prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — En sådan lösning måste framstå som förvirrande och svårförståelig förförrättaingsman och berörda sakägare och kan lätt leda till missförstånd.Enligt hovrätten bör i stället 4 kap. EVL upphävas helt samt 1 och 2 kap. EVLupphävas utom i vad de avser vägförening enligt 3 kap. En ändring i nuföreslagna hänseenden torde, påpekar hovrätten, medföra dels att särskildaföreskrifter måste ges beträffande förrättningar som pågår förikraftträdandet, innebärande att äldre rätt skall äga tillämpning på dessa,dels att en bestämmelse måste införas som reglerar befintliga samfälligheteroch som motsvarar 17 § i promemorieförslaget. 5.1.2Överväganden beträffande övergångsbestämmelser till anläggningslagen Promemorieförslaget.Det är enligt promemorian uppenbart att anläggningsförrättningar som påbörjasefter den nya lagstiftningens ikraftträdande helt bör handläggas enligtanläggningslagen. I enlighet med de. lagtekniska lösningar för vilka redogjortsi föregående avsnitt skall alltså i promulgationslagen tas upp föreskrifter omatt bestämmelserna i 2 och 4 kap. EVL inte skall tillämpas på sådanförrättning. Närdet gäller förrättning som pågår för ikraftträdandet ansesövervägande skäl tala för att den fortsätta handläggningen och prövningen skerenligt de äldre bestämmelserna. En särskild föreskrift härom behövs endast ifråga om förrättning enligt LGA. Beträffandeöverprövningen av förrättning som handlagts enligt äldre lag bör enligtpromemorian gälla att de högre instanserna skall tillämpa samma materiellaregler som förrättningsmyndigheten. Några särskilda bestämmelser härom synesinte erforderliga. Överprövningen bör ankomma på fastighetsdomstol ochhandläggningen ske i den ordning som är föreskriven för fastighetsbildningsmäl. Vidbedömningen av frågan vilka regler som bör gälla beträffande ny förrättning somsker med anledning av ändrade förhållanden bör enligt promemorianutgångspunkten vara att de nya, efter tidens krav anpassade bestämmelsema börkomma tUl användning i så stor utsträcknmg som möjligt. Bestämmelserna i 34 och3639 §§ promemorieförslaget till anläggningslag bör därför ges motsvarandetillämpning i fråga om äldre förrättaingar. Ett undantag härifrån synes dockböra göras. Har vid förrättning enligt LGA förmånsrätt fastställts enligt 7 § andra stycket sammalag, torde en tillämpning av anläggningslagens bestämmelser om ekonomiskreglering med anledning av ändrad delaktighet i gemensamhetsanläggning intekunna komma i fråga. Beträffande sådan förrättning bör därför de äldreomprövningsbestämmdsema fortfarande tillämpas, så länge någotförmänsrättsbelopp kvarstår (jfr 3 § andra stycket LGAF). Såvitt gällerförrättning enligt EVL torde däremot de nya omprövningsbestämmelserna heltkunna träda i stället för de nuvarande föreskriftema. Det bör såledesföreskrivas att omprövningsförrättning enligt 2 och 4 kap. EVL inte fårpåbörjas efter anläggningslagens ikraftträdande. Vidny förrättning som företas med stöd av 34 § promemorieförslaget tillanläggningslag skall också, sägs det i promemorian, övriga bestämmelser isamma lag i princip äga tillämpning. Det framstår dä som följdriktigt att denanläggning som omprövningen gäller i fortsättningen skall anses vara inrättadenligt anläggningslagen. En bestämmelse härom bör skrivas in ipromulgationslagen. Såväl principiella som praktiska synpunkter talar vidareför att den nya lagen om förvaltning av samfälligheter blir tiUämplig påanläggningen. Härför krävs ingen ytterligare föreskrift (jfr 1 § förslaget tilllag om förvaltning av samfälligheter). Om anläggningen förvaltas av sådan äldresamfällighet som inte har ställning som juridisk person, torde en övergångtill den nya lagstiftningen kunna genomföras utan särskilda anordningar. Imotsatt fall synes det emellertid nödvändigt att den tidigare sammanslutningenupplöses innan de nya förvaltningsbestämmdserna får träda i funktion. Det bördärför föreskrivas skyldighet för fastighetsbUdningsmyndigheten att vid omprövningsförrättningenbesluta om sådan upplösning. Utöverde nu berörda bestämmelsema om verkan av ändrade förhållanden finns ipromemorieförslaget till anläggningslag vissa föreskrifter av mer speciellnatur. 