prop · FW03125 · 1973-12-31 00:00:00 — 1957- 1961- 1965-1960 1964 1969 Faktorinkomst inkl. arbetsgivaravgifter Faktorinkomst exkl. arbetsgivaravgifter 81,8 82,6 83,4 77,8 76,8 75,2 Utifrånde antaganden som i det föregående omnärants skulle genom inverkan avinkomstoraförddande faktorer I form av skatter, transfereringar etc. avfaktorinkorasten (inld. arbetsgivaravgifter) återstå i disponibel inkomst deandelar som anges i tabell 5. Sålunda beräknas denna andel sjunka från 77,3 %1972 tlU 1977. Nedgången är nettoresultatet av en ökad andel för skatteroch försäkringsavgifter raed och en uppgång i tillhushållen utbetalade bidrag ora . Slutiigen har i tabellenmedtagits siffror för sparkvotens utveckling. Som där fraragår anges sparkvoten1977 till alltså ungefär mitt emellan den låga nivån från 60-taletsslut och de höga kvoterna 1971 och 1972. Vid en sådan utveckling av spar- Tabell3:5 Hushållens inkomster och sparande 19601977 HushåUens inkomster uttryckta i -26,3 -33,6 -41,9 -43,7 -48,9 kvotenskulle konsurationen kunna utvecklas på ett sätt som svarar mot det utrymraesom beräknats i de reala kalkylema. Detbör framhållas att i kalkylema över hushållssektorn gjorts två centralaantaganden, nämligen beträffande hushållens andel av faktorkostnaderna resp.hushållens sparkvot. Utöver att förändringar i båda dessa antaganden vägertungt i skattningarna av hushållssektoms finansieUa sparande har de också enspegelvänd effekt på företagssektorn. Den senares sparkvot är nämligenresidualt bestämd. Vid den "låsning" av hushållssektorns utvecklingsom ovan gjorts framkommer ur beräkningama att företagssektorns sparande somen andd av BNP skulle minska med 1 1/. Mot dettakan ställas att de privata investeringarnas andel av BNP i löpande prisersaratidigt skulle reduceras . Detta betyder attföretagssektorns beroende av extern finansiering skulle öka under prognosperioden.Uttryckt i en självfinansieringskvot beräknad som sparande i procent avinvesteringar i anläggningar, maskiner och lager skulle utvecklingen bli ennedgång av denna kvot från 65 för 19691972 till 60 . Som kommer attframgå av det följande finns kredit-raarknadsraässiga föratsättningar för attgenora upplåning fylla ut denna nedgång. I vad raån en sådan utveckling kantänkas påverka företagens investeringsbenägenhet har här inte kunnat bedömas,och därmed kan inte heller sägas ora den är förenlig med den investeringsutvecklingsom angetts i de reala kalkylema. Desenaste årens utveckling på kreditraarknaden har visat att stora variationer ikreditefterfrågan och utbud kan inträffa från till ett annat.Kreditåtstramningen 1969 och 1970 medförde en minskning av den totalanettoutlåningen på den organiserade kreditmarknaden med , ellerfrån 20 mUjarder kr 1968 till 1970. ökade,raed den expansiva kreditpolitik Tabell3:6 Kreditmarknadskalkyl Milj. kr årsgenomsnitt för 19691972 Bil.3 Avstämning och framskrivning av LU 70 61 somdå fördes, nettoutlåningen med och kreditmarknadens omslutmngfördes därmed 1972. Moten sädan bakgrund framstår klart hur vanskhg en framskrivning avkreditströmraarna blir. Då ändå ett tänkbart kreditraarknads-läge 1977 häranges förutsätts att det då inte råder vare sig en lätt eller en åtstramadkreditmarknad. Jämförelser görs vidare från genomsnittssiffror för 19691972.I tabell 6 återfinns den bild av utvecklingen som då kan tecknas. Här skallInga utförligare komraenlarer göras till tabellens siffror utöver en kortredovisning av de grunder på vilka de beräknats. Statensupplåning 1972 hade en omfattning av . I det föregående harangetts att en ökning om av det finansiella sparandet kanberäknas ske tUl 1977. Upplåningsbehovet skulle då mmska i raotsvarande mån.För sin utiåning kan emellertid staten behöva vissa nytillskott av medel. Blandannat torde utiåningen till bostadssektorn komraa att öka med ca , främstpå grund av växande skuld för låntagare som tidigare erhållit paritetslån. Sararaanlagthar statens upplåning 1977 här satts till 4 raUjarder kr. Kommunemalånade upp på den