prop · FW03185 · 1973-12-31 00:00:00 — Styrelsen vill dock framhålla att det sedantidpunkten för utredningens beräkningar inträtt betydande kostnadsökningarbeträffande den materiel som det här är fråga om. Förslaget tillgodoser enligtlänsstyrelsen i både effektivitetskrav och ekonomiska synpunkter.Länsstyrelsen i län. som biträder de principer som utredningenangett för förrådshållningen, anser att kustdistriktens förråd bör kunnautnyttjas även vid ingripanden mot större oljeutsläpp till lands. Länsstyrelseni är tveksam om den föreslagna dimensioneringen av utrustning ärtillräcklig, i varie fall för . För i län framstår det som uppenbart att måste tillförasbetydligt större resurser än vad utredningen föreslagit. Det synes sålundaväsentligt att ges materieUa resurser av sådan storleksordningatt en effektiv bekämpning kan tas upp och att den primära insatsenkan ges en uthåUighet räknad i dygn. Forskning, försök och utveckling Beträffande brandförsvaret åligger det f. n. statensbrandinspektion att med uppmärksamhet följa förhållandena i och, såvittmöjligt, i utlandet samt att verka för standardisering av brandma teriel. har alltsedan uppgiften att handha oljebekämpningentUl sjöss och i kustvatlnen ålades styrelsen bedrivit tekniskt UtveckUngsarbeteoch forskning beträffande medel och metoder för oljebekämpning till sjöss.Medel för denna verksamhet har anvisats över tolfte huvudtiteln. De nuvarande uppgifterna för börenligt utredningens uppfattning utvidgas till att avse även annanräddningstjänst än brandsläckning och vad därmed hör samman. Den centralaräddningstjänstmyndigheten bör få erforderliga resurser för ändamålet. För deförsta åren beräknar utredningen medelsbehovet till . Beträffande oljebekämpningen till sjöss och i kustvattnenfinner utredningen det angeläget att den påbörjade försöks- och utvecklingsverksamhetenfullföljs. Huvuduppgiften inom denna verksamhet bör vara en uppföljning ochdokumentation av in- och utländska erfarenheter om medel och metoder föroljebekämpning, dels såsom underlag för försöks-och utveckUngsverksamhel, delsför att på underlätta inriktningen av en mera omfattande svenskforskning på detta område. Verksamheten bör emeUertid också omfatta försökavseende tillgängliga och nytillkommande bekämpningsmedels praktiska hanterandetill sjöss. Med ledning av erfarenheterna från försöksverksamheten bör lämpligamodeller för bekämpningsmetodik och enhetliga normer för anskaffning ochförrådshällning utformas. Utredningen föreslår att del skall ankomma pägeneraltullstyrelsen som ansvarig central myndighet för oljebekämpning tillsjöss och i kustvattnen att leda och samordna den försöks- ochutvecklingsverksamhet det här gäller. Styrelsens uppgifter beträffande sådanverksamhet bör emellertid också ta sikte på bekämpning av i vattnet löskommenolja även i sådana fall då ej är primärt ansvarig förbekämpningen, t. ex. i hamnar och vid stränderna. 1 fråga om oljebekämpning till lands och i inlandsvatlen(utom och ), där bekämpningsmetoder, utrustning m. m. i stor utsträckningär andra än vid oljebekämpning till sjöss, anser utredningen att försöks- ochutvecklingsverksamheten bör åvila den centrala myndigheten förräddningstjänsten. Visst grundmaterial för verksamheten samt åtskilliga frågortorde emellertid bli gemensamma. För att delge varandra erfarenheter och resultat och föratt undvika dubbelarbete i insamlandet av uppgifter m. m. måstegeneraltullstyrelsen och den centrala myndigheten för räddningstjänsten närasamarbeta i Prop, 1973:185 84 dessa frågor, I icke obetydlig omfattning bör gemensammaförsök i större skala kunna göras. Det förutsätts att utländska erfarenheterbeaktas och att samarbete med andra länder eftersträvas. Formerna för samarbetet mellan myndigheterna bör enligtutredningen bestämmas av myndigheterna gemensamt. Som lämpligt forum härföranges det samrådsorgan som enligt vad utredningen i annat sammanhang föreslärskall knytas tUl den centrala räddningsljänslmyndigheten. Den samordnande