40 och 41 §§ behandlar frågan om olika fastighetsbildningsåtgärdersinverkan på fastighets skyldighet att bidra till kostnad förgemensamhetsanläggning. I gällande rätt finns motsvarigheter till dessabestämmdser i 67 och 68 §§ EVL. Dessa lagram behandlar emellertid endastförhållandena vid delning och sammanläggning av ansluten fastighet. LGA saknarhelt bestämmelser av detta slag. Uppenbarligen talar, sägs det i promemorian,skäl för att man gör de nya bestämmelserna, som innefattar en tidsenlig ochuttömmande reglering av problemkomplexet, tillämpliga också på äldreanläggningar. Några skäl som pekar i motsatt riktning synes inte föreligga. 40och 41 §§ promemorieförslaget till anläggningslag bör därför genom särskildföreskrift ges motsvarande tillämpning i fråga om fastighet som är ansluten tUläldre gemensamhetsanläggning. bör anges att 67 och 68 §§ EVL inteskall tUlämpas i fråga om delning eller sammanläggning som beslutas efter dennya lagstiftningens ikraftträdande. 5.1.3Överväganden beträffande övergångsbestämmelser till lagen om förvaltning avsamfälligheter Promemorieförslaget.Den nya lagen om förvaltning av samfälligheter bör, uttalas det i promemorian,uppenbarligen vara tillämplig på samfälligheter som tUlkommit enligt FBL ellerenligt anläggningslagen. I fråga om äldre samfäUigheter synes man böra strävaefter att göra de nya bestämmelserna tUlämpliga i så stor utsträckning sommöjligt. När sådan samfällighet förvaltas av delägarna, torde detinte möta något hinder att utan vidare låta den omfattas av förvaltningslagen.Härför fordras endast en övergångsbestämmelse såvitt gäller samfällighet enligtLGA. Bestämmelsen bör enligt promemorian gå ut på alt samfälligheten vidtiUämpningen av förvaltningslagen skall jämställas med samfällighet enligtanläggningslagen. I fråga om äldresamfälligheter som redan står under organiserad förvaltning anses det ipromemorian inte vara möjligt att utan särskilda anordningar övergå tiUförvaltning enligt den nya lagen. På sådan samfällighet bör därför nu gällandeförvaltningsföreskrifter i princip äga fortsatt tillämpning. Ipromulgationslagen behövs bestämmelser härom beträffande bysamfällighetslagenoch LGA. I promemorian framhållsvidare att det är angeläget att man öppnar möjlighet att på ett enkelt ochsmidigt sätt övergå från permanent förvaltning enligt äldre lagstiftning tUlföreningsförvaltning enligt den nya lagen. Såvitt gäller samfällighet somförvaltas enligt bysamfällighetslagen synes fördelarna med en övergång såstora att det bör vara tillräckligt att en av delägama i samfälligheten kräveratt så skall ske. En lämplig ordning synes då vara att syssloman eller god mansom ombesörjer förvaltningen åläggs skyldighet alt på begäran av delägarehålla sammanträde enligt 20 § förslaget till förvaltningslag för bildande avsamfällighetsförening. En föreskrift härom bör tas upp i promulgationslagen.Vad angår sådan äldre samfällighet som redan förvallas av en SärskUd juridiskperson bör emellertid enligt promemorian strängare krav uppställas förövergäng till föreningsförvaltning. I detia fall synes böra krävas att enmajoritet av delägama på sammanträde uttalar sig för en övergäng. Denna börlämpligen ske på så sätt att sammanslutningen ombildas tiUsamfällighetsförening. Övergångsbestämmelser av denna innebörd bör alltsåmeddelas. Ett undantag bör dock föreskrivas för sådan samfällighet enligt LGAsom åtnjuter förmånsrätt enligt LGAF. En tillämpning av förvaltningslagen påsamfälligheter av delta slag skulle föratsätta att särbestämmelser meddeladesi skilda hänseenden. Det har därför ansetts lämpligast att de äldre bestämmelsernautan inskränkning får gälla tUls förmånsrätten upphör eller samfällighetenupplöses. Enombildning av en äldre sammanslutning till