prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen framhåUer vid sidan härav attäven om man inte skulle genomföra förslaget om taxering av byggnadsvärdeenligt mervärdeprincipen, ett taxerat byggnadsvärde baserat pä ett teknisktnuvärde under alla förhållanden ar olämpligt som underlag förbyggnadsavskrivning vid inkomstbeskattningen, Samtiigaremissinstanser utom i län instämmer i önskemåletom ett särskilt byggnadsvärde för jordbruksfaslig-heter. Nämnda länsstyrelseanser emellertid att värderingen av jordbruksfastighet skall ske enligtnuvarande bestämmelser i oförändrat skick i det nu aktuella hänseendet. Ävenförslaget att beräkna byggnadsvärdet enligt mervärdeprincipen har fått enmyckel god anslutning under remissbehandlingen. Några remissinstanser förordaremellertid att byggnadsvärdet skall tas fram, antingen enligt något av de andraalternativen som utredningen behandlat eUer på annat sätt. Föregen del vill jag framhålla följande. Behovet av ett särskUt byggnadsvärde somdelvärde vid taxeringen av jordbruksfastighet har länge varit känt.Utredningens överväganden liksom remissutfallet har ytterligare imderstrakitdetta behov. Alt man hittUls inte lyckats tUlgodose önskemålet om ett särskiltbyggnadsvärde måste tillskrivas de vanskligheter som är förenade med att fåfram ett tUlförUtiigt och användbart sådant. Detta gäller i synnerhet som maninte är betjänt av andra värden än sådana som är förenliga med den allmännagrundprincipen vid svensk fastighetstaxering, nämligen principen atttaxeringsvärdet skall varaett uttryck för marknadsvärdet. Utredningen har här på ett ytterst ambitiöstsätt analyserat problemet och klarlagt förutsättningarna liksom de linjerefter vilka tänkbara lösningar står att finna. Jag har i det föregåendesammanfattat denna diskussion. Med hänsyn tiU svårighetema i denna fråga ärdet naturligt att man inte kunnat nå full enighet om principerna förvärderingen av byggnader på jordbruksfastighet. Mot de principer förbyggnadsvärdering som bygger på framtagande av något slags tekniskt nuvärdesynes mig med fog kunna göras den invändningen att man därvid helt bortserfrån jordbruksföretagets behov och njftta av byggnaderna. Ett sådant värdetorde inte kunna återspegla byggnadsbeståndets inverkan på fastighetens totalamarknadsvärde. Jagkan med hänsyn härtill inte biträda den mening som förordar ett byggnadsvärdeframtaget som ett tekniskt nuvärde. Iklarhetens intresse vill jag i sammanhanget framhålla att jag av samma skälinte heller kan förorda den metod som innebär att värdet av marken och andratillgångar utom byggnader pä jordbruksfastighet beräknas som ett restvärdesedan byggnadernas tekniska nuvärde bestämts. Dessutom delar jag utredningensuppfattning alt mark av samma slag, kvalitet, belägenhet m. m, bör åsättassamma värde, oberoende av huruvida bebyggelse finns eller inte. En värdering avbyggnaderna enligt mervärdeprincipen har skett med gott resultat ifråga om fastigheter av beskattningsnaturen annan fastighet. På sina håll haremellertid rests invändningar mot principens tillämpbarhet påjordbruksfastigheter. har t. ex. framhållit att skilda marknader intefinns för obebyggd och bebyggd jordbruksmark i samma utsträckning somföreligger i fråga om annan faslighet. De statistiskt framtagna värdena på tUlskottsmarkär enligt denna uppfattning inte relevanta vid bedömningen av värdet av markenpå bestående jordbruk och skogsbruk. Priset på tillskottsmark anses nämligenvara för högt i förhållande till vad som kan anses normall som markpris för enhelt obebyggd jordbruksfastighet. Deinvändningar som sålunda rests i fråga om mervärdeprincipens tillförlitlighetsom värderingsprincip är enligt min mening knappast bärande. Man måste kommaihåg att det här gäller en värdering av ett delvärde, som inte är avgörandeför totalvärdet. För totalvärdet finns betryggande underlag ifastighetsprisstatistiken. Byggnadsvärdet har huvudsaklig betydelse förframtagande av underlag för byggnadsavskrivningar. I det fall byggnaderna äruppförda