prop · FW0388 · 1973-12-31 00:00:00 — Om avnämarmyndighelerna finner alt degeografiska avstånden medför att det från deras synpunkt blir avsevärt svårareatt målinrikta forskningen och tUlgodogöra sig dess resultat kommer detlaenligt utredningen att leda till en benägenhet att förstärka egnaulredningsorgan och/eller anlita geografiskt raer näraliggande forsknings- ochkonsultorgan, Ätgärder sora syftar till att skapa en god forskningsmiljö, somkan dra till sig kvalificerad personal och som i övrigt ger omlokaliseradeforskningsorgan en hög kvalitetsmässig konkurrenskraft, blir i dessa sammanhangviktiga men kan inle ersätta behovet av direktkontakter mellan forskare ochavnämare, framhåller utredningen. Behoven avsamverkan mellan olika delar av försvarsforskningsorganisationen är enligtutredningen stora både i nuvarande organisation och i de alternativ somutredningen lägger fram, Saraverkansbehoven avser främst planering avverksamheten i anslutning till den årliga rullningen av programplaner m, m.,löpande samarbete kring systemutredningar m, ra. samt samarbete i vissa vetenskapligafackfrågor och sambruk av vissa serviceresurser. Dessa behov kan enligtutredningens mening tiUgodoses av de forskningsutförande enheterna även vid enadministrativt decentraliserad organisation, t, ex, i form av institut, omenheterna ligger nära varandra och avnämarmyndighelerna, eftersom detla främjarinformeUa samarbetskontakler, I omlokaliseringsalternativet begränsasmöjligheterna lill ett nära samarbete mellan de olika forskningsinstituten avde ökade geografiska avstånden. Därför kan bl, a, vissa specialistfunktionerinom försvarsforskningsorganisationen behöva dubbleras. När det gäller samverkan med andra forskningsorgan ochindustrin framhåller utredningen alt en omlokalisering innebär nackdelar förberörda försvarsforskningsenheter, även om positiva effekter kan erhållas pålokaliseringsorterna, särskilt för universiteten och högskolorna. Därtillkommer de aUmänna regionalpolitiska effekterna. Bland nackdelarna nämnerutredningen att nuvarande kontakter med universitet och högskoleinstitutioner iStockholmsområdet försvåras och endast i begränsad utsträckning kan kompenserasgenom att dessa efter hand flyttas över till de nya lokaliseringsorterna.Stockholmsområdet erbjuder enligt utredningen bl. a. de bästa möjligheternatiU vetenskapliga kontakter på grund av en mera allsidig täckning av olikavetenskapsområden. Inte heUer från rekryteringssynpunkl eller i fråga ommöjligheter att lokalt köpa vissa specialiserade servicetjänster är de nyalokaUserings-orterna järaförbara med , Utredningen framhåller att det finns betydande skillnadermellan de föreslagna lokaliseringsorterna när det gällerkontaklavstånden lill avnämare och övriga delar av forskningsorganisationen ochdärmed också i fråga om möjligheterna att tiUgodose olika behov av samverkan.Utredningen pekar bl. a. på alt Linköpingsenheten torde få sina kontakterutanför regionen starkt koncentrerade till , medan Umeäenheten harsina avnämar- och forskningskontakter fördelade på , och ,vilket ger mycket länga sammanlagda kontaktavstånd. SärskUt för den enhet somomlokaliseras liU bedöms del ocksä bli svårare att upprätthålla nuvarandeindustrikontakter och all knyta nya sådana, eftersora huvuddelen av de aktueUaindustrierna finns i södra och . Utredningen pekar vidare pä all en omlokaliseringerfarenhetsmässigt innebär stora påfrestningar på berörd personal oeh ocksåleder till vissa personalavgångar och därmed sammanhängandeproduktionsslörningar. Utredningen erinrar om att en effektivt bedriven,målinriktad försvarsforskning i hög grad kräver samverkan mellan en rad olikaspecialistfunklioner, där väletablerade personliga kontakter utgör ettväsentligt inslag. En samtidig avgång av några personer i nyckelställning inomett fätal specialistfunklioner i samband med en omlokalisering kan därför ledalill avsevärda störningar i resultat-avtappningen till avnäraama genom attförutsättningar