prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Den omfattande diskussionsverksamhel på arbetsställenaoch i lokala organisationer, som nämnts inledningsvis och i vilken över 85 000deltagare medverkat, har inneburit en kraftig opinionsyttring till förmån förutredningens förslag sett i dess helhet. Rapporten över diskussionsverksamhetensutfall i fortsättningen benämnd arbetsplatsremissen visar en allmän uppslutningkring de av utredningen föreslagna åtgärderna. Enligt arbelsplalsremissensvarar utredningens förslag mol angelägna och på arbetstagarnas egnaerfarenheter grundade önskemål om förbättringar på arbetsplatserna. På en delenskilda punkter föreslås ändringar eller tillägg i förhållande tillbetänkandet. 1 saml Nr 130 visar att det också knyts slora förhoppningar påutredningens fortsatta arbete, bl. a. då det gäller frågorna om hygieniska gränsvärden. Alt utredningen i den första etappen av sitt arbete lagttyngdpunkten vid frågor om den lokala skyddsverksamheten ocharbelarskyddstill-synens organisation har såväl vid arbetsplatsremissen som iLO:s remissyttrande ansetts fördelaktigt, LO framhåller all utredningensförslag lägger en behövlig grund såväl lagsliflningsmässigt som organisatorisktför ett effektivt samarbete mellan arbetsmarknadens parter och för entUlfredsstäUande tillsyn genom samhällets försorg. Arbetarskyddsstyrelsenunderstryker värdet av alt en kraftig utbyggnad och upprustning avarbetarskyddsmyndigheternas organisation är genomförd då denavsedda nya lagstiftningen på arbetarskyddsområdet skall träda i kraft, TCOanser likaledes att särbehandling med den inriktning som utredningen föreslagitär motiverad men framhåller också all ett definitivt ställningstagande i vissafrågor inle kan ske förrän förslag om en helt ny lag föreligger. Många remissinstanser har utan reservationer eller närmarekommentarer slutit upp kring utredningens allmänna synsätt när det gällerarbetarskyddets syfte i det nutida arbetslivet. har utredningensuttalanden i delta avseende föranlett andra remissorgan att utveckla ochmarkera sin ståndpunkt, LO framhåller att utvecklingen inom arbetslivet inneburiten förskjutning av det traditionella arbelarskyddsbegreppet. Arbetarskyddethar numera ell betydligt vidgat ansvarsområde som omspänner frågorna om hälsakontra arbete i vidare mening. Arbetarskyddsinsatserna måste syfta tiU ensuccessiv sanering av arbetsmiljön och lägga grunden för ett nytt sätt att mötautvecklingen. Redan i planeringssammanhang måste miljöhänsyn vägas in i alladeras dimensioner. Förbättrad kunskap om samband mellan miljöfaktorer och hälsasamt en fortgående värderingsförskjutning mot ell vidgat välfärdsbegrepp därarbetsmiljöförhållandena spelar en alltmer framträdande roll har föranlett attkraven på arbetarskyddet skärpts. Gapet mellan förutsättningar och krav hardärmed blivit alltmer markerat för LO:s medlemmar ute på arbetsplatserna, LOkonstaterar att arbelsmiljöutredningens direktiv i allt väsentligt återspeglarde grundläggande värderingar på arbelarskyddsområdel som den fackliga rörelseni en rad sammanhang gett uttryck för, TCO stryker under att de psykologiska och socialafaktorerna i arbetsmiljön måsle behandlas med samma tyngd som andra faktorer,SR förutsätter att utredningen i sitt fortsatta arbete behandlar problemenkring den psykiska arbetsmiljön utförligare och även beaktar de socialafaktorernas inverkan på hälsan, arbetstillfredsställelsen och arbetsförmågan, menar att man inte bör sälla målet för arbetarskyddetså högt att det blir ouppnåeligt. Målsättningen måste vara att sträva efter enbättre arbetsmiljö. En uppgift med hög prioritet bör vara att begreppetarbetarskydd i det praktiska arbetet vidgas lill att omfatta hela arbetsmiljönoch att ell likarlat betraktelsesätt tillämpas inom samtliga arbetsmarknadssektorer. SAF anför alt begreppet arbetsmiljö stundom används imyckel vid bemärkelse och därvid får innefatta bl, a, sådana faktorer sompåverkan av arbetsledning, olika samarbetsformer och lönesystem. Enligt