prop · FW0315 · 1973-12-31 00:00:00 — De handlingar som enligt Bemkonventionen kan helt uteslutasfrån upphovsrättsligt skydd är "officiella texter på lagstiftningens,förvaltningens och rättsskipningens område". Det är nämligen överlämnatåt unionsländerna att själva bestämma vilket skydd som skall tillkomma sådanahandUngar (art, 2,4,) vUket får anses innebära att de kan bestämma att någotskydd över huvud inte skall tillkomma sådana handlingar. Möjligheterna attinskränka upphovsrätten tUl andra hos myndighet upprättade handlingar reglerasi art. 9,2, Enligt denna bestämmelse kan unionsländerna tillåta att litteräraeller konstnärliga verk mångfaldigas i vissa särskilda fall, ommångfaldigandet inte gör intrång i det normala utnyttjandet av verket och inteheUer oskäligt inkräktar på upphovsmannens legitima intressen. Enligt min mening medger konventionen attförfattningar samt beslut och yttranden av myndighet helt utesluts frånupphovsrättsligt skydd. När det gäller myndighets yttranden kan det visserligenvara något tveksamt, om dessa faller in under art, 2.4,, men utformningen avbestämmelsen ger dock enligt min mening utrymme för en sådan tolkning. I frågaom andra hos myndighet upprättade handlingar torde bestämmelsen i art. 9.2.innebära att i varje fall upphovsmannens ideella rätt skall bevaras. FråntryckfrihetsrättsUga synpunkter är det inte nödvändigt att intrång kan ske idenna rätt. Vad som är påkallat för att en fri samhällsdebatt och en allsidigsamhällsinformation skall säkerställas är att allmänna handlingar i så storutsträckning som möjligt kan återges utan upphovsmannens samtycke. Jag delar sålunda den i promemorian uttaladeuppfattningen att bara vissa handlingar av stats- eller förvaltningsrättsligkaraktär, nämligen författningar samt beslut och yttranden av myndighet, börvara helt uteslutna från upphovsrätt. För dessa slag av handUngar torde fråganom den ideella rätten i regel sakna betydelse. För övriga hos myndighetupprättade handUngar bör gälla att upphovsmannen är bevarad vid sin ideeUarätt. Vissa sådana handlingar bör emellertid ha ett mera långtgåendeupphovsrättsligt skydd. Till denna fråga återkommer jag i det följande (avsnitt4.4.4). 4.4.3Författningar, beslut m. m. I enlighet med vad jag har anfört bör vissahandlingar av specieU stats- eller förvaltningsrättslig karaktär heltuteslutas från upphovsrätt och bestämmelser om detta tas in i 9 § URL.Beträffande dessa verk talar främst starka tryckfrihetsrättsliga skäl fÖr attde tas undan från upphovsrättsligt skydd. Härför talar emellertid också vissarent upphovs- Som uttalas i auktorrättskommitténs betänkande (SOU 1956: 25 s. 166) utgören lag, en dom, ett beslut eUer annat yttrande av offentligt organ visserligenresultatet av en författande verksamhet, vilken i och för sig kan gmndaupphovsrätt. I och med den stats- eller förvaltningsrättsliga akt varigenomtexten blivit en lag, en dom osv. måste emellertid ett aktstycke av annanrättslig valör anses ha tillkommit än de litterära arbetsprodukter som ärföremål för upphovsrätt. Som jag förordat bör därför författningar samtbeslut och yttranden av myndighet inte vara föremål för upphovsrätt. Jag delarockså utredningens uppfattning att bestämmelsen bör vara tillämplig också påutländska författningar och beslut som fattats av utländska myndigheter. Ifråga om utländska myndigheters yttranden talar som utredningen anfört vissa skälför att de ges upphovsrättsligt skydd i . I många länder är sådanayttranden skyddade och enligt utredningen torde något större behov av att härmedge fritt eftertryck inte föreligga. Jag är beredd att godta denna ståndpunktoch förordar således att dessa yttranden ges skydd 1 . I fråga om översättningar gäller som allmänupphovsrättslig princip att den som har översatt ett verk har upphovsrätt tillverket i denna gestalt (4 § URL). Av den föreslagna huvudregeln i 9 § följeremellertid att översättningar, som ingår i en författning eller i beslut elleryttrande av myndighet, inte är föremål