funktionen för forskning beträffande olikaråoljors och oljeprodukters liksom oUka bekämpningsmedels beteende och effekteri den miljön anser utredningen böra åläggas . Utredningens förslag om fördelning av ansvaret förforskning, försök och utveckling beträffande oljebekämpning tillstyrks iprincip av , i ochSvenska hamnförbundet. förutsätter all ansvaret förmiljöaspekterna hänförs till verket. Enligt mening bör dencentrala myndigheten inte tilläggas andra uppgifter än medverkan vidmetodutveckling i samband med praktiska försök och all egentlig forskningbeträffande oljeskyddet till lands ledas av . För hamnförbundetsynes det naturligt att utveckUngen av bekämpningsmetoder avseende olja somkommit lös på allt vatten överlåts tUl generaltuUstyrelsen. En annanuppfattning redovisas av och , som föreslår att all försöks-, utvecklings- ochforskningsverksamhet avseende oljeskadebekämpning samordnas och att frågan omvUken myndighet eller vilket organ som bäst lämpar sig för detta utredsytterligare. När del gäller forskningen om oljans ochbekämpningsmedlens inverkan på den miljön erinrar generaltullstyrelsenoch om att en speciell forskningskommitté upprättatsoch anknutits till () och allverksamheten finansieras av generaltullstyrelsen, och . Det synes därför industriförbundet lämpligast att denekologiska delen av sådan forskning får fortsätta inom ramen för lVL:sverksamhet, medan den rent tekniska delen bör ankomma på generaltuUstyrelsen. framhåller vikten av att den påbörjadeforsknings- och försöksverksamheten beträffande skydd mot oljeskadorintensifieras. Enligt bör den centrala myndighetenför räddningstjänsten fungera som programorgan för forskning och utvecklingoch ges resurser med vilka dessa verksamheter kan finansieras. Prop, 1973:185 85 Utbildningen av den heltidsanstäUda personalen,brandchefer, annat brandbefäl och brandmän, sker vid statens brandskola. Denges i brandingenjörs-, brandmästar-, brandförmans- och brandmannaklasser. Vidskolan utbildas också deltidsanställt brandbefäl, huvudsakligen brandchefer ochvice brandchefer, vilka måste ha särskUd utbUdning, brandbefälskurs A. Andradeltidsanställda brandbefäl utbildas genom regionala kurser anordnade avbrandskolan, brandbefälskurs B och C, Deltidsanställda brandmän utbildas vidresp, brandkår. För brandpersonal av olika kategorier anordnar brandskolanvidare specialkurser och fortbildningskurser. Särskilda kurser ordnas också avlänsavdelningarna av och av . Statens brandskola har enligt sin stadga (1965:854) tilluppgift att i anslutning till kompetensföreskrifterna i brandstadgan meddelautbildning av brandpersonal och skorstensfejare samt att genom annan utbildningsverksamhetoch brandteknisk forskning främja brandförsvarets utveckhng. Verksamheten ärstarkt inriktad på behovet av teoretisk utbildning, och brandskolan kankaraktäriseras som ett statligt, teoretiskt brandförsvaret. Någon särskild utbildning i annan räddningstjänst änbrandsläckning förekommer ej vid brandskolan, EmeUertid berör arbetsuppgifternai samband med sådan räddningstjänst flera områden, av vUka endast en del ärspecifika för räddningstjänsten. Sådana arbetsuppgifter som är identiska eUerUkartade med uppgifterna i samband med brandsläckning behandlas vid brandskolanpå alla undervisningsnivåer i större eller mindre utsträckning. Deorganisatoriska uppgifterna med personalledning, underhällstjänst ochsambandstjänst är vid större räddningsaktioner av ungefär samma art ochomfattning som vid "större bränder. Utbildningen vid brandskolan ibrandsläckningsleknikens metoder avser användningen av åtskilliga redskap somäven kan nyttjas i räddningstjänsten samt behandlar förfaranden som också kanförekomma vid räddningsingripande av annan anledning än brand. De direkta utbildningskostnaderna (lönekostnader förlärare och kostnader för läromedel) kan för budgetåret I 973/74 beräknas tilldrygt 1,1 milj. kr. Någon systematisk utbildning för personali oljebekämpning har tidigare inte förekommit. GeneraltuUstyrelsen