskrivningsplikt och inskrivningsrätt i det föregående. (2.4.2.1). Reglernaom registrerings- och inskrivningsförfarandet förs enligt kommittéförslagetsamman till förevarande kapitel men blir i motsvarande mån tillämpliga även påinskrivning enligt 11 kap. Strävan har enligt kommittén varit att håUamateriella och formella regler skilda åt. Men i en ordning som innebär grundligmateriell prövning har en sådan princip ej kunnat genomföras konsekvent.Fastighetsrättens genom JB reviderade inskrivningssystem har efterbildats imöjligaste mån. Bland betydelsefulla avvikelser anger kommittén särskilt bl. a.att handläggningen av registrerings- och inskrivningsärenden ej koncentreratstill inskrivningsdagar. Handläggningen kan nämligen i det enskilda faUet behövasamordnas över nationsgräns såsom fallet konventionsenUgt blir t. ex, vidöverföring av fartyg från ett utländskt nationalregister till vårtskeppsregister. I förslaget definierasregistrerings- och inskrivningsärenden såsom ärenden angående registrering avoch inskrivning av rätt till fartyg och skeppsbyggen samt angåenderegisteranteckningar och andra införingar i skepps- ochskeppsbyggnadsregistren, allt föratsatt att det sker enligt bestämmelser iSjöL. Alla sådana ärenden bör handläggas i samma privaträttsligt betryggandeordning som fastighetsrättens inskrivningsärenden och blir därför inom sjöfartsverketbundna till handläggning på särskild inskrivningsavdelning under ledning avlagfaren person. 10 1973.1 saml Nr 42 Liksomgällande rätt lägger kommitténs förslag, såsom angivits i det föregående, iförsta hand på ägaren resp. förvärvaren att svara för att anmälan omregistreringsätgärd resp. inskrivningsansökan görs så som föreskrivs. För attytterligare tUlgodose behovet av fortiöpande inskrivning i registren ellerandra registreringsåtgärder, när äganderättsförändring eller annat påkallardet, föreslår kommittén att får en mot fastighetsrätten svarandebefogenhet att förelägga vite för fullgörande av sådan skyldighet. Med hänsyntill de stora värden sorn står på spel bör enUgt kommittén ingen legalbegränsning av vitesbelopp gälla men utdömandet av förelagt vite ankomma pådomstol. Efter samma förebild skall enligt förslaget sökande, vars rätt ärberoende därav, kunna på föregående ägares vägnar fullgöra den anmälnings- ochansökningsskyldighet denne försummat. Kommittén anser att detsamma måste gällaom det ej föreligger försummelse av anmälningsskyldighet, såsom fallet kan varai fråga om skeppsbygge. Den föregående ägaren åläggs för sådana falleditionsplikt med avseende på de för ändamålet behövliga handlingar som haninnehar. Undantag från krav på sammanhängande fångeskedja medges enligtkommittéförslaget för förvärv genom exekutiv försäljning. Detta är, framhållerkommittén, i första hand betingat av den bestämmelse i sjöpanträttskonventionensom går ut på att registerförare i konventionsstat skall ha skyldighet att, iförekommande fall mot vederbörligt bevis, såsom ägare till fartyg i registretskriva in den som förvärvat fartyget vid exekutiv försäljning inomkonventionsområdet. Undantaget har dessutom fastighetsrättslig förebUd. Dagbokskall enligt kommittéförslaget föras över registrerings- ochinskrivningsärenden och handlingar i sådana ärenden skall föras samman tillakter. Huravida aktbildningen bör ske kronologiskt eller följa det s, k,realaktsystemet eller eventuellt ordnas annorledes får avgöras genomtillämpningsföreskrifter, menar kommittén. Beslutsom innebär registrerings- eller inskrivningsåtgärd skall enligt vad kommitténföreslår meddelas genom införing i registret, där dess innehåll aUtså skaUmanifesteras, medan annat beslut skall meddelas genom alt tas upp i dagbokeneller akten. Där anser kommittén, att också skälen för att registrerings- ellerinskrivningsätgärd inte vidtas enligt anmälan eller ansökan skall redovisas.Med sådan åtgärd avser förslaget, som förat angivits, registrering ochavregistrering, registeranteckningar samt inskrivning av rätt till fartyg ochskeppsbyggen, allt enligt 2 kap. DärtUI kommer enligt förslagets 11 kap.inskrivning av panträtt samt oUka åtgärder beträffande inteckning såsomnedsättning, dödning, innehavsanteckning m. m. Med hänsyn till de viktigarättsverkningar som knyts redan till ansökan om inskrivning bör ansökan, somej genast bifalles eller avslås, föranleda registeranteckning föreslår kommittén.Om ett beslut rörande registrerings- eller inskrivningsåtgärd gått emot någon,skall denne underrättas enligt förslaget. Prop.1973: 42 147 Somredan antytts åläggs att aktivt vaka över att registrerings-och dnskrdvningsförhållandena avspeglar verkligheten. Det har kommittén ansettnödvändigt med hänsyn tUl det vitsord förslaget tillägger registrens innehåll.I vissa fall då fråga är om avregistrering ger kommittéförslaget sjöfartsverketbefogenhet att självmant vidta behövliga åtgärder. Vilandeförklaring avanmälan eller ansökan skall ej förekomma men enligt kommitténs mening måste detvara myndigheten obetaget