för en effektiv samverkan mellan olika specialistfunktioner ochmed avnämarna inte längre föreligger. Det kan ta upp till ett tiotal år attåterställa kunskapsnivån inom en specialistfunklion, särskilt om erfarnahandledare saknas. Minskad effektivitet i forskningsverksamheten på grund avpersonalborl-faU av nämnd art har, påpekar utredningen, förevaretsforskningsanstalt bedömt kunna medföra väl sä stora kostnader för försvaret somandra följder av en omlokalisering. Vissa av de redovisade följdverkningarna förförevarsforekningen av omlokaliseringsalternativet förorsakar enligtutredningen merkostnader för försvaret. Dessa kostnader är enligt utredningensvära att uppskatta, bl. a. genom att vissa verkningar, vilkas storlek inle kanberäknas, ändå kan ha mycket stor betydelse. Som exempel på delta nämnerutredningen att eventuellt försämrade forskningsresultat som följd avflyttningen kan leda till sämre beslutsunderlag i materielanskaff-ningsfrågormed avsevärd ekonomisk räckvidd. Utredningen har emellertid, bl. a, medutgångspunkt i lokaliseringsdelegationens uppskattade schablonbelopp, gjortvissa överslagsberäkningar av de merkostnader som i första hand kan uppstå ianslutning till omlokaliseringsalternativet. Dessa är dels engångskostnader isamband med själva flyttningen, dels bestående åriiga merkostnader för denlöpande verksamheten efler en omlokalisering. Utredningens beräkning av engångskostnaderna i sambandraed en oralokalisering upptar tre poster. Den första utgörs avmerinvesteringar i byggnader och fasta anläggningar. Dessa merinvesteringarskulle under vissa förutsättningar kunna begränsas lill omkring 6 milj, kr, aven total nyanläggningskostnad på ca 110 milj. Prop,1973:88 64 kr,' Marknadsvärdet av de fastigheter i stockholmsregionensom frigörs för andra ändamål vid en utlokalisering uppskattas alltså till ea104 milj, kr. Den andra posten avser direkta flyttningskostnader inkl, särskildaersättningar till berörd personal m, m. Denna post uppskattas till ca 20 milj,kr. Den tredje posten är kostnader för produktionsbortfall i samband med attden kvalificerade personalen måste montera ned, montera upp och trimma inkomplicerad experimentell utrustning i stället för att arbeta med avnämarnasproblem. Denna post uppskattas enligt grova bedömningar som försvarelsforskningsanstalt har redovisat för utredningen till mellan 15 och 25 milj, kr.Av de tre kostnadsposterna kommer enligt utredningen sannolikt endast de bådaförstnämnda att föranleda direkta merutgifter på berörda myndigheters budget isamband raed utflyttningen. De uppskattade raerkoslnaderna för den löpandeverksamheten efter omlokaliseringen upptar dels en post om 3,5-4 milj, kr, perår för att upprätthålla del personliga kontaktnätet, dels en post om ca 3milj, kr, för att dubblera vissa specialistfunktioner inomförsvarsforskningsorganisationen, I dessa två poster ingår bl, a. lönekostnaderför ytterligare ett 70-lal heltidstjänster som enligt utredningen behövs iomlokaliseringsalternativel. Personalbehov m. m. Utredningens överväganden rörande personalbehov m, m, hari princip skett med utgångspunkt i målen enligt gällande programplaner när delgäller behovet av underlag lill avnämarna ochfackkunskaper i forskningsorganen vid periodens slut. Utredningen har ienlighet med sina dhekliv särskUl uppmärksammat möjligheter tillpersonalminskningar. Utredningen anser alt förslaget om utformningen av decentrala ledningsfunktioner som ingår i styrelsen för försvarsforskning intemedför något behov av ytteriigare personal. Utredningen anser att styrelsenspersonalbehov, åtminstone i utredningens alternativ 2 till organisation av deforskningsutförande enheterna, antalsmässigt helt kan tillgodoses genom attbefattningar i motsvarande funktioner inom nuvarande organisation fördelas om,1 sill andra delbetänkande uppskattar utredningen att styrelsen bör ha enpersonalstyrka pä omkring 120 personer, I utredningens alternativ 2 och 3 tillorganisation av de