har dockanordnat genomgångar och övningar i operativ och taktisk ledning vid bekämpningav löskommen olja tUl sjöss för såväl befälspersonal som annan personal inom . Viss utbildning ibekämpnings-metoder bedrivs regionalt i kustdistriktschefernas regi. Vidare har en del av befäl deltagit iinom brandförsvaret ordnad kurs- och konferensverksamhet rörande begränsningoch bekämpning av oljeskador. Genom att de flesta kustposteringarna kommit ipraktisk kontakt med oljebekämpning har de fått erfarenhet av åtskilliga av deproblem som kan uppkomma. Enligt den utbildningsplan som tillämpas fr. o. m. år1970 inom får all nyanställd kustbevakningspersonal under tredjeeller fjärde anställningsåret genomgå en kustbevakningskurs, i vilken teoretiskoch praktisk utbildning i oljebekämpning ingår. Utbildning av de lokala räddningsorganens personal Endast i undanlagsfall torde enligt utredningen viss delav räddningstjänsten komma att uppdras åt annat organ än . Utbildningeni räddningstjänst bör därför inriktas på personal. Utredningen bedömer det som angeläget att all utbildning istatlig regi av räddningstjänstpersonal i brandkårerna samordnas. En sådansamordning kan tiU stor del uppnås genom att man utvidgar vissa av de ämnensom nu ingår i brandtjänstutbildningen. Härigenom vinns fördelar frånadministrativa och ekonomiska synpunkter. Utredningenfinner att utbildning i räddningstjänst bör omfatta inte bara teoretisk utanockså viss praktisk utbUdning. Utredningen föreslår att brandpersonal, som nufår sin utbildning vid statens brandskola, även får sin utbildning i annanräddningstjänst än brandsläckning i brandskolans regi. Den praktiska delen avutbildningen kan förläggas till civilförsvarsskolan i . Dedeltidsanställda brandbefäl, som utbildas i brandtjänst genom statensbrandskolas regionala kurser, bör få utbildning i annan räddningstjänst påsamma sätt. Särskilda kursplaner för denna utbildning bör utarbetas avbrandskolan, som även bör tiUhandahåUa kursmateriel och lärare i vissutsträckning. I viss omfattning torde det enligt utredningen bli nödvändigt attsådan praktisk utbildning, som bedöms erforderlig och för vilken särskildautbildningsanordningar ej finns där utbildningen sker, förläggs tillcivilförsvarsskolan i , någon av civilförsvarets fältskolor ellernågon större brandkår som har nödvändiga utbildningsanordningar. Utbildningen i annan räddningstjänst än brandsläckning avövrig deltidsanställd brandpersonal kan enligt utredningens uppfattning skelokalt vid brandkårerna och vid särskilda regionala kurser. Sådana bör anordnasgenom brandskolans försorg och i samarbete med resp. länsavdelning av . Utredningen bedömer det som angeläget att den nuvarandebrandkårspersonalen får tillfälle att erhålla kompletterande utbildning iräddningstjänst. Utredningen anser att särskilda fortbildningskurser böranordnas Prop, 1973:185 87 härför, även utanför brandskolan. Utredningen beräknar statsverkets totala årliga kostnadför den utbildning i räddningstjänst som enligt utredningens uppfattning böranordnas till , vartill kommer kostnader för fortbildning, 100 000kr. Enligt utredningens uppfattning bör allkustbevakningspersonal ha både praktisk och teoretisk utbUdning ioljebekämpning. Den teoretiska och praktiska utbildning som igångsatts itullverkets regi, torde - om den på lämpligt sätt delges också tidigareanställd personal - jämte den praktiska utbildning som kan meddelas undertjänstgöringen, vara fuUt tillräckUg för bevakningspersonalen i allmänhet. Debefäl som skall ha den operativa ledningen vid oljebekämpning och som dessutomskall svara för organisation och planläggning, dvs. huvudsakligenkustdistrikts-cheferna, deras ställföreträdare, kusttullmästarna och vissabefäl vid kustdistriktsslaberna, bör emellertid enligt utredningen ha enfördjupad utbildning i oljebekämpning. Denna utbildning anser utredningen börameddelas genom särskilda kurser anordnade av . Kostnaderna för sådanutbildning beräknar utredningen tUl . under tre eUer . Utbildning