prop · FW03181 · 1973-12-31 00:00:00 — Den vidsträckta avdragsrätten förperiodiskt understöd ter sig redan mot denna bakgrund något främmande. Utredningenpåpekar att avdragsrätten ofta motiverats av skalteför-mågeprincipen. Dennaprincip har dock ett alltför obestämt innehåll för att kunna ge mer än enallmän vägledning och dess innebörd har också delvis förändrats. Kravet på attluckor i skattelagstiftningen täpps till är starkare än förr, liksomkravet på att beskattningen även i övrigt är likformig och rättvis. Denuvarande bestämmelserna om periodiska understöd kan, framhåller utredningen,medföra högst olika skattekonsekvenser i tämligen Ukartade fall. Gällanderegler, som ursprungligen motiverats av skatteför-mågeprincipen, har sålunda isjälva verket delvis kommit att strida mot denna princip. På grund avsamhällsutvecklingen i stort ter sig avdraget i viss mån förlegat sägerutredningen vidare. Vissa sociala skäl talar fortfarande för avdragsrätt men dånärmast så att avdraget blir mest fördelaktigt där det bäst behövs. Nuvarandeordning verkar på motsatt sätt. Visserligen blir reglerna fördelaktigare dåmottagarens inkomst är låg och det alltså kan antas att han är i största behovav understöd, men fördelarna blir särskilt stora när givaren har mycket höginkomst eller stor förmögenhet. är avdragsrätten för periodiskt understöd särskilt gynnsam. Avdragmedges i allmänhet utan annan prövning än alt beloppen utbetalats. Även omreglerna mer eller mindre öppet använts för att kringgå inteendast skatteprogressionen utan också arvs- och gåvobeskattningen, har man iregel saknat skäl att anta annat än att beloppen utbetalats på sådant sätt attformella förutsättningar för avdrag uppfylls. Beskattningsmyndigheterna hardärför i regel inte kunnat ingripa. 1 vissa fall har kunnat konstateras attnågra utbetalningar i realiteten inte förekommit. 1 andra fall har givarna årefter år yrkat avdrag för förhållandevis stora periodiska understöd. Mottagarenhar visserligen deklarerat för beloppen men underlåtit att betala skatten, ochvid indrivningsförsök har han saknat utmätningsbara tillgångar. Givaren harheller inget ansvar om mottagaren inte erlägger skatten. Ett visst men begränsat utrymme bör enligt utredningenfortfarande finnas för att beakta understöd vid beskattningen. Skälen härför äri allmänhet huvudsakligen sociala. Utredningen anger att den strävat efter attutforma reglerna med hänsyn till vad som kan anses lämpligt från dessautgångspunkter, som den velat tillgodose kravet på en så långtmöjligt likformig och rättvis beskattning. Prop,1973:181 31 Utredningen har behandlat frågan i vilken utsträckningperiodiska understöd, som inte grundar sig på lagstadgad underhållsplikt, börbeaktas vid beskattningen. Härmed avses understöd till andra än make (f. d.make) och minderåriga barn. Understöd till mottagare utomlands behandlasdärefter för sig. Kritikenmot gällande bestämmelser, säger utredningen, har i första hand avsett attavdrag medges för mer eUer mindre frivilliga understöd även om mottagaren intekan anses ha behov av understödet, och att avdraget i vissa fall fält alltförvittgående konsekvenser, I princip bör krävas all mottagaren har behov avunderstöd för att avdrag skall medges. Utredningen har undersökt olika metoderför att begränsa avdragsrätten tUl sådana situationer. Utredningenavvisar dock, närmast av rent praktiska skäl, tanken på att göra avdragsrättenberoende av en ingående behovsprövning. För att undvika en del olägenheter meden generell behovsprövning har utredningen övervägt att utforma bestämmelsernaungefär på motsvarande sätt som reglerna om extra avdrag för nedsattskatteförmåga. Den nuvarande avdragsrätten skulle i så fall begränsas kraftigt.Under vissa omständigheter skulle givaren kunna få ett avdrag, som i regeluppgick till endast en mindre del av det utgivna understödet, medan mottagaren åandra sidan inte beskattades för understödet. En sådan konstruktion skulleinnebära vissa fördelar, både för mottagare och givare. Regler med