forskningsutförande enheterna förs ytterligare ett 30-lalbefattningar över till styrelsen. Dessa avser främst personal som iutredningens alternativ 1 liksom i nuvarande organisation ingår i vissacentrala stabsfunktioner vid . Utredningenredovisar en jämförelse av antalet chefstjänstemän pä verkslednings- ellerinstitutchefsnivå (motsvarande) i nuvarande organisation och i utredningenstre alternativ till organisation av de forskningsutförande enheter- De framtida kostnaderna är bl, a,beroende av hur markpriserna i utvecklas i förhällande tillbyggnadskostnadsindex. Osäkerheten i kostnadsuppskattningarna är satt till , Prop,1973:88 65 na med en styrelse för försvarsforskning somledningsorgan. Jämförelsen finns inlagen i en sammanställning i del följande(s, 66), Utredningens förslag rörande organisation av försvarsmedicinskforskning innebär ur personalredovisningssyn-punkt vissa omfördelningar avbefattningar vid de stabs- och förvaltningsanknutna forskargrupperna mellanresp, värdmyndigheter och försvarsforskningsorganisationen. För att tillgodosepersonalens berättigade krav på anställningstrygghet och för att ge verksamhetenviss långsiktig stadga anser utredningen att ell begränsat antal av dearvodesbefatlningar vid grupperna som f, n, avlönas genom medel fränförsvarsmedicinska forskningsdelegalionen bör kunna ombildas tUl extratjänster. Därtill bör liksom f, n, kunna komma arvodes- och konsultbefattningarav mer tidsbegränsad karaktär, 1 sambandraed en omorganisation av övriga forskningsutförande enheter enligt någol avalternativen 1 oeh 2 uppkommer enligt utredningen möjligheter tillpersonalminskningar. Sålunda bedömer utredningen att det sararaanlagdaresultatet av rationaliseringar inom stödfunktioner och strukturförändringar iorganisationen bör kunna medföra en personalminskning om ca 180 personer framtUl /78 vid de enheter som ingår i nuvarande försvarelsforskningsanstalt, ulan alt i programplanen angivna mål för försvarsforskningenpåverkas nämnvärt. Jämfört med den minskning pä mellan 100 och 150 personerunder som forskningsanstalten diskuterar i annat sammanhanginnebär detta således en minskning med ytterligare ett 30-tal personer. Dessaingår huvudsakligen i stödfunktioner som teknisk oeh administrativ service ochminskningen möjliggörs genom tekniska rationaUseringar och sänktaserviceambitioner. Inom ramen för minskningarna har dock behov av främstkvalitativ förstärkning av vissa personalfunktioner tillgodosetts. Utredningenhänvisar beträffande stödfunktionerna tUl den undersökning som försvaretsrationaliseringsinstitut har gjort på uppdrag av utredningen. I rapporten harinstitutet pekat på möjligheter att minska personalen med ytterligare ea 140personer, huvudsakligen inom funktioner för administrativ och teknisk service.Denna minskning sker huvudsakligen genom en övergång från egenproduktion tillköp av tjänsterna i fråga. TiUkomsten av styrelsen för försvarsforskningunderlättar enligt utredningens mening dessa från flexibililelssynpunktönskvärda personalminskningar. Med användande av sedvanliga personalpolitiskamedel (normala avgängar, eventuellt kompletterade med bestämmelser om avgångvid den nedre pensioneringsgränsen) kan dock dessa ytterligare personalminskningargenomföras endast över . När del gäller möjligheterna tillpersonalminskningar pä forskningssidan pekar utredningen bl. a. pä attfackkunnandet inora vissa områden i större utsträckning än f. n. samlas tillett institut eller en avdelning främst i alternativen 1 och 2. Därför är detenligt utredningen rimligt att anta alt detta fackkunnande i stort kanupprällhäUas med något minskad bredd pä den kunskapsuppbyggande forskningen.Detta kan göra vissa personalbesparingar 1 saml Nr 88 O) T3 I I I c/5 t*-. - _ rt _ te. > tD rt XI k. t/3 . 'O i; r I XI »- 3 i (U X) ,y5 r 00 C rt3 E E -3 O.rt X: rt X O> o O 'ri -T -t-» I-I :Q u -4-. B.