av de lokala räddningsorganens personal Utredningens förslag till utbUdningsorganisation lämnasutan erinran av flertalet remissinstanser. Styrelsen för statens brandskolaavstyrker dock bestämt att den praktiska utbildningen för heltidsanställdbrandpersonal i annan räddningstjänst än brandsläckning förläggs tillcivilförsvarsskolan i . Styrelsen vill i stället föreslå attlokalfrågan för brandskolan innefattande även möjlighet tillinternatförläggning av skolans elever - och brandinspektionen tas upp tillbehandling och bringas till en snar lösning. Däremot tillstyrker styrelsenförslaget att utbildningen för deltidsanställt brandbefäl förläggs tillregionala kurser. Vikten av utbildning betonas starkt av luftfartsverket, somäven vill visa på möjligheten att förlägga kurser för brandbefäl från kommunermed större flygplats till verkets brandskola vid i regi avstatens brandskola. pekar på utbildningsmöjligheterna vidSJ-skolan i . Önskemål om en decentraliserad utbildning framförs avHelsingborgs, och Ystads kommuner. Enligt måstestatens brandskola ges resurser att svara för utbUdning av deltidsanställdabrandmän både i deras nuvarande och kommande uppgifter inom brandförsvaret ochräddningstjänsten. Prop, 1973:185 88 att frågan om utbildning av deltidsanställd brandpersonalbör ägnas större uppmärksamhet och att det kan ifrågasättas om inte staten, ilikhet med vad som gäUer för övrig personal inom brandförsvaret, även bör svaraför grundutbildningen av deltidsanställda brandmän. Frågan kan emellertidenligt förbundets mening behandlas i en utredning om brandskolans verksamhet.Svenska brandbefälets riksförbund vUl understryka behovet av en fullständigöversyn av brandförsvarets utbildningsfrågor. När del gäller utbildningens innehåll vUl styrelsen förstatens brandskola starkt understryka behovet av praktisk utbildning förpersonal som är verksam inom samhällets räddningstjänst. Enligt styrelsensmening bör brandskolan ges möjligheter att meddela praktisk utbildning i aUräddningstjänst, även brandtjänst. Styrelsen vill dock föreslå den ändringen,att den grundläggande praktiska utbildning för heltidsanstäUda brandmän somavser handhavande av olika slags utrustning, i varje fall förläggs tillbrandkårerna. vill understryka nödvändigheten av attbrandkårernas personal informeras om de särskilda risker och problem vidräddningsinsats som kan föreligga vid järnvägsolyckor. iGöteborgs och län finner förslaget till utbildning ändamålsenligt.Länsbrandinspektören i , och kommuner samtSvenska kommunalarbetareförbundet ifrågasätter om utbildningsbehovet intekommer att bli större än vad utredningen räknat med. kommun menaratt all brandpersonal, som genomgår utbildning vid brandskolan, måste erhållapraktisk utbildning i lika grad och att den teoretiska utbildningen kandifferentieras. Styrelsen för statens brandskola tillstyrker förslaget attfortbildningskurser anordnas för den nuvarande brandpersonalen, och behovethärav understryks av i och kommun. Enligtlänsstyrelsens i mening kommer kompletteringsutbildningen attbli så omfattande, att den bör anordnas centralt och ledas av statensbrandskola. förklarar sig beredd att även ifortsättningen bedriva fortbildningsverksamhet genom kurser och konferenserinom räddningstjänstområdet och härvid samverka med statens brandskola ochUksom med och dess länsavdelningar. När det gäUer utbUdningen i oljebekämpning anser att bekämpningen, även om den sker på olika sätt tilllands och till sjöss, innehåUer så mycket gemensamt att en samordning bör ske.Institutet framhåller att den kursverksamhet som bedrivits av kan utgöra en bas för denna samordning. Central myndighet för räddningstjänst i allmänhet Statens brandinspektions och statens brandskolas nuvarandeuppgifter och organisation Brandinspektionen utövar enligt 24 § brandstadgan tillsynöver brandförsvaret i landet. Brandinspektionen har enligt sin instruktion(1965: 677) att ge råd och anvisningar till kommuner och enskilda i frågor avaUmän betydelse för