SAF:smening bör i nu förevarande sammanhang begreppet arbetsmiljö i huvudsak anses inbegripatraditionellt arbetarskydd jämte modern förelagshälsovård. En fortsatt snabbutveckling av förelagshälsovården utgör enligt SAF ett väsentligt inslag iarbelet för bättre arbetsmiljö, SFO finner del med hänsyn liU den föränderliga situationeni arbetslivet och samhället riktigt att inte söka bestämt avgränsa området förden vidgade arbetarskyddsverksamheten och inle heller försöka finna en entydigdefinition av begreppet arbetarskydd. noterar som sin uppfattning attutredningen i och med införandet av begreppet arbetsmiljö ger uttryck för enambitionshöjning och att därmed också följer att psykologiska och'socialafaktorer skall inbegripas under skyddsverksamheten, UKA uttalar att samhällsutvecklingen har klargjort attbegreppet arbetsmiljö måste ges en vid tolkning och avse såväl den fysiska somden sociala, administrativa och organisatoriska omgivningen. pekar för sin del på vissa tillarbetsmiljön hörande frågor av arbetsmarknadspolitisk betydelse. Det gäller härfrämst problemen kring utstötning ur arbetslivet av arbetstagare som intefyller kraven frän en ny teknik eller anspråken på en höjd produktivitet. Ettbehov av samordning finns mellan arbetarskyddet och den verksamhet för äldreoch handikappade med anpassningsgrupper, som inletttillsammans méd arbetsmarknadens parter på grundval av de s, k. äldrelagarna.Också och framhållersambandet mellan arbetsmiljöns utformning och de handikappadesarbetsmarknadssituation. En avgörande förutsättning för goda arbetsmiljöer ärenligt utredningen att ell utvecklat samarbete på arbetarskyddsområdet skermellan arbetsmarknadens parter. Samverkanssystemet ger upphov lill ökal inflytandeför de anställda över arbetsmiljöns utformning och ger därmed möjligheter attförverkliga arbetarskyddets breddade målsättning. Enligt utredningen bör mandärför bygga vidare pä den grund som redan finns i samverkanshänseende och sornåterspeglas i lagstiftningen och därtill anslutande partsöverenskommelser.Samtidigt bör förutsättningar skapas för ett effektivt stöd fräntillsynsorganens sida åt samarbetet i förelagens och förvaltningarnas lokalaskyddsorganisationer. Dessahuvudtankar bakom utredningens betänkande har fått starkt stöd underremissbehandlingen. Till dem som uttalar sig i instämmande ordalag beträffandedessa frågor hör LO, SAF, flertalet av de hörda länsstyrelserna, SFO,vattenfallsverket och RÅ. 'Wid arbetsplatsremissen har behovet av en stärktställning åt skyddsombuden och skyddskommittéerna underslrukits och starkakrav framförts på ökade insatser från yrkesinspektionen, LO pekar för sin del särskilt på nödvändigheten av attskapa ett mönster som tillförsäkrar arbetslagarna inflytande vid handläggningenav arbetsmiljö frågorna i hela kedjan som löper frän detenskilda förelagets sfär till samhällets tiUsynsorgan. TCO understryker behovet av garantier för att de anställdages ökat inflytande och medbestämmande i arbetsmiljöfrågorna. SR anser att utredningen lagt en god grund för fortsattutveckling av ett system där parterna på arbetsmarknaden och samhällsorgan medolika uppgifter kan samverka för att skapa goda arbetsmiljöer i såväl enskildsom offentlig tjänst. SAF framhåller att samarbetssträvandena varit starktbidragande tiU att förhållandena på arbetsmiljöns område trots att nya riskeruppstår ständigt förbättras. Överenskommelserna mellan SAF och LO angående denlokala skyddsverksamheten och företagshälsovården liksom det skyddsarbete sombedrivits i flera framsynta förelag har varit vägledande för utvecklingen. Detär därför enhgt SAF:s mening naturiigt alt de nämnda överenskommelserna delvistjänat som inspirationskällor för utredningen och att de principer somutredningen föreslår för skyddsarbetets bedrivande redan vunnit tiUämpning iåtskiUiga företag, " i län instämmer hell i utredningensgrundsyn på samspelet mellan arbetsmarknadens parter och samhällsorganen närdet gäller arbetsmiljöfrågorna, Samma uppfattning har statskontoret, som