|fS O -4-2 bo <1> "V (11 TTl E .c c t; c/3 ti-i 1-H H E S ii .S rt u o; a> u Prop, 1973:88 67 Till dessa kan också bidra att vissspecialiserad teknikerpersonal kan utnyttjas gemensamt i ökad omfattning.Områden som bör uppmärksammas i delta samraanhang är bl, a, elektroniska ochoptronis-ka komponenter, detonik och explosivämnen samt raketteknik. De här diskuterade möjligheterna till personalbesparingarvid de forskningsutförande enheterna är i stort lika för alternativen 1 och 2.Det behov av ytterligare personal som uppkommer i omlokaliseringsalternativelhar som tidigare redovisats uppskattats tUl ett 70-tal anställda. Utöver dehär redovisade möjligheterna till personalminskningar kan antalet anställda iförsvarsforskningsorganisationen att vissa enheter förs över tiUannan huvudman. Inom forskningsorganisationen har sålunda enligt utredningenviss verksamhet med tiden fått en sä vid krets av avnämare inom och utomförsvaret att försvarels roll som huvudman för verksamheten kan sättas i fråga.Som exempel pä sådana verksamheter nämner utredningen försvarets teletekniskalaboratorium som främst bedriver typprovning av ohka telekomponenter och vissanknytande tiUförlillighetsforskning, . Maj :l bör enligt utredningensmening ge lämplig myndighet i uppdrag alt utarbeta förslag om laboratorietsframtida stäUning, uppgifter och lokalisering mol bakgrund av den nyaorganisatoriska situationen vid och försvarelsmaterielverk. Ett annat exempel är jonosfärobservatoriet i därforskningsanstalten i oUka sammanhang har föreslagit att verksamheten bör förasöver tiU universitetsorganisationen. Verksamheten finansieras tiUomkring hälften genom anslag från forskningsråd m. fl. Utredningens val av organisation för försvarsforskningen Utredningen konstaterar sammanfattningsvis all delomlokaliseringsalternativ som har redovisats kommer att innebära betydandemerkostnader och påfrestningar både för försvarsforskningsorganisationen ochför försvaret som helhet. Utredningen hänvisar framför allt lUl behovet av attupprätthålla nära kontakter dels inbördes meUan olika delar av försvarsforskningsorganisationen,dels meUan dessa delar och olika avnämarmyndigheler inom försvaret. Härtillkommer att avgängar av kvalificerad personal i vissa nyckelbefattningar isamband med en omlokalisering kan få långvariga negativa effekter päforskningsverksamheten. Från försvarets och försvarsforskningens synpunktfinns enligt utredningen starka skäl för en fortsatt samlad lokaUsering avförsvarets forskningsorgan till . Utredningen förordardärför organisationsaltemativ som innebär en sädan lokalisering framföromlokaliseringsalternativet. Organisationen av de forskningsutförande enheterna Utredningen anser alt en organisationsmodell medanknytning till tillämpningsområden visar påtagliga fördelar i förhållande lillnuvarande organisation. Fördelarna hänför sig främst till att denna modeU påsamma organisatoriska nivå, dvs. i stort motsvarande avdelningsnivån vidnuvarande , ger klarare avgränsning av ansvar föroch därmed bättre sammanhållning av verksamhet som dels har gemensammatillämpningsmål, dels visar en betydande grad av teknisk-vetenskapligsamhörighet. En organisationsmodell med anknytning till tillämpningsområden börenligt utredningen ge korta kontakt- och beslutsvägar både mot avnämarna ochinom forskningsorganisationen samt underlätta alt personal med Ukartadtekniskt-vetenskaplig fackutbildning kan växla mellan systeminriktade ochvetenskapligt inriktade arbetsuppgifter. En sådan struktur bör därför ge bättreförutsättningar än nuvarande organisation all vid givna resursramar vidmakthåUaett högt faekkunnande både i fräga om försvarsspeeifika tillämpningar och inomgrundläggande vetenskaps- och teknikområden. Detta är av betydelse inle minstmed de ekonomiska och personella ramvUlkor som f. n. gäller för försvaret. Somnärmare har redovisats i det föregående ger den här diskuteradeorganisationsmodellen enligt utredningens mening också möjligheter tillpersonalminskningar inom ramen för i stort oförändrade mål förforskningsprogrammet som