prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Ej heller har denförvärvare panlrätlsbehörighet vars förvärv ännu kan hävas av överlåtaren ellerbringas att återgå på ett sätt som motsvarar sådan hävning. Jag erinrar om attjag redan i det föregående med förvärv under äganderättsförbehåll likställtförvärv som visserligen till formen är fullbordat men som är villkorat på ettsätt som i realiteten tjänar samma syfte som äganderättsförbehåll.Förvärvsvillkor som ger förvärvaren själv möjlighet att häva förvärvet ellerbringa det att återgå bör däremot inle beaktas i detta sammanhang. Förvärvarenbör nämligen inte genom egen sådan åtgärd kunna utplåna pantförskrivning somhan själv företagit. I enlighet härmed biträder jag kommittéförslaget påförevarande punkt. Jag ansluter mig också i stort sett till kommitténs förslagom godtrosförvärv av panträtt pä grund av inskrivning. Det är emellertidnödvändigt att, med avvikelse från vad kommittén föreslagit, kräva attupplålarens rätt till egendomen är inskriven då han företar sin upplåtelse.Annars kommer ju, med den ordning jag förordar, överhuvudtaget ingen verkligpanträttsupplåtelse till stånd. Vidare bör borgenärens panträttsförvärv varaunderkastat samma ordning för godtrosförvärv vare sig upplåtaren saknade rättatt förfoga över egendomen pä grund av att hans eller någon hans företrädaresåtkomst till denna var behäftad med rättslig brist eller han väl varit rättägare till egendomen men före panlrättsupplåtdsen överlåtit den till annan.Jag erinrar om alt det korresponderar med motsvarande ordning förgodtrosförvärv av äganderätt till skepp eller skeppsbygge (3.4.8.3). Detbör inte förbises att förslaget om godtrosförvärv av panträtt också bör täckadet fall att panträtt upplåtits av någon som visserligen var rätt ägare ochvunnit inskrivning av sin rätt men vars panträllsliga rådighet var inskränktgenom förvärvsvUlkor (jfr prop. 1970: 20 Dd A. s, 280), Förutsättningen ärgivetvis då att förvärvsvillkoret inte antecknats i skepps- eUerskeppsbyggnadsregistret. Annars kan borgenären inte vara i god tro, 3,6,4,4Ägarhypotekets innebörd Någotägarhypotek har ej utbildats på grund av farlygsinteckning. Kommittén föreslåremellertid all ägarhypotek införs så som i fastighetsrätten och lufträtten,bl. a. för att underlätta tillämpning av den exekutionsrättsliga s.k.täckningsprincipen. Ägarhypoteket formas eflei förebild av JB. Detla skallsålunda föreligga i den mån pantbrev ej utgör Prop.1973: 42 281 säkerhetför giltig pantfordran och ge rätt lill betalning ur medel som myndighetfördelar mellan rättsägare i fartyg. Därvid skall det företräde gälla somfastställts för dnteckndngen. Jag ansluter mdg tUlkommitténs förslag, som ej mött erinran under remissbehandlingen. Det börunderstrykas, att ägarhypotek kan föreligga på grund av ett helt obelånatpantbrev, likaväl som till följd av att en pantförskrivning på grund avamortering eller eljest endast täcker del av pantbrevsbeloppet. I båda fallenkan ägarhypoteket dessutom pantförskrivas. Ägaren av skeppet eller bygget kaninte fordra tillägg på grund av ägarhypotek, 3,6,4,5Intecknings företräde Fartygsinteckningger företräde i förhållande till andra inteckningar i fartyget efteransökningsdag. Inteckningar som sökts har lika rätt, om de intetilldelas viss inbördes rangordning på sökandens begäran. I förhållande tillandra rättigheter i fartyget ger inteckning företräde framför retentionsrättoch likaså framför det s. k. löneprivUegiet i konkurs men efler sjöpanlrätt. Kommittéförslaget bevarargällande ordning för inteckningars inbördes företräde. I förhållande tillandra rättigheter föreslås, som framgått av det föregående (3,6,3), attinteckning skall stå tillbaka ej endast för sjöpanlrätt utan även förretentionsrätt på grund av tillverkning, ombyggnad eller reparation, I övrigtföreslås oförändrad företrädesrätt. Inteckning d skeppsbygge skall enldgtkomraittéförslaget såsom skeppsbyggnadskonventionen föreskriver ha sammaföreträde sorn inteckning i färdigt