anföratt del fordras en väl utbyggd organisation på myndighelsplanet, som bl, a, kaninitiera och leda utvecklingsarbetet på arbelarskyddsområdel och föra utresultaten i praktisk tillämpning, men att det dock i första hand är den lokalaskyddsorganisalionens effektivitet som är avgörande för möjligheterna altförverkliga målet för arbetarskyddsverksamheten. Vidgade befogenheter förskyddsombud och skyddskommittéer och ökal parisengagemang i arbelarskyddsmyndigheternasverksamhet bör därför genomföras. i finner det välmotiverat medförstärkning av möjligheterna för arbetslagarna alt aktivt medverka i skyddetav arbetsmUjön. i anser det rimligt att deanställda så långl praktiskt möjligt bereds inflytande på arbetsmiljönsutformning. Utredningen betonar att förebyggande och tidigt insattaåtgärder är VäsentUga för att arbetarskyddets mål skall kunna uppfyllas. Inteheller i detla avseende anmäler remissinstanserna avvikande meningar. Instämmandesynpunkter redovisas av bl, a. LO, UKÄ, i och anser alt förebyggande psykisk hälsovård i ökadomfattning bör kunna utnyttjas för att åstadkomma en i alla avseenden godarbetsmiljö. Enligt nämnden satsar utredningen med rätta på ell ökatansvarslagande när ökade möjligheter föreslås för skyddsombud och samrådsorganatt påverka arbetsmiljöförhållandena, flertal remissorgan pekar på att utbildning iarbelsmiljöfrågor får ses som en synneriigen viktig förutsättning för positivaresultat av ansträngningarna på arbelarskyddsområdel. Vid arbetsplatsremissenhar utbUdningsfrågorna ägnats stort intresse. Det framhåUs att de ökade befogenheterna för skyddsombuden bör förenas med enomfattande utbildningsverksamhet. Enligt de flesta grupperna bör utbildningenorganiseras branschvis. Även LO understryker kraftigt utbildningsfrågornasstora betydelse. Arbetarskyddsfonden framhåller behovet av insatser förarbetsmedicinsk forskning och utveckUng saml tekniska förändringar i syfte atteliminera brister och förebygga olyckor och ohälsa i vid bemärkelse.Länsstyrelsen i uttalar sig för all i den arbetsmedicinska verksamhetensärskild uppmärksamhet ägnas ål arbetsmiljöns långsiktiga inverkan på fysiskoch psykisk hälsa. anser att väsentligaförbättringar i arbetsmiljön nås på lång sikt om man nu bl. a, grundlägger ettbättre utnyttjande av tekniken och ger stimulans till teknisk utveckling, UKÄframhåUer all hela det mönster av åtgärder som utredningen föreslår lagstiftningsmässiga, organisatoriska och administrativa måsle stödjas avsamhälleliga insatser som syftar till förmedling och spridning av kunskaper pådet arbelsvetenskapliga området. Ökade insatser inom utbildnings- ochforskningsverksamheten är av stor betydelse för all utredningens intentionerskall kunna förverkligas. Utredningens enhälliga fastslående av principen om attkostnaderna för arbelsmiljöförbältrande åtgärder skall vara en del avförelagens produktionskostnader har genomgående lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. 3 Den lokala skyddsverksamheten 3.1 Nuvarande förhållanden 3.1.1 Bakgrund förekommer ell regleratsamarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare i syfte att förebygga olycksfalloch ohälsa i arbetet. Samarbetet har vuxit fram med stöd av dels lagstiftningoch dels överenskommelser mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer. Ett första steg lUI ett organiserat samarbete mellanarbetsgivare och arbetstagare togs åren före tillkomsten av lag omarbetarskydd. Det förekom då att arbetarna bland sig valde ett ombud för attframföra deras önskemål beträffande arbetets säkerhet och sundhet tillinspek-tionsförrättare. En uttrycklig bestämmelse om s. k, arbetarombud infördesi arbetarskyddslag. Om arbetarna på ett arbetsställe valt ett ellerflera sådana ombud ålåg det enligt bestämmelsen inspektionsför-rältare att vidbesök på arbetsstället lämna ombuden tillfälle att fullgöra sitt uppdrag. Detblev dock under en följd av år tämligen sällsynt all ombud utsågs. Ännu år 1920fanns sålunda enligt tillgängliga uppgifter bara drygt 