helhet. Eftersom försvarels långsiktiga efterfråganpå forskningskapacitet mer är knuten till tillämpningsområden än till enskildavetenskapsområden skapar den tUlämpnings-omrädesanknutna modellen ocksäförutsättningar för långsiktig stadga hos organisationen. Detta har enligtutredningen stor betydelse bl. a. för att undvika avbrott iinformationsöverföringen mellan avnämare och forskningsorgan inom och utanförförsvarssektorn. En sådan stadga är också till fördel för de anställda. Svagheterna i strukturen med anknytning tilltillämpningsområden hänger enligt utredningen främst samman med kvarståendebehov av samverkan mellan forskningsenheterna inbördes samt mellan enheternaoch andra forskningsorgan. Dessa behov blir dock inte större än i nuvarandeorganisation och bör kunna tillgodoses genom de former för samarbetet sorautredningen har beskrivit. Utredningen anser att övergång tUl en organisation medanknytning lill tillämpningsområden kan medföra vissa omställningsproblem ochkostnader, eftersom en sådan övergång innebär förhållandevis stora förändringarbåde för och för denmedicinsk-beleendevelenskapliga forskningen. Utredningen pekar dock i sammanhangetpå alt utredningens organisationsallernativ för huvuddelen avforskningsanstaltens personal innebär ändrade lydnadsförhållanden huvudsakligenför stora och f. n. ganska väl sammanhållna grupper av forskningsinstitutioner(motsvarande) medan verksamhetens sakinnehåll knappast berörs. Utredningenerinrar också om att försvarsforskningen -liksom försvaret som helhet - medstor sannolikhet kommer att ställas inför betydande omställningsproblem, bl.a. mol bakgrund av1972 års försvarsbeslut. Med hänsyn tiU detta är del svårt alt bedöma om delena eller andra organisalionsalternativet ger större eller mindre totalaövergångskostnader, t. ex. . 1 detta läge blir däremotsådana egenskaper hos organisationen som anpassningsförmåga och möjligheter attvidmakthålla kunskapscentra av tillräcklig storlek av stor betydelse.Övergångskostnader bör därför enligt utredningens mening inte vara ett tungtvägande skäl mot en organisation med anknytning till tillämpningsområden. Medhänvisning lill det anförda förordar utredningen en övergäng lill entillämpningsområdesanknuten organisation för de forskningsutförande enheternainom försvaret. Utredningen gär därefter in på valet mellan alternativen 1och 2 och framhåUer bl. a. all frågan om organisationen av medicinsk-beteendevetenskapligforskning i detta sammanhang kan behandlas oberoende av frågan om försvaretsforskningsanstalts organisation, I fräga omden medicinsk-beleendevetenskapliga forskningen för totalförsvarsändamål anserutredningen att säväl områdets betydelse som avnämarnas uttryckta behov starkttalar för en lösning enligt alternativ 2 i form av en sammanhållen organisationunder en chef. Detta alternativ bör därför sättas som mål för utvecklingen avorganisationen inom området och förverkligas stegvis. Ett första steg utgörslämpligen av de ätgärder som föresläs inom ramen för alternativ 1, dvs. fastareanställningsform för vissa arvodesanställda vid nuvarande specialmedicinskaforskargrupper. 1 frågaora organisationen av de enheter som ingår i nuvarande avdelningarna 14 framhåller utredningen att fördelarna med enadministrativ sammanhåUning av enheterna inom sarama myndighet i enlighet medalternativ 1 bör vägas mot nackdelarna med en särskild berednings- ochbeslutsnivå för just dessa enheter i förhållande till styrelsen förförsvarsforskning. Det behov av ytterligare samordning av institutensverksamhet som kan uppstå i alternativ 2 jämfört med alternativ 1 bör enligtutredningen kunna tiUgodoses genom styrelsen och den chefsnämnd som ingår ialternativ 2. Risken för ökat administrativt arbete blir därvid mindre än ialternativ 1. Utredningen hänvisar bl. a. till tidigare redovisade behov avpersonal i centrala ledningsfunktioner för resp. alternativ. I alternativ 1 kanvidare finnas risker för kompetenslvisler om programansvaret mellan