av jordägaren själv får denne med nuvarande regler ettavskrivningsunderlag baserat på den faktiska byggnadsinvesteringens storlek.Det taxerade byggnadsvärdet är tänkt alt komma till användning i huvudsak i defall när tillfredsställande utredning saknas i fråga om fördelningen på markoch byggnader av anskaffningskostnaderna för en jordbraksfastighet. Denföreslagna metoden för beräkning av byggnadsvärden ger generellt sett ettgynnsammare resultat som avskrivningsunderlag än den nyligengenomförda s. k. Iju-gofemprocentsschablonen. TUl skillnad mot denna schablonmelodger den dessutom en individuell värdebedömning av byggnadema på jordbruksfastigheter.Som underlag för beräkning av byggnadsvärde är värderingsprincipen sålundagodtagbar även från rättvisesynpunkt. Till frågan om eventuellt nyaavskrivningsregler med anledning av det diskuterade byggnadsvärdet återkommerjag i det följande. Somytterligare ett skäl för ett godtagande av utredningens förslag till värderingav byggnader på jordbruket vUl jag framhålla att mervärdeprincipen med gottresultat används vid beräkning av byggnadsvärdet för annan fastighet. I den mändet gäller bostadsbyggnader pä jordbruk och i mänga fall, i synnerhet på småjordbruk, utgör bostadsbyggnaderna den värdefullaste delen av taxeringsenheten är det från rättvisesynpunkt angeläget med en likformig bedömning av tUlgängensvärde. SammanfattningsvisvUl jag således säga att jag ansluter mig tUl utredningens förslag i principom en särredovisning av värdet av byggnadsbeståndet på jordbruksfastighetenligt mervärdeprincipen. är behörigt att meddela de närmareanvisningar om prisnivå o. d, som behövs för en tUlämpning i taxeringsarbetetav denna princip. Jag återkommer i specialmotiveringen lill vissa grundfrågor ivad avser utformningen av riktvärden för åker och byggnader. Utredningensförslag i övrigt om byggnadsvärdet pä jordbruksfastighet har mottagitspositivt av remissinstanserna. Förslagen avser främst att redovisning somsärskild delpost i fastighetslängden skall ske av vad som av byggnadsvärdetbelöper på ekonomibyggnader samt att särskild anteckning i fastighetslängdenskall göras av vad som av byggnadsvärdet belöper på s. k, överbyggnader. Dessaredovisningsrutiner är avsedda att underlätta regleringen av byggnadsavskrivningarnavid inkomsttaxeringen, Särredovisningen av värdet av bostadsbyggnaderna kanvidare tjäna som underlag vid en eventuell ändring av reglerna för beräkning avförmån av bostad på jordbruksfastighet. Dennafråga övervägs f. n. inom bostadsskatlekommittén, som under hand framförtönskemål om att man skall kunna urskilja värdet av var och en av de byggnader,som används som bostad ät ägare och arrendator vid ingången av det år dåallmän fastighetstaxering äger rum. En sådan uppdelning föranleder ingavärderingssvårigheter. Som tidigare åtskilliga gånger framhållits bör devärden som åsätts vid fastighetstaxeringen få en så vid användning som möjligtvid inkomsttaxeringen. De här aktuella förslagen har detta syfte och jagtillstyrker dem. Taxeringen av skogsmark och växande skog regleras i alltväsentligt i Skvl, som gällt fr. o. m. 21 1973.1 saml. avskogsmark och växande skog sker, som redan nämnts, på grundval av skogsmarkensoch skogens avkastningsvärde. Avkastningsvärderingen i Skvl bygger påförhållanden som råder i den teoretiskt konstruerade s. k. normalskogen.Normalskogen kännetecknas av ett jämviktstillstånd hos skogen, som då ger enjämn årlig avkastning. Beräkningsunderlaget i Skvl är grundat på skogarnasmedeltillstånd enligt den andra riksskogstaxeringen, som ägde ram mellan åren1938 och 1952. I Skvl förutsätts alt anvisningar för taxering av skogen, bl.a. tabellverken för skogsvärderingen, skall utarbetas länsvis. Skvl innehåUerdärför omfattande och komplicerade regler, bl. a. till ledning förupprättandet av de s. k. lokala skogstaxeringsanvisningarna för länen. Ipraktiken har arbetet med anvisningarna för skogstaxeringen utförts centralt,nämligen hos skogshögskolan. Utredningenhar, som