prop · FW0350 · 1973-12-31 00:00:00 — Utredningen föreslår alt medlenfördelas på länsramar. Inom länen fördelas medlen på ramar för de berördakommunerna. AMS bör betala ut medlen och utöva tillsyn över verksamheten. Utredningens förslag att företagareföreningarna i skogslänenskall fä ökade möjligheter alt avgiftsfritt eller till begränsad avgiftbistå den mindre företagsamheten med service- och rådgivningsverksamhet beräknasmedföra en höjning av statens årliga bidrag till föreningarna med tillsammans2,9 milj. kr. Utredningen har överslagsmässigt försökt beräkna densysselsättnings- effekt som de förordade insatserna kan få. Effekten av dendel av glesbygdsstödet som föreslås bli administrerat av företagareföreningarnahar mol bakgrund av hiltiUsvarande erfarenheter bedömts komma all motsvara ca 1500 helårsarbelare vid fullt utbyggd verksamhet. Anslagen lill kommunaltorganiserade sysselsättningsinsalser torde enligt utredningen kunna ge eneffekt motsvarande 600-800 helårsarbetande, I båda dessa fall torde emellertiden betydande del av de sysselsatta efterfråga endast delårs- ellerdeltidsarbete, varför antalet berörda personer kan bli avsevärt större. Remissinstanserna delar i allmänhet utredningens bedömningav b e -hovet av sysselsättningsstödjande ålgärderigles-bygden och ser positivtpå utredningens förslag till åtgärder. Ett antal remissinstanser, däriblandSvenska landstingsförbundet och några länsstyrelser, betonar att åtgärder avden typ utredningen föreslår är nödvändiga som komplement till regionalpolitiken. i framhåller att glesbygdspolilikenaktivt kan medverka lill att lösa sysselsättningsproblem av mer lokal karaktäreller sådana som hänger samman med ensidig näringsstruktur eller snedkönsfördelning bland de förvärvsarbetande och som inte har kunnat lösas inomramen för lokaliseringspolitiken. anser det väsentligt att hänsynlas lill möjligheterna lill arbelspendling vid inventering av arbetskraft ochsysselsättningsobjekt. Enligt LO bör de glesbygdspolitiska sysselsättningsåtgärderriaha en klar socialpolitisk karaktär. Även en förbättring av kommunikationernakan vara ell effektivt sätt all öka sysselsättningsgraden för den lokaltbundna arbetskraften. Åtgärder för alt förbättra pendlingsmöjligheterna iglesbygderna bör vidtas. SAF och anser att man för attfrämja sysselsättningen för befolkningen i glesbygderna bör vidta ätgärderfrämst inom ramen för den gängse regional- och arbetsmarknadspolitiken. 1första hand bör de rörlighetsfrämjande arbetsmarknadspoliliska medlenutnyttjas. Förslaget om stöd till smärre investeringar pä m i n d r ejordbruk genom beredskapsarbeten och kommunala sysselsättningsinsalser till styrks av bl. a. , som pekar på att förslaget innebär en bety dande vidgning av gällande stödformer, Lantbruksslyrelsen vill inle mot sätta sig att det föreslagna stödet införs. För att samordningsproblemen skall minskas bör stödet dock begränsas till att gälla endast områden där stöd enligt ralionaliseringskungörelsen normall inte kan utgå. Det är vida re synnerligen angeläget att det föreslagna stödet irite utformas sä att del blir förmånligare än det stöd söm ges på jordbrukspolitiska grunder; LRF saml länsstyrelserna i och biträder förslaget. Den senare myndigheten förordaratt ombyggnadsarbeten på jordbrukets ekonomibyggnader får ulföras,söm beredskapsarbeten även under som marhalvåret. . . Åtskilliga remissinstanser ansluter sig lill utredningens syn pä de mindre industriföretagens förutsättningar och problem. Hithör SAF och , som betonar bl. a. alt avlägset belägnasmå företag har speciella problem när del gäller att la till vara de fördelarsom förknippas med denna företagsform. Kraven pä en smidig anpassning tilländrade förutsättningar kan sålunda vara svåra att tillgodose, bl. a. tillföljd av att kontakterna med marknaden kräver speciella insatser. Utredningens förslag om stöd till rådgivnings- ochserviceverksamhet tillstyrks i huvudsak av en stor majoritet remissinstanser.Flera remissinstanser framhåller alt företagareföreningarnas insatser försmåföretagen är av slort värde. tar upp frågan om kostnadernaför en intensifierad rådgivningsverksamhet. Kollegiet anser dessa vara höga motbakgrund av företagareföreningarnas nuvarande ekonomiska resurser. 