prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — Innebörden av undantagsbestämmelsen, som vid bostadshyra harmotsvarighet i förslagets 49 § tredje stycket sista punkten och 54 § andrastycket sista punkten, är att särskilt hänskjutande inte behövs, om tvisten harhänskjutits till hyresnämnden med anledning av hyresgästens egen uppsägning ochdet har skett efter det att båda uppsägningarna har gjorts samt inom tvåmånader från den första uppsägningen. I andra fall, t. ex. om hänskjutanderedan skett när den andra uppsägningen görs måste hyresgästen hänskjuta tvistenpå nytt, om han vid ömsesidiga uppsägningar vill ha kvar sin ersättnings-rattrespektive att hans uppsägning inte skall bli utan verkan. En annan regleringskulle medföra risk för rättsförluster, om t. ex. den första uppsägningenåterkallades och tvisten avskrevs, innan hyresnämnden fått kännedom om denandra uppsägningen. Det sagda Innebär att en och samma tvist kan komma atthänskjutas till nämnden vid skilda tillfällen. I praktiken torde någrasvårigheter inte behöva uppstå som följd härav. Har medling vid hyresnämnden begärts såväl medanledning av hyresvärdens uppsägning som efter hyresgästens uppsägningföreligger endast ett medlingsärende. De båda hänskjutandena avser sammatvist, nämligen frågan huruvida hyresförhållandet skall förlängas och villkorenför den fortsatta förhyrningen. Har föreläggande utfärdats enligt tredje stycket iförevarande paragraf, bör förlängning av avtalet enligt andra punkten i sammastycke ej inträda, om hyresvärden har sagt upp avtalet med iakttagande av bestämmelsernai 57 § första stycket. Bestämmelserna om verkan av hyresvärdens underlåtenhetatt iaktta föreläggande som angetts nu har utformats i enlighet härmed. anses förlängt enligt 58 a § tredje stycket är självfallet en därefterföretagen uppsägning från hyresvärdens sida utan verkan. SärskUd bestämmelsehärom har inte ansetts påkallad. Enligt 59 § första stycket i detta kapitel fårhyresnämnden före hyrestidens utgång pä begäran av hyresgästen medge denneuppskov med av- 1973: 23 187 flyttningenunder skälig tid, högst , om hyresförhållandet skall upphöra efteruppsägning som har gjorts av hyresvärden. har i sitt remissyttrandefört fram tanken att uppskovstiden skulle kunna förlängas till i vissasituationer, t. ex. då den uppsagde hyresgästen drivit sin rörelse i lokalenunder läng tid och på grund av sin ålder skulle få svårigheter att etablera sigpå annan plats eller erhålla anställning. Enligt min mening får dock en uppskovstidpå i allmänhet anses tUlräcklig i den angivna situationen. Förhållandenapå lokalhyresmarknaden synes heller inte f. n. vara sådana att det skulle varanödvändigt att ompröva uppskovsbestämmelserna. Jag är därför inte beredd attnu tUlstyrka en förlängning av uppskovstiden. Med hänsyn till att förlikningsförhandlingamamellan partema kan komma att dra ut och till att klarhet om att nyttavtal inte kan komma till stånd kan tänkas vinnas först så sent att det ter sigoskäligt antingen mot hyresvärden eller hyresgästen att avtalet får upphöra påden dag till vUken det har sagts upp, bör bestämmelserna om uppskov medavflyttning få gälla även när hyresgästen har verkställt uppsägningen förvillkorsändring. Rätt att begära sådant uppskov bör tillkomma ocksåhyresvärden. Något krav på att hjTesnämnden skall meddelaanståndsbeslutet före hyrestidens utgång bör inte uppställas i nu åsyftadefall, eftersom slutlig ståndpunkt till uppskovsfrågan inte gäma kan tas upp,innan det står klart att förhandlingama inte leder till resultat. Tiden av ettär bör dock även i detta fall räknas från hyrestidens utgång. I övrigt bör bettäffande uppskovsbeslut sommeddelas sedan hyresgästen sagt upp avtalet för villkorsändring gälla sammaregler som redan gäller när uppskovsbeslut meddelas med anledning avhyresvärdens uppsägning. I överensstämmelse med vad jag har anfört har tillparagrafen fogats