skepp. Därigenom utsätts de varvsanstäUda som i regel inle kan räknas som ombordanställda och åtnjuta sjöpanlrätt förlönekrav för en konkuiTens som de riskerar att utsättas förförst i det sena byggnadsskede då bygget kan registreras och intecknas somfartyg. Kommittén har noga utvecklat skälen för alt konkurrensproblemet idessa faU inle bör tillmätas stor praktisk betydelse. Skeppsbyggens vanskligaförmögenheisvärde spelar en väsentiig roll därvidlag. Ty för ell ofullbordatbygge kan det enligt kommittén vara svårt all finna köpare. Och genombeställarinskrivning kan bygget ändock dras undan konkursboet, som då får nöjasig med varvets villkorliga äganderätt tUl bygget eller, d fall avarbetsbeting enligt komrailtéförslagels äganderältsregel, retenlionsrätt.Kommittén har tUlfogat, att det inte beror på skeppsbyggens förmögenhelsvärdenatt inteckning konventionsenUgt skall kunna beviljas i dem ulan på behovet avatt från början kunna ordna kreditsäkerhetsförhållandena på ett bestående sätl. Underremissbehandlingen har påpekats, alt den statliga lönegarantin i arbetsgivareskonkurs minskar betydelsen av konkurrensen mellan skeppsbyggnadsinteckning ochlöneprivilegium. På arbetstagarhåU har en viss tveksamhet försports men man harinte gått mol kommilléför- 1973: 42 282 slaget,tydligen av hänsyn liU alt det bottnar i ett internationellt fördrag. Attinteckningars inbördes prioritet alltjämt följer ansökningsdagen eller, om dehar samma ansökningsdag, är lika i den mån inle sökanden begär annat, finnerjag ändamålsenligt. Jag har redan förut motiverat förslag all retentionsrättenprioriteras framför inteckning (3,6,3). Att löneprivilegiet måste slå tillbakaför inteckning i både skepp och skeppsbyggen är ett nödvändigt pris för altSverige skaU kunna tillträda både sjöpanträttskonventionen ochskeppsbyggnadskonventionen, Någol högt pris är det inte. har jag eftersamråd med företrädare för arbetsmarknadens berörda parter kommit till att denstatliga lönegarantin, numera höjd tUl nivån av fem gånger basbeloppet enligtlagen om allmän försäkring, väl kompenserar för det intrång som skeppsbyggnadshypoteketåstadkommer d förmånsrältsordningen, sell från arbetstagarsynpunkt. Jag kandärför biträda kommittéförslaget. 3,6,4,6Vissa bestämmelser om intecknings och pantbrevs gUtighet Inteckningupphör enligt nuvarande ordning, utom vid förverkandeförklaring på grund avbrott, genom dödning, exekutiv försäljning när köpeskillingen ej täcker denintecknade fordringen, och frivUlig försäljning efter fartygels kondemnation.Vid exekutiv försäljning överlåts fartyget i princip gravationsfritt. Menexekulivköparen kan överta ansvaret för inlecknad fordran, om den täcks avköpeskUlingen och således kan avräknas från denna. Kommittéförslagetbehandlar upphörande på grund av dödning bland regler ominleckningsförfarandet. I övrigt föreslås, att inteckning konventionsenUgtskall upphöra vid exekutiv försäljning i den mån den ej tillåts innestå ifartyget i avräkning på köpeskillingen. Utiandsexekulion tilläggs samma verkan,om den ägt rum i konventionsenlig ordning och enligt ortens lag. Kommittén harövervägt att låta exekutionen utplåna endast panträtt på grund avinteckningen, men låta själva inteckningen bestå. Det skulle ge fördelen attexekutivköparen genast och utan särskild kostnad kunde förfoga över användbarainteckningar. Men kommittén har avstått från alt föreslå det, eftersom detskulle medföra vissa praktiska svårigheter, inle minst vid utiandsexekulion.Det blir alltså själva inteckningen som enligt komraittéförslaget drabbas avexekutionens verkan. Kommittén föratsätter, att i stället nyinteckning eflerexekution blir stämpelfri. Ej heUer har komraittén förordat, att denfastighetsrättsliga ordningen, som medger att exekutivköpare utverkarförklaring om intecknings bestånd, efterbildas. Något sådant skulle ändock barakunna praktiseras vid exekution i , Kondemnation åtföljd avfrivillig försäljning skall enligt kommittéförslaget ej längre medföraintecknings upphörande. Sjöpanträtt