1 ställetför att först bygga upp en organisation anser kollegiet att man till att börjamed bör bilda sig en uppfattning om behovet av rådgivning och sedan anpassaorganisationen därefter. Resurser för rådgivning bör dock successivt byggas uppså all de akuta behov som kommer fram under kartläggningens gång kantillgodoses, SAF och menar alt det är viktigtalt hålla fast vid principen alt företagareföreningarna skall uppbäraersättning för sina kostnader för den rådgivning och service de lämnarföretagen. Med hänsyn lill de speciella problem som företagen i skogslänensglesbygder ställs inför och del starka samhällsintresset av attsysselsättningen vid dessa företag kan bibehållas, i varje fall under enövergångstid, kan organisationerna emellertid ansluta sig till tanken alt företagareföreningarnai vissa fall skall kunna ge råd och service kostnadsfritt eller lill reduceradtaxa. Till skillnad från vad utredningen har föreslagit bör emellertidföretagarföreningarna inte fä generellt ökade administrations-anslag fränstaten för denna verksamhet. De statliga bidragen bör i stället bestämmas medhänsyn till de faktiska kostnaderna för verksamheten. Del är vidare avbetydelse att företagareföreningarnas befogenheter all lämna subventioneradrådgivning avgränsas på ell entydigt sätt såväl geografiskt sominnehållsmässigt. Utredningens förslag om fortsatt försöksverksamhet medstöd till hemarbete i glesbygder har i stort sett bemötts positivt vid remissbehandlingen.Flera remissinstanser, bl, a. kommerskollegium, delar utredningens åsikt attstödet inte heller fortsättningsvis bör bindas lill hemarbete i mera striktbemärkelse utan skall kunna utgå även till småförelag. Kollegiet är emellertidtveksamt till om man bör stödja nyetableringar av företag. Enligt kollegiet ärbehovet av finansieringsstöd för sådant ändamål redan tillgodosett, SHIO anserdäremot all stödet bör kunna utgå till både befintliga småföretag och nyetableradeföretag som inle kan komma i fråga för andra stödformer. i vill gå längre änutredningen och erinrar om sill förslag i länsprogram 1970 om"hemindustrien" verksamhet. EnUgt detla förslag flyttas lämpligaarbetsuppgifter och industriella rutiner från industrilokalen lill hemmet elleren något större byarbets- Genomförs förslag, krävs en radikalförändring i den hittillsvarande verksamhetens ekonomiska ramar ochorganisatoriska uppläggning. LO intar en reserverad attityd till fortsatt hemarbetsverksamhel.Den bör i varje fall vara temporär och ansvaret för administrationen avverksamheten bör flyttas över från företagareföreningarna till länsarbetsnämnderna,som normall har ansvaret för sysselsättningen. Del är nödvändigt att manundviker en uppsplittring av ansvaret för sysselsättningen på flera organ.Därtill kommer all den fackliga rörelsen inte har odelat positiva erfarenheterav företagareföreningarnas hittillsvarande befattning med hemarbelesverksamheten,LO framhåller vidare att det bör utredas om inle hemarbelesverksamheten iframliden kan kombineras med de av utredningen föreslagna samhällsägdaverkstäderna. Svårigheterna all skaffa arbetsobjekt för hemarbetebehandlas av flera remissinstanser. Till dessa hör SAF och , som pekar på alt svårigheter föreligger även beträffandeadministration och arbetsledning samt beträffande produktionstekniska detaljer,eftersom de komponenter som läggs ut på underleverantörer tenderar att bli meroch mer tekniskt komplicerade. Remissinstansernadelar över lag utredningens åsikt att arbetsgivaransvaret bör ligga hos deföretag som tillhandahåller arbetsuppgifterna. Flera stöder emellertid tankenatt samhället i någon form bör kunna gå in och la delta ansvar i vissa fall,SAF och anser däremot alt det inle finns anledning allfrångå de principer för arbetsgivaransvarets fördelning