ett nytt andra stycke av innehåll, att om hyresförhållandetskall upphöra efter uppsägning av hyresgästen i fall som avses i 57 § andrastycket, hyresnänmden på begäran av hyresvärden eller hyresgästen får medgeuppskov med avflyttningen , dock högst ett är frän hyrestidensutgång. I förslaget har de nuvarande andra och tredje styckena i paragrafentagits upp som tredje respektive fjärde stycket med endast smärre jämkningar,närmast av formell natur. Beträffande det senare ledet i tredje stycket iförslaget bör framhållas att den föreslagna, mera allmänt hållna reservationeninte är avsedd att innebära någon begränsning av möjligheterna förhyresnämnden att meddela uppskov jämfört med vad som gäller f. n. Avgörande förfrågan, om avflyttningen utan olägenhet kan ske vid hyrestidens utgång, börfortfarande vara tidpunkten för uppsägningen i de fall hyresförhållandet skallupphöra med anledning av hyresvärdens uppsägning. Prop.1973: 23 188 grundav att hyresgästen har sagt upp avtalet för ändring i villkoren, bör tidpunktenför uppsägningen däremot inte tillmätas samma betydelse. I stället bör här iförsta hand komma i betraktande den tidpunkt då det stått klart att parternainte kan nå en överenskommelse. Att som föreslagit vidremissbehandlingen av promemorian Ds Ju 1972: 5 öppna möjUghet förhyresnämnden att I avvaktan på resultatet av pågående förhandlingar förordnaprovisoriskt om rätt för hyresgästen att sitta kvar i lägenheten anser jag intevara nödvändigt. I många av bestämmelserna i 12 kap. JB anges atthyresvärden eUer hyresgästen skall sända meddelande till avtalsparten om detena eller andra förhållandet. Underlåtenhet att fullgöra åliggandet kan medföraförlust av talan eller ersättningsansvar. I 63 § ges bestämmelser om det sättpå vilket vissa av meddelandena skall överbringas, nämligen meddelande frånhyresvärden som avses i 10 § och meddelande från hyresgästen som avses i 11,14, 19, 24 eller 33 §. Har sådant meddelande avsänts i rekommenderat brevunder mottagarens vanliga adress, skall avsändaren anses ha fullgjort vad somankommer på honom. I ett särskilt fall, nämligen meddelande enligt 24 § omskada eller brist beträffande lägenheten, krävs dock Inte att hyresgästensänder meddelandet i rekommenderat brev. SärskUda bestämmelser om sättet för överbringandetfinns i detta kapitel beträffande uppsägning (8 §) och avflyttnlngsmeddelande(49 §). Underrättelse om hyresgästens möjlighet att återvinna förverkad hyresrättsom skall lämnas hyresgästen enligt de föreslagna bestämmelserna i 44 § i dettakapitel skall delges i samma ordning som uppsägning. Beträffande övrigameddelanden finns inga särskilda bestämmelser. Det innebär att meddelandet gårpå avsändarens risk. Meddelandet måste således nå mottagaren, och skyldighetenär fullgjord först när mottagaren satts i tUlfälle att ta del av meddelandet. Enligt 42 § första stycket i detta kapitel ärhyresrätten förverkad och hyresvärden berättigad att säga upp avtalet före denavtalade hyrestidens utgång i vissa närmare angivna situationer. a. överlåtelse av hyresrätten eller upplåtelse av lägenheten i andra handutan behövligt samtycke eller tUlstånd (punkt 2), användning av lägenheten förOtUlåtet ändamål och inrymmande av utomstående personer i lägenheten i vissafall (punkt 3) och vanvård av lägenheten och underlåtenhet att iaktta vad somfordras för att bevara sundhet, ordning och skick I fastigheten (punkt 5).Hyresrätten är dock inte förverkad om det som läggs hyresgästen till last är avringa betydelse. I samtliga de fall som nämnts förutsätts för att hyresrättenskall förverkas att hyresgästen inte efter tillsägelse vidtar rättelse utandröjsmål. Prop.1973: 23 189 mensker rättelse, innan hyresvärden gjort brak av sin rätt att säga upp avtalet,får enligt 43 § hyresgästen inte därefter skiljas från lägenheten på denifrägakomna granden. Detsamma gäller, om hyresvärden inte mom fråndet att han erhöll