dennainnebörd skulle också bli mer neutrala t. ex. i förhållande till vad som gälleri fråga om underhåll av mottagare i givarens hem. Utredningen erinrar dock om att tidigare förslag i dennariktning kritiserats därför att avdragsrätten skulle begränsas alltför starkt.För att avdraget skulle få lämphg effekt, kunde detta med hjälp av schabloneravvägas med hänsyn till storleken av givarens och mottagarens inkomst ochförmögenhet och understödets belopp. Erforderliga schabloner skulle dock blikomplicerade och ohanterliga. Man haräven övervägt en del modeller som tillämpas i andra länder. I vissa ländermedges avdrag endast för belopp som utgår enligt föreskrifter i lag eller pågrund av en bindande förpliktelse. Att begränsa avdragsrätten lill att avseendast lagstadgad underhållsplikt skulle dock föra för långt. Inte heller etlkrav på en rättsligt bindande förpliktelse som förutsättning för avdrag anserutredningen motiverat. Sådana regler hindrar i och för sig inte avdrag förfrivilligt ingångna förpliktelser, eftersom skattskyldiga skulle kunnaarrangera understödet så att de blir berättigade till avdrag. I tidigareutredningssammanhang har föreslagits olika beloppsgränser. Utredningen anserdock en fast beloppsgräns mindre lyckad. Sätts gränsen lågt begränsasvisserligen den ekonomiska betydelsen av ett missbruk. A andra sidan kan inte tUlräcklighänsyn tas till alt behovet i det enskilda fallet kan vara större.Dessutom kompliceras situationen när någon får understöd från flera givare.Detsamma gäller om en tämUgen låg beloppsgräns konstrueras som en presumtionsregel,vilken om mottagarens behov var större skulle kunna motbevisas. Utredningenredovisar även andra former för belöppsspärrar, bl. a. genom att anknyta tUlmottagarens inkomstförhållanden. Men även sådana spärrar sägs vara förknippademed praktiska svårigheter. Utredningen, som drivit sitt arbete under förutsättningenatt avdragsrätten för periodiska understöd skall behållas i någon form, anseratt nuvarande ordning för friviUiga understöd har två iögonfallande nackdelar.Först framstår som anmärkningsvärt att den skattemässiga vinsten med periodisktunderstöd stiger med disproportionen mellan givarens och mottagarens inkomster.Avdragets värde stiger för givaren med hans inkomst. Avdragssyslemet innebärdärför en större uppmuntran till understödsgivare med stor inkomst än ominkomsten är lägre. De frivilliga understöden har inte karaktär av omkostnadutan är mer att jämföra med sådana utgifter som i allmänhet beaktas endast inomramen för reglerna om avdrag för nedsatt skatteförmåga. Om samhället över huvudlaget skall ge sitt stöd åt denna form av enskild hjälpverksamhet ter sig enligtutredningen en motsatt effekt än den nuvarande rimligare. Den andra nackdelenär att understödet med skattemässig verkan kan ges även i fall där från allmänsynpunkt rimligt skäl till understöd saknas. För att råda bot mot dessa huvudanmärkningar föreslårutredningen en lösning som ger sådan skatteeffekt att givarens skattevinst avunderstödet begränsas och blir i stort sett lika för alla och attbehovssynpunkten automatiskt tillgodoses så till vida, att understöd icke ger skattemässigvinst, när mottagarens inkomst överstiger visst gränsbelopp. Denna verkanerhåller man om frivilligt understöd inte längre dras av vid inkomstberäkningenutan i stället till viss del dras av från givarens uträknade skatt(skattereduktion). Mottagaren av understödet förutsattes bli inkomstbeskattadför understödet liksom . Lösningar innebär avsevärda förenklingarjämfört med andra metoder som utredningen diskuterat. Automatiken i systemetmedför bl. a. att man kan undvika en detaljerad behovsprövning och andra långtgåendebegränsningar, som torde erfordras inom ramen för det nuvarande systemet. Periodiskt understöd tUl behövande föreslås således iallmänhet beaktas i full utsträckning men inte så som vid inkomstberäkningenutan genom skattereduktion med viss del av understödet från den uträknadeskattens slutbelopp. Skatten skall i regel