som redan haretablerats i rättspraxis. Frågan om lönevillkor m. m. behandlas av bl, a. LO,som betonar att de förelag som lägger ut arbete bör betala lön enligt gällandekollektivavtal samt uppfylla övriga i avtalen gällande förpliktelser. Del ärspeciellt viktigt alt ansvarsförhållandena i fråga om arbelarskyddsfrägor ochskyldigheter all teckna olika slag av försäkringar är klarlagda. En rad remissinstanser delar utredningens syn på detfortsatta behovet av beredskapsarbeten som komplement lill arbetstillfällenainom näringslivet och behovet av mindre kostnadskrävande och merdifferentierade objekt. framhåller i likhet med utredningenall den vanligaste formen av beredskapsarbeten, nämligenanläggningsarbeten, inle är den lämpligaste formen för all sysselsätta denarbetskraft det här gäller. Tidigareläggning av kommunala investeringar ochandra sysselsättningsskapande åtgärder har inneburit att kommunernasdriftkostnader har stigit så att del ekonomiska utrymmet för nya investeringarär mycket begränsat. Beredskapsarbeten inom den kommunala sektorn torde därföri fortsättningen mera få inriktas på arbeten avseende underhåll och drift än pånya investeringar. anser, mot bakgrund av bl, a.kvinnornas särskilda problem på arbetsmarknaden i dessa delar av landet, allutredningen mera ingående borde ha behandlat frågan om hur beredskapsarbetena ytteriigarekan differentieras. Möjligheterna lill ökat utrymme för beredskapsarbeten inomvårdyrkena bör undersökas. av LRF, som ser det som en brist all utredningendiskuterar endast industri och andra tUlverknings- och anläggningsarbeten somsysselsättningsobjekt i glesbygderna, medan hela den administrativa sidan harförbigåtts. Utredningens förslag om utvidgade k om munalasysselsält-ningsinsatsertillstyrks i huvudsak av en stor majoritet av de remissinstanser som haryttrat sig i frågan. Organisationenav verksamheten behandlas i en rad yttranden. LO anser att råd omplaneringsarbetets bedrivande bör ges av länsmyndigheterna. Detta kan skegenom planeringsdirekliv utfärdade av länsstyrel-. sen samt genom ettfortlöpande samarbete med planeringsansvariga i kommuner och länsstyrelse.Enligt SAF och bör den kommunala sysselsällningsplaneringensyfta endast lill att systematiskt la fram arbeten som kan bedrivas som beredskapsarbeteni AMS' regi. De statsmedel som erfordras för arbetena bör på vanligt sätlbestridas över AMS' budget. Del synes föga ändamålsenligt all, vid sidan av denbefintliga organisationen för beredskapsarbeten, bygga upp ytterligare enorganisation och konkurrerande stödformer med ungefär samma syfte.Organisationerna understryker att syftet med sysselsättningsplaneringen borvara att skaffa fram meningsfulla arbeten, om möjligt av mera varaktig natur,medan arbeten av rent artificiell karaktär bör undvikas. Z,i?F understryker altdel vid planeringen är väsentligt all lokalkännedom utnyttjas. Nuvarande slorkommunertorde behöva delas upp i mindre planeringsområden, eftersom de kommunalatjänstemännen inte kan förutsättas ha tillräcklig lokalkännedom inomstorkommunerna. Utredningens förslag beträffande finansieringen avverksamheten vinner anslutning av flertalet remissinstanser som har yttrat sigi frågan. betonar att del är nödvändigt att berördakommuner i så liten utsträckning som möjligt belastas med direkta kostnaderför verksamheten. De kommuner det här gäller har i regel en utdebitering somöverstiger medeluldebiteringen i landet. En fortgående minskning avinvånarantalet påverkar skatteunderlaget negativt, medan möjligheterna attminska de kommunala serviceinsalserna är begränsade. Kommunernas ekonomiskasituation blir därför alltmer bekymmersam. Det ökade antal arbetstillfällen somblir ett resullal av den föreslagna verksamheten leder inle heller till någonökning av skatteunderlaget, eftersom samtliga berörda kommuner har tillskottfrån staten av skatteunderlag. Med hänsyn lill den betydelse de föreslagnaåtgärderna kan få för kommuninvånarna - inte minst i socialt hänseende - villförbundet dock inle