prop · FW0344 · 1973-12-31 00:00:00 — Bindningen vid nivå kompenserar icke heller tillväxtförsamlingarnaför deras folkökning. Även församlingarna måste i sådana fall göranyinvesteringar för att tillgodose de inflyttades krav på kyrkan. Förbundethemställer, att erforderliga bestäramdser inarbetas i lagenshuvudbestämmelser, som således bl. a. bör tillföras de bestämmelser inuvarande författning, som särskilt avser kyrkokommunema. Kyr-kokomraunen börhänföras till den procent av raeddskattekraften som gäller för den borgerligakomraun vari den ingår. SHIOanser att det av utredningen föreslagna systemet för skatteutjämning tillförsamlingar är statiskt och inte tar någon hänsyn till skattekraftsförändringar.Det kommer därigenom att få mycket varierande effekter i olikaförsamlingstyper. Med hänsyn till ovissheten ora kyrkans framtida förhållandetill staten och framför allt ovissheten ora tidpunkten för en eventuellförändring av detta förhållande, förefaller det rimligt att församlingamasskatteutjäinningsproblera, i avvaktan på den slutliga lösningen avkyrkastatproblematiken, löses på i princip samma sätt sora för de borgerligapriraärkommunema. De skattekraftsgarantier som ges i den borgerligaprimärkommunen skulle t, ex. kunna ges de församlingar som är belägna inomdenna tillsamraantagna. Extrabidrag och ändrad skattekraftsgaranti Länsstyrelseni har i huvudsak inget att erinra mot revisionens förslag 1fråga om slopande av bidraget för hög utdebitering och ändrade grunder förbeviljande av extra skatteutjämningsbidrag. delar dockreservanten mening att skatteutjämningssystemet härigenom förlorar iflexibilitet. Skatteutjämningen bör emellertid inte ses isolerad från andraforraer av statUga bidrag tUl kommunema. har exempelvisföreslagit en rad bidragsformer ägnade att underlätta glesbygdskommunernasverksamhet. Sädana mera specialdestinerade bidrag kan sannolikt i inteoväsentlig män åtminstone kortsiktigt eliminera de verkningar på komraunernasekonomi som hastiga förändringar i kommunemas kostnadsläge kan medföra.Efiersom de ekonomiska ramar som gäller för dessa bidrag i allmänhet vidaunderstiger skatteutjämningssystemels resurser bör detta emellertid inte hindraatt även skatteutjämningssystemet tillförs en högre 1973: 44 60 gradav dasticitet än vad sora kan ligga i revisionens förslag. Revisionen hänvisari detta avseende till en föreslagen rättighet för Kungl. Maj:t att besluta omhöjning av skattekraftsgarantin och att bevUja extra bidrag. Den ekonomiskarara revisionen föratsatt för dessa möjligheter är dock relativt blygsam.Länsstyrelsen anser att en tUlräcklig flexibUitet i systemet ställer krav påatt Kungl. Maj:t utnyttjar den föreslagna rätten utan alltför storåterhållsamhet. Länsstyrelseni anser att klara riktlinjer för ansökan om extraskatteutjämningsbidrag och ändringar av indelning i skattekraftsomrädensnarast bör utarbetas. Liknande synpunkter framförs av iKopparbergs län, som påpekar att för ändrad skattekraftsgaranti och extraskatteutjämningsbidrag skall första året ställas 5 milj, kr, tUl förfogandevarefter raraen vidgas tUl 30 raUj, kr. Detta belopp koinmeratt motsvara av det totala bidragsbeloppet iskatteutjämnande syfte, vilket anser vara alltför litet för altersätta summan av bidraget för hög utdebitering, extra skatteutjämningsbidragoch ändrad skattekraftsgaranti. Kommunförbundetmenar att det även i det reviderade skatteutjämningssystemet kommer att finnasbehov av extra bidrag. Flera olika omständigheter kan inträffa, som såförändrar en kommuns ekonomiska situation att extra skatteutjämningsbidrag börutgå. Revisionen har omnämnt en del sädana omständigheter. Den av revisionenför detta ända-raål i utgångsläget föreslagna anslagsramen om 5 milj. kr.,inkluderande medel för uppflyttning av komrauner i högre skattekraftsklass iextraordinära fall, förefaller alltför knappt tilltagen. HärtUl komraer att detkan visa sig nödvändigt att genom beviljandet av extra bidrag lösa de ganskastora ekonomiska problem som uppstår för ett antal kommuner i och medavvecklingen av bidraget vid hög utdebitering och/eller reduceradskattekraftsgaranti. Oavsett hur denna fråga löses bör enligt förbundets meningden föreslagna anslagsramen för extra bidrag ökas väsentligt i utgångsläget. Ifråga om den föreslagna befogenheten för Kungl. Maj:t att inom viss anslagsramhöja den koraraun eller landsting i lagen tillförsäkrade andelen avmedelskattekraften 1 riket erinrar skatteutjämningsnämnden ora svårigheternaatt träffa rätt vid en individuell inplacering av en kommun iskattekraftsklass till följd av antingen inträffade framtida ekonoraiskaförändringar i komraunens förhållanden eller eljest därför att justeringarpåkallas av rättvise- eller andra skäl. Det kan förutses att nämnden säsomberedande instans och Kungl, Maj:t såsora beslutande kan komma att ställasunder ett starkt tryck från komrauner, som med olika skäl och styrkaargumenterar för höjningar av sina procenttal. Nämnden ifrågasätter, om detinte är nödvändigt att sådana ansökningar prövas under iakttagande av enbetydligt mera restriktiv inställning än revisio- 1973: 44 61 Eljest kan hela systemet snart nog brytas sönder, och man kan hamna iett läge, där procenttalen i stor utsträckning blir produkter av förhandlingaroch uppgörelser med de enskilda kommunerna. Lämpligen kan en sådan ståndpunktkomma till uttryck i lagen genom att i 4 § andra stycket anges att höjningendast får ske "när synnerliga skäl föreligga". I tveksamma fall börKungl. Maj:t stanna vid att bevilja extra bidrag. Sådana bidrag kan lättareomprövas efter medelstillgången imder avvägning raot andra kommunersbehov. I vad män de av revisionen angivna raeddsraraama för höjda procenttaloch extra bidrag är tillräcklig uttalar sig inte nämnden om, utan hemställeratt de prövas för ett budgetär i taget. iVästernorrlands län konstaterar att enligt revisionens uttalanden skall extraskatteutjäraningsbidrag ej utgå enligt hittUls tUl-lämpade grunder. Förerhållande av bidraget skall i princip fordras att något tillfälligt inträffatsom påtagligt försämrat en kommuns eller landstingskommuns ekonomiskaförutsättningar. I likhet med revisionen anser att normalavfolkning och skolskjutskostnader ej bör vara bidragsgrundade utan skall redanvid bestämmandet av skatteunderlagsgarantin hänsyn ha tagits till dessaomständigheter. HittUls har såvitt kunnat märka extra bidrag ejbeviljats på grund av rationaliseringar och industrinedläggdser som, trotsstatsbidrag för beredskapsarbeten, vållat komraunerna i länet stora kostnader.Sådana händelser medför i många fall minskade skatteintäkter och ökade kommunalakostnader och bör därför utgöra en av grundema för bidragsgivningen i fräga. iKristianstads län framhåller särskilt att extra bidrag även börbeviljas vid kommunsammanläggningar; i Älvsborgslän anser det tveksamt om extra bidrag endast skall utgå vid tillfälligasvårigheter. Visserligen sägs att raan genora den särskilda regeln föravfolkningskoraraunema skall beakta granderna för nuvarande extrabidragsgivning. Det kan emellertid raed hänsyn till kravet på flexibUitethävdas att fordringarna bör vara relativt generösa för sädana bidrag. Det ärockså tveksamt om raan helt kunnat beakta t. ex. skolskjutskostnaderna vidkommunernas inplacering i olika garantinivåer. Dessa kostnader kan antagas bliväsentligt påverkade av kommunsammanläggning och genom förutsättningarna förskolväsendets rationalisering och utbyggnad lokalmässigt. iÖstergötlands län menar att man borde ha försökt formulera kriterier för nären ändring av den garanterade skattekraftsnivån skulle kunna bli aktuell.Exempel på sådana kriterier skulle kunna vara om en kommun drabbats av storabefolkningsminskningar i följd. Oväntade industrinedläggningarsom synes kunna ge allvarliga långsiktiga sysselsättningsproblem i kommunen bör också 1973: 44 62 varaett skäl för att diskutera en ändring av den garanterade skatteunderlagsnivån.Här skulle man även kunna tänka sig extra skatteutjämningsbidrag som altemativtUl en höjning av den garanterade skattekraftsnivån. Deav revisionen föreslagna övergångsreglerna tillstyrks av skatteutjämningsnämndensamt länsstyrelserna i , och och län. Flera remissinstanserförordar andra övergångsregler i syfte alt uppnå en mjukare övergång. Länsstyrelserna i Norrbottensoch förordar än i samband medslopandet av bidrag vid hög utdebitering. i Värmlandslän anser alt förslaget att låta det genomsnittliga bidraget för åren19711973 ligga till grund för avlrappningen inte är underbyggt. Det bidrag somskulle utgått bör i stället vara utgångspunkt för avlrappningen,eftersom kommunerna i sin ekonomiska planering kalkylerat med bidrag enligthittillsvarande regler. Liknande synpunkterframförs av i län som raenar att bidrag vid högutdebitering bör utgå enligt gällande regler och därefter trappas avraed 1/5 per är 1978. framhålleratt en avveckling av bidraget vid hög utdebitering liksom en eventuellreducering av skattekraflsgaranlin för ett antal kommuner kommer att innebärabetydande ekonomiska problem. Bortfallet av bidrag blir i några fall mycketslort även med de föreslagna övergängsreglema. Kommunerna har planerat och byggtut sin verksamhet utifrån nu gällande bidragsregler och sålunda i sinlångsiktiga planering kalkylerat med betydligt högre bidrag än vad deföreslagna övergångsreglerna ger till resultat. Dessa komrauner har intemöjlighet att och så drastiskt sora bidragsbortfallet kräverbegränsa eller reducera sin verksarahet bl. a. av hänsyn till personalensanställningstrygghet, driften av redan anskaffade anläggningar ra. Endaraöjliga utvägen för dessa kommuner är ett ytterligare ökat skatteuttag medbelopp motsvarande minskningen i skatteutjämningsbidraget. Dessa koramunersekonomiska övergångsproblera måste lösas på ett tUlfredsstäUande sätt. Detfinns starka skäl att hävda att utgående bidrag skall ligga tillgrand för den femåriga avlrappningen. Inget logiskt motiv torde kunna anförastill stöd för utredningens förslag att låta det genomsnittiiga bidraget föråren 19711973 ligga tUl grund för avlrappningen. Eftersom det här i förstahand gäller att finna en övergångsregel för kommuner som åtnjutit bidrag förhög utdebi- Prop.1973: 44 63 tering,kan det inte finnas anledning att arbeta med genomsnittsberäkningar som fångarin bidrag för tidigare är dä koraraunen måhända inte åtnjutit bidrag för högutdebitering. Snarare kunde det vara motiverat att låta det bidrag som skulleha utgått utgöra utgångspunkt för avlrappningen, eftersorakoraraunerna i sin ekonoraiska planering för det året räknat raed bidragenligt hittillsvarande regler. Heltklart är i varje faU att vissa korarauner drabbas oacceptabelt hårt avutredningens förslag. Som ett absolut minimikrav måste därför gälla att dessakommuner som en komplettering till övergångsbidrag enligt revisionens förslag bevUjas extra bidrag i den orafattning som deras ekonomiska situationraotiverar. Landstingsförbundetanser att möjligheten till mjukare övergång genora raindre snabb avtrappningbör prövas för de landsting som lappar bidrag enligt garantiregeln. Kostnadernaför en reform av skatteutjämningssystemet LOkonstaterar alt ett skäl till att de allra flesta komraunerna hamnar I ettbättre läge genora utredningens förslag, utan att nästan någon får upplevaavsevärda försämringar, är alt utredningen räknat generöst när det gällt attfaststäUa den ram, som skuUe vara utgångspunkten för förslaget. Därmed harutredningen kunnat fördela fler skatteunderlags-garantiprocent än vad somannars varit raöjligt. Det föreslagna systemet komraer därför efter vad LO kanförstå att bli dyrare för staten än vad ett bibehållande av det garala systemetskulle bli. LO finner dock att detta kan vara ett rimligt resultat av att maneftersträvar en lösning, sora ytterligare rainskar skillnaderna iutdebiteringsbehov raellan de sämre och de bättre ställda kommunerna. och landstingsförbundet förordar en vidgad ekonomisk ram förskatteutjämningssystemet utöver revisionens förslag. Nuvarandeskatteuljäraningssystem har tUlämpats . Skatteutjämningsbidragutgår i tre former, nämligen skatteutjäraningsbidrag vid brist på skattekraft,skatteuljämningsbidrag vid hög utdebitering och extra skatteutjämningsbidrag.För år 1973 utgår totalt 2 047 milj. kr. i skatteutjämningsbidrag, varav 1 734railj. vid brist på skattekraft, 205 milj. kr. vid hög utdebitering och108 milj. kr. sora extra skatteutjäraningsbidrag. Bidragetvid brist på skattekraft utgår till koraraun, landstingskommun, församling,pastorat och annan kyrklig samfällighet som har be- 1973: 44 64 skattningsrätt.Bidragsforraen garanterar koramunerna ett visst skatteunderlag som relaterastill medelskattekraften i riket. Det tillförsäkrade skatteunderlaget varierarraed koraraunens geografiska läge på så sätt att landet är indelat i treskattekraflsoraräden. I södra och mellersta delama av landet är garantin 90 %för primärkommimer och för landsting. har en garanti på . För de norra delarna av , och utgörgarantin för primärkorarauner och för landsting. För Västernorrlandsoch särat är garantin för bådepriraärkorarauner och landsting. För och delen avVästerbotten är garantin . Kyrklig koramun har samma garanti som denborgerliga priraärkoraraunen. Förlandstingskoraraun gäUer dessutom den särskUda garantin alt till-skoltet avskatteunderlag inte fär understiga vad landstingskommunen för hartillförts i tUlskjutet skatteunderlag enligt äldre bestämmelser om skalteersättning. För primärkommunernagäller enligt den s. k. reduceringsregeln, att procenttalet för del garanteradeskalleunderlaget skall minskas med en procentenhet för varje fullt tjugotalören, varraed den sararaanlagda utdebiteringen understiger raedelutdebiteringeni riket. Bidragetvid hög utdebitering gäller endast priraärkorarauner. Bidraget utgår när dentotala utdebiteringen i en koraraun överstiger medelutdebiteringen i riket ochefler en progressiv skala. Extraskatteutjäraningsbidrag har främst beviljats skallelyngda komrauner med högaskolskjutskostnader och med stark befolkningsminskning. Vidare har extraskatteuljämningsbidrag utgått med betydande belopp för all stiraulera tUlkomraunsaramanläggningar. uppgår dessa s. k. stiraulansbldrag tUl92 railj. Skatteutjämningsrevisionensuppgift har varit att göra en översyn av skalteutjämningssyslemel medbibehållande av systemets principiella uppbyggnad. Revisionenfrarahåller att det nuvarande systemet i stort sett väl fyOt sin uppgift.Gällande indelning i skattekraftsomräden är dock enligt revisionens meningalltför schablonartad och onyanserad. Skillnaden i procenttal förskattekraflsgaranlin mellan närUggande korarauner kan i det nuvarande systeraetbli alltför stor. Den allvarligaste kritiken riktar revisionen mot bidraget vidhög utdebitering. För att nå en ytterligare utjämning av utdebiteringssatsernaoch även i övrigt förbättra systemet föreslär revisionen mot denna bakgrundväsentliga förändringar. Revisionen menar att de rättvisekrav sora kan ställaspå ett skatteutjämningssystem inle bara innebär alt kommunerna skall kunnahålla unge- färlika stora utdebiteringar utan också att de skall kunna tillhandahålla i stortsett lika god service ät invånarna. Dock bör enligt revisionen regionalpolitiskasynpunkter i något högre grad än f. n. vara vägledande för det framtidaskatteutjämningssystemet. Förkommunerna föreslås att bidrag i fortsättningen enbart skall utgå i form avtUlskjutet skatteunderlag och eventuellt extra bidrag. Det nuvarande särskildabidraget vid hög utdebitering föreslås sålunda avskaffat. Reduceringsregelnbibehålles enligt förslaget men i modifierad form. Procenttalet förskatteunderlagsgarantin rainskas inte förrän utdebiteringen iföljd underskridit raedelutdebiteringen med mer än en krona. Minskningen skermed en procentenhet för varje tioöring varraed den "fria" kronanunderskrides. Systeraetkompletteras för de borgerliga primärkommunernas del med två särskilda regler.Den ena tar sikte på avfolkningskomraunernas förhållanden, folkraängdenminskar, skall det tUlförsäkrade skatteunderlaget beräknas på det högstabefolkningstalet under de senast förflutna fem åren, minskat med en procentför som gått sedan det högsta talet uppnåddes, vid fortsattfolkminskning alltså med fera procent. Den andra regeln avser korarauner medstort inslag av fritidsfastigheter (s, k, soramarslugukoramuner) och innebäratt garantibdopp för fritidsfastigheter inte skall räknas in i koramunens egetskatteunderlag vid bidragets bestämmande. Procenttalenför skattekraflsgaranlin bestämraes i bidragsförfaltning-en individuellt förvarje kommun på grundval av kommunens kostnadsläge och förutsättningar iövrigt. Lägsta procenttalet blir liksom nu 90 och föreslås gälla för störredelen av och delar av , Komraunerna i övrigadelar av landet föreslås bli garanterade 95, 100, 105, 110, 115, 120, 125 dier130 % av medelskattekraften. Extra bidrag och ändringav procenttalet skall enligt förslaget liksom nu kunna beviljas av Kungl.Maj:t efter beredning i skatteutjämningsnämnden. För ändring av procenttaletskall krävas att något inträffat som påtagligt försämrat koraraunensekonomiska förutsättningar. Extra bidrag skall kunna beviljas i likartade fallmen i princip iiirik-tas på mera tillfälliga svårigheter. Avfolkning och högaskolskjutskostnader skall i och för sig inle utgöra grund för extra bidrag, dähänsyn till sådana omständigheter tas i det förut beskrivna systemet.Emellertid skall Kungl, Maj:t kunna bevUja extra bidrag, om ulglesningen blirså kraftig och den kvarvarande befolkningen så fåtalig, att särskilda insatserbehövs för att kunna upprätthålla en rimlig service. För extra bidrag ' ochjämkningar av procenttalen föreslås en särskUd rara inom anslaget tillskatteutjämningsbidrag, första året med 5 milj, kr, Anslagsraraen föreslåssedan stiga med 5 milj. kr. , tills den uppnått 30 milj. kr. Detskall ankorama på den sökande koraraunen alt tillhandahälla 5 1973.1 saml Nr 44 1973: 44 66 material,som visar all förutsättningar finns för extra bidrag eller höjt procenttal. Landstingskaininuneniaskall enligt förslaget få skatlekraftsgarantl med lägst 95 och högst avmeddskattekraften. Procenttalen skall bestämmas efter sarama principer som förprimärkoraraunerna raen raed särskilt hänsynslagande till förutsätlningarna attfylla huvuduppgiften att svara för sjukvården. I anslutning tUl ändringarna iprocenttalen för skallekraflsgarantin slopas den särskilda garanliregeln förlandstingskommunerna, som inneburit att de skall fä rainsl lika mycket iskatteutjämningsbidrag, sora de uppbar i anslutning lill äldre reforraerav det koraraunala ortsavdraget. Reduceringsregeln,avfolkningsregeln och sommarstuguregdn skall inte gälla förlandstingskoramunema. Däremot skall de kunna få extra bidrag och förhöjtprocenttal efter samraa principer sora priraärkoramunerna. I avbidanpå en lösning av frågan ora förhållandet mdlan stat och kyrka föresläs altförsamlingarna under en övergångstid skall få skatteutjäraningsbidrag medsamma belopp som de erhåUer för med en femprocentig årliguppräkning. Föratt mildra övergången för de borgerliga primärkommuner, sora förlorar nuvarandebidrag vid hög utdebitering, och för de landstingskoramuner, som misterhittillsvarande bidrag enligt garantiregeln, föreslås en särskildövergångsregel, av innebörd att sådan kommun första året skall minst få ettbidrag, som i pengar räknat motsvarar medeltalet av de tre sist förflutna årensskatteutjäraningsbidrag. Det garanterade beloppet avtrappas med en femtedelvarje år och upphör således att utgå fr, o, ra, sjätte året efter det nyasystemets ikraftträdande. Skatteutjämningsrevisionensuppfattning, att nuvarande skatteutjämningssystem i det stora hela väl fylltsin uppgift och alt därför granddragen i systemet i huvudsak bör bibehåUas,delas av nästan samtiiga remissinstanser. De remissinstanser som tagit uppmålfrågorna har ingen erinran mot de av revisionen angivna målen förskatteutjämningssysteraet, nämligen att minska skUlnaderna i utdebitering ochatt ge kommunerna möjUghet att, åtminstone på , ge samma standardtiU samma pris. De speciella regionalpolitiska hänsyn sora revisionen vägt ini sitt förslag tiUstyrks av de flesta som har uttalat sig i frågan.Länsstyrelserna i Blekmge, och menar dock attreglonalpolitiska aspekter inte bör påverka skatteutjämningssystemetsutformning. Närdet gäller förslaget till skattekraftsgaranti kritiserar remissinstansernastarkt utredningsmetodiken och revisionens slutsats att raa- terialetkan tjäna sora underlag för en individuell prövning av skattekraftsgarantinför de enskUda kommunerna. Den kritiska inställningen till utredningens sättall använda sitt grandmalerial leder lill olika slutsatser blandremissinstanserna. Engrupp remissinstanser tillstyrker revisionens förslag till individuellinplacering av komraunerna i skattekraftsklasser. Inom denna grupp finns dockett flertal som betonar behovet av fortsatt arbete för att få fram bättre ochenhetligare bedömningsgrunder för bestämning av garanterad skattekraft. Enannan grupp remissinstanser tUlstyrker förslaget som ett provisorium all gällaunder begränsad tid i avvaktan pä pågående utredningsarbete inomlänsberedningen och kommunalekonomiska utredningen. Någraremissinstanser förordar en utökning av nuvarande antal skatlekraftsområdenulan att vilja gå sä långt som revisionen föreslagit. Vissa remissinstanseravstyrker slutligen helt revisionens förslag i denna del. Detta gäller främstorgan som representerar de södra delarna av landet. I detta sammanhang framförsen alternativ uppläggning av skatteuljämnmgssyslemet, där i princip samtiigakommuner i landet skuUe ges samraa skattekraftsgaranti. För korarauner riiedhögt kostnadsläge beroende på ogynnsamraa faktorer över vilka koraraunen intekan råda konstrueras en tilläggskörapensation som direkt svarar mot deavvikande förhållandena. Nästansamtliga remissinstanser tillstyrker avskaffandet av bidraget vid högutdebitering. När det gäller reduceringsregeln råder delade raeningar omutredningens förslag. Ävennär det gäller landstingen uttrycker remissinstanserna en mycket stortvekiiamhet mot utredningsmetodiken och underlaget för inplacering avlandstingen i garantiklasser. Förslaget att slopa garantiregeln raöter ingen erinranbland de reraissinstanser sora tagit upp frågan, bl. a. landstingsförbundet. Närdet gäller den föreslagna procenten för skattekraftsgaranti framförs både närdet gäller enskilda kommuner och landsting en läng rad l'irav pä uppflyttningari förhållande till revisionens förslag. Endastett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget tillskat-lekraftsgaranti för församlingarna. församlings- ochpastoratsförbund avstyrker förslaget och förordar samma regler för kyrkliga somför borgerliga kommuner. Nuvarandeskatteutjämningssystem har alltsedan dess tUlkomst är 1966 haft stor betydelseför koiriiriunernas ekonomi. Skatteutjämningsbidraget till kommunerna har tUlsyfte att utjäihna skilinaderna Prop.1973: 44 68 iden kommunala utdebiteringen i olika delar av landet. Bidragen utgår f. n. bådeför att kompensera ett bristande skatteunderlag i kommunerna och för att mUdraeffektema av en hög utdebitering. Även om vissa skillnader kvarstår ifråga om utdebiteringen har nuvarande system haft en betydandeskatteutjämnande verkan. SkUlnaderna i de kommunala utdebiteringarna harkrympt väsentUgt. låg sålunda av komraunerna inora ett intervalldär utdebiteringen var . över eller under medelutdebiteringen.Skatteutjämningssystemet är vidare ett av de främsta medlen för att skapa en imöjligaste mån likvärdig komraunal service i olika delar av landet. Störstbetydelse har bidragen haft för norrlandskommunerna men även för glesbygdskommuneri andra ddar av landet. En av skatteutjämningsrevisionen utfördserviceundersökning visar att den kommunala servicen är mycket väl utbyggd ilandets norra ddar. Nivån på servicen i detta område bör dock även ses motbakgrunden av de insatser som skett i arbetsmarknadsverkets regi. Varkenskatteutjämningsrevisionen eller remissinstanserna säger sig vUja ändra denprincipiella uppbyggnaden av nuvarande system.