300 arbetsställen medarbetarombud. Bestämmelsen om arbetarombud utformades vid 1931 årsändringar av lagen som en direkt uppmaning åt arbetarna vid alla störreindustri-, byggnads- och transportföretag att bland sig utse ett eller fleraombud med uppgift att företräda arbetarna i skyddsfrågor. Antalet arbetsställenmed skyddsombud ökade därefter och uppgick år 193 5 till närmare 2 000, Genom ändringar 1938 stärktesskyddsombudsinstitutionen. Bland annat föreskrevs att skyddsombud borde utsesbland arbetarna vid alla arbetsställen, där industriellt arbete, byggnads-,skogsavverknings-, kolnings- eller transportarbete stadigvarande bedrevs.Resultatet blev all antalet arbetsställen med skyddsombud beräknades haökat till omkring 4 000. hade inom en del företag prövats att tillsättasärskilda kommittéer för samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare iskyddsfrågor. Denna tanke logs upp genom ett tillägg till dåvarandearbetarskyddslag. Det angavs att säkerhetskommitté borde bildas på störrearbetsställe. Kommittén skulle vara sammansatt av skyddsombud och en ellerflera företrädare för arbetsledningen. Dess uppgift skulle vara att verka försäkerhet och sundhet i arbelet. Det kan nämnas att det fanns uppgifterom ca 300 sådana kommittéer inom företag i landet. Den första centrala partsöverenskommelsen påarbetarskyddets område kom . SAF och LO träffade dä enöverenskommelse om allmänna regler för den lokala säkerhetstjänstensorganisation. mera preciserade regler om när skyddsombud ochsäkerhetskommitté skulle tillsättas. I anslutning till överenskommelseninrättade parterna ett centralt samarbelsorgan, ,med uppdrag att verka för effektivisering av den lokala säkerhetstjänstenliksom av arbetarskyddet över huvud. Tillkomsten av arbetarskyddslag ledde till att1942 ärs överenskommelse reviderades . antog SAF och LO nyaregler för arbetarskyddsverksamheten. Reglerna innefattas i överenskommelserom allmänna regler för den lokala arbetarskyddsverksamheten och omarbelarskyddsnämnd, förbundssamverkan och lokalt samråd på arbetarskyddetsområde. Vidare träffades överenskommelser om riktlinjer förföretagshälsovård och om förbundssamverkan och lokalt samråd påförelagshälsovårdens område. gjorde parterna ett gemensamt uttalandei skolningsfrågorna, i vilket framför allt utbildningen av skyddsombuduppmärksammas. LO har träffat liknande överenskommelser om regler för denlokala arbelarskyddsverksamheten med centrala organ för statliga, kommunala ochkooperativa företag. Detsamma gäller i viss utsträckning TCO och . För att främja den lokala arbelarskyddsverksamheten finnsen rad centrala och branschvisa samarbetsorgan. De mellan parterna på arbetsmarknaden träffade avtalen omföretagsnämnder m. m. berör även arbetsmUjöfrågor. Enligt de gällande avtalenåligger det nämnden bl. a. att verka för arbetarskydd, trivsel och i övrigt engod arbetsmiljö. Ett samarbete mellan parterna förekommer också genom attrepresentanter för dem deltar i tillsynsorganens verksamhet. 3,L2 Gällande reglering Arbetarskyddslagens kapitel om samverkan mellanarbetsgivare och arbetstagare upptar till en början en grundläggande bestämmelseom att arbetsgivare och hos honom sysselsatta arbetstagare skall i samverkanoch under arbetsgivarens ledning bedriva ett på lämpUgt sätt organiseratskyddsarbete. Syftet skall vara att åstadkomma sunda och säkra förhållanden påarbetsstället (39 §), 1 40 § arbetarskyddslagen föreskrivs att på arbetsställe,där regelbundet sysselsätts minst fem arbetstagare, skall bland arbetslagarnautses ett eller flera skyddsombud all företräda arbetstagarna i frågor rörandesundhet och säkerhet i arbetet. Reservation görs dock för fall då särskiltförhållande berättigar till undanlag. Valet av skyddsombud förrättas avarbetstagarna eller, på framställning av dem, av lokal organisation genomvilken de kan anses företrädda. Angående anmälan tili arbetsgivare och yrkesinspektör om val av skyddsombud ges regler i 66 §arbetarskyddskungörelsen, Lagen innehåller ingen bestämmelse om