prop · FW03190 · 1973-12-31 00:00:00 — Man kan få en sådan fördelning genom att ett belopp,motsvarande förslagsvis två tredjedelar av det bidrag som utgått underinkomståret och en tredjedel av bidrag som utgått året före inkomståret, fåravräknas från inventerat lagervärde innan annan nedskrivning sker. Genom denangivna metoden fördelas bidragets beskattning . Detta bör vara tiUräckligtför att förhindra nuvarande olägenheter. RSV föreslår sålunda att anvisningarnatill 19 § KL om beskattning av näringshjälp kompletteras med regler av nuangiven innebörd. Med AMS skrivelse till Kungl. Maj:t har styrelsen velatfästa uppmärksamheten på det akuta läget i fråga om beskattning av näringshjälp.Styrelsen har från skUda delar av landet fått rapporter om att enskildapersoner kommit att taxeras för den beviljade näringshjälpen på ett olyckligtsätt. Enligt AMS är det angeläget att detta skatteproblem får en omedelbarlösning. Statsmakterna stöder genom bidrag näringsidkarna på en radoUka områden. 1 regionalpolitiken spelar bidrag i form av lokaliseringsstöd enframträdande roU. Även på andra områden, t. ex. näringshjälp som av socialaskäl utges till handikappade, har statsbidragen en stor betydelse. Dessa bidragkan utgå för olika ändamål, t. ex. för att förvärva byggnad eller för ny-,till- eller ombyggnad av lokal eUer annan anläggning som är nödvändig förmottagarens verksamhet eller för anskaffande av maskiner, arbetsredskap ochverktyg. Bidrag kan också utgå för lönekostnader och sociala kostnader för deanställda. Statsbidragkan lämnas antingen i form av avskrivningslän eller i form av direkt kontantbidrag.Avskrivningslån används särskilt för att markera sambandet mellan stödet ochden fortsatta driften av verksamheten. Formellt betraktas avskrivningslån somett lån som avskrivs med ett visst belopp under den bestämdaavskrivningsperioden, som i allmänhet utgör 5 eller . I skattehänseendefinns det dock i praktiken ingen skillnad mellan de båda bidragsformerna,eftersom nägon återbetalningsskyldighet i princip inte föreligger för vare sig kontantbi-drageneller avskrivningslånen. Statsbidrag utbetalas i regel i efterskott sedan deninvestering för vilket bidraget beviljats är slutförd eller den kostnad somligger till grund för bidragets beräknande betalats. Utbetalning kan dock vidbehov ske tidigare, t. ex. när bidragets storlek bestämts preliminärt. Utlämnat statsbidrag kan återkrävas om mottagarenföranlett att bidraget beviljats genom oriktig uppgift eller om mottagarenbrutit mot vUlkor för bidraget. Andra skäl till återkrävande av statsbidrag ärt. ex. väsentlig förändring av säkerheten för avskrivningslånet. Den skattemässiga behandlingen av statsbidrag tiUnäringsidkare bygger f. n. - med undantag för näringshjälp inte på direktalagregler ulan på praxis. Enligt denna praxis är statsbidrag till näringsidkareför hans näring skatteplUctigt, om bidraget utgått för understödjande avnäringsverksamheten eller som bidrag tiU bestridande av avdragsgillaomkostnader i verksamheten. Utgår statsbidrag tUl bestridande av kostnader, somär avdragsgilla endast i form av årliga värdeminskningsavdrag, beskattasbidraget på det sättet att avskrivningsunderlaget för tillgångama reduceras medbidragsbeloppet. Används statsbidraget till kostnader, som är omedelbartavdragsgilla i förvärvskällan, tas bidraget upp som inläkt. Då medges ocksåavdrag för kostnaderna. Den skattemässiga behandlingen av avskrivningslän skiljersig från vad som tillämpas i fråga om direkta kontantbidrag. Delta beror på attavskrivningslånen formellt betraktas som lån, som avskrivs med ett visst beloppvarie år . I fråga om anläggningstUlgångar reducerassålunda avskrivningsunderlaget med avskrivningsbeloppet varje gång avskrivningsker. Om mottagaren av statsbidrag blir skyldig att helt ellerdelvis återbetala beskattat bidrag, får avdrag åtnjutas med återbetalat belopp.Har bidraget medfört minskning av avskrivningsunderlaget, ökas detta medåterbetalat belopp. Dessa principer låg till grund även 1963genomförda lagstiftningen om skattefrihet för näringshjälp. Näringshjälp ellerbidrag enligt 57, 58 eller 62 § arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) är inteatt hänföra till skattepliktig inkomst i den mån näringshjälpen eller bidragetlämnats till bestridande av kostnader, för vilka rätt till avdrag inteföreligger, vare sig direkt som omkostnad eller i form av årligavärdeminskningsavdrag. Jag är ense med RSV om att det måste ansesotillfredsställande att nuvarande beskattningspraxis i fråga om näringshjälpleder till minskning av bidragets värde för mottagaren. Samma regler bör gällaför alla former av statsbidrag så att beskattningen av dessa blir enhetlig.