reguljära kreditmarknaden . Iförhållande tUl utgiftsöverskottet var upplåningen detta år jämförelsevis stor.Detta hängde samman med att kommunema vUle förstärka sin likviditet som under1970 och 1971 nått en bottennivå. Ökningen av likviditeten uppgick till 2miljarder kr. Här har förutsatts att ökningen av likvida tUlgångar Inte blirlika stor fram tUl 1977 utan stannar vid . På så sätt skulle vidden förutsedda försämringen om av det finansiella sparandet ett upplåningsbehov om 3,9 mUjarder kr föreligga 1977. Ikreditmarknadsstatistiken har inte hushållens upplåning kunnat särskiljas frånföretagens varför de i tabellen ingår i siffran för näringslivet. Någon störreförändring i hushållens upplåning har här inte antagits komma att ske. Förföretagens del har räknats med ett finansiellt sparandeunderskott ora 5,5railjarder kr. Genora att UkvidUds-uppbyggnaden saratidigt antas bU1 miljard kr lägre än 1972 skulle det ökade upplåningsbehovet kunna reducerastUl . Upplåningen på kreditmarknaden kalkyleras därmed tUl 14,6miljarder kr 1977 mot 10,1 nuljarder kr 1972. Påefterfrågesidan är slutUgen upptaget ett ökat lånebehov för bostäder. Det harberäknats tUl och skulle föra upp sektorns upplåning från 8,9miljarder kr 1972 tiU 1977. Sammanfattningsviskan sägas att med de anlaganden som här presenterats för perioden 19721977antyder de finansiella kalkylerna en relativt balanserad bild för densammanlagda offentliga sektorn. Den totala upplåningen från stat och kommunväntas Inte uppvisa några drastiska kastningar saratidigt sora allmännapensionsfondens kredit- givningskapacltetfortsätter att växa. Awägningsproblera kan däreraot skönjas vad gällerfördelningen av finansiella resurser inora den offentliga sektornsdelsektorer. Förföretagssektorns del är sora närants kalkylerna specieUt osäkra. Utöver vad somberörts i det föregående kan de svängningar i kreditbehoven som sammanhängermed lagerrörelserna nämnas. Inte heller har här diskuterats vUken formföretagens externa upplåning kan komma att ta men alternativet med upplåning påde Internationella marknaderna bör nämnas. ILU 70 gjordes i saraband med långtidsutredningarna en meraomfattande genoragång av den regionala utvecklingen. har drygt tvåår passerat. I huvudsak kan den bUd som tecknades fortfarandeanses gälla. Det påpekades bl. a. i LU 70 alt det finns risk för att deregionala spänningarna mellan orter och regioner koramer att tillta under70-lalet. Riskema för detla diskuterades utifrån den konflikt som mer ellermindre uttalat kan förekoraraa mellan regionalpolitiska och övriga mål.Speciellt uppraärksararaades de krav sora tillväxt- och slabiliserlngspolitikenställer. Det påpekades vidare att de regionala obalanserna kunde mildras genomalt man försöker skapa gynnsamraare tillväxtbelingelser i ett antal orarådenutanför storstadsorarådena. I LU 70 berördes ävenfrågan ora ökat statligt och koraraunalt stöd för att upprätthålla enrainiraistandard i fräga om service i glesbygdsorarådena. harförslag förelagts på grundval av glesbygdsutredningens betänkandevilka syftar till att förbättra servicesituationen för befolkningen iglesbygden. Sedan1970 har en del händelser inträffat som kan påverka bedömningarna i LU 70.1971 och 1972 har präglats av en relativt kraftig lågkonjunktur, vUket medförtregionalpolitiska effekter av olika slag. befolkningstillväxthar sålunda i det närraaste upphört som utflyttningsöverskotten iflera av Norrlandslänen kraftigt reducerats. Det är eraellertid mycket svårtatt avgöra till hur stor del denna förändrade flyttningsblld är ettkonjunkturfenomen. Man torde exempelvis också kunna hävda att den regionalapolitiken bidragit till en viss straktureU förändring i ekonomin. Dettorde dock fortfarande vara riktigt att hävda att de allvarligasteregionalpolitiska problemen alltjämt är sysselsättningsfrågoma i skogslänenoch de interregionala inkomstskillnaderna. Den registrerade arbetslöshetenuppvisar liksom de relativa arbetskraftstalen för kvinnor stora regionalavariationer. Det kan