för upphovsrätt. Exempelvis får översättningav en internationell konvention återges fritt om den har tagits in i enproposition. I andra fall skulle, om inte annat sägs, den som översatt enförfattning, en dom etc. ha upphovsrätt till det översatta verket trots attoriginalet inte är skyddat. I likhet med vad som förordas i promemorian böremellertid officiella översättningar av både svenska och utländska texter tillförfattningar och myndigheters beslut liksom o//hdella översättningar av svenska myndigheters yttranden vara uteslutnafrån skydd. Med officiella översättningar avses sådana översättningar som harupprättats inom en myndighet. Sammanfattningsvis innebär den av mig föreslagnahuvudregeln i 9 § att från upphovsrätt helt undantas författningar samt beslutav In- och utländska myndigheter samt yttranden av svenska myndigheter. Frånskydd undantas vidare officieUa översättningar av sådana handlingar. Emellertid kan det i vissa mycket speciella fallförekomma att i författningar eller beslut eUer yttranden av myndigheter ingårverk, som framstår som en självständig litterär eller konstnärlig arbetsproduktoch ger uttryck för sin upphovsmans individualitet. Som exempel kan nämnas atti ett betänkande läggs fram förslag till tonsatta eller inte ton-satta psalmer.Hit hör också det av offentiighetskommittén nämnda fallet att alster avbUdkonst ingår i en upprättad allmän handling, t. ex. ett betänkande. Enligtmin mening kan man inte helt bortse från de upphovsrättsliga intressensom kan föreUgga i fråga om de verk som jag nu har berört Det förtjänar därföratt övervägas att ge ett visst upphovsrättsligt skydd i dessa fall. Självfalletmåste därvid beaktas att särskilt tryckfrihetens och den allmänna debattensintressen tillgodoses. De kategorier av verk där skydd kan komma i fråga ärenligt min uppfattning alster av bildkonst, musikaliska verk och diktverk.Däratöver kan av andra skäl övervägas att i detta sammanhang ge skydd också åtofficiella kartor. Vad angår alster av bildkonst kan i dettasammanhang som ett praktiskt fall nämnas omslagen till Statens offentligautredningar vUka ofta utformas så att de utgör konstnärliga verk iURL:s mening. Det kan ifrågasättas om inte sådana omslag får anses Ingå i debetänkanden tUl vilka de hör. har föreslagit att alsterav bildkonst som innefattats i upprättad allmän handling däri inbegripetförfattningar, beslut och yttranden av myndigheter skall skyddas. Som skälanförs främst att en konstnär som t, ex, gjort en illustration till en avmyndighet utgiven skrift inte haft skäl att räkna med annat än att illustrationenskaU komma tiU just denna begränsade användning. I departementspromemorian uttalas i samband med denföreslagna 24 § att offentlighetskommitténs förslag inte har väckt någonerinran vid remissbehandlmgen men utredningen har ändå inte funnit skäl attföreslå sådant skydd. I promemorian anförs att de fall som det närmast gällerär sådana där tecknare och andra konstnärer anlitas för att göra instraktivateckningar för upplysnlngsskrifter etc. Det uttalas att många alster av detta slagsnarare är att bedöma som litterära verk än som konstverk men att det även omdet undantagsvis skulle vara fråga om konstverk, knappast finns någon anledningatt andra regler skall gälla för dem än för övriga bidrag till den publikationsom det är fråga om. Vad angår offentUghetskommitténs uttalande att konstnäreni dessa fall bara räknar med att illustrationen skall komma tUl den begränsadeanvändning som myndighetens eget nyttjande innefattar uttalas i promemorianatt detsamma i många fall gäller också upphovsmän till andra bidrag. Isammanhanget anförs vidare att av offentligt organ ombesörjda fotograferingaroch filmupptagningar i vissa fall kan väntas ha så stort allmänt intresse attdet bör vara fritt exempelvis för pressen att publicera sådana bilder. Enligtpromemorian har denna fråga visserligen större praktisk betydelse för FotoL änför URL men samma principiella lösning bör gälla i båda lagama. Föregen del