utseende avhuvudskyddsombud. I partsöverenskommelserna har emellertidhuvudskyddsombudsinsti-tutionen tagits upp. Genom arbetarskyddslagsliftning infördesmöjlighet att utse s. k, regionala skyddsombud. I 40 § arbetarskyddslagenupptas sålunda en bestämmelse att arbetarskyddsstyrelsen kan medge lokalorganisation, som företräder arbetstagarna, att utse skyddsombud utanförkretsen av arbetstagare vid visst arbetsställe. Styrelsen meddelar deföreskrifter som skall iakttas. Hinder .föreligger inte för arbetstagarna attockså utse skyddsombud bland sig. Bestämmelsen tillkom med tanke på sådanverksamhet där på grund av ofta förekommande växlingar i fråga om arbetsstäUeeller arbetsstyrkans sammansättning svårighet föreligger att utse skyddsombudbland arbetstagarna. Härvid syftades på de speciella förhållandena inombyggnads- och anläggningsverksamhet. Del förhållandel att inom ellverksamhetsområde i regel endast en eller ett par arbetstagare sysselsätts påvarie arbetsställe skulle inte i och för sig utgöra tillräcklig anledning attmedge utseende av regionalt ombud (prop, 1948:298 s. 239). Antalet skyddsombud bestäms enligt 63 §arbelarskyddskungörelsen efter arbetsställets storlek, arbetets natur ocharbetsförhållandena, I bestämmelsen ges vidare vissa riktlinjer för vad somskall iakttas vid val av skyddsombud och bestämmande av skyddsområde, dvs,område inom vilket skyddsombud har att verka. Bestämmelsen kompletteras iparts-överenskommelserna. I de fall då enighet om antalet skyddsombud inte nåsvid samråd skall minst två skyddsombud utses om antalet arbetstagare uppgårtill 25. Uppgår antalet arbetstagare lill 75 skall minst tre skyddsombud utses.För varje hundratal arbetstagare utöver 75 skall ytterligare minst ettskyddsombud utses. Enligt överenskommelserna utses skyddsombud av den lokalafackliga organisationen för en lid av lägst två och högst . Angående skyddsombuds kvalifikationer sägs i 63 §arbetarskyddskungörelsen att till skyddsombud skaU utses lämplig person medgott omdöme samt nödig insikt i och intresse för skyddsfrågor. Skyddsombudskall vidare äga förtrogenhet med arbetsförhållandena inom sitt skyddsområde. Frågan om utbildningen av skyddsombud regleras inte ilagstiftningen men tas upp i tidigare nämnda uttalande av SAF och LO iskolningsfrågorna, I detta sägs att det är en uppgift för såväl de fackliga organisationernasom företagen att ge skyddsombuden en utbildning som gör dem skickade att fyllasina funktioner på ett effektivt sätt. Vissa riktUnjer dras upp i fråga omutbildningens ordnande. I 64 § arbetarskyddskungörelsen finns bestämmelser omskyddsombuds uppgifter. Ombudet har att skaffa sig noggrann kännedom omskyddsförhållandena inom sill skyddsområde. Han skall verka för sund-hel ochsäkerhet i arbetet och söka vinna övriga arbetstagares medverkan Finner skyddsombud all viss skyddsåtgärd börvidtas har ombudet att göra framställning hos arbetsgivaren i den ordningdenne föreskrivit. Besked i frågan skall därefter lämnas skyddsombudet utandröjsmål. Kungörelsen anvisar skyddsombud möjligheten att påkalla ingripande avyrkesinspektör om framställningen inte beaktas inom skälig tid. äger skyddsombud direkt påkalla kommitténs behandling avskyddsfråga av större vikt. I partsöverenskommelserna ges närmare regler om denordning som skall gälla för hänvändelse till arbetsgivaren i skyddsfrågor. Instruktioner för skyddsombud, liksom i förekommande fallför skyddskommitté, skall enligt partsöverenskommelserna meddelas av arbetsgivarenefter samråd med skyddsombuden eller skyddskommittén, Normalinstruklioner harbifogats överenskommelserna. För alt kunna fullgöra sina uppgifter har skyddsombudentillförsäkrats rätt att ta del av visst material. Enligt 64 §arbetarskyddskungörelsen äger skyddsombud ta del av vissa handlingar rörandeminderåriga, de skriftliga råd och anvisningar, som tillsynsorgan lämnat vidinspektion på arbets-stiillet, vissa intyg över besiktning och provning samthandlingar över undersökningar av luftförhällandena på vissa