exempelvis näranas att ora de relativa arbetskraftstalenför kvinnor skall koraraa upp i samma nivå i 3 Avstämningoch framskrivning av LU 70 63 skogslänensom i är det nödvändigt all öka sysselsättningen för kvinnor i deförstnämnda länen med . Arbetslösheten avspeglar delvis tiUfälligavariationer i sysselsättningen, beroende på det allmänna konjunkturläget. Detfinns emellertid en del av arbetslösheten som endast långsamt förändras ochsom avspeglar strulctur-problem på arbetsmarlcnaden. Fraraför allt visar sigden arbetslöshet som finns kvar under högkonjunkturer i högre grad drabba delän som ligger i det aUmänna stödområdet än övriga län. Under de två högkonjunkturåren19691970 var arbetslösheten i dessa län relativt sett mellan två till tregånger så hög som I riket som helhet. Förutomsysselsättningsproblem kännetecknas situationen i många kommuner i skogslänenav att konsumtionsutrymraet per capita är raindre än i orter I ,vilket främst kan förklaras av skillnader I inkomstnivån. Det kan exempelvisnämnas att inkomsten per inkomsttagare är större i Stockholra än ikoraraunerna i inland samt att de koraraunala bruttoulgiftema perinvånare är raer än dubbelt så höga i sora i skogslänen. Förindustrins del har man visat att löneskillnaderna mellan olika komraunblockfrämst förklaras av att löneläget i en viss bransch är lågt I förhållande tillriksgenomsnittet. Det bör dock betonas att av tillgängliga undersökningar attdöraa har inkorastskillnaderna rainskat något . Ibilaga 7 till LU 70 visades bl. a. att antalet industrisyssdsatta I storstadsregionernasjönk med i runt tal 17 000 personer , medan antaletsysselsatta steg i och de mindre tätbefolkade delama i södra ochmellersta raed ca 10 000 personer. Den fortsatta utvecklingen har bl.a. inneburit att storstäderna 19681970 Tabell3:7 Sysselsättningsutvecklingen inom tillverkningsindustrin 19621977 Index A-region o. A-region städer Södra mellanbygden Norra tätbygden Norra glesbygden 100 100 100 100 100 100 92 97 102 110 117 120 Större städer Södra mellanbygden Norra lätbygden Norra glesbygden mer än 27 000-27 000-Mindre 90 000 -90 000 -90 000 än 27 000 Mer än Mer än Mindre Mindre 300000 300 000 än 300 000 än 300 000 återvann7 000 induslrisysselsatta, raedan sysselsättningen i och södra ochmellersta ökade raed ytterligare 17 000 personer. Som framgår avkapitel 2 beräknas sysselsättningen inom industrin minska något till1975. Drar man schematiskt fram trenden för branschförskjulningarna på sammasätt som ERU gjorde i den regionala bUagan lill LU 70 framgår alt man kanräkna med en muisk-ning av industrisysselsätiningen i storstädema på ca 17 000personer 19701975. I och de mindre tätbefolkade delarna i södra ochmellersta skulle med samraa beräkningsraetod industrisysselsättningenöka med omkring 8 000 personer. 19751977 beräknas sysselsättnmgen minska isaratliga kommunblocksgrupper. Resultaten är sammanfattade i tabell 7. Idecember 1972 antog propositionen (1972: 111) om ettregionalpolitiskt handlingsprograra. Detta grandar sig på länsprogram 1970, somlänsstyrelserna har upprättat i samverkan raed koraraunerna. I huvudsakligöverenssläraraelse raed förslag sora lagts fram i länsprogrammen förordas ipropositionen en plan för utveckling av den regionala strukturen. I dennabeskrivs vUka funktioner olika orts- och regiontyper bör fullgöra i regionalasammanhang. Följande ortstyper anges: storstadsområden, priraära centra,regionala centra samt kommuncenlra. Vid sidan av de tre storstadsområdenaredovisas 23 primära centra och ett 70-tal regionala centra. Ipropositionen presenteras vidare befolkningsramar för planeringen i länen. Detsägs att huvudalternativet för planeringen I län som har uttalade regionalabalansproblem kan grandas på en i stort sett oförändrad befolkning 1980.Tanken på att uppställa befolkningstal som orubbliga mål i den raeningen attraan försöker låsa utvecklingen vid t. ex. oförändrad befolkningsnivå i varje läneller koraraun avvisas emellertid. Regionalpolitikenkomraer liksora hittUls