samfällighetsförening bör,sägs det i promemorian, naturligen innebära att föreningen övertar desstillgångar och förpliktelser. Denna verkan bör inträda i och med att föreningenregistreras och sålunda vinner rätlssubjektivilet. Det synes nödvändigt att ipromulgationslagen ta upp en uttrycklig föreskrift härom. kan innebära en viss omfördelning av betalningsansvaretför sammanslutningens skulder. Endast i undantagsfall torde någon påtagligolägenhet för delägare uppkomma till följd härav. Delägaren kan då få tillstånd rättelse genom att klandra ombildningsbeslutet enligt vanliga regler omtalan mot beslut som fattats på sammanträde med delägarna. Efter det ombildningengenomförts bör enligt promemorian den anläggning, som förvaltas avsamfällighetsföreningen, vid tillämpningen av lagen om förvaltning avsamfälligheter jämställas med gemensamhetsanläggning som inrättats enligtanläggningslagen. En bestämmelse härom bör införas i promulgationslagen. Slutiigenbör i promulgationslagen tas upp en föreskrift om den fortsatta handläggningenoch prövningen av mål eller ärende enligt bysamfällighetslagen som vid den nyalagstiftningens ikraftträdande är anhängigt vid domstol. Föreskriften bör gåut på att bysamfällighetslagen skall äga fortsatt tillämpning i dessahänseenden. Denna reglering stämmer, påpekas det i promemorian, överens med vadsom föreslagits i fråga om förrättning som pågår . Beträffande den lagtekniska lösningen vid införande avny lag gäller som allmän princip att den äldre lagstiftningen upphävs samtidigtsom särskilda föreskrifter meddelas i den mån tidigare bestämmelserfortfarande skall gälla. Ipromemorieförslaget har denna princip tillämpats när del gällt att regleraövergången från LGA och bysamfällighetslagen till den nya lagstiftningen. Ifråga om EVL har dock valts en annan metod. Bestämmelserna i 2 och 4 kap. EVLhar sålunda inte formellt satts ur kraft utan i stället har i särskildaföreskrifter angetts att bestämmelsema i vissa hänseenden inte skall tUlämpasi fortsättningen. Sistnämnda lösning har kritiserats av somansett att den måste framstå som förvirrande och svårförståelig. För egen delvill jag till en början ansluta mig till promemorieförslaget såvitt gällerregleringen av övergången från LGA och bysamfälUghetslagen till den nyalagstiftningen. Den lösning som föreslagits beträffande EVL är givetvis intehelt idealisk. Lösningen är emellertid betingad av att EVL är föremål för entotal översyn av vägutredning. Som framhållits i promemorian kan detantas att utredningens arbete kommer att resultera i genomgripandelagändringar. Enligt min mening står det vidare klart att en tillämpning av denvanli- genanvända metoden för reglering av övergångsfrågor skulle förutsätta omfattandeändringar i EVL och dessutom komplicerade övergångsbestämmelser. Genomförandetav en sådan lagstiftning skuUe kunna försvåra vägutredningens arbete. För derättstiUämpande myndigheterna skulle den också framstå som betydligt mersvårbemästrad än den förhållandevis enkla reglering som innefattas ipromemorieförslaget. Jag är därför i likhet med det stora flertaletremissinstanser beredd att godta förslaget även i denna del. Övervägandenbeträffande övergångsbestämmelser till anläggningslagen. Enligt promemorianbör den nya anläggningslagen ensam tillämpas på förrättningar som påbörjasefter den nya lagstiftningens ikraftträdande. När det gäller förrättning sompågår för ikraftträdandet anses däremot övervägande skäl talaför att äldre bestämmelser tillämpas. Beträffande överprövningen av förrättningsom handlagts enligt äldre lag bör enligt promemorian gälla att de högreinstanserna skall tiUämpa samma materiella regler som förrättningsmyndigheten.