motsätta sig den föreslagna kostnadsfördelningen. Enligt LObehöver kommunerna både ekonomiskt och tekniskt stöd för alt klara denomfattande planering som de förutsätts genomföra. LO förordar därför altstatsbidrag inom ramen för glesbygdsstödet ulgår till kommunernassysselsättningsplanering. Även länsstyrelserna i och länanser att det kan bli nödvändigt med statliga bidrag inte bara lilllönekostnaderna ulan även lill kommunernas inventerings-, planerings- ochadministrationskostnader. Förslaget om en utredning om utformningen av ett systemmed samhällsägda verksläder tillstyrks eller lämnas utan erinran av en radremissinstanser, AMS anser den utveckling som har påbörjats genom att merafasta industrianläggningar för industriella beredskapsarbeten har etablerats ivissa orter i inland som mycket betydelsefull. Styrelsen har ingetatt erinra mot utredningens förslag att frågan om drift- och ägandeformerna fördetta slag av verksläder blir föremål för särskild utredning. Enligt styrelsenär det dock viktigt all de sysselsällningspoliliska insatserna på detta områdekan samordnas med övriga arbetsmarknadspoliliska och lokaliseringspoliliskainsatser i det inre stödområdet. LO anser förslaget särskilt väsentligt ochviktigt mot bakgrund av att de skyddade verkstäderna i glesbygderna i dagtenderar att få den funktion som de samhällsägda verkstäderna föreslås fylla.Om ingen åtgärd vidtas för all möta denna utveckling, riskerar de grupper förvilka de skyddade verkstäderna egentligen har varit avsedda all bli utestängdafrån denna form av arbete. i ifrågasätter lämplighetenav att bygga upp ell syslem med samhällsägda verkstäder för fysiskt ochpsykiskt handikappade och ett annat system för människor som av andra skäl t.ex. ålder, lokalbundenhel etc. - är handikappade på arbetsmarknaden.Länsstyrelsen har inget att erinra emot att en särskild utredning tillsätts förändamålet. SAF och motsätter sig en utvidgningav verksamheten med industriella beredskapsarbeten genom etablering avytterligare statsägda verkstäder med samma syfte, i varje fall tills erfarenheternafrån de redan etablerade verkstäderna noggrant har klarlagts. En verksamhet,som bedrivs utan att sedvanliga kostnadsaspekter behöver anläggas på den, ärsärskilt betänklig från konkurrenssynpunkt och kan få myckel allvarligaverkningar på strukturen av den industri som redan är verksam i området. Konkurrensaspekten berörs ocksä av flera andraremissinstanser, däribland kommerskollegium som understryker att denna aspektmåste beaktas vid en kommande utredning. i hävdaratt de regionalpoliliska skälen för lokalisering lill länet i de allra'flestafall bör tillmätas större vikt än eventuella konkurrenseffekler. 4.6 Ätgärder i Vindelälvsområdet 1 enlighet med begäran (InU 1972:7, rskr 188)har en arbetsgrupp inom Kungl. berett frågor omsysselsättnings-förhållanden m, m, i Vindelälvsområdet, Riksdagensställningslagande grundade sig på allmänna beredningsutskottets uttalande år1967 (1967:55) enligt vilket en utbyggnad av med hänsyn tilldel material som då förelåg inle ansågs böra komma till stånd. ning lill att bevarande kunde betraktas somen riksangelä-genhet framhöll utskottet vidare att beståendelokaliseringspolitiska åtgärder borde vidtas. I arbetsgruppen har ingått representanter förkommunikations-, finans-, jordbruks-, inrikes- och industridepartementen.Gruppen har samarbetat med och fått synpunkter och förslag frånlänsmyndigheter, kommuner, arbetsniarknadsorgan och andra berörda. Ellomfattande utredningsmaterial i form av bl. a. länsprogram, kommunala ochstatliga utredningar samt ett flertal framställningar i skilda frågor harutgjort grundmaterial för gruppens arbete. I uttalande har någon avgränsning av Vindelälvsområdetinte gjorts. Området innefattar i den redogörelse som här skall lämnas följandekommuner och kommunblock, nämligen Arieplog och i länsamt , , , , och iVästerbottens län. Denna ganska vida geografiska definition av Vindelälvsområdetbör ses mot bakgrund av all rekryteringen av arbetskraft för en utbyggnad av Vindelälveninte skulle ha berört enbart de kommuner (kommunblock) som gränsar tUl älvenulan även kommuner i älvens närhet. Vid de överläggningar som har ägt rum medberörda kommuner och länsmyndigheter har detta bekräftats. Avgränsningenöverensstämmer även med den som kommittén för planering av turistanläggningaroch friluftsområden har vall i sitt betänkande (Ds Jo 1972:4) Vindelälvsområdet.Förslag tUl utvecklingsprogram för rekreationslivel. 