vetskap om att obehörig överlåtelse av hyresrätten ellerupplåtelse av lägenheten i andra hand skett sagt till hyresgästen att vidtarättelse. Som har framgått av det föregående skallhyresvärden i de förverkan-defall som avses I 42 § första stycket punkterna 2,3 och 5 ge hyresgästen tUlsägelse att vidta rättelse. HjTcsrätten är inteförverkad med mindre hyresgästen fått tillsägelse och underlåtit att rätta sigefter den. Bestrider hyresgästen att tUlsägelse har skett åligger dethyresvärden att styrka motsatsen. Med hänsyn härtiU brakar tiUsägelser av dettaslag ske genom rekommenderade brev med mottagningsbevis. Det har emellertidvisat sig att misskötsamma hyresgäster sällan löser ut sådana försändelser.Det uppstår härigenom omgång och besvär för hyresvärdarna. Svårigheter att nåhyresgäst för tillsägelse om rättelse inom tvåmånadersfristen, när obehörigöverlåtelse av hyresrätten eller upplåtelse av lägenheten i andra hand harskett, kan även leda tUl att den som oriktigt har förvärvat hyresrätten fårrätt att sitta kvar i denna. Från de allmännyttiga bostadsföretagens sida harönskemål framförts om att tUlsägelse om rättelse i nu angivna fall skall kunnaske genom att skriftlig tUlsägelse sänds i rekommenderat brev under hyresgästensvanliga adress. Enligt promemoria Ds Ju 1972: 5 börönskemålet tillgodoses genom att 63 § första punkten får omfatta också sådanaskriftliga tUlsägelser. Förslaget har inte mött några erinringar underremissbehandUngen. Också jag biträder promemorieförslaget i denna del. 63 §har utformats i överensstämmelse härmed. I paragrafen ges bestämmelser om villkor omsärsldlt vederlag för upplåtelse av bostadslägenhet eller för upplåtelse avsådan lägenhet. Att uppsåtligen uppstäUa sådant vUlkor blir enligt förslagetstraffbelagt. Gämingen får dock inte åtalas av åklagare, om inte åtal finnespåkallat ur allmän synpunkt. De ändringar som har redovisats nu har behandlats iavsnittet 13.10 i den allmänna motiveringen tUl vUken hänvisas. Jag viU tiUäggaatt jag inte delar den uppfattning som Föreningen geruttryck ät, nämligen att utformningen av den i justitiedepartementetspromemoria Ds Ju 1972: 5 föreslagna straffbestämmelsen behöver förtydligas vadbeträffar tidpunkten för brottets fullbordan. Av den föreslagna lagtextenframgår med önskvärd tydlighet att brottet är fullbordat så snart somgärnmgsmannen har uppställt det otiUätna viUkoret. Det innebär bl. a. att tidenför åtalspreskription börjar löpa då. Det bör anmärkas att preskriptionstidenför återbetalning enligt andra stycket 1973: 23 190 Fordringsanspråket uppkommer Inte förrän betalning erläggsoch den tioåriga preskriptionstiden skaU således räknas från betalningsdagen. I paragrafen har inte tagits upp bestämmelser omviss tid Inom vilken talan om återbäring skall väckas. Departementsförslagetöverensstämmer i denna del med promemorieförslaget. anför isitt yttrande över promemorian att, om den allmänna preskriptionstiden om tioår skall tUlämpas beträffande den skadeståndsskyldighet som avses i förevarandelagrum, en särskUd bestämmelse om det behövs med hänsyn tUl 61 § i dettakapitel, som föreskriver en preskriptionstid av . Av den åberopadeparagrafens lydelse framgår emellertid att den bara avser fordringsanspråk somgrundas på hyresförhållande. Är grunden för anspråket brottslig gäming, blir 61§ inte tUlämplig. Då gäUer i stäUet den allmänna preskriptionstiden om tio år.Jag anser därför inte att något uttryckligt undantag från 61 § behöver göras i65 §. I paragrafen anges i vilka fall hyresnämnds beslutfår klandras och hur part som är missnöjd med beslutet skaU förfara. Om partinte godtar hyresnämnds beslut i fråga som avses i 3436, 40 49 eller 55 § idetta kapitel, får parten klandra beslutet genom att väcka talan mot den andraparten . Klandras inte beslutet , är rätten tilltalan förlorad. beslut i ärende om avstående från besittningsskyddenligt 45 och 56 §§ och uppskov