att inriktas på sysselsättningsskapande åtgärderfrärast i de delar av landet sora ingår i det allraänna stödorarådet. Till deregionalpolitiska stödåtgärderna brukar lokaliseringsstöd,sysselsällningsstöd, ulbUdningsstöd och transportstöd räknas. Lokaliseringsstödutgår i huvudsak för Investeringar inom industri ochindustriserviceverksarahet inora stödorarådet medan sysselsättningsstöd utgårtill de industriföretag inom det s. k. inre stödområdet sora utökar sinsysselsättning. UlbUdningsstöd lämnas till företag som nyanställer personal isamband med nyetablering eller utvidgning av verksaraheten. Ijäraförelse raed omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ochskatteutjämningsbidragen väger utgifterna för det regionalpolitiska stödetrelativt lätt. De sammanlagda kostnaderna för regionalpolitik,beredskapsarbeten och vissa andra arbetsmarknadspolitiska medel särat dekoraraunala skatteutjämningsbidragen uppgår till ca 4,9 Bil.3 Avstämning och framskrivning av LU 70 65 Tabell3:8 Omfattningen av vissa statliga stödåtgärder 19711972 Därav i skogslänen milj. kr Lokaliseringsstöd 1972 Sysselsättningsstöd 1972 Utbildningsslöd 1971/72 Transportstöd 1971 303 14 42 40 111 14 36 39 Arbetsmarknadsutbildning /72 Flytlningsbidrag 1971/72 Beredskapsarbeten 1971/72 Skatteutjämningsbidrag Summa övrigt stöd med betydande regionalpolitiska effekter miljarderkr varav det regionalpoliliska stödet svarar för endast ca 400 raUj. kr(tabdl 8). Idet regionalpolitiska handlingsprograraraet aviserades ett flertal förslag soraavser alt förstärka det regionalpolitiska stödet. Dessa förslag presenteras iproposition 1973: 50 och avser bl.a. lokaliseringsstöd lill visst slag avserviceverksamhet och turistanläggningar, förhöjt lokaliseringsbidrag ochsysselsättningsstöd i det inre stödorarådet samt en effeklivering av delobligatoriska lokaliseringssararådel. Förslag har vidare fraralagts förriksdagen ora en förstärkning av transportstödet (prop. Förslagetinnebär bl.a. att stödet skall utvidgas att avse även vissa transporter tUlorter inom stödområdet saml att den kortaste bidragsberättigadetransportsträckan sänks . Underett flertal år har ett omfattande utredningsarbete ägt rara angående denregionala utvecklingsplaneringen och den fysiska riksplaneringen. Detla arbetehar bl. a. gett till resultat ett rikt faktaunderlag ora befolkningsutvecklingoch näringslivsstruktur i olika delar av landet. Vidare har länens,koraraunernas och företagens planer och önskeraål ora den fraratidautvecklingen inventerats. I det regionalpolitiska hand-lingsprogrammetsammanfattas de viktigaste utredningsresultaten samt presenteras de riktlinjersom enligt regeringen bör vara vägledande for den regionala politiken. Arabitionsnivånhar ökat i väsentlig utsträckning alltsedan 1964, då målen för en aktivlokaliseringspolitik angavs. Det sades bl. a. då att lokaliseringspolitiken börsyfta till att främja en sådan lokalisering av näringslivet att landets tillgångarav kapital och arbetskraft blir fullt utnyttjade och fördelade på ett sådantsäll att dt snabbt ekonoraiskt fraraåtskridande främjas. Demål för den regionala politiken sora anges i det regionalpoliliska handlingsprograraraet behandlar den önskvärda utvecklingenav arbetsmarknad, servicetillgång och railjöförhållanden i olika delar avlandet sora i likhet raed raålen för en aktiv lokaliseringspolitik iförsta hand är avsedda alt markera den allmänna inriktningen av regionalpolitiken.För alt nå dessa raål har stalsraakterna i fråga ora sarahällsplane-ringenbeslutat ora en plan för utveckling av den regionala strakturen särat angettraraar i förra av befolkningstal för de olika länen 1980. Beträffande de allmänna raålen sägs i propositionen altregionalpolitiken bör syfta till en sådan geografisk spridning av detillgängliga resurserna att raänniskorna i olika landsdelar kan erbjudaslikvärdiga syssdsättnings.möjligheler och en likvärdig tillgång lUl social,koraraersieU och kulturell service särat god railjö. Inora de olika regionernabör