4,6.2 Befolkningsutveckling m, m, Vindelälvsområdet innefattar enligt den här gjorda avgränsningenåtta kommuner och kommunblock saml berör två län, Ytmässigt omfattar området , vilket motsvarar av yta. Folkmängden understiger 1 %av totalbefolkningen i riket. Befolkningsutvecklingeni området visar fram lill 1960-talets början en uppåtgående trend som därefterhar förbytls i en successiv befolkningsminskning. Totalbefolkningen uppgicktill ca 84 000 personer alt jämföra med ca 71 1970 och ca 70 000vid ingången av . 1 jämförelse med åldersfördelningen i landet somhelhet hade Vindelälvsområdet en större andel barn () och enlägre andel äldre personer (65- år). Skillnaderna är inle stora menanmärkningsvärda, efiersom det rör sig om en s. k. avfolkningsbygd. Enligtlänsstyrelsernas prognoser kan en fortsatt befolkningsminskning emotses. De skilda kommunernas (kommunblockens) folkmängd åren1950, 1960, 1970 och 1972 saml den av länsstyrelserna i länsprogram 1970prognostiserade utvecklingen fram lill framgår av tabell 4. Kommun 1950 1960 1970 1972 Länsstyrelsernas Kommunblock (31/12) (1/11) (31/12) (31/12) prognos Källor: FoB 1950, 1960; SOS SCB "Folkmängden den31.12.1970 och 1972"; Länsprogram 1970 för och Norrbottenslän. Befolkningsutvecklingen i Vindelälvsområdet ansluter sig istort sett till den för de två berörda länen som helhet. Liksom i hela landetharen successiv befolkningsomfördelning mellan landsbygd och tätort ägt rum i Vindelälvsområdet.Det är i första hand de orter som hade en befolkning överstigande 1 000personer som har vuxit. Tätortsbefolkningens andel av den totala befolkningenhar således ökat men ligger fortfarande betydligt under genomsnittet förlandet. arbetade ca 1/3 av de förvärvsarbetande inom jord-och skogsbruk. Denna andel hade sjunkit till ca 1/5. De skildanäringsgrenarnas relativa betydelse belyses i tabell 5. Relativ fördelning på näringsgrenar av denförvärvsarbetande befolkningen (%) Handel, restaurang m. m. Samfärdsel m. m. Banker, offentlig förvaltning m, m. Källa: , 1965 och 1970. En kraftig förskjutning i näringsgrenarnas betydelse försysselsättning och försörjning har skett. Sysselsättningen ijord- och skogsbrukhar minskat medan en allt större andel av de förvärvsarbetande är sysselsattainom industri och servicenäringar. Orsakerna till den minskade sysselsättningeninom jord- och skogsbruk är välkända. Mekanisering eller rationalisering ärviktiga orsaker. Vidare har flottningen lagts ned i många vattendrag, I Vindelälvsområdet är drygt 1 100 personer sysselsattainom gruvdrift. Malmbrytningen är koncentrerad lill ett fåtal kommuner och har 1 saml Nr 50 i dessa stor betydelse för sysselsättningen, I Malå-Norsjökommunblock är och i kommun av deförvärvsarbetande sysselsatta inom gruvnäringen. Gruvorna i och Rudtjebäckenhar kort återstående livslängd och kommer all vara icke brytvärda om . Resultaten från folk- och bostadsräkningarna visar allindustrin successivt har fått ökad betydelse i Vindelälvsområdet, Mellan åren1965 och ökade antalet förvärvsarbetande inom industrin med ca 500personer eller , Industrins relativa andel av de sysselsatta ökade från8,lUl . Mellan kommunerna (kommunblocken) inom området föreliggerbetydande skillnader i näringsgrensfördelningen. Som exempel kan nämnas att i Vindelnoch arbetar en relativt hög andel av de förvärvsarbetande inom jord-och skogsbruk, medan har en för området mycket låg andelsysselsatta i dessa näringar. Gruvindustri och i viss mån tUlverkningsindustrihar däremot stor betydelse i , medan dessa näringsgrenarsysselsätter relativt liten andel av de förvärvsarbetande i och . Uppgången i antalet sysselsatta inom industrin har inleuppvägt nedgången inom jord- och skogsbruket. Det totala antalet förvärvsarbetandehar således minskat med drygt 3 000 personer , Ensamtidig minskning av befolkningen gör alt sysselsättningsgraden ligger påungefär samma nivå de två åren. har i genomsnitt ca I 100personer varit anmälda arbetslösa i Vindelälvsområdet. var genomsnittetca 1 300 personer. I förhållande till befolkningen var arbetslösheten högst i Sorseleoch lägst i . 