skall nämligen konventionsenUgt ej upphörai sädana fall och kommittén har inte funnit skäl att här skilja mellan de olikapanträtterna. I stället har, Prop.1973: 42 283 såsomredovisats i ett tidigare avsnitt (2.3,5), föreslagits rätt för fartygsägarenatt själv låta sälja fartyget exekutivt. Skullefartyget förstöras, huggas upp eller gå föriorat, skall det avregistreras. Mendet kan länkas att inteckningsborgenärens nödvändiga samtycke uteblir. är kanske borta sä att det inte kan visas alt det ej ärpantförskrivet. I regel är fartyget i dessa fall värdelöst och det finns då ejnågot intresse av att det står kvar i registret. Därför föreslår kommittén, attinteckning i sådant fartyg skaU upphöra att gälla efter detavregistreringsgrunden antecknats i registret. Därigenom kan det undvikas attregistret efter hand belastas med fartyg som inle bör vara registrerade. Meneftersom det dock kan förekomma, att ett avregistreringsmässigt fartyg har ettvisst värde t. ex. emedan det småningom visar sig kunna bärgas, föreslårkommittén att ägaren och inteckningsborgenären skall kunna utverka förklaringom intecknings fortsatta bestånd. Del skall ske inom den nämnda tioårsfristenoch därefter inom . Underrättelse om fristens förestående utgångskall lämnas av regislreringsmyndigheten. Kommittéförslagettar också upp särskilda regler om intecknings upphörande på grund avförverkandeförklaring i samband med brott. De svarar mot nuvarande bestämmelseri ämnet, anpassade efter motsvarande brotisbalksreglers senaste lydelse. Enligtkommittéförslaget är pantbrev, som utfärdats på grund av inteckning,underkastat samma rättsliga öde som inteckningen. Det blir alltså automatisktutan verkan i den män inteckningen blir det. Kommittéförslagethar i dessa delar rönt ringa uppmärksamhet under remissbehandlingen. Pä etthåll har dock uttalats tvivel på all det finns skäl alt inteckning iförolyckat, upphugget eller eljest förstört fartyg skall kunna bevaras eflerutgången av tioårsfristen. Bestämmelsernaom exekutiv försäljnings verkan på inteckning finner jag ändamålsenliga.Exekutivköparens behov av alt relativt bUligt kunna nyinleckna sitt skepp torderedan vara tillgodosett genom den ändring i 12 § stämpelskatteförordningen(1964: 308) sora genomfördes (1971: 453). Jag delar ocksåuppfattningen att kondemnation med åtföljande frivillig försäljning lika litetskall gå ut över panträtt på grund av inteckning som över sjöpanträtt. Vadbeträffar förolyckade, upphuggna eller eljest förstörda skepp är detnaturligtvis ett önskemål alt de i minsta möjliga omfattning belastarskeppsregistret. De representerar i regel inte heller sådana förmögenhetsvärden,i den mån de alls existerar, att det finns skäl att bevara dem som registreradeav hänsyn till inteckningsborgenärerna. Dessa blir vanligen förnöjdaförsäkringsvägen. Om skeppet i undanlagsfall likväl representerar sådantvärde, bör en tioårig fortsatt giltighet av inteckningen egentligen erbjudaborgenären fullgod frist att göra sin rätt gällande i detla värde. Till bUdenhör att jag såsom jag viU utveckla i ett 1973: 42 284 följandeavsnitt (3,6.5) föreslår att panträtt på grund av inteckning skall omfattaäven försäkringsersättning och annan ersättning som utgår på grund av skada påskeppet. Jag vågar dock inte helt utesluta alt panträtten stundom skall visasig representera ett ekonomiskt värde även . Därför viU jag intefrångå kommitténs förslag på denna punkt. Ordningen kan lämpligen vara den attinteckningen förfaller med tioårsfristens utgång, om den inte förnyasdessförinnan på skeppsägarens eller borgenärens begäran. Attpantbrev delar inteckningens rättsliga öde överensstämmer med JBs motsvarandeordning och möter ingen invändning från min sida. Medden reservationen att uttrycklig bestämmelse om att inteckning upphör ifall denförklaras förverkad är obehövlig vid sidan av 36: 4 ansluter jagmig lUl kommittéförslaget i dessa delar. Detnuvarande inteckningsförfarandet följer det fastighetsrättsliga mönstret medavvikelser som beror av att