reduceras av det utgivnaunderstödet. Procenttalet 60 passar enligt utredningen väl in i den nuvarandeskatteskalans konstruktion och medför i normalfallet oförändrade effekterjämfört med nuläget. Först om givaren har inkomst . eller storförmögenhet kommer de nuvarande effekterna av avdraget att begränsas märkbart.Inte heller om utgivarens inkomst understiger . påverkas de nuvarandeeffekterna. Prop, 1973:181 33 nen skall dock inte i något fall bli större än om givareni stället fått avdrag för understödet vid inkomsttaxeringen. Skattereduktion skall enligt förslaget medges endast om vissaförutsättningar är uppfyllda. Liksom får understödet inte utgå tUlperson i givarens hushåll eller avse mottagarens undervisning eller uppfostran.Härutöver fordras att beloppen utgår till givaren närstående person och attdenne har visst behov av understöd. Kravet på periodicitet föreslås få störrebetydelse än . Givaren skall vidare ansvara för den ökade skatt, sompåförs mottagaren på grund av understödet. I fråga om förutsättningarna för skattereduktion harutredningen anfört bl. a. följande. Behovsrekvisitet innebär att mottagarenskall ha behövt understödet för sina levnadskostnader och inte använt det förkapitalbildning. Med hänsyn tUl automatiken i systemet torde skattereduktion iregel kunna medges utan mer ingående behovsprövning. 1 mer uppenbara fall bördock skattereduktion helt eller delvis kunna vägras, t. ex. om det inteframstår såsom sannolikt att mottagaren förbrukat understödet för sinalevnadskostnader utan exempelvis ökat sin förmögenhet. Utredningen nämnerockså exempel på vad som bör anses som levnadskostnader. Har mottagaren egenförmögenhet kan det vara tveksamt om han haft behov av understödet. Uppgårmottagarens förmögenhet lill beskattningsbart belopp, f. n. bordetdock inte utan vidare antas att han behövt understödet för sina levnadskostnader.Det får då prövas från fall tUl fall hur en förmögenhet skall inverka vidbehovsprövningen. Inte bara förmögenhetens storlek har betydelse utan även desssammansättning. Eftersom makar och barn sambeskattas i förmögenhetshänseende,bör vid behovsprövningen även makes och hemmavarande barns förmögenhet iförekommande fall beaktas, däremot inte makes inkomstförhållanden. Med begreppet närstående avses inte endastsläktförhållanden e. d. utan även personliga vänskapsförhållanden. Avsikten äratt få en begränsning så att skattereduktion inte medges om syftet med understödetvarit exempelvis att lämna bidrag till vissa särskilda ändamål, som givarenvill främja, eller att lämna ersättning för att mottagaren ägnar sig åt vissverksamhet i givarens intresse. Kravet på periodicitet innebär att skattereduktion skallmedges endast för understöd, som vid oförändrade förutsättningar kan antaskomma att utgå . Har mottagaren behövt understödet av särskildorsak, t. ex. sjukdom eller arbetslöshet, bör skattereduktion kunna medges ävenom understödet kommit att utgå , dock . Bedömningen avunderstödsbehovets varaktighet får ske med utgångspunkt från förhållandena närunderstödet börjar utgå. Kravet på periodicitet innebär också att de belopp somutgår inte får variera alltför påtagligt. 1 betänkandet föreslås vissa kontrollåtgärder. Givarenföreslås bli skyldig att lämna kontrolluppgift angående understödet.Utredningen förordar även vissa nyheter beträffande deklarationshlankelternasutformning i förevarande avseende. Vidare föreslås att givaren skall ansvara för den ökade skatt, som mottagaren har att erlägga pågrund av understödet, intill belopp som svarar mot den medgivna skattereduktionen. Av utredningens statistik framgår att en stor del av deperiodiska understöden grundar sig på den underhållsplikt som enligt reglerna iGB och FB föreligger gentemot make (f, d. make) och barn. Av de totalt 186 000understöden avsåg 16 000 make eUer f. d, make och 97 000 barn under 16år. Avdragna belopp uppgavs tiU 75 resp. 90 milj. kr. av totalt 315 mUj, kr.Utredningen framhåller emellertid att även om en lagstadgad underhåUsplikt föreUgger,kan de underhåUsbidrag som utgår i det enskUda fallet i viss män vara friviUiga.UnderhåUsskyldighetens närmare utformning bestäms nämligen av partema. I regelträffas i samband med äktenskapets upplösning avtal om att vissa belopp skallutgå och en domstol kan inte utan yrkande av part gå in på enskälighetsbedömning av de avtalade underhållsbidragen. En lagstadgadunderhållsskyldighet finns även gentemot bl. a. föräldrar och vuxna barn.Sistnämnda bestämmelser har dock föga praktisk betydelse enUgt utredningen.