redan nämnts, föreslagit att man vid taxeringen av skogsmark ochväxande skog överger avkastningsvärdet och att här liksom vid all övrigfastighetstaxering marknadsvärdet skall vara värderingsgrund. Värderingenavses emellertid liksom nu skola ske med hjälp av en avkastningsmetod ochvärdena får därefter justeras med hänsyn till uppskattad marknadsvärdenivå.Utredningen anser dessutom att de uppgifter frän riksskogstaxeringen som f, n,ligger till grund för Skvl är föråldrade. En uppdatering i detta avseende skuUeemellertid innebära ett mycket omfattande arbete. Vidare har utredningenföreslagit att man inte längre skall använda konstruktionen normalskog iberäkningsunderlaget för skogstaxeringen. Utredningen framhåller attavverkningsberäkningarna i Skvl bygger på den förutsättningen attåldersfördelningen är jämn i landets skogar. Det aktuella skogstUlslåndet ilandet karakteriseras emellertid av en uttalad skevhet i åldersfördetaingen,främst genom överskott av gammal awerkningsmogen skog. TUl grund för beräkningarnaav virkesuttagen bör därför ligga så moderna och realistiska avverkningsberäkningarsom möjligt. Reglema i Skvl om avdrag för direkta och indirekta kostnader förskogsbruket har inte medfört avsedd värdedifferentiering mellan fastigheterna.Ett nytt system för beräkning av dessa kostnader föreslås därför. Utredningenhar föreslagit att skall lämna de nödvändiga anvisningarnaför värderingen av skogsmark och växande skog. Emellertid bör de grundläggande principematas in i en ny skogsvärde-ringsinstraktion. Deregler som utredningen föreslagit skola tas in i den nya skogsvärderingsinstruktionenhar i huvudsak följande innehåll. Marknadsvärdet skall, som nämnts, tasfram med ledning av en avkastningsmelod och bestämmas med ledning avvärdetabeller, som upprättas av och beräknas på grundval avskogens avkastning i virke. Tabellerna skall innehålla värden som bygger påförutsättningen om ett uthålligt skogsbruk. Deavverknings- och avkastningsberäkningar som avses skola ligga till grund förvärdetabellerna skall göras för varje värderingsomräde. Det skall finnasomkring tio värderingsområden, vilkas omfattning skall bestämmas närmare av riksskatteverket.Inom varje värderingsområde skall hänsyn tas liU en avverkningsberäkning, somär anpassad till det aktuella skogstillståndet inom området med dess skevhet iåldersklassfördelningen samt till den avkastningspolitik som är att förväntainom området inom en överskådlig framtid. Vid allmänna fastighetstaxeringavses den s. k. AVB 69 (Awerkningsberäkning 1969, institutionen förskogstaxering, skogshögskolan, rapport nr 15, 1970) skola ligga till grund föravverkningsberäkningarna. Värderingen av virkesutlagen och niväsättningen föreslåsskola ske enligt de riktiinjer som följts i ett program som utarbetats hosForskningsstiftelsen i vilken intressenterna är bl. a.domänverket, skogsbolagen och skogsägareorga-nisationema. Programmet heterVolym- och värdeberäkningar för långsiktsplanering. Fördelningen av värdena päde skilda skogsfastigheterna avses skola ske med utgångspunkt i uppgifter som isamband med den senaste riksskogstaxeringen registrerats för ett stort antalprovytor. Utredningen föreslår vidare att föreskrifter om niväfaktorerna pris, kostnad och räntefot bUr intagna i den nya skogsvärderingsinstruktionen,TiU skillnad mot vad som gäUer avses emellertid kravet pä utnyttjande avdessa faktorer vid taxeringen inte bli helt fastlåst. Syftet med detta är att riksskatteverketskall kunna anpassa de skogsbruksvärden, som tagils fram enligt den härbeskrivna avkastningsmetoden till motsvarande marknadsvärden. Taxeringsvärdetframkommer sedan med tillämpning av regeln för taxeringsvärdenivå. Deenskilda skogsfastigheterna föreslås bli taxerade enligt antingen ennoggrannare värderingsmetod, som skall användas då skogsuppskattningshandlingarfUins tillgängliga, eller i övriga fall en förenklad metod. För varjevärderingsområde skall värdetabdler lämnas för båda metoderna. Den noggrannaremetoden är i stort sett