registrering och äganderättsinskrivning är lagdapå annan myndighet än inteckningsdomslolen. Det är principiellt förutsatt attborgenären söker inteckning med stöd av ägarens medgivande. Klandertalan motägaren, dennes konkurs och för inteckningsdomstolen känd utmätning av fartygetutgör formella inteckningshinder. Motsvarighet finns tUl fastighetsrättensintecknings-åtgärder i form av dödning, nedsättning och innehavsanteckning. Enligt kommittéförslagetär de allmänna reglerna om inskrivningsförfarandet i 2 kap, sjölagsförslagettillämpliga även i inleckningsären-den, Säsom enligt JB skall ägaren, ibetydelsen den som senast sökt inskrivning av sin rätt, vara behörig att sökainteckning. Beror fullbordan av hans förvärv av vUlkor, skall han dock varaintecknings-legitimerad endast i förening med sin fångesman. Brist ilegitimationen skall föranleda awisning. Förvärvsvillkor som inskränkerförvärvarens rådighet över egendomen beaktas så att de utgör inteckningshinder,om de avser hans panlrättsliga rådighet över fartyget. Blir fartyget avregistreringsmässigt,upphör det också alt vara inteckningsbart. Förhållandet föreslås varainleckningshinder. Fartyget kan ju stä kvar i registret enbart på grund av altinnehavare av tidigare upplåten panträtt motsatt sig avregistrering. Rättegångom bättre rätt till fartyget skall också föranleda avslag påinteckningsansökan. Detsamma gäller ägarens eller delägares konkurs. Någonmöjlighet till vilandeförklaring såsom enligt JB föreslås ej men om ansökan ominskrivning av inteckningssökandens förvärv uppskjutits, skallinteckningsansökningen uppskjutas pä motsvarande sätt. En speciell avslagsgrundutgör utmätning. Enligt sjöpanträttskonventionen får endast konventionsenligsjöpanträtt och retentionsrätt ges företräde framför hypoteket. Utmätningsföreträde framför inteckning så Prop.1973: 42 285 somföreskrivs i 9 § tredje stycket förmånsrättslagen är konventions-stridig enligtkommitténs bedömning. Endast om utmätning gavs karaktär av inskrivet hypotekkunde dess företräde förenas med konventionen. Och den lösningen vUl kommitténinte förorda, eftersom den inte kan efterbildas i lufträtten enUgt deninternationeUa konvention som gäller där. Enligt kommittén bör nämUgenrättslikhet mellan sjö- och luftrält eftersträvas i dessa stycken. Anmälanom förklaring att intecknmg skaU bestå inteckningsförnyelse enligt denbenämning jag föreslår i avregistreringsmässigt fartyg efler den tioärsfristsom jag behandlat i närmast föregående avsnitt skall enligt kommittéförslagetgöras av pantbrevets innehavare eller fartygsägaren, den sistnämnde legitimeradpå grund av inskrivning. Iakttas det ej, skall anmälan inte föranleda sådanförklaring. Eljest skall den bifallas. Någon materiell prövning skall alltsåinte företas i ärendet. Kommittéförslagettar också upp motsvarighet till JBs bestämmelser om utbyte, nedsättning,dödning och innehavsanteckning. Såsom innehavare av pantbrev skall alltid subsidiärtantecknas fartygsägaren själv. Det föreslås lUl efterlevnad avsjöpanträttskonventionens formella regler. Konventionen föreskriver nämligensom föratsättning för att ett skall erkännas bl. a. att registret visarvem som är rättighets-havare eller att hypoteket är ställt tUl innehavaren.Kommittén utesluter att innehavsanteckning blir obligatorisk men anser, attanteckning av ägaren i de fall borgenären inte ser till att han blir antecknadkan försvaras med hänsyn till bestämmelsema om ägarhypotek. Ominteckning blir utan verkan, skall det antecknas i registret. Kommittéförslagettar också upp regler enligt vilka inteckning i skeppsbygge som förs över tillskeppsregistret skall jämte bygget föras över dit utan ändring. Underremissbehandlingen har det kritiserats att kvarstad ej tagits med blandinteckningshindren. Det har påpekats, att förslaget inte löser frågan om verkanav inteckning meddelad i strid med utmätning som ännu ej anmälts tillregistermyndigheten. Det har förordats, att exekutionsmyndigheterna åläggsunderrätta registermyndigheten om utmätning