Även på skadeslåndsrättens område kan uppkomma förpliktelse att utge understöd.En förpliktelse kan också uppkomma i andra fall genom ett frivilligt åtagande.Underhållsskyldighet kan slutligen ha sin grund i föreskrifter i gåvobreveller testamente. Utredningen har dock inte velat särbehandla samtliga fall dären förpliktelse att utge understöd föreligger. De begränsningar som förordatsför de frivilliga understöden skulle i sä fall lätt kunna kringgås. Man harbegränsat de legala understöden till området för utbetalningar lill make (f. d.make) och barn samt periodiskt utgående skadestånd. För andra understöd än de legala har utredningen, som jagnyss nämnt, föreslagit ett system med skattereduktion. Motivet är främst attdet med hänsyn till mottagarens ekonomiska och sociala situation från allmänsynpunkt kan vara angeläget att understöd uppmuntras. Förslaget kan ses som enteknisk lösning för att uppnå lämplig effekt i detta hänseende och samtidigtbegränsa möjligheterna till skatteflykt. Dessa synpunkter saknar dock i stortsett betydelse för de legala understöden, där i stället andra omständigheterträder i förgrunden. Utredningen framhåller i detta hänseende följande. Ettunderstöd som utgår enligt förpliktelse påverkar givarens ekonomiska bärkraftpå ett helt annat sätt än ett frivilligt understöd. Givaren kan inte längrefritt disponera över sin inkomst på samma sätt som tidigare och understödet kaninte vid varje betalningstillfälle avvägas efter råd och lägenhet. Grundar sigförpliktelsen på lagstadgande kan detta sägas medföra att en del av givarensinkomst tvångsvis överförs till mottagaren. De famUjerättsliga underhållsbidragenär vidare enligt lag värdebeständiga. Den anknytning till mottagarensförhållanden som fått betydelse för det föreslagna systemet med skattereduktion är vidare inte lämplig beträffande de legala Prop, 1973:181 35 Om mottagaren sparar en del av understödetskulle skattereduktion vägras givaren eUer medges med lägre belopp. Härigenomskulle i sin tur uppkomma en ekonomisk belastning för givaren, vilken inte varförutsedd då understödet fastställdes och som givaren motsats tUl vad som ärfallet om understödet utgår friviUigt i regel inte kan komma ifrån på grundav del motsatsförhållande, som i dessa fall ofta kan föreligga mellan utgivareoch mottagare. 1 fråga om underhåll tUl make (f. d. make) föreslårutredningen inga större förändringar. Ätt underhållsbidrag lill make bör fådras av vid inkomstberäkningen motiveras främst av de familjerättsliga reglernaom underhållsskyldighet. Avdragsrätten behålls också ulan beloppsmässiga eUerandra begränsningar. Understöden har i allmänhet inte varit större än att dekan anses ha motsvarat etl behov hos mottagaren. Av de 16 000 understöd somingår i utredningens undersökning har 12 800 understigit . och endast 1100 överstigit . Tillräckligagarantier mot missbruk anser sig utredningen ha skapat genom ett krav på attunderstöd skall utgå enligt bindande förpliktelse; dom eUer skriftligöverenskommelse mellan parterna. För därutöver erlagda belopp får reglerna omskattereduktion tiUämpas. Utredningenföreslår vidare att avdrag skall medges endast för underhållsbidrag som skallutgå av . Gränsen anknyter till hemskillnadstiden påminst etl år, men kan enligt utredningen behöva ses över vid eventuellaändringar av reglerna för äktenskaps upplösning. Underhållsbidrag i samband med upplösning avsamvetsäktenskap bör enligt utredningen behandlas enUgt de regler som föreslåsgälla för friviUiga