densamma som den nuvarande s. k. fuUständiga metoden (T2-metoden).Den förenklade metoden utgör en kombination av de båda nu gällande summariskavärderingsmetoderna (TI- och TO-meloderna). Ingångsdata vid taxeringen skallbestämmas i stort sett efter samma system som gäller. Värdefaktorernaföreslås sålunda bli godhetsklass, kostnadsklass, trädslagsklass ochdimensionsklass. De föreslagna värdefaktorerna skiljer sig från de nuvarandefrämst i fråga om kostnadsklassen. Denna föreslås avse samtiiga kostnader förvirkets tillgodogörande, dvs. både de kostnader som i Skvl beaktas genomklassificering i omkostnadsklasser och de som hänförs till s. k. allmännakostnader. Iövrigt har utredningen föreslagit att skogsmarksvärdet inte skall redovisasseparat. Utredningen framhåUer vidare att kvalitén på resultaten avskogstaxeringen till största delen är beroende på de uppgifter som ligger tUlgrund för taxeringsarbetet dvs. För att grunda taxeruigenpå ett så gott material som möjligt föreslår utredningen bl. a. att skogsuppskattningshandlingarskall kunna infordras från fastighetsägarna samt att sädana handlingar somfinns hos skogsvårdsstyrelse skall kunna rekvireras därifrån omtaxeringsmyndighet finner det lämpligt. I det närmaste samtiigaremissinstanser anser som jag tidigare nämnt det vara i princip riktigt atttillämpa samma grund, marknadsvärdet, vid aU fastighetstaxering, dvs. även vidtaxering av skogsmark och växande skog. Många är emellertid kritiska tillmöjligheterna att införa en marknadsvärdering av skogen redan vid 1975 årsallmänna fastighetstaxering. Till den föreslagna skogsvärderingsinstruktionen iövrigt och den nya värderingsmodellen har remissinstanserna i allt väsentligtställt sig positiva. Skälet till den tveksamhetvarmed man från remisshåll mött förslaget om marknadsvärdering av skogen vid1975 års allmänna fastighetstaxering är främst uppfattningen att man då ännuinte kommer att ha tillgång till tUlförlitiig fastighetsprisstatistik somunderlag för en sådan värdering. Även utredningen har antytt att det kanfinnas svårigheter att få fram statislikmaterialet för skogstaxeringen. SCB:s fastighetsprisstatistikför jordbraksfastigheter omfattar ca 2 000 köp av hela bebyggdataxeringsenheter . Vissa utredningar, som under propositionsarbetetgjorts inom , visar att det totala antalet lagfarna köp avfastighet med någon skogsmark uppgår till 3 0003 500 per är. Den lagfartsslatistiksom förs medger en uppdelning av dessa köp på sådana som avser heltaxeringsenhet (köpesummekod 1) och sädana som inte avser hel taxeringsenhet(köpesummekod 2 och 3). Beträffande de köp som avser hel taxeringsenhet kanman med utgångspunkt i fastighetslängden urskilja sådana fastigheter vars värdeväsentligen utgörs av skogsbruksvärde samt om de är bebyggda eller inte. För en bedömning avunderlagets tillförlitlighet som mätare av den del av köpeskillingen som kananses falla på skogen är det lämpligt att utgå från köp där fastighetensskogsdel är dominerande. Man kan t. ex. i första hand välja fall där av den köpta egendomens taxeringsvärde utgörs av skogsbruksvärde. Följande tablåvisar underlagets fördelning på olika typer av skogsfastigheter och spridningeni landet. Förhållandena avser det ungefärliga antalet köp . B = Bebyggd GB = Obebyggda Inomkategorin där av taxeringsvärdet utgörs av skogsbruksvärde avser29 % av köpen fastigheter med skogsareal 110 ha, 1130 ha, 31100 haoch mer än 100 ha. Någon säker kännedom om fördelningen av de köp sominte avser hel taxeringsenhet (köpesummekod 2 och 3) finns f. n. inte. Vidallmän fastighetstaxering torde normalt inemot köp av skogsfastigheterkunna läggas till grund för marknadsvärdeanpassningen. Om man begränsar sigtill kategorin där av taxeringsvärdet utgörs av skogsbruksvärdeoch ställer upp kravet alt köpet skall avse minst 10 ha skogsmark, synes drygt1 500 köp kunna användas i underlaget. Underpropositionsarbetet har gjorts en preliminär sammanställning av köp somavtalats och lagfarits den 1 januari 1970den 31 