resurserna koncentreras i den utsträckning det är nödvändigt för att skapasä differentierade arbetsraarknader och sådan servicekvalitet sora raotsvararmedborgarnas önskeraål och behov. Befolkningsraraarna innebär sora tidigarenämnls all huvudalternativet för planeringen i län sora nu har uttaladeregionala balansproblera kan grundas på en i stort säll oförändrad befolkning1980. De regionalpolitiska raålen påverkar långtidsutredningensbedöraningar på olika sätl. Beträffande de allraänt formulerade målen tordekunna hävdas all de är av så generell natur all man inle kan dra några bestämdaslutsatser om hur regionalpolitiken komraer alt påverka de ekonomisk-politiskaraålen avseende full sysselsättning, jämnare inkomstfördelning, stabilprisnivå och balans i utrikesbelalningarna. Planen för utvecklingen av denregionala strukturen är exempel på mål av raer konkret slag om vilka en diskussionom sambanden mellan den nationella och regionala politikens mål lättare kanföras. En sådan diskussion kan exempelvis avse den konflikt sora kan föreliggaraellan den allraänna ekonomiska politikens krav pä flexibilitet och önskemålom mera bundna planer och målsättningar för olika samhällsoraråden. För utredningsarbetet kring långsiktiga tendenser iekonorain har två frågeställningar sora kan väntas uppkoraraa i denregionalpoliliska diskussionen särskilt intresse. Den ena frågan avserinförandet av nya regionalpolitiska styrraedel, raedan den andra frågan gällerhur en saraordning raellan olika planeringsforraer sora långtidsutredning,regional ulvecklingsplanering och fysisk riksplanering bäst skall ordnas. I raitten av 1972 tillsattes en parlaraenlarisk utredningsora har till uppgift att ta ställning till ora nya styrraedel behövs iregionalpolitiken. Utredningen skall bl. a. undersöka förutsättningarna för attinföra ett ekonoraiskt avgiftssyslera särat lärapligheten av etableringskontrollav företagslokaliseringar. För arbelet med långtidsutredningarna är detbetydelsefullt alt därigenora erhålla utgångspunkter för hur regionalpolitikenoch dess styrmedel kan inpassas inom ramen för den nationella ekonomiskapolitiken. Såväl stabiliserings- sora tillväxlpolitiken 3 Avstämning och framskrivning av LU 70 67 kräver för alt bli fraragångsrik en flexibilitet sora tillvissa delar kan vara svår att förena raed starka bindningar avresursfördelningen på lill regioner och sektorer. Kraven påflexibilitet förstärks härutöver av vår ekonorais stora ullandsberoende. Inför nästa etapp av länsplaneringen och årslångtidsutredning koraraer säkerligen diskussionen ora behovet ochraöjligheterna av saraordning raellan olika planeringsforraer attintensifieras. Det är därvid viktigt alt försöka klargöra hur det raateriallångtidsutredningen lar frara bäst kan utnyttjas och samordnas med andraverksaraheter. Utgångspunkten för arbetet raed långtidsutredningen är attför en redovisa ulvecklingsallenialiv för hela ekonomin där densaralade efterfrågan på varor och tjänster håller sig inora raraen för denberäknade tUlgången. Hilills har inga raetoder frarakorarait som gör detmöjligt alt erhålla konsistenla nationella prognoser via aggregeringar av deplaner och prognoser som görs på regional nivå. Vid sidan av de prognoser somupprättas på det regionala och lokala planet inom raraen för länsplaneringentorde det därför vara nödvändigt all utveckla raetoder för alt bryta nerlångtidsutredningens nationella kalkyler på ett fätal regioner. Ett försök lillsådana nedbrytningar har gjorts i den regionala bilagan lill LU 70. Inora ERUpågår ett orafattande utredningsarbete sora bl. a. syftar till attvidareutveckla dessa metoder dvs. syfiet är all utarbeta konsislentaprognoser som skall beakta både de nationella bedömningar somlångtidsutredningen gör och länsplaneringens regionala planer. Del kan vidarenämnas att en tidsmässig saraordning sker mellan nästa länsplaneringsoragång Länsplanering 1974 och nästa långtidsutredning varför avstäraningar ochinforraationsutbyten kan ske vid lärapliga