Även beskattningen av statsbidrag i form av avskrivningslän bör såledesregleras i detta sammanhang och på samma sätt. Avskrivningslånen är i praktikennämligen att jämställa med kontantbidrag. Den praxis för beskattning av statsbidrag med undantagför näringshjälp som gäUt och som jag inledningsvis redogjortför, torde enligt RSV ge åsyftat resultat när det gäller statsbidrag förkostnader, som är avdragsgilla antingen på en gång eller i form av årligavärdeminskningsavdrag. Denna praxis har legat till grund även för deföreskrifter som fanns i förordningen (1964:773) om beskattning av ersättningvid övergången till högertrafik, m. m. Nya bestämmelser bör således utformasefter de riktlinjer som gäller redan enligt nuvarande praxis. RSV behandlar även frågan om beskattning av bidrag föranskaffande av omsättningstillgångar och anför att olyckliga skattekonsekvenserkan uppkomma, om bidraget i sin helhet las rill beskattning redan för del årdet uppburils. En möjlighet att fördela beskattningen är därförenligt RSV:s mening motiverad. RSV föreslår på grund härav en regel av innebördatt ett belopp, motsvarande två tredjedelar av bidrag som mottagits underinkomståret och en tredjedel av bidrag som mottagits året före inkomståret,skall få avräknas från inventerat lagervärde innan annan nedskrivning sker. Även i fråga om statsbidrag som utgår för anskaffande avomsättningstillgångar är del angeläget att i möjligaste mån undvikaolägenheter i skattehänseende. Enligt RSV:s förslag avses beskattningen avstatsbidraget fördelas . Detta är naturligtvis en möjUg lösning. Denmest lämpliga skatteeffekten uppnås dock enligt min mening, om statsbidragetföranleder beskattning i den takt som avyttringen av lagret sker. Ett sådantresultat åstadkommes genom att vid lagervärderingen vid beskattningsåretsutgång införa regler som motsvarar dem som enligt mitt förslag i det föregåendeskall gälla för anskaffande av anläggningstUlgångar. Jag förordar således att,om statsbidraget använts för att anskaffa lagertill-gängar, bidraget skallupptagas som skattepliktig intäkt medan kostnaderna för anskaffande av lagretfår dras av. Vid tillämpning av lagervärderingsreglerna i 41 §kommunalskattelagen (1928:370), KL, och anvisningarna till nämnda paragrafskall den del av lagret för vilken anskaffningskostnaden täckts avstatsbidraget inte medräknas vid värdesättningen av tillgångarna vidbeskattningsårets utgång. Återbetalas statsbidrag, som använts för anskaffandeav lagertillgångar, får den skattskyldige göra avdrag för det återbetaladebeloppet. Har statsbidrag återbetalats, kommer tillgångarna vidbeskattningsårets utgång att värderas som om de anskaffats utan statsbidrag. Vid behandlingen av frågan om beskattning av ersättningari samband med omläggningen till högertrafik togs i prop. 1964:173 upp någrafrågor, som fortfarande har aktualitet. Del framhöUs att de bidrag som skulleutgå och de däremot svarande kostnaderna i princip borde hänföras lill sammabeskattningsår. Det framstod som tveksamt om delta blev förhållandet i de fall,då kostnaden föregått bidraget. Jag motsatte mig därför inte att det intogs enbestämmelse av innebörd att om kostnaden hänförde sig till ett tidigarebeskattningsår än bidraget den skatlskyldige kunde fä uppskjutakostnadsavdraget för användning det är bidraget skulle las upp som intäkt. Föratt få skjuta fram avdragsrätten krävdes framställning i deklarationen för detbeskattningsår, då kostnaden var avdragsgill enligt KL. Om bidrag utgick iefterskott för kostnad, som var avdragsgill endast i form av årliga värdeminskningsavdragoch tillgången redan helt eller delvis avskrivits, kunde bidraget i någotundantagsfall komma att överstiga återstående taxeringsmässigt restvärde. Isådant fall borde överskjutande belopp av bidraget tas upp som skattepliktigintäkt. Om den skattskyidige tillämpar räkenskapsenlig avskrivning, kan det taxeringsmässigarestvärdet för en enskild tillgång i ett inventariebestånd emellertid inte fastställas.Bestämmelsen blev då tillämplig endast i det fall, då ersättningen översteg dettaxeringsmässiga restvärdet för hela invenlariebeståndet. De nu diskuteradefrågorna är aktuella även i detta lagstiftningsärende. Jag förordar därför attbestämmelser av motsvarande innebörd införs vid beskattningen av statsbidrag iallmänhet. För efterlevnaden av nu föreslagna skatteregler tordekrävas att taxeringsmyndigheterna får uppgift om utbetalat statsbidrag. Enklasttorde detta ske genom att taxeringsmyndigheterna får avskrift av beslutet omstatsbidrag från . Maj:t kan meddela de tillämpningsföreskrifterhärom som behövs ulan medverkan. De av migföreslagna nya bestämmelsema bör införas i femte stycket av anvisningarna till19 § KL och ersätta nuvarande regler om beskattning av näringshjälp m. m. Bestämmelsemabör träda i kraft möjligt och tUlämpas första gången vid 1974 årstaxering. Under åberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. all antaga inom upprättat förslag tilllag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370). Med bifall lill vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att tUlriksdagen skaU avlåtas proposition av den lydelse bilaga till detta protokoUutvisar.