genom telefon- eller annattdemedddande och att borgenär som i god tro mottar pantbrev på grund av sådaninteckning skall vara skyddad i sitt förvärv. Jagfinner kommittéförslaget i stort sett ändamålsenligt. Behörigheten att sökainteckning kan dock lämpligen närmas något mer tUl JBs ordning genom att densom senast sökt inskrivning behandlas som legitunerad även när fullbordan avhans förvärv är vUlkorad. Förvärvsvillkoret kan i stäUet beaktas på det sättetatt överlåtarens medgivande fordras för att inteckningsansökan skaU kunnabifaUas. Rättegång om bättre rätt till skeppet skall, enligt vad jag ämnarföreslå vid min be- Prop.1973: 42 286 handlingav de enskilda bestämmelserna i 2 kap. sjölagsförslaget, inte föranleda avslagpå inskrivningsansökan utan i stället uppskov tUl dess saken slutiigt avgjorts.Frågan bör då behandlas på motsvarande sätt här. Särskildaproblem är förknippade med utmätning som inteckningshinder. Utmätningen harkaraktär av rådighetsinskränkning och det är inte väl förenligt med den att detutmätta skeppet intecknas, i varje faU inte om inteckningen går föreutsökningsborgenärens rätt. Skulle inteckning Ukväl meddelas, får den enligt 9§ tredje stycket förmånsrättslagen sämre prioritet an sjöpanträttskonventionenföreskriver. Ty enligt det lagrummet står inteckning tUlbaka för utmätning vidkonkurrens dem emeUan. finns ingen garanti mot att information tiUregistermyndigheten ora förelagen utmätning undantagsvis dröjer något, t. ex.vid utmätning utorrilands. Skeppsägaren kan själv temporärt vara ovetande omatt utmätning ägt rum. Förmånsrätlsproblemetkan i och för sig lösas genom att skepps-och skeppsbyggnadsinteckning inteckning i luftfartyg också f. ö., eftersom motsvarande problem föreliggerolöst där undantas från bestämradsen i 9 § tredje stycket förmånsrätlslagen.Ifall inteckning felaktigt tUlkommer under utmätning och ej undanröjs efterbesvär av t, ex. utmätningsborgenären, kunde man med eller ulan ultryckUg regleringräkna med alt skeppsägaren inte skulle få göra ägarhypoteket gällande tillnackdel för utsökningsborgenären. Han skulle inle få dra fördel av sitt egeträtlsstridiga förfogande över det utmätta skeppet. Delsamma skuUe gäUa tredjeman, som haft eller bort ha kännedora om utmätningen, men det oaktat inlåtitsig på panlförskrivning med ulsökningsgäldenären. Däremot skulle tredje mankunna göra sin panträtt gällande, om han förvärvat den i god tro. En sådanlösning lägger risken för felaktig inteckning och panlförskrivning päutsökningsborgenären, Lagtekniskt kan även andra vägar tänkas leda lill detlaresultat. Enannan lösning kan vara all ej ändra den nyssnämnda bestämmelsen iförmånsrätlslagen ulan tiUåta att inteckning, som felaktigt tillkommer underutmätning och ej undanröjs besvärsvägen, slår tillbaka för utmätning så somfaslighetsinteckning gör i motsvarande situation, I förhållande lillkonventionen måste denna lösning då försvaras med att fdaktigt tUlkomnainteckningar ej behöver åtnjuta konventionens skydd. Detta kan kanske stödjaspå konventionens artikel 1 a). Inteckningsborgenärens rätt är med denutgångspunkten tillgodosedd redan genom att han över huvud taget kan grundarättsanspråk på en principiellt felaktig inteckning. Denna lösning läggeralltså risken på inteckningsborgenären. Det är ej ägnat att stärka skepps-ochskeppsbyggnadshypolekels stäUning. Jag finner den vara i och för sig fögatillfredsställande. Och någon verklig förbättring slår knappast 1973: 42 287 attvinna genom att knyta inteckningshindret till upplysningen om utmätningen. Tydel skulle inte medföra ändring i den grundläggande principen attulsökningsgäldenärens rådighet över det utmätta skeppet är inskränkt så alt hanej är berättigad att utnyttja möjligheten ati vinna inteckning under utmätninginnan upplysning om denna nån registermyndigheten, Såvitt jag förstår harförevarande problem mer teoretisk än praktisk räckvidd. Problemet hänger närasamman med frågor om rådigheten över utmätt egendom och annat somlagberedningen överväger