med avflyttningen för lokalhyresgäst enligt 59§ får inte klandras. Bifalls inte talan av hyresgäst om förlängning avhyresavtal beträffande bostadsfastighet får enligt 52 § i detta kapitel idomen eUer beslutet skäligt uppskov med avflyttningen medges, om hyresvärdeneller hyresgästen begär det. I vissa situationer krävs hyresvärdens samtyckeför att uppskov med avflyttning skall få medges. Orden "i beslutet ellerdomen" i nämnda lagram har skjutits in för att klargöra att uppskov intekan tas upp som en fråga för sig utan endast i samband med beslut varigenomförlängning vägras (prop. 1967: 141 s. 338 och 362). Hyresgäst kan således integöra särskUd framställning till nämnden om uppskov med avflyttningen, omhyresnämnden har vägrat förlängning av hyresavtalet. Det har ansetts attbestämmelsema också har den innebörden att klandertalan, som endast gäUeruppskovsfråga, inte kan tas upp till prövning. Hinder mot att anföra klanderhar härvid ansetts följa av 52 § och inte av 70 §. Till grund för dennatolkning av 70 § torde ligga uppfattningen att fråga om uppskov medavflyttning är en del av förlängningstvist enligt 49 §. I besittningsskyddstvistema sker en avvägningmellan hyresvärdens och hyresgästens intressen. Stor hänsyn tas härvid tillhyresgästens möj- 1973: 23 191 ligheteratt skaffa annan bostad. Att behöva flytta med kort varsel är i allmänhetförenat med stora olägenheter. Hyresgästen måste därför ges skäligt rådram. Vadsom är skäligt rådrum kan variera Inom ganska vida gränser med hänsyn till bl.a. bostadssituationen. Gränsen mellan uppskov med avflyttning och förlängningav hyresavtalet för begränsad tid är inte sällan flytande. Frågan om uppskovkan alltså för parterna vara av stor betydelse. Det har vidare visat sig att partema ofta svävar iokunnighet om att klandertalan, som endast gäller uppskovsfråga, inte anseskunna tas upp till prövning. Det bör med hänsyn till det anförda finnas möjlighetatt klandra beslut i uppskovsfrågan för sig. 70 § första stycket har därförkompletterats så att part som inte godtar hyresnämnds beslut i fråga som avsesi 52 § får rätt att klandra beslutet. Bestämmelsen kommer att gäUa endast i densituationen att den prövande myndigheten vägrar förlängning av hyresavtalet.Myndigheten skall liksom f. n. i det beslut eUer den dom, varigenom förlängningvägras, pröva frågan om uppskov med avflyttningen. I denna del överensstämmerdepartementsförslaget med vad som föreslås i promemoriaDs Ju 1972: 5. för kan det övervägas ominte uppskovsfrågan borde få prövas särskilt av arrende- eller hyresnämnd ochutan samband med förlängningstalan. För egen del kan jag Inte finna att detskulle föreligga något större praktiskt behov av en sådan ordning. Jag ärdärför inte beredd att biträda förslaget. Ändringarna i övrigt i 70 § föranleds av vad somföreslagits i avsnittet 13.7 i den allmänna motiveringen beträffande rättenatt klandra hyresnämnds beslut i ärenden om tillstånd tUl lägenhetsbyte ochupplåtelse av lägenhet i andra hand och i avsnittet 13.9 i den allmänna motiveringenbeträffande tiden för av hyresnämnds beslut. Vad gäller motiven till förslagenhänvisas till den allmänna motiveringen. Paragrafen innehåUer bestämmelser som begränsarrätten att fullfölja talan mot fastighetsdomstols eller hovrätts dom i vissatvistefrågor. Som har anförts under 70 § innebärdepartementsförslaget att hyresnämnds beslut i fråga om uppskov enligt 52 § idetta kapitel skall få klandras särskUt. Av vad som I övrigt gäller omfullföljdsrätten följer därav, att talan får föras också motfastighetsdomstolens dom I sådan fråga. Mot hovrättens dom I fråga om uppskovenligt 52 § bör däremot i likhet med vad som gäller i fråga om hovrättsavgörande i förlängningstvist talan inte få föras. Paragrafen föreslåskompletterad i enlighet härmed. Ändringarnai övrigt i denna paragraf föranleds av förslaget att hy- Prop.1973: 23 192 resnämndsbeslut I ärende