vUl jag framhålla att alster av bUdkonst numera förekommer i inteoväsentiig omfattning i handlingar upprättade hos myndigheter. Det är tänkbartatt dessa alster kommer att få ett vidare användningsområde. Enligtmin uppfattning är det rimligt att frågan om upphovsrätten till dessa alster,som ju i hög grad är uttryck för sin skapares individuaUtet, löses på ett sättsom är mera tUlfreds- ställandeför uppshovsmännen än f. n. Det är bl. a. angeläget att bestämmelsernautformas så att upphovsmännen inte avskräcks från att erbjuda det allmänna sinatjänster. Något tryckfrihetsrättsligt motiverat intresse föreligger inte atthelt utesluta dessa alster från upphovsrätt. Jag vill därför förorda att alsterav bUdkonst ges ett visst upphovsrättsligt skydd också när de ingår iförfattning eller beslut eller yttrande av myndighet. Jag återkommer senaretill frågan vilka särskilda inskränkningar i skyddet som är påkaUade av hänsyntill allmänna intressen. Vad angår förhållandet till FotoL vUl jag erinra omatt denna inte innehåller någon inskränkning i fotografens rätt i fråga omfotografier som är allmänna handlingar. För ett återgivande av dessa krävsalltså i princip fotografens samtycke. I det följande avser jag att föreslå attinskränkningama bl, a, i de föreslagna 9 och 24 §§ URL görs tillämpliga ocksåpå fotografisk bild. Jag kommer i sammanhanget också att beröra förhållandetmellan fotografier och alster av bildkonst. Vad sedan angår musikaliska verk anges idepartementspromemorian i samband med den föreslagna 24 § URL att utredningenövervägt att föreslå skydd också för sådana verk. Man har emellertid funnitatt, bortsett från koralböcker som fastställs officiellt, det är sällsynt attsådana verk återges i allmän handUng och utrediungen har inte ansett detpåkallat att föreslå några regler i ämnet. Frågan om skydd för musikaUska verk som innefattasi allmän handling berördes något i samband med lagstiftning påupphovsrättens område. Vissa remissinstanser ansåg att bl, a, musikaliskaverk, som är föremål för offentUg myndighets beslut och fogas som bUagor tillkungörelser, inte därigenom borde förlora upphovsrättsligt skydd. Det ansågsenligt dessa remissinstanser som en allvarlig konsekvens avauktorrättskommitténs förslag att exempelvis en koralbok, vilken genomkungörelse anbefallts för användning i och som bilaga fogatstill kungörelsen, inte skulle bli föremål för upphovsrätt (prop, 1960: 17 s,92), Departementschefen fann dock inte anledning att göra något särskiltuttalande i frågan. Enligt min uppfattning är det av huvudsakligensamma skäl som jag har anfört beträffande alster av bUdkonst rimligt att fråganom upphovsrätten till de musikaliska verken löses på ett för upphovsmännenmera tillfredsställande sätt än f, n. Som ett aktuellt exempel på ett fall därfrågan är av praktisk betydelse vill jag nämna att psalmkommitté haratt utarbeta tillägg till den svenska psalmboken avseende såväl psalmtexter sompsalmmelodier. Som framgått av det föregående blir utredningens betänkande attbedöma som yttrande av myndighet. Enligt min mening skulle det inte varatillfredsställande om de i betänkandet intagna psalmmelodierna skulle kunnaåterges fritt utan att upphovsmännen blir berättigade till ersättning förutnyttjandet av ver- ken.Jag vUl därför förorda att musikaliska verk ges ett visst upphovsrättsligtskydd även om de omfattas av författning eUer beslut eller yttrande avmyndighet. Vad jag nu har sagt har i princip tUlämpning ocksåpå diktverk. Även sådana kan i undantagsfall ingå i en författning eller ettbeslut eller yttrande av myndighet, t. ex, i det nämnda fallet när ettbetänkande innehåUer psalmförslag eller när psalmbok fastställs av Kungl,Maj:t, Också på detta område föreligger ett behov av upphovsrättsligt skydd ochjag förordar att erforderliga bestämmelser härom införs. Vad angår officiella kartor föreskrivs nu i 9 §andra stycket URL som ett undantag från regeln om att upprättade allmännahandlingar inte är upphovsrättsligt skyddade att