augusti 1972.Sammanställningen omfattar endast köp som avser hel taxeringsenhet (dvs.köpesummekod 1) och som tillhör den kategori där av taxeringsvärdetutgörs av skogsbraksvärde. Om fastigheten åsätts annat taxeringsvärde än skogsbraksvärdehar köpeskillingen för skogen ansetts utgöra så stor andel av köpesumman somdet taxerade skogsbraksvärdet utgör av det totala taxeringsvärdet. Proportionerad köpeskilling/ha 2,4 1,7 1," 1,8 Deerinringar som kan framställas mot det här redovisade materialet hänför sigfrämst till materialets representativitet för sådana fastighelstyper somendast i begränsad utsträckning gått i försäljning, I fräga om dessa är det emeUertiduppenbart att marknadsvärdet måste bedömas med utgångspunkt i den fastlagdaprisnivån och med hänsynstagande till de skillnader som kan föreligga mellanfastighetstyperna i fräga. Vidare kan påpekas att värdet för ochVästerbottens län är hänförUgt i huvudsak tUl kustområdet, eftersom flertaletköp skett där. Bestämmandetav marknadsvärdenivån för skog för försvåras av att priserna påskogsfastigheter under detta år förväntas uppvisa en stark höjning ochbetydande variationer på grund av hastigt stigande virkespriser. Då motsvarandesituation inträffade under den s. k. Koreakrisen löstes nivåfrågan på detsättet att man vid allmänna fastighetstaxering uteslöt toppkonjunkturåret1951 ur den prisperiod, 19501954, som normalt skolat ligga lUl grund förprissättningen vid taxeringen. Jag föreslår därför att man vid 1975 årsallmänna fastighetstaxering inte bestämmer taxeringsvärdenivån för skog medutgångspunkt prisnivå utan i stället utgår från genomsnittet av1970 prisnivåer och räknar upp denna i förhållande lill den prisstegringsom jordbruksfastigheter med begränsat skogsinnehav uppvisar. Om man utgår frånen marknadsvärdeanpassning av skogsbruksvärdet på grundval av de övervägandensom jag redovisat i det föregående skulle man vid en taxeringsvärdenivå somligger vid av marknadsvärdenivån få följande genomsnittligataxeringsvärdehöjningar av skogsbruksvärden, nämligen i norraNorrlands kustland ca / ha, i södra ca /ha, i Svealandca /ha och i ca /ha. För inland, liksomundantagsvis inom andra områden där uttalad prisnivå saknas till följd avavsaknad av representativa köp, kan inga uppskattningar göras f. n. Prisnivåndär fär man försöka uppskatta mot bakgrund av skälighetsöverväganden, vid vilkaskillnaden i lönsamhet mellan dessa områden och sådana likartade områden däruttalad prisnivå föreligger bör spela en framträdande roU. Sammanfattningsviskan jag således redovisa min ståndpunkt på följande vis. Det statistikmaterialsom står till förfogande vid allmänna fastighetstaxering bör varatillräckligt för att man då skall kunna genomföra en marknadsvärdeanpassning avtaxeringsvärdena för skogen. Prisstatistiken kan sålunda ge en allmänvägledning för upprättandet av värdetabeller för olika värderingsområdenbaserade på värdenivåer som är relaterade till marknadsvärdet. Det system för niväanpass-ninggenom en av styrd användning av de s. k, nivåfaktorerna bör genomsin flexibilitet vara avsevärt att föredra framför de förhållandevis stelaresäkerhetsmarginaler vid skogstaxeringen som antogs , 1965 och 1970års allmänna fastighetstaxeringar och som fick till följd vissa mindreönskvärda ojämnheter mellan olika delar av landet. Jag föreslär sålunda atttaxeringsvärdena för skogen marknadsvärdeanpassas vid allmännafastighetstaxering i princip i enUghet med vad jag nu anfört. Det ankommersedan på att utarbeta närmare anvisningar. Jagansluter mig vidare liksom den helt övervägande delen av remissinstansernatill förslaget om ny skogsvärderingsinstruktion. Man har på några håll beklagatatt utredningen inte slutfört arbetet med den nya värderingsmodeUen innanförslaget lades fram. På grund härav har man funnit det svårt att heltöverblicka konsekvenserna av förslaget. Slutförandet av arbetet medvärderingsmodellen är avsett alt ske inom ramen för riksskatteverketsförberedelsearbete års allmänna fastighetstaxering. Det