4,6,3 HittUls vidtagna åtgärder för att främjautvecklingen i Vindelälvsområdet Den redovisning av effekterna av skilda åtgärder somlämnas i det följande omfattar tiden fr, o. m, , då allmännaberedningsutskottet gjorde sitt förut nämnda uttalande. Redovisningen avser iallmänhet budgetåren 1967/68-1971/72, Statligt stöd tUl jordbruket ulgår dels till enrationellare drift av bärkraftiga jordbruk, dels lill icke bärkraftiga jordbruksom bedöms som angelägna för att trygga den enskildes försörjning. k. prisstöd som syftar lUl att förbättra inkomsterna för jordbrukare iNorrland och delar av . Slödel ulgår i form av pristillägg påmjölk saml på kött av nötkreatur, får och svin. Mjölkpristillägget, som förbättradesavsevärt , ulgår f, n. med /kg i , , , ,och och med /kg i övriga Vindelälvskommuner,Pristillägg för kött utgår med /kg och för fläsk med /kg i samtligaberörda kommuner. Under /72 har utbetalats 3 milj, kr, i mjölkpristilläggi Vindelälvsområdet, Lantbruksnämndernas fr, o, m, utvidgadestödmöjligheter för investeringar i jordbruket i kommuner med begränsade fömtsättningarför ett långsiktigt bestående jordbruk har haft viss effekt. Under budgetåret1971/72 har statligt investeringsstöd med , beviljats femenheter inom kommun. Sju ansökningar om slöd behandlas f, n. Underbudgetåren 1967/681971/72 har jordbruksföretag i erhållitstöd genom lantbruksnämnderna med sammanlagt 4,7 mUj, kr,, varav 1,3 milj, kr,i bidrag. Inom ramen för glesbygdsutredningens försöksverksamhet harvidare skapats möjligheter att stödja smärre förbättringar av byggnader m, m,inom jordbruksnäringen, I Vindelälvsområdet berörs f, n, av dennaverksamhet. Inom skogsbruket har bidrag tiU skogsförbätlringar, ökadskogsproduktion och skogsbilvägar m, m, utgått med ca 90 milj, kr, underbudgetåren 1967/68-1971/72, Åtgärderna betyder bl, a. att ett stort antalskogsbilvägar har byggts i området och att omfattande stimulans har gettsskogsnäringen för investeringar i framtida avkastning. Arbetena har lill störstadelen utförts som beredskapsarbeten. Malmtillgången har stor betydelse för den framtida utvecklingeni Vindelälvsområdet, Inom ramen för geologiska undersökning (SGU),som har ett undersökningscentrum i med ca 150 anstäUda, bedrivs ettomfattande arbete i syfte att finna brytvärda . Mer än 1/3 av SGU:sresurser för malmprospektering är f, n, lokaliserade till området. Drygt 25milj, kr, har satsals på malmprospektering i Vindelälvsområdet underbudgetåren 1967/68-1971/72. I fråga om vattenkraft kan erinras om att Kungl. Maj rt,med anledning av beslutet att inle skaU byggas ul, uppdrog ålstatens vatlenfallsverk all lämna en redogörelse för vUka av statensoutnyttjade vallenkrafllillgångar i de större norrlandsälvarna som med avseendepå bl, a, sysselsättningseffekt och lönsamhet kunde komma i fråga förutbyggnad. Verket har sedermera redovisat elva projekt. Fem av dessa bedömdesav naturvårds-, sysselsättnings- och ekonomiska skäl inle vara aktuella förutbyggnad. Av de sex återstående projekten ligger tre inom Vindelälvsområdet,nämligen Juktan och Björkfors vid och Rebnis vid . Statsmakterna beslutade om utbyggnad av Rebnis.Med hänvisning lill att stationen ej beräknades ge normal lönsamhet uttaladeföredragande departementschefen (prop. 15 och prop. 1971: 145) attsärskilda avskrivningsmedel om högst 14 milj. kr. torde få anvisas dåstationen tas i bruk. Projektet har beräknats ge arbete för drygt 100 personerunder en treårsperiod.