arbetsplatser.Stadgandet kompletteras av bestämmelser i partsöverenskommelserna. Genom dessaberättigas skyddsombud att dessutom ta del av företagets olycksfallsstatistik,anmälningar om olycksfall eller yrkessjukdomar, arbetshygienisk-tekniska ocharbetsmedicinska utredningar som är av väsentlig betydelse för förhållandena påarbetsstället och på det statliga området -sjukfrånvarostatistik som gällerombudets skyddsområde. Det ursprungliga syftet med skyddsombudsinstitutionenåterspeglas i 67 § arbetarskyddskungörelsen som säger att tillsynsorgan skallträda i förbindelse med skyddsombud vid inspektion eller annan förrättning påarbetsställe. Tillsynsorgan skall kostnadsfritt tillställa skyddsombud ellerskyddskommitté avskrift av råd, anvisning eller annat skriftligt meddelandesom avlätits till arbetsstället i skyddsfråga. Enligt arbetsordningen föryrkesinspektionen skall underrättelse om tillämnad inspektion i regel ske.Härvid skall såväl arbetsgivaren som skyddsombud underrättas, I partsöverenskommelserna finns bestämmelser om rätt ochskyldighet för skyddsombud att närvara vid förrättningar, som tillsynsorganeller skyddskommitté verkställer på arbetsstället, och undersökningar, somarbetsledningen företar i skyddsfrågor. Partsöverenskommelserna innehållerockså vissa regler om ledighet i övrigt och om ersättning till skyddsombud. Omhuvudskyddsombud ej på annat sätt bereds möjlighet att utöva sin verksamhet kanarbetsgivaren sålunda medge att han utan förlust av arbetsinkomst får disponeraviss ledighet. Omfattningen av ledigheten bör därvid i förväg bestämmas för enangiven tidsperiod, 1 kommentaren till de mellan SAF och LO gällande reglernaanmärks att i särskilda fall behov av sådan ledighet kan finnas också förövriga skyddsombud, varvid arbetsgivaren kan ge även dessa skyddsombud rätt attdisponera viss ledighet. Bestämmelsen om ersätining avser sammanträden,förrättningar eller undersökningar som skyddsombud deltar i utom arbetstiden. I 42 § arbetarskyddslagen ges bestämmelser mot s, k,trakasseri. Skyddsombud får enligt bestämmelserna inte hindras att fullgörasina uppgifter. Det anges särskilt att arbetstagare inte får ges försämradearbetsförhållanden därför att han utsetts lill skyddsombud eller i anledningav hans verksamhet som skyddsombud. Arbetsgivaren får heller inte av sädanorsak avskeda honom eller försämra hans anställningsvillkor. Som påföljder föröverträdelse av dessa bestämmelser föreskrivs dels skadeståndsskyldighet, somkan drabba såväl arbetsgivare som arbetsledare och arbetskamrater, delsogiltighet av avtalsuppsägning och annan sådan rättshandling.Påföljdsbestäinmelserna har utformats efter förebilder i lagen om förenings-och förhandlingsrätt. I 43 och 44 §§ arbetarskyddslagen finns bestämmelser omlid, inom vilken talan skall väckas, och om rättegången. Enligt SAF:s och för den lokalaskyddsverksamheten kan tvister angående trakasseri mot skyddsombud hänskjutastill avgörande av den av SAF och LO inrättade arbetsmarknadsnämnden. Om nämndenfinns närmare bestämmelser i huvudavtalet mellan dessa organisationer. Hur det lokala skyddsarbetet bör ledas och organiserasfrån arbetsgivarens sida utvecklas i 62 § arbetarskyddskungörelsen.Arbetsgivare, som ej själv leder skyddsarbetet på arbetsstället, skall uppdraåt en eller flera personer (skyddsinspektör, personalkonsulent eller annan hosarbetsgivaren anställd) att i hans ställe handlägga skyddsfrågor. Om dettaskall arbetsgivaren underrätta skyddsombuden liksom om den ordning, varihänvändelse till honom skall göras i skyddsfrågor. Arbetsgivaren har alt setill att arbetsledare och övriga arbetstagare medverkar i skyddsarbetet. Detankommer på arbetsgivaren, hans ställföreträdare och annan arbetsledare attsöka samråd med skyddsombuden i skyddsfrågor. Yrkesinspektör skall enligt 66 §arbelarskyddskungörelsen underrättas när ställföreträdare utsetts förarbetsgivaren. 1 förarbetena till gäUande arbetarskyddslagstiftningdiskuterades om arbetsledarnas funktion inom arbetarskyddet borde särskiltregleras.