styrelsenoeh forskningsanstaltens verksledning. Detta innebär enligt utredningen alt mani valet raellan alternativen 1 och 2 måste la hänsyn lill förslagen omutformning av försvarsforskningens centrala ledning, dvs. Utredningen har i detta sammanhang betonat betydelsen av enstark programfunktion som är opartisk i förhällande till olikaforskningsutförande enheter. Mot denna bakgrund förordar utredningenalternativ 2. De forskningsutförande enheterna bör sålunda under styrelsen förförsvarsforskning organiseras på fyra forskningsinstitut, nämligen ell förvapenteknik inkl. skydd raot ABC-slridsmedel, ett förinforraalionsbehandlingsteknik, ett för flygteknik samt ett för medicin Huvuddragen i utredningens förslaglill ny försvarsforskningsorganisation framgår av en tablå som torde fä fogastill stalsrådsprotokoUel i delta ärende som bilaga 2. Utredningen föreslår att övergången tiU den nyaorganisationen sker stegvis under ledning av en organisationskommitté.Styrelsen för försvarsforskning föreslås bh inrättad ochomorganisationen vara helt slutförd den 1 juU 1975, 1 en sararaanfattning av sina förslag bedömer utredningenalt främst följande förändringar i förhållande till nuvarande organisation ärviktiga. För det första skapas en gemensam programfunktion för all ejobjektbunden försvarsforskning. Detta innebär all all sådan forskning inriktasoch dimensioneras i ell gemensamt awägningsförfaran-de. 1 den gemensammaprogramfunktionen ingår vidare ansvaret för forskningsorganens s, k, rådgivandefunktion mot myndigheter med centralt planeringsansvar. Vidare bUr de forskningsutförande enheterna organiseradeefter tillämpningsområden. Enheterna får ett självständigt ansvar förutförandet av större, sammanhållna delar av försvarsforskningsprogrammet,vilket bl, a, innebär ansvar för verksamhetens detaljeradetekniskt-velenskapliga sakinnehäU och för resultatöverföringen tUl avnämarna. Slutligen dras en klar förvaltningsrätlslig gräns mellanprogramfunklion och utförandefunktion. Det är därvid enligt utredningens meningviktigt all denna gräns dras på samma sätt för alla tiUämpningsomräden ochforskningsutförande enheter för att programfunklionen skall kunna varaopartisk i avvägningsfrågor. Det är vidare viktigt att programfunklionen fåren stark ställning men att dess uppgifter begränsas lill forskningensinriktning och dimensionering i slort. Den förvaltningsrättsliga avgränsningen sker iutredningens förslag genom alt den gemensamma programfunklionen för ejobjektbunden försvarsforskning hänförs till styrelsen för försvarsforskning.Samspelet mellan programfunktion oeh utförandefunktion regleras dels i form avvissa direktiv- och anvisningsrätter, dels genom alt vissa samrådsförfarandensom f, n, tillämpas vid rullningen av försvarets forskningsanstaltsforskningsplaner organisatoriskt och inslruktionsmässigt knyts lill de s. k,programnämnderna i styrelsen för försvarsforskning. Genom programnämndernaavser utredningen att skapa balans meUan avnämarinflytande ochforskningsinflytande på forskningens inriktning. Vidare underlättas enligtutredningen möjligheterna för företrädare för forskningsorgan utanförförsvarssektorn att medverka vid programberedning och uppföljning. Härigenomskapas bl, a, goda förutsättningar för ett samordnat utnyttjande av olikaforskningsorgan inom och utom försvarssektorn och för en allsidig vetenskapligkvalitetsprövning av verksamheten. Prop,1973:88 71 behålls enligt utredningen i huvudsak nuvarande forraerför forskningens måUnriktning, som bygger på kontakter på alla nivåer mellanforskningsorganen och oUka myndigheter inom totalförsvaret. Utredningen går avslutningsvis in pä hur de föreslagnaförändringarna kan förverkligas i organisationsmodeller med olika typer avförvaltningsrätlslig koppling raellan centralt ledningsorgan ochforskningsutförande enheter. Utredningen erinrar i detla sammanhang om denjäraförelse som gjordes mellan principalternativen 2 oeh 3 i utredningensförsta delbetänkande.