upphovsrätt utan hinder däravfår göras gällande till officiell karta upprättad inom rikets allmännakartverk, sjökarteverket eller . har föreslagitatt skydd enligt 9 § därutöver skall ges åt kartor upprättade inom SGU, Vidremissbehandlingen har föreslagits att också vissa andra officiella kartorskall åtnjuta upphovsrätt, t. ex, den s. k. fastighetskartan som framställs avfastighetsregistermyndigheterna. Vidare har luftfartsverket i skrivelse tUlKungl. Maj:t hemställt att officiella kartor upprättadeinom luftfartsverket får upphovsrättsligt skydd. I promemorian anförs att skälsaknas att ta undan några officiella kartor från skydd och det föreslås därföratt samtliga sådana kartor skall omfattas av upphovsrätt i de fall där de ingåri annan av svensk myndighet upprättad handling än författning eller myndighetsbeslut eller yttrande. Jag biträder för egen del förslaget att skydd skallges åt alla kategorier av officiella kartor. Enligt vad jag inhämtattillkommer de enskilda kartbladen av de officiella kartorna vanligen efterbeslut av den upprättande myndigheten varigenom bladet i fråga godkänns. Detkommer då att omfattas av ett beslut av myndigheten och blir alltså utan skyddenligt den av mig föreslagna 9 § om inte särskilda regler härom ges. a. medhänsyn härtill vill jag förorda att skydd ges för officiella kartor som ingår iförfattning eller beslut eller yttrande av myndighet. Upphovsrätten till ett verk innebär bl. a. attupphovsmannen har uteslutande rätt att förfoga över verket genom att framställaexemplar därav och genom att göra det tillgängligt för allmänheten. Ett införandeav en oinskränkt ensamrätt när det gäller de nämnda slagen av verk somingår i författning eller myndighets beslut eller yttrande skulle innebäraväsentliga inskränkningar i andras möjligheter att utnyttja verket Detta gällersåväl aUmänhetens som i fall myndigheten inte själv innehar upphovsrätten myndighets hantering av det skyddade materialet. Upphovsrätten är visserligen inskränkt genom vissagenerella bestämmelser i 2 kap. URL som tillkommit främst av hänsyn tillaUmänna in- tressen.Sålunda får i viss omfattning citat göras ur offentliggjort verk, konstverkåterges i kritisk eller vetenskaplig framställning eller avbildas i tidning isamband med redogörelse för dagshändelser och mindre verk eller mindre delar avverk tas in i samlingsverk tiU bruk vid gudstjänst eUer undervisning.Ensamrätten tUl offentiigt framförande är också inskränkt bl. a. så att sådantframförande aUtid får ske vid gudstjänst eller undervisning. Vidare föreliggergenerell rätt att referera innehållet i skyddat verk. Vadangår de officieUa kartorna omfattas stora grupper av upphovsrätt redan nu ochskall skyddas också enligt mitt förslag till 9 §, Några SärskUda inskränkningari det upphovsrättsliga skyddet utöver vad som följer av de nämnda reglerna i 2kap. har inte ansetts erforderliga och kan inte heller ansespåkallade i fortsättningen för officiella kartor. Närdet gäUer andra typer av verk som enhgt mitt förslag skall ges skydd i 9 § är emeUertid enligt mUi mening de nyssangivna inskränkningarna inte tillräckliga för att tillgodose behovet av attkunna återge verken. Som exempel kan nämnas att en myndighet som avgett ett yttrandei vilket ett alster av bildkonst ingår, måste ha möjlighet att förfoga övermaterialet för fortsatt bearbetning av ämnesområdet eUer för att ge ut en nyupplaga av yttrandet. Ett annat exempel föreligger när psalmförslag ellermusikaliskt verk, som omfattas av en författning, skaU tas in i ett samUngsverktUl bmk vid gudstjänst. I detta faU finns visserligen möjlighet att användaregeln i 16 § URL enligt vilken mindre delar av verk eller sådant verk avringa omfång mot ersättning får tas in i sådant samlingsverk. En karenstid från utgivningen gäller emellertid och härigenom föreligger i realitetenett hinder för det allmänna intresset av att kunna utnyttja ifrågavarande verk. Ettsätt att lösa nämnda och närliggande problem är att införa en tvångsUcens, dvs.ge