om tillstånd till lägenhetsbyte och upplåtelse av lägenhet iandra hand inte skall få klandras. Beträffande motiven till detta förslaghänvisas till avsnUtet 13.7 i den allmänna motiveringen. I promemorior Ds Ju 1972:5 och 1972: 14 föreslås att ändringarna i JB skaU träda i kraft den 1 juli1973. ÅtskilUga hyresavtal avseende bostadslägenheter löper emellertid på ettår, räknat , med en uppsägningstid om tre månader.Om de föreslagna bestämmelsema om rätt för bostadshyresgäst att säga uppavtalet för villkorsjämkning får träda i kraft som förordas ipromemorioma, kan dessa hyresgäster inte använda sig av den föreslagnauppsägningsrätten förrän tUl . Det är naturligtvis önskvärtatt de nya bestämmelserna kommer i praktisk tillämpning sä snart som möjligt.Motsvarande gäller i fråga om lokaler, även om frågan här torde ha mindrebetydelse. Med de undantag som anges I det följande bör samtliga ändringar iJB träda i kraft . Jag föreslår därför att de nu nämnda ändringarnaoch flertalet övriga nya bestämmelser får träda i kraft . De nya bestämmelserna i 12 kap. 44 § JB om att tidför återvinning av hyresrätt, som har förverkats på grund av underlåtenbetalning, skall räknas frän det att hyresgästen fick underrättelse omåtervinningsmöjligheten bör dock inte träda i kraft . Detbehövs nämligen visst rådrum för att omsätta den nya ordningen i praktisktill-lämpnlng. Jag föreslår därför att de nu åsyftade bestämmelserna får trädai kraft . De nya bestämmelserna om ogift samboendes rätt attvid upplösningen av samlevnaden övertaga hyresrätten bör träda i kraftsamtidigt med den i lagrädsremissen föreslagna lagen omogifta samboendes gemensamma bostad, dvs. Detsamma bör gälla de ändringar i 12 kap. 33 § JBsom föranletts av att rättsinstituten hemskillnad och återgång av äktenskapföreslås avskaffade i nämnda lagrädsremiss. Ikraftträdandebestämmelser med det innehåll som harangetts har tagits upp i punkt 1 av övergångsbestämmelserna. I sakens natur torde ligga, att de nyabestämmelserna i 12 kap. 35 § JB om rätt för bostadsförmedling att hoshyresnämnd ansöka om tillstånd tUl byte och i 12 kap. 63 § JB om användande avrekommenderat brev för vissa meddelanden enligt 42 § i samma kapitel kantillämpas efter ikraftträdandet också i fråga om äldre avtal. Någrauttryckliga föreskrifter härom kan inte anses behövliga. De nya bestämmelserna i 12 kap. 65 § JB bör varatillämpliga bara i fråga om förfaranden som äger rum efter ikraftträdandet. 1973: 23 193 omäldre eUer ny lag äger tiUämpning är den tidpunkt när avtalet slöts utanbetydelse i överlåtelsefallen. Någon särskUd övergångsbestämmelse som knyter antUl 12 kap. 65 § JB behövs inte. Beträffande tUlämplig-heten efter utgången avmaj 1973 av motsvarande bestämmelser I hyresregleringslagen i lydelsen föreutgången av hänvisas till övergångsbestämmelserna till den föreslagnalagen om ändring 1 hyresregleringslagen. Beträffande de i förslaget upptagnaövergångsbestämmelserna vill jag anföra följande. Det är en allmän princip att civilrättsliglagstiftning inte bör ges tUlbakaverkande kraft. Vid tidigare reformer på arrende- och hyresrät tens område har det emeUertid ansetts vara ofrånkomligt att göra vissa avsteg från denna princip. Så har skett bl. a. vid hyreslagsre form och vid införandet av JB. De överväganden som härvid gjorts bör vara vägledande även i nu förevarande sammanhang. Övergångsbestämmelserna bör således utformas medutgångspunkt I huvudregehi att lagen Inte äger tUlämpning på avtal som slutitsföre lagens Ikraftträdande. En regel med angiven innebörd har tagits upp ipunkt 2 av övergångsbestämmelsema. De nya bestämmelsema I 8 kap. 8§ JB om obligatorisk skriftlig form vid uppsägning I vissa fall när jordbruks-eller bostadsarrendator säger upp avtalet för omprövning av vUlkoren bör gällaockså i fråga om avtal som slutits före bestämmelsemas ikraftträdande. Haruppsägning skett bör dock äldre bestämmelser gälla