lidpunkter. För LU 70 genorafördes en karlläggning av kommunernas ochindustrins planerade railjövårdsinvesteringar under 70-talels första hälft. Enligtde uppskattningar sora då gjordes skulle 1975 industrinsrailjövårdsinvesteringar koraraa att uppgå lill mellan 1,1 och 1,6 raUjarder kr(räknat i 1969 ärs priser). Motsvarande investeringar inom de komraunalaverksarahetsorarådena offentiig renhållning, renhållningsverk och avloppsverkberäknades lill . Då uppgifterna insamlades hade miljöskyddslagen samtkungörelsen ora statsbidrag tUl vatten- och luftvårdande åtgärder inoraindustrin trätt i kraft. Viss osäkerhet om de nya reglernas tiUärapningrådde ännu vid insaralingen av planraaterialet. Den praxis sora för vissaområden hade utbildats och de riktlinjer sora i övrigt föreslagils av naturvårdsverketförutsattes vara vägledande för förelagens kalkyler. vissasärskilda grunder skulle enligt besläraraelserna statsbidrag raedhögst utgå för de påkallade railjövårdsinvesleringarna. Nyetableradearbetsställen skulle dock inte få del av statsbidragen. Statsbidragen tillbyggande av koraraunala avloppsreningsverk hade ändrats i syfte altpåskynda utbyggnaden av reningsverk raed längre gående rening änslaraavskiljning. Bidragets storlek beslärades lill 30 beroende påreniiigsgraden. Hösten1971 beslutades i konjunkturpolitiskt syfte att bidragen till korarauner ochindustrier för railjövårdsinvesteringar skulle höjastill högst . Åtgärden upprepades varvid dock del förhöjdabidraget begränsades lill högst för industrins del. Devidtagna åtgärderna raedförde en stark uppgång i railjövårdsinvesleringarna.Till industrin har statsbidrag ora ca 580 railj. kr läranats till anläggningar,vars bidragsberättigade miljövårdsinvesteringar under perioden 19691974uppgivils till något över 1,2 mUjarder kr (i löpande priser). Äv dessainvesteringar faller ca 515 milj. kr på 1972 och ca 470 railj. kr på 1973.Beträffande den branschvisa fördelningen av dessa investeringar kan näranas attraassa- och pappersindustrin svarat för ca 456 railj. (varav bidrag 220railj. och järn- och stålindustrin (inkl. raetallverk, ferrolegeringsverksärat gjulerier) för ca 290 raUj. kr (varav bidrag omkring 150 milj. kr). Förkommunala reningsverk hade för budgetåren 1967/681971/72 beviljats statsbidragora närraare 600 raUj. Den totala investeringskostnaden uppgick här lillorakring 1,15 raUjarder kr, varav ca 800 railj. kr berörde /72.Sifferraalerial sora kan belysa andra kommunala miljövårdsinvesteringar, sorat. ex. för offentlig renhållning, finns ännu inle alt tillgå. Denbild av miljövårdens resursanspråk som gavs i LU 70 syns det inte finnasanledning att raer väsentligt retuschera. Många investeringar har genomförtstidigare än beräknat. Osäkert är dock ora detta koraraer att raedföra någrahögre investeringssuraraor för hela perioden 19711975 än de förutsedda. Endastett begränsat fält av railjövärden kunde i LU 70 läckas genomkostnadsberäkningar. Investeringar sora syftar till all förändra produkternaså att användningen av dessa inte ger upphov till raUjöskador var del inlemöjligt att få uppgifter om. Likaså fanns inga beräkningar av driftkostnademaför olika mUjövårdande aktiviteter. OUka åtgärder sora har betydelse för dessakostnadsposter har vidtagits. Här kan erinras om nyalagbestäraraelser om den koraraunala renhållningen, lagstiftningen ora kontrollav hälso- och railjöfarliga varor, beslutade nya föreskrifter fr. o. ra. Denfragmentariska kostnadsbild raan har på detla oraråde tillåter inga säkrarebedöraningar av hur miljövården återverkar pä olika delar av ekonomin. Genominternationella jämförelser kan man beräkna ati Bil.3 Avstämning och framskrivning av LU 70 69 dendel av BNP som behöver las i anspråk för att nå uttalade miljö-poUliska raåluppgår till ett par procent. Säkerligen koraraer kraven på railjövård attfraradeles höjas. Då eraellertid en snabb effektivitetsökning i detrailjövårdande arbetet har kunnat iakttas torde inte detta leda lill allkostnaderna höjs i raotsvarande raån.