brandförsvaret, att verka för att brandförsvaret i ohkadelar av landet ordnas ändamålsenligt, att verka för standardisering avbrandmateriel och att göra framställning hos i den mån åtgärderbehövs för att stärka brandförsvaret i ett visst län. Inspektionen är ettrådgivande organ utan direktiv- eller förelägganderätt. Chef förbrandinspektionen är riksbrandinspektören. Inspektionen arbetar på tre enheter. Statens brandskola är ett av staten till kommunernastjänst inrättat brandtekniskt utbildningsinstitut. Skolan har en styrelse somär utsedd av Kungl. Maj:t och består av representanter för statsförvaltningen,kommunerna och brandförsvarets personalorganisationer. Riksbrandinspektörenoch skolans rektor är självskrivna ledamöter. Brandskolan är en självständig myndighet under Kungl.Maj:t. 1963:144 angående riktlinjer för utformningen av skolväsendetscentrala ledning anförde föredragande departementschefen att han med hänsyntill skolans nära anknytning till brandförsvarets ledning och verksamhet iövrigt inte ansåg sig böra föreslå någon ändring av skolans ställning itillsynshänseende. Väsentligt för detta ställningstagande var att skolan är kommunala brandförsvaret, dvs. i princip förinomverksutbildning: fann inte anledning till erinran mot vaddepartementschefen hade anfört (SU 1963 :146, rskr 1963 :334). Utredningen föreslår, som förut sagts, att den statligatillsynen över den kommunala räddningstjänstverksamheten skall utövas regionaltav och centralt under Kungl. Maj:t av en central myndighet.Eftersom den räddningstjänst som kommunerna skall svara för huvudsakligen avsesankomma på den kommunala brandförsvarsorganisationen, bör räddningstjänsten iallmänhet och brandförsvaret hänföras till samma centrala myndighet. Det ärenligt utredningen naturligt att brandinspektionen som central myndighet förbrandförsvaret också får de centrala myndighetsuppgifterna för den del avsamhällets räddningstjänst i övrigt som inte ankommer på annan centralmyndighet. kustbevakning, som lyder undergeneraltullstyrelsen, svarar redan nu för oljebekämpningen till sjöss och i kustvattnen.Denna uppgift skall enligt utredningens förslag, liksom oljebekämpningen iMälaren och , även ankomma på . het bör inte brytas ut och ställas under annan centralmyndigliets tillsyn. Detsamma gäller sådan redan reglerad verksamhet förräddningstjänst som f. n. ankommer på eller står under tillsyn av viss centralmyndighet. Som exempel på sådan verksamhet nämner utredningen fjällräddningen,räddningsflyget, , sjukvården och sjuktransporterna. Enligt utredningens förslag skall brandinspektionensuppgift som central myndighet för räddningstjänsten i allmänhet främst vara avsamordnande och rådgivande karaktär. Utöver de uppgifter som inspektionen f, n.har i fråga om brandförsvaret bör inspektionen få motsvarande uppgifter i frågaom räddningstjänst som inte har samband med brand. Enligt utredningens förslag skall det ankomma påbrandinspektionen att meddela råd och anvisningar i fråga om räddningstjänstensorganisation och verksamhet, att utarbeta exempel på brandordningar, som avserockså annan räddningstjänst än brandsläckning, samt att biträda länsstyrelsernamed råd och anvisningar för katastrofberedskapen. En ytterligare uppgift förinspektionen skall enligt utredningens förslag vara att följa och sökautveckla räddningstekniken. Som framgår av vad som anförs i det följandeföreslår utredningen också att inspektionen skall pröva frågor om ersättningtill kommunerna för vissa räddnings-och saneringskostnader och frågor omföreläggande för vissa företag att hålla personell och materiell beredskap. Statens brandskola skall enligt utredningens förslag varaden utbildningsanstalt till vilken kommunerna hänvisas när del gäller attfylla behovet av utbildning för personalen vid de lokala räddningsorganen.Utbildningen kommer alltså även i fortsättningen att ha karaktär avinomverksutbildning. Utbildningen kan i det avseendet jämställas medutbildningen vid polisskolan inom eller vid