envar rätt att mot ersättning utnyttja verken. Frågan om sådan licensavseende utnyttjande av verk som skapats av myndighet diskuterades från delvisandra utgångspunkter av offentlighetskommittén. Denna ville emellertid inteförorda något sådant system främst därför att det skulle innebära ett större ingreppi skyddet för upphovsmännen än vad som kunde anses nödvändigt för atttillgodose tryckfrihetens krav. Bl, a, anfördes att en handling kunde ha blivittillgänglig enligt då upphovsmannen ännu intebetraktade den som färdig för publicering. Det ansågs inte rimUgt att den dåskulle få bringas till offentligheten genom en tidigare publicering på gmnd avtvångsUcens, EnUgtmin uppfattning är det synnerligen viktigt att tillräckliga möjligheterverkligen finns att för oUka ändamål nyttja de alster av bildkonst,musikaliska verk och diktverk som föreslås få skydd enligt undantagsbestämmelsernai 9 §. Vad upphovsmännens intressen kräver är främstatt ersättning utgår vid sådant nyttjande. Denna avvägning mellan aUmänna ochenskilda intressen kan enligt min mening tUlgodoses genom en tvångsUcensregelså att envar utan upphovsmannens samtycke men mot ersättning får återge de verkav ifrågavarande slag som är skyddade enligt 9 §. Någon särskild karenstid avdet slag som gäller enligt 16 § URL är enligt min mening inte nödvändig ellerlämplig. De skäl mot en tvångslicens som offentlighetskommittén anfört saknar istort sett relevans i detta sammanhang, eftersom det här väsentligen gäUer verksom upphovsmannen redan har ansett färdiga för publicering. Jag vill därförförorda en regel om att alster av bildkonst, musikaliska verk och diktverk somär skyddade i 9 § i princip får återges utan upphovsmannens samtycke och attupphovsmannen ges rätt till ersättning för sådant återgivande. Tvist omersättningen bör liksom t, ex, tvist om ersättning enligt 14 § andra stycketavgöras av domstol. Forumbestämmelsen i 58 § URL bör gälla även sådana mål.Vid återgivande bör upphovsmannen vara tUlförsäkrad samma ideella rättighetersom vid fria återgivanden enligt 2 kap, URL. Ivissa fall är det emellertid inte rimligt att ersättning skaU utgå för det friaåtergivandet. En sådan situation föreUgger när myndighet återger verket som ettled i sin verksamhet, I den mån fråga inte är om ett kommersiellt utnyttjandeav verket utan om användning av detta i samband med myndighetsutövning börersättning inte utgå. Eftersom det kan vara olika myndigheter som har att tadel i bearbetningen av samma material bör regeln gälla sådan användning hosmyndigheter över huvud taget och inte bara nyttjande hos t. ex, den somursprungligen avgett det yttrande vari verket innefattas. Rätten tillåtergivning som avses här bör däremot begränsas till myndigheter och intetillkomma t, ex, enskUda organisationer. Med hänsyn till det anförda vill jagföreslå att återgivande utan ersättning skall få ske i samband med myndighetsverksamhet. Det förutsätts att denna användning begränsas till myndighetensoffentligrättsliga verksamhet och inte sker i affärssyfte. som får skydd i 9 § kan i vissa situationer både möjligheten att frittnyttja verket enligt 2 kap. URL och rätten att mot ersättning fritt återge detframstå som otillräckliga med hänsyn tUl den allmänna debattens intressen. Detkan ifrågasättas om inte särskilda möjligheter bör finnas att utan ersättningåterge verken i debatt- och informationssyfte. Jag vUl i sammanhangetframhålla att man i nuvarande 24 § för en viss kategori av inkomna allmänna handlingarhar en särreglering som avser att tUlgodose dessa intressen. Enligtbestämmelsen får utlåtanden, som bevis åberopade handlingar och dylikt i vissomfattning återges i redogörelse för mål eller ärende, I vad angårförfattningar samt beslut och yttranden av myndighet föreligger självfallet ettbetydande allmänt debattintresse. För att tillgodose detta intresse vill jagförorda att från skyddsbestämmelsen i 9 § URL, såvitt angår alster av bUdkonst,musikaliska verk och diktverk, efter mönster av den nämnda