att uppskjuta ärende för utredning. Är anmälan elleransökan otjänlig som underlag för prövning, bör den enligt kommittéförslagetavvisas. Om bifall till en ansökan föratsätter att annan ansökan förstbifalles, kan uppskov bli ofrånkomligt. Handläggningenfår enligt kommitténs förslag i princip skriftlig form. I den män förvärv ejkan styrkas skriftligen skall enligt förslaget kunna utredaärendet vid särskilt sammanträde efter förebild av fastighetsrättenslagfarlssammanträde. Sammanträdesprotokollet får sedan tjäna som underlag förprövningen. Kommittéförslagetefterbildar reglerna i JB om officialrättelse av in föringsfel. Iregistrerings- och inskrivndngsärenden föreslås ett besvärsförfarande enligtjudiciell ordning, varvid blir besvärsinstans. 2,4.6,3Remissyttrandena Kommittéförslagetssträvan att i möjligaste mån efterbilda JBs inskrivningsrättsliga regler stödssärskilt av och . Tingsrättenframhåller dock att detta förfaringssätt inte i sina enskildheter får ledatill att man inom sjörätten genomför principer om vilkas slutliga tUlämpninginom fastighetsrätten tvekan ännu kan råda. Attsåsom förslaget förutsätter registrerings- och inskrivningsärenden handläggsvarje arbetsdag i stället för att koncentreras tUl särskild inskrivningsdag engång tUlstyrks av och . Tingsrätten erinrar dock om att inskrivningskommittén ibetänkandet ADB inom dnskrdvningsväsendet (SOU 1969: 9) föreslagit en liknandeordning på fastighetsrättens område men därvid bibehållit begreppet inskrivningsdagoch begränsat inskrivningsdagens längd så att den slutar på dagen.I fråga om inskrivningsdagens längd bör man enligt tingsrätten inte gå längreän vad in-, skrivningskommittén tänkt sig. Varvsindustriföreningenframhåller, att det numera är mycket vanligt att svenska skeppsbyggen levererastill beställare i främmande land. I sådant fall registreras det färdigafartyget och intecknas kanske också i det främmande landet ileveransögonblicket. Det formella övertagandet äger ofta rum vid s. k.conference call vari ett flertal personer på olika orter deltar. Om bygget ärregistrerat i , blir det alltså nödvändigt att det avförs ur Prop.1973: 42 148 Det bör enligt föreningen kunna ske genom definitivt beslut,inte bara genom beslut om att avregistrering skall ske då nyregistrering ägtram i det främmande landet. Föreningen förutsätter att varven vid behov skallkunna ta tjänster i anspråk för detta ändamål, även om det pågrund av tids-skUlnad mellan olika berörda orter måste ske utom verketsordinarie tjänstetid. Hovrättenför och anmärker att kommittéförslaget intereglerar besvärsförfarandet och det därtill hörande underrättelseförfarandet isamma utsträckning som motsvarande bestämmelser i . Tingsrätten hävdar idetta sammanhang att man bör föra in alla grandläggande regler förregistrerings- och inskrivningsförfarandet i SjöL, alltså även för helabesvärsförfarandet. Vidare bör detta enligt tingsrättens mening formas med denförestående förvaltningsrättsliga reformen som förebild. En besvärstid av treveckor räknat från del-givningsdagen, såsom föreslås för förvaltningsrättensdel, finner tingsrätten vara att föredra från rättssäkerhetssynpunkt.Tingsrätten erinrar bl. a. om att sökanden i ärendet kan vara bosatt utomlandsoch att en ordning som räknar besvärstiden från beslutsdagen då kan leda tillrättsförlust för denne. Hovrättenför påpekar, att frågan om vilken hovrätt som skall varabesvärsinstans kommer i nytt läge, om förläggs utom . Göteborgstingsrätt föreslår med instämmande av hovrätten för attawisning inte skall förekomma i registrerings-och inskrivningsärenden. Enligttingsrättens bedömning torde det bU mycket sällsynt att en ansökan är såbristfällig att den inte efter komplettering kan sakligt prövas. De regler somföreslås om uppskov jämte vitesföreläggande bör i allmänhet vara tillräckligaför att framtvinga erforderlig utredning. Enligt tingsrättens mening är detinte heller väl förenligt med fartygsregistreringens delvis offentligrättsligtbetingade syfte att anmälan om registrering eller om ändring i registrerade förhållandenskall kunna avvisas. Sjöfartsverketfäster uppmärksamheten vid att sjöfartens speciella förhållanden påkallarsnabb handläggning och ifrågasätter därför om inte verket självt bör få döma utförelagda viten. 2.5,7Partrederiets grunddrag 2,5.1.1 Nuvarande ordning Partrederiföreligger då flera slutit sig samman för att driva sjöfart med eget fartyg.Rederiet utgör aUtså en ändamålsbeslämning knuten Prop.1973: 42 149 tillett visst fartyg. Skulle egendomsgemenskapen ej syfta till att driva sjöfart t. ex. vara tillfällig eUer bestämd av annat ändamål såsom att utnyttjafartyget för fritidsändamål eller som hotell- eller restauranglokal föreligger inte partrederi utan samäganderätt eller enkelt bolag, förutsatt attinte särskUt rättssubjekt bUdats. Partrederiet är ej ett självständigträttssubjekt och borgenärerna är alltså delägarnas, inte rederiets. Delägarnasansvarighet är från början delad pro rata parte.