Överprövningen föreslås skola ankomma på fastighetsdomstol och ske i denordning som är föreskriven för fastighetsbildningsmål. Dessa förslag hargodtagits av samtliga remissinstanser. Även jag ansluter mig till förslagen. Vidbedömningen av frågan vUka regler som bör gälla beträffande ny förrättning somsker med anledning av ändrade förhåUanden bör utgångspunkten vara att de nyabestämmelsema skall användas i så stor utsträckning som möjligt, I sakligöverensstämmelse med promemorieförslaget, som inte föranlett erinran vidremissbehandlingen, förordar jag att bestämmelserna i 35 och 3740 §§departementsförslaget till anläggningslag skall få motsvarande tillämpning ifråga om äldre förrättningar. Äldre omprövningsbeslämmdser skall dock tUlämpasi fråga om gemensamhetsanläggning beträffande vilken förmånsrätt fastställtsmed stöd av 7 § andra stycket LGA, Ipromemorian föreslås vidare att gemensamhetsanläggning som varit föremål försådan omprövningsförrättning enligt anläggningslagen som nämnts skallanses inrättad enligt den lagen. Detta innebär att lagen om förvaltning avsamfälligheter blir tUlämplig på anläggningen. Äldre samfällighet, som harställning som juridisk person, skall upplösas vid omprövningsförrätlningen. Jagbiträder dessa förslag som jag finner ändamålsenliga och som också godtagits avremissinstanserna. JagtUlstyrker slutligen också att, i saklig överensstämmelse med vad som förordatsi promemorian, bestämmelserna i 41 och 42 §§ departementsförslaget tUlanläggningslag om fastighetsbildningsåtgärds inverkan på fastighets skyldighetatt bidra till gemensamhetsanläggning ges motsvarande tillämpning i fråga omäldre anläggningar. övervägandenbeträffande övergångsbestämmelser till lagen om förvaltning av samfälligheter.I promemorian har strävats efter att göra de nya bestämmelsema i lagen omförvaltning av samfälligheter tillämpUga även på äldre samfälligheter i så storutsträckning som möjligt. Beträffande samfällighet som förvaltas avdelägama möter det enligt promemorian inte något hinder att utan vidare låtaden omfattas av förvaltningslagen. I fråga om samfällighet som redan står underorganiserad förvaltning behövs däremot enligt promemorian särskilda anordningarför en övergång till den nya lagen. På sådan samfälUghet skall därför enligtpromemorieförslaget äldre förvaltningsföreskrifter i princip äga fortsatttillämpning. Vid sammanträde med delägarna skall emellertid övergäng tillföreningsförvaltning enligt den nya lagen kunna ske. Förvaltas samfällighetenenligt bysamfällighetslagen, skall på begäran av delägare syssloman eller godman som ombesörjer förvaltningen håUa sammanträde enligt 20 § förslaget tillförvaltningslag för bildande av samfällighetsförening. Förvaltas samfällighetenredan av en särskild juridisk person krävs enligt promemorieförslaget att enmajoritet av delägama pä sammanträde beslutar att sammanslutningen ombildastill samfällighetsförening. I fräga om sådan samfällighet enligt LGA som åtnjuterförmånsrätt enligt LGAF skall dock de äldre förvaltningsbestämmelserna gällautan inskränkning tills förmånsrätten upphör eller samfälligheten upplöses. Enombildning av en äldre sammanslutning lill samfällighetsförening skall enligtförslaget innebära att den senare i och med registreringen övertar den förrastUlgångar och förpliktelser. Efter ombildningen skall vidare den anläggning,som förvaltas av samfällighetsföreningen, vid tillämpningen avförvaltningslagen jämställas med gemensamhetsanläggning som inrättats enligtanläggningslagen. Vad som sålunda föreslagits i promemorian har lämnats utanerinran vid remissbehandlingen. Själv anser jag förslagen välgrandade ochägnade att underlätta en från skilda synpunkter önskvärd övergång frånförvaltning enligt äldre lagstiftning till förvaltning enligt lagen omförvaltning av samfälligheter. Jag ansluter mig därför till förslagen. JagtUlstyrker också förslaget i promemorian att bysamfällighetslagen skall ägafortsatt tillämpning i fråga om handläggningen och prövningen av sådant måleller ärende enligt lagen som är anhängigt vid tiden för den nya lagstiftnmgensikraftträdande. Paragrafeninnehåller den grundläggande bestämmelsen om ikraftträdandet av anläggningslagenoch lagen om förvaltning av samfälligheter. Tidpunkten härför har angetts varaden . I denna