regeln i 24 § görsdet undantaget att skyddat verk får återges utan ersättning i samband medredogörelse för mål eller ärende vari det förekommit. Liksom enligt dennuvarande regeln i 24 § bör den begränsningen gälla att återgivandet får skeendast i den omfattning som betingas av ändamålet med redogörelsen, 4.4.4Allmänna handlingar som inte är av stats- eller förvaltningsrättslig karaktär Frågan om upphovsrätt till allmän handling som inteutgör författning, beslut och yttrande av myndighet bör, som tidigare anförts,regleras inom ramen för 24 § URL. Som framgått av redogörelsen för offentlighetskommitténsbetänkande och departementspromemorian har olika meningar yppats om hur dennareglering bäst bör ordnas från lagteknisk synpunkt. För egen del vill jag idenna fråga anföra följande. Inkomnaallmänna handUngar är som huvudregel föremål för upphovsrätt. Vissa undantaghärifrån föreskrivs emellertid i 24 § URL, Enligt denna får vad som muntiigeneller skriftiigen anförs inför myndighet eller i statUg eller kommunalrepresentation eller vid offentlig överläggning om aUmänna angelägenheteråterges utan upphovsmannens samtycke, I fråga om utlåtanden, såsom bevisåberopade skrifter o, d. föreskrivs emellertid att de får återges bara isamband med redogörelse för mål eller ärende i vilka de förekommit och i denomfattning som betingas av ändamålet med redogörelsen. Upphovsmannen ägervidare ensam rätt att ge ut samling av sina anföranden. Någon kritik mot dessa regler har såvitt känt inteframförts, förslag att reglerna skall behåUas ioförändrat skick har inte mött erinringar vid remissbehandlingen. Vad angår deti departementspromemorian särskilt berörda fallet angående verk som har gettsin för godkännande eller antagande av myndighet får sådant verk anses skyddatredan enligt gällande rätt. Jag anser därför för egen del att någon ändring avbestämmelsema inte är påkallad, TUlde nu nämnda reglerna i 24 § bör lämpligen fogas de bestämmelser som krävs ifråga om andra hos myndighet upprättade handlingar än dem som avses i denföreslagna 9 §, I enlighet med vad jag har anfört (avsnitt 4,4,2) böri fråga om dessa handlingar som huvudprincip gäUa att de skall anses varaföremål för upphovsrätt men att de utan hinder därav får återges utanupphovsmannens samtycke. Vidsådant återgivande skall som förat nämnts upphovsmannens ideella rätt enligt 3§ iakttas, dvs, hans namn skall anges i den omfattning och pä det sätt som godsed kräver och verket får inte ändras eller göras tiUgängligt för allmänhetenpå ett sätt som är kränkande för upphovsmannen. Det säger sig självt att godsed i fråga om sådana handlingar som det här gäller inte alltid kräver att namnetpå upphovs- Framhållas bör att den ideella rätten inte kan överlåtas. Den kandäremot enligt 3 § tredje stycket efterges såvitt gäller en till art ochomfattning begränsad användning av verket, t, ex, en viss upplaga (jämförprop, 1960: 17 s. 72), Vidare bör märkas att reglema i 26 § om vissa särskildaideella rättigheter vid återgivande enligt 2 kap. URL blir tillämpliga. Enligtdessa regler gäller att källan skall nämnas i den omfattning och på det sättsom god sed kräver och att verket inte utan upphovsmannens samtycke får ändrasi vidare mån än som krävs för den medgivna användningen. Dessa rättigheter kanfritt överlåtas och efterges. Som framgått av vad jag tidigare anfört föreliggerdet i fråga om vissa upprättade aUmänna handlingar ett behov av ett meraomfattande upphovsrättsligt skydd än som skuUe följa av den förordade huvudregeln.Från huvudregeln bör därför undantag göras för de kategorier av verkbeträffande vilka ett fullständigare upphovsrättsligt skydd är påkallat. I departementspromemorian förordas iöverensstämmelse med vad offentlighetskommittén föreslagit att man genom enuppräkning i lagtexten anger vUka gmpper av verk som inte skall få återgesfritt. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig överoffentlighetskommitténs förslag ansluter sig också till denna principieUauppfattning.