civilförsvars-skolornainom . Utredningen anför att en påtaglig fördel med attbrandskolan inordnas i den centrala myndigheten är att det blir möjligt förbrandinspektionen att följa verksamheten vid skolan och anpassa den tillutbildningsbehovet. Några vägande skäl som talar mot att skolan inordnas iinspektionen har utredningen inte kunnat finna. Utredningen föreslår därför attbrandskolan omorganiseras från att vara en särskild myndighet till en enhetinom brandinspektionen. Brandinspektionen måste i sin nuvarande verksamhet iåtskilliga fall ta ställning till frågor av stor principiell eller ekonomiskbetydelse, anför utredningen. Inspektionens arbetsuppgifter skulle därför redannu i och för sig motivera att inspektionens chef vid sin sida hade en styrelsemed förankring hos dem som berörs av besluten. Flera av brandinspektionens nyauppgifter är av sådan beskaffenhet att den myndighet som svarar för dem bör haen sådan förankring. Utredningen syftar främst på inspektionens uppgifter attbesluta om ersättning till kommunerna för vissa räddnings- ochsaneringskostnader samt att pröva frågor om föreläggande för vissa företag atthålla personell och materiell beredskap. Brandskolans inordnande i inspektionenutgör ett ytterligare skäl för en sådan ordning. Utredningen föreslår därföratt brandinspektionen skall Prop, 1973:185 91 ledas av en styrelse. Styrelsen bör bestå av inspektionenschef som självskriven ledamot samt förslagsvis fyra av Kungl. För ledamöterna bör utses lika antal suppleanter. I styrelsen börkommunerna och näringslivet vara företrädda. Brandinspektionen bör enligt utredningen organiseras påfyra enheter: en enhet för i huvudsak juridiska och administrativa frågor(Ä-enheten), en enhet för räddningstjänsten i allmänhet (R-enheten), en enhetför den förebyggande verksamheten (F-enheten) samt en enhet för utbildning(U-enheten). Varje enhet bör ha en chef. De uppgifter som brandskolans styrelse nu har kommer, omutredningens förslag genomförs, att föras över till styrelsen för brandinspektionen.Utredningen betraktar det som angeläget att företrädare för depersonalorganisationer vilkas medlemmar fär sin utbildning vid eller genomskolan fortfarande fär möjlighet att delta i utformningen av utbildningen och görasina synpunkter gällande i frågor som har samband med intagning av elever vidskolan. Det är också önskvärt att brand-inspektionens styrelse inte belastasmed alla utbildningsärendena. Utredningen föreslår därför att ettutbildningsråd knyts till U-enheten. Brandinspektionens chef bör varaordförande i utbildningsrådet. U-enhetens chef samt representanter förpersonalorganisationerna, kommunerna och lärarna bör också ingå i rådet.Ledamöterna bör utses av Kungl. Maj:t Beslutanderätten i utbildningsfrågor börkunna delegeras till rådet. Utredningen anser att det är angeläget att olika grenar avsamhällets räddningstjänst i görligaste mån samordnas och föreslår att ettforum för samråd mellan de berörda centrala myndigheterna inrättas. Samrådsorganetskall enligt förslaget knytas tUl brandinspektionen, vars chef avses fungerasom ordförande. I samrådsorganet skall, föreslår utredningen,generaltullstyrelsen, , , luftfartsverket,järnvägsstyrelsen, , överbefälhavaren, civilförsvarsstyrelsen.Svenska kommunförbundet och vara representerade. Den organisation av brandinspektionen som utredningenföreslår innebär att kostnaderna för handläggande personal ökar medlönekostnader inklusive lönekostnadspålägg för tretton tjänster. Dessakostnader beräknar utredningen till . Vid beräkningav denna kostnadsökning har hänsyn tagits till attlänsbrandinspektörsorganisa-tionen föreslås upphöra. Någon ökning av kostnadernaför biträdespersonal uppkommer enligt utredningen ej. Utredningen beräknar att omkostnaderna kommer att öka med150 , varvid hänsyn tagits till att länsbrandinspektörernas resekostnaderbortfaller. Den sammanlagda kostnadsökningen för den centrala organisationenenligt förslaget beräknar utredningen sålunda till (920 000 + 150 000 =) I .