paragraf meddelasbestämmelser om upphävande av äldre lagstiftning. I enlighet med deöverväganden som redovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.1.1 och5.2) omfattar paragrafen endast bysamfällighetslagen, LGA och LGAF. Enligtsärskilda föreskrifter skall lagarna dock tillämpas övergångsvis i vissutsträckning. Upphävandet har därför skett med den begränsning som följer avdessa föreskrifter. Paragrafen innehåller deni promulgationslagar vanligen förekommande bestämmelsen att hänvisning i lageller annan författning till föreskrift, som ersatts genom bestämmelse i dennya lagstiftningen, i stället skall avse den bestämmelsen. Paragrafen blirtillämplig också i den mån bestämmelserna i den nya lagstiftningen träder istället för föreskrifter i EVL (jfr t. ex. 9 kap. 33 § JB och 114 § BL). Promemorieförslaget.Enligt lagen (1962: 166) angående förbud mot sämjedelning av fast egendom ärsämjedelning som sker efter utan verkan. I vissa delar avKopparbergs län gällde förbud mot sämjedelning redan fr. o. m. den 27 mars 1952enligt lagen (1952: 95) om ogiltighet av sämjedelning av jord inom vissa delarav . Även i 1 kap. 1 § JB fastslås att sämjedelning är utanverkan. Enligt 15 § lagen (1970: 995) om införande av nya jordabalken (JP)skall dock fråga om gUtigheten av sämjedelning som skett före den 1 januari1972 bedömas enligt äldre bestämmelser. Äldre sämjedelningar som inte omfattasav dessa ogiltighelsbestämmdser kan visserligen, påpekas det i promemorian,enligt legaliseringslagen (1968: 578) efter lanlmäleriförrällning erkännas somfastighetsbildnmg. Starka skäl talar emellertid för att ägolott, som tillkommitgenom sådan sämjedelning, även innan legalisering skett behandlas som faslighetvid tillämpning av anläggningslagen och lagen om förvaltning av samfälligheter.En bestämmelse av denna innebörd har tagits upp i förevarande paragraf. ifrågasätter behovet av att just i förevarande lagstiftninginföra en särbestämmelse av den innebörd som anges i paragrafen. Föredraganden.Förrättning för inrättande av gemensamhetsanläggning torde i vissa landsändar,särskilt i , inte sällan komma att beröra ett stort antalsämjelotter. Att för anslutning av dessa kräva att legalisering först skerskulle kunna medföra oskäligt dröjsmål med förrättningen och skulle dessutombelasta fastighetsbUdningsmyndighetema vilkas resurser tidigare är hårtansträngda. särskildaskäl föreligga att vid tillämpningen av anläggningslagen jämställa sämjdottmed fastighet och tUlstyrker lagstiftning i enlighet med promemorieförslaget. Detbör tilläggas att legaliseringslagen i anslutning till vissa följdändringartiU FBL upphävts. I stället gäller numera lagen (1971:1037) omäganderättsutredning och legalisering. Promemorieförslaget.I 3 § förslaget lill anläggningslag och 3 § andra stycket förslaget tillförvaltningslag finns bestämmelser varigenom den som innehar fastighet på grundav visst testamentariskt förordnande vid tillämpning av lagarna skall anses somfastighetens ägare. Vad som sålunda föreslagits bör gälla även den som inneharfastighet under ständig besittningsrätt eller med fideikommissrätt. är under avveckling, har bestämmelserna härom ansetts böraha sin plats i promulgationslagen. De har tagits upp i förevarande paragraf.Med ständig besittningsrätt åsyftas i paragrafen både sådan besittningsrättsom enligt lag är att hänföra till fast egendom och annan ständigbesittningrätt, bl. a. stadgad åborätt. Enligt5 § tredje stycket EVL svarar även vissa andra besiltningsha-vare än de nyssnämnda i fastighetsägarens ställe för de förpliktelser som enligt lagen åliggerfastighet. I den mån samma ordning bör gälla i fortsättningen tordebestämmelser härom böra meddelas i de författningar som reglerar frågan omförvaltningen av ifrågavarande fastigheter., En sådan bestämmelse finns i 4 §lagen (1970: 939) om förvaltning av kyrklig jord. Remissyttrandena.Svea hovrätt påpekar att rätt lill ofri tomt i stad ingår under ständigbesittningsrätt och således faller under paragrafen. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer med förslaget 1 promemorian. Som Sveahovrätt uttalat åsyftas med ständig besittningsrätt också rätt tUl ofri tomt istad. Paragrafen,som saknar motsvarighet i promemorieförslaget innehåller vissa bestämmelser omäldre rättsinstitut. IJB finns ingen motsvarighet till institutet avkomsträtt. I fråga om rättighetav angivet slag som har upplåtits före JB:s ikraftträdande äger enligt 8 § JPäldre bestämmelser i viss utsträckning fortfarande tillämpning. Vidtillämpningen av den nya anläggningslagen bör innehavare av sådan avkomsträttvara likstäUd med den som har fordran i fastighet. En bestämmelse av dettainnehåll har tagits upp i första stycket denna paragraf. Bestämmelsen harutformats efter mönster av föreskriften i 11 §andra stycket lagen (1970: 989) om införande av fastighetsbildningslagen(FBLP). I19 kap. 1 § JDL enligt dess lydelse före föreskrevs attavstyckning av ett flertal mindre lägenheter för bostadsändamål eller förberedande av plats för industriella anläggningar eller i annat liknande syfteinom område, som inte lagts under stadsplan eller byggnadsplan, ej fick skeutan att godkänt plan att lända till efterrättelse vid avstyckninginom området (s. k. avstyckningsplan). I samband med reformering avavslyckningsreglema och byggnadslagstiftningen avskaffades institutetavstyckningsplan. De avstyck-ningsplaner som godkänts före den 1 januari 1948jämställdes dock genom övergångsbestämmelser i vissa hänseenden medbyggnadsplan. I 12 § FBLP har tagits upp en föreskrift enligt vilken FBL:sbestämmelser om byggnadsplan skall äga motsvarande tillämpning på avstyckningsplan.Samma ordning bör gäUa vid tillämpningen av den nu föreslagna lagstiftningen.Andra stycket i förevarande paragraf innehåller en bestämmelse härom. Bestämmelsernai denna paragraf, som motsvarar 6 § promemorieförslaget, grundar sig på deöverväganden som redovisats i den allmänna motiveringen (avsnUt 5.1.2 och5.2). I paragrafen anges att LGAfortfarande skall tillämpas i fråga om förrättning enligt lagen som påbörjatsföre anläggningslagens ikraftträdande. Föreskriften avser i första handhandläggningen och prövningen hos förrättningsinstansen. Den omfattaremellertid även fuUföljdsbe-stämmelsema i 21 § och verkstälUghetsreglerna i3538 §§. Vid tillämpningen av förevarande paragraf torde en förrättning ansespåbörjad när första förrättningssammanträde hållits. Detta iimebär en avvikelsefrån det betraktelsesätt som ligger till grand för reglema i 4 kap. FBL och sominnebär att en förrättning anses inledd så snart ansökan inkommit tiUfastighetsbUdningsmyndigheten (prop. B 234). Som framhåUits i denaUmänna motiveringen (avsnitt 5.1.2 och 5.2) bör bestämmelsema i 35 och 3740§§ förslaget till anläggningslag om omprövning av förrättning inte tUlämpas ifråga om förrättning vid vUken förmånsrätt fastställts med stöd av 7 § andrastycket LGA. I denna paragraf, som motsvarar 7 § promemorieförslaget,föreskrivs därför att de nuvarande omprövningsbestämmdsema i 3942 §§ LGA skallgälla i fråga om dessa förrättningar så länge något förmånsrättsbelopp kvarstår.Vidare anges att LGAF skall äga fortsatt tillämpning. Paragrafenmotsvarar 8 § i promemorieförslaget. Promemorieförslaget.I enlighet med de överväganden som redovisats i den allmänna motiveringen(avsnitt 5,1.2) föreskrivs i denna paragraf att förrättning enligt 2 eller 4kap. EVL inte får påbörjas efter den nya lagstiftningens ikraftträdande. Ipromemorian framhålls att bestämmelsen omfattar även sådana förrättningar somföranleds av ändrade förhållanden. I detta hänseende har emeUertid ett undantaggjorts för sådan förrättning som enligt 67 § fjärde stycket EVL kan komma tiUstånd efter delning av väghållningsskyldig fastighet. Frågan om den fortsattatiUämpningen av 67 och 68 §§ EVL regleras i 9 § promemorieförslaget. Av dennaföljer att förrättning som sagts kan genomföras efter den nyalagstiftningens ikraftträdande, om delningsåtgärden beslutats .