bör enligtmin mening kunna anses till fyllest med den redovisning av riktlinjer ochprinciper för värderingen som utredningen gjort i sitt förslag. Arbetet medvärderingsmodellen är omfattande. Det kan därför anses rimligt att förslagetlagts fram i den principiella form som det fått innan slutgiltig ställning tastill hur det skall utformas i detalj. Det framlagda förslaget tillvärderingsmodell innehåller de moment som skall bestämmas av skogsvärderingsinstruktionen. Denmodernisering av värderingsmodellen och den anknytning lill modernaförhållanden som den innebär har som antytts vunnit anslutning överlaghos remissinstansema. Detta gäller även förslagen om värderingsenheter,värderingsområden, värderingsmetoder, värdefaktorer, värdetabdler m, m. Denföreslagna värdefaktorn kostnadsklass anses aUmänt innebära en avsevärt bättrelösning av kostnadsfrågan än det nuvarande systemet. Då det gäller awerkningsberäkningarnahar man funnit det tillfredsställande att man inte längre avser att utgä frånnormalskogen utan att AVB 69 skall ligga till grund för avverkningsberäk-ningamavid allmänna fastighetstaxering. Några remissinstanser har framförtönskemål om att ännu färskare avverkningsberäkningar skall läggas lill grundför taxeringen. Jag har erfarit att man inom skogshögskolan på uppdrag av riksskatteverketarbetar med en ny av- verkningsberäkningför hela landet att användas vid skogstaxeringen. Därmed synes detta önskemålkunna tillgodoses. remissinstanser avstyrker förslaget att skogsuppskattningshandlingar skallställas till förfogande av fastighetsägare och skogsvårdsstyrelser vidfastighetstaxeringen. Som emellertid framhållits även av de flesta av dessaremissinstanser kan det i princip knappast finnas något reellt acceptabelt skältUl att inte låta dessa handlingar ligga till grand för taxeringen med hänsyntill deras betydelse för ett förbättrat laxeringsresultal. Jag är emellertid f.n. inte beredd alt föreslå någon allmän skyldighet att utlämna skogsuppskattningshandUngar.Av detta skäl inskränker jag mig nu till alt föreslå skyldighet av här avsettslag endast såvitt gäller fastighetsägaren. Slutligenvill jag beröra förslaget att skogsmarksvärdet inte skall särredovisas ibesluten och längderna men att det skall kunna utiäsas ur värdetabell för varjesärskild fastighet. Nuvarande bestämmelser om beskattning av inkomst avskogsbrak föratsätter emellertid att värdet av skogsmark redovisas separat. Jagkan därför inte tillstyrka förslaget alt skogsmarksvärdet inte skall redovisassärskilt inom delvärdet skogsbraksvärde. Jag återkommer vidare till frågan om ddvärderedovisningi det följande. Somnämnts i det föregående redovisas i fråga om jordbraksfastighet delvärdena jordbraksvärde,skogsbruksvärde, värde av övrig mark, värde av särskilda tillgångar ochexploateringsvärde, F, n,ingår värdet på byggnader i flera av dessa delvärden. Enligt utredningen ärdet lämpligt med en översyn av bestämmelserna för samtliga delvärden i sambandmed att byggnadsvärdet redovisas som ett särskilt delvärde. Utredningenföreslår att för jordbruksfastighet skall redovisas delvärdena åkervärde,skogsbruksvärde, byggnadsvärde, värde av annan mark, värde av särskildatillgångar och mervärde, Ijordbruksvärdet ingår f. n, värde av ekonomibyggnader och bostadsbyggnader förjordbraket. Den mark som ingår i jordbruksvärdet är åker, tomt- ochträdgårdsmark saml ängs- och betesmark. Enligt förslaget skall byggnadernaingå i det särskilda byggnadsvärdet. Av återstående markslag har utredningenfunnit del angeläget, främst från värderingssynpunkt, att värdet av åkerredovisas för sig som ett delvärde, åkervärde, medan ägoslagen tomt- och trädgårdsmarksamt ängs- och betesmark föreslagits bli redovisade tillsammans med detillgångar som ingår i delvärdet värde av övrig mark, Äkervärdet föreslåsavse värdet av med därå växande gröda samt befintliga markanläggningarför växtodlingen. Vid värderingen utgår man enUgt förslaget från att markenanvänds för jordbrak. De tillgångar som redovisas i