i sitt arbete på revision av utsökningslagen. Dettaarbete kan beräknas bli slutfört tämligen snart efter det att förevarandelagförslag hunnit träda i kraft. Problemet kan alltså utan nämnvärd praktiskolägenhet uppskjutas för alt finna en ändamålsenlig lösning i sitt rättasammanhang. Jag finner mig därför böra tiUsvidare godta kommittéförslaget iföreliggande skick utan all föreslå några ändringar vare sig där eller annorstädessom kan föregripa lagberedningens arbete. Vad som däremot kan göras är attvidta åtgärder för att säkerställa snabb information tUl registermyndigheten omutmätning i skepp. Jag kommer att föreslå ändring i SjöLs befälhavarekapitel idet syftet (4,4), Dessutom bör i administrativ ordning utfärdas föreskrifter omsnabb kommunikation mellan exekulionsmyndigheterna och registermyndigheten. Meddenna ståndpunkt kommer alltså konkurrens mellan utmätning och felaktigttillkommen inteckning tillsvidare att få lösas med tillämpning av 9 § iredjestycket förmånsrätlslagen, dvs, utmätningen får företräde. Hänsyn tUlutsökningsborgenären behöver följaktligen ej hindra ägaren av skeppet ellerbygget från att åberopa sitt ägarhypotek på grund av sådan inteckning, ejheller inteckningsborgenären från alt göra sitt panträltsförvärv gällande. Godeller ond tro blir ulan betydelse i sammanhanget. Jag vill inte underlåta atttUlfoga, all problemels praktiska räckvidd ytterligare minskar när man beaktaralt utsökningsborgenären i regel torde ha fordran med bättre förmånsrätt änutmätningen ger. Han går då redan i kraft därav före var och en som gmndar sittanspråk på nyinteckning under utmätningen. Kvarstad ochskingringsförbud är också rättsliga ätgärder, som medför inskränkning iägarens rådighet över den egendom åtgärden avser. Jag delar den underremissbehandlingen antydningsvis framförda uppfattningen att sådan åtgärd börutgöra inteckningshinder enligt SjöL. Kvarstad och skingringsförbud bör därförjämställas med utmätning i detla hänseende. Inteckning d strid med kvarstadeUer skingringsförbud medför, i den mån den ej undanröjs besvärsvägen, enligtallmänna grundsatser ingen rätt för ägaren av skeppet eller bygget att mot densom vunnit handräckningen åberopa ägarhypotek, ej heller rätt för ondlroendeinleckningsborgenär att göra sitt panträttsförvärv gällande, Däreraot bör enborgenär vara skyddad i sitt förvärv, ora han var Prop.1973: 42 288 Denna ståndpunkt bör kunna följa analogiskt av raitt förslag om godtrosförvärvav panträtt på grund av inskrivning (3,6,4.3). Med de ändringar jag sålunda harangett biträder jag kommitténs förslag. Påsjörättens område gäller ingen erkänd allmän panträltslig surro-gationsprincip.Sjöpanträtt gäller endast i begränsad omfattning i surrogat. Inteckning ifartyg är inle förenad med panträtt d vare sdg försäkringsersättning ellerannan ersättning på grand av farlygsskada. Retentionsrätt torde däremot, iöverensstämmelse med rättspraxis utom sjörätten, gälla i surrogat. Enligt 54 § lagen omförsäkringsavtal gäller presumtion för att retinent och inteckningsborgenär ärmedförsälcrade på grund av sådan försäkring som tagits ulan angivande avintresse. För sjöpanträttshavare gäller samma presumtion, om hans fordrangäller mot pantägaren personligen. Dessa regler är dispositiva.Försäkringsbranschens egna standardviUkor innebär, alt kaskoförsäkring avfartyg gäller till förmån för den som har panträtt på grund av inteckning ifartyget, dock utan att denne får bättre rätt mot försäkiungsgivaren än annanförsäkrings-havare. Det torde emellertid vara vanligast att försäkringspolisenpantförskrivs till inteckningsborgenären. I fråga om sjöpanträtt och retentionsrätttiger villkoren. Beroende på om villkoren tolkas som en uttömmande regleringeller ej, är det alltså en öppen fråga om innehavare av sådana rättigheter ärmedförsäkrade enligt dessa villkor. Kommittéförslagetförstärker sjörättens negativa hållning till panträtt i surrogat genom attutvidga den för fartygsinteckningen gällande ordningen tUl sjöpanträtt i fartygoch last.