understöd. Här saknas nämligen reglerna om underhållsskyldighetOch vidare skulle det vara praktiskt ogörligt att konstatera om förhållandenaen gång varit sådana att givaren och mottagaren levt i ett verkligtsamvetsäktenskap. Vidkommanderätten till avdrag för underhåll av ej hemmavarande barn har utredningen enligtdirektiven endast haft att överväga beloppets skälighet med hänsyn tillpenningvärdeutvecklingen m. m, F, n, är beloppet , och barnunder . Utredningen framhåller bl, a, att frågan om en utvidgad avdragsrältför underhällsbidrag bör ses som en avvägning gentemot övriga kategorierskattskyldiga och behovet av andra reformer inte minst för barnfamiljer.Utredningen anser inte heller all någon höjning av beloppsgränsen ur beskatlningssynpunktnu bör ske bl, a, eftersom avdragets höjd fastställdes så sent som . Till delegala understöden hänför utredningen även de periodiska skadestånden.Avdragsrätten för dessa föreslås bibehåUen. Understöd till mottagare bosatta utomlands Utredningen framhåller att kritiken mot gällande regler omavdrag för periodiskt understöd bl. a. riktal sig mot avsaknadenav Prop,1973:181 36 särskilda bestämmelser i fråga om understöd tiU mottagareutomlands. Sådana understöd behandlas i och för sig enligt samma skattereglersom gäller för inhemska understöd. Man har dock menat att reglerna kunnatutnyttjas för skatteflykt. Mottagaren av understödet är inte skattskyldig iSverige för vad han uppbär och han beskattas i allmänhet inte heller ihemlandet för understödet. 1 många länder beskattas nämligen inte frivilligaunderstöd, och där skatteplikt föreligger är den skatt som uttas regelmässigtlägre än hos oss. Dessutom föreligger särskilda kontrollsvårigheter. Från annat håll har däremot invänts att utländskaarbetstagare med familj i hemlandet i själva verket missgynnas vidbeskattningen. Farhågorna beträffande missbruk av avdragsrätten har nämligenlett till en förhållandevis restriktiv praxis när det gällt att godkänna yrkadeavdrag. Man har också anmärkt på att familjebeskattningen är så utformad attgifta invandrare med familjen kvar i hemlandet missgynnas. Av utredningens statistiska material framgår att det vid1969 års taxering förekommit 45 300 understöd lill mottagare utomlands. Häravavsåg 3 400 understöd barn . Den totala summan godkända avdraguppgick till ca 57 milj. kr. I denna summa ingick även periodiska utbetalningartill utlandet från andra än invandrare. Understöden var i genomsnitt lägre änunderstöden inom landet. 38 900 understöd var på belopp . Endastett 30-tal översteg . och ca 300 översteg . Statistiken visarvidare att understöd till andra anhöriga i utlandet än minderåriga barn iväsentligt större utsträckning än som är fallet beträffande understöd inomlandet kommer från givare i de lägre inkomstlägena. Mindre än en tredjedel avutgivarna har i dessa fall haft inkomster . Utredningen instämmer i stort i den kritik som frånbeskattningssynpunkt riktats mot avdragsreglerna. Bestämmelserna måste ansesalltför förmånliga, vUkel i kombination med de kontrollsvårigheter som föreUggerinbjudit lill försök tUl missbruk men också lett liU obefogademisstankar mot de avdragsyrkanden som förekommer och lill en tämUgen restriktivpraxis. Utredningen framhåller svårigheterna att administrera avdragsrätten ochanser alt den ger etl från det allmännas synpunkt otillfredsstäUande resultat.De administrativa svårigheterna sammanhänger med omöjligheten att få tiU stånden rimlig kontrollapparat. Den föreslagna ordningen för frivilliga periodiskaunderstöd med avdrag i form av skattereduktion skulle ytterligare förstärkakontrollsvårigheterna. En kontroll av de faktorer som grundar rätten lillskaltereduktion - t, ex, behov av understöd, närstående osv, skulle varamycket svår att utföra om mottagaren är bosatt utomlands. Utredningen har ocksåanmärkningar mot avdragsrättens materiella verkningar, och anser det alltför förmånUgtatt utgivaren erhåller fullt avdrag för utgivet belopp trots att mottagareninte beskattas i , och i regel inte heller i sitt hemland. Utredningen har också ansett det uteslutet att behållafull avdragsrätt för understöd till ullandel om reglerna för understöd inomlandet ändras Prop,1973:181 37 därhän att nuvarande avdragsrätt ersätts medskattereduktion. Utredningen har också ansett det ogörligt att tiUgodosekraven på kontroll när det gäller understöd till utlandet. Enligt utredningentalar även dessa rent praktiska skäl otvetydigt för att friviUiga understöd tUlutlandet inte längre beaktas vid givarens beskattning i , Enunderstödssituation när det gäller mottagare i utlandet föreslås för framlidenendast bli beaktad inom ramen för reglerna om avdrag för nedsatt skatteförmåga.Om förslaget inte godtas, har utredningen pekat på möjUgheten att ersätta avdragsrätlenmed en skattereduktion med högst av understödsbeloppet. Utredningsförslaget avser endast frivilliga understöd. Förde legala understöden föreslås ingen ändring i förevarande hänseende. Utredningenhar även tagit upp några frågor på familjebeskattningens område. Vad förstgäller skattereduktion på . erinrar utredningen om att full sådanreduktion medges endast om andre maken saknar inkomst, eljest avtrappasreduktionsbeloppet. Om maken är bosatt utomlands får emellertid skattereduktioninte medges, I aUmänhet får inte heller förvärvsavdrag medges, och ävenförsäkringsavdrag m, m, påverkas. Skattereglerna torde därför ofta te sigoförmånliga för invandrarna. Så är dock inte alltid faUet. Invandraren är nämUgeni regel berättigad tiU avdrag för underhåU av sina barn. Avdraget ärvisserligen maximerat tiU , och barn, men del torde i regelredan vid två barn vara ungefär lika förmånUgt som skallereduktion med 1 800kr. Med hänsyn härtill och då bestämmelserna om skattereduktion fick sinutformning så sent som , föreslås ingen ändring i denna del. Däremotföreslås en ändring beträffande 1 500-kronorsavdraget, närmast med tanke påarbetstagare från våra grannländer med barnfamUj i hemlandet. Har dessaskattskyldiga tUlräckligt ofta besökt famUjen har de ansetts sammanleva medfamiljen. kunde detta visserligen medföra vissa skatteförmåner meninnebär endast att 1 500-kronorsavdraget går förlorat. Delta föreslåsbli liUrältat genom en regel av innebörd att barn, som inte vistas hos denskattskyldige här i landet aldrig bör anses som hemmavarande hos honom.Förslaget innebär att 1 500-kronorsavdragel alllid skall kunna medges i dessafall. Livränta m. m. i samband med egendomsförvärv Utredningen har också berört sådana periodiskautbetalningar som utgår enligt bindande förpliktelse och som avser vederlag vidförvärv av egendom. Den som förvärvat egendom utger i dessa fall vederlag iperiodisk form till överlåtaren eUer någon anhörig tiU denne. Utbetalningarnakan sägas ha karaktär av pension eUer vanligt understöd till den tidigareägaren men de har inte den frivilliga karaktär som vanliga periodiskaunderstöd. Utgående belopp kan sägas innefatta såväl avbetalning som ränta påoguldet kapital. Någon uppdelning på amorterings- och räntedel sker inte utan den som utger livräntan får avdrag för hela Prop, 1973:181 38 beloppet vid sin inkomstberäkning och mottagaren beskattasför vad han erhåller såsom för inkomst av tjänst. Avdragsrätten och skattepUktenför utbetalningarna medför vidare att livräntans kapitalvärde inte betraktassom inkomst av överlåtelsen och får ej heller inräknas i de förvärvadetillgångarnas anskaffningsvärde. Livräntor m.m. följer f. n. i stort sett samma regler som periodiskt understöd. Förutbetalningar på grund av köpeavtal e. d. krävs emeUertid större varaktighet änsom fordras i andra fall. I regel torde dock utbetalningar som skaU utgå imindre än anses som ej avdragsgiUa kapitalavbetalningar, medanutbetalningar under godtas som livränta. För tidsperioder mellan 10och är bedömningen mera osäker, - För utbetalningar som inte grundar sigpå köp kan kortare betalningstider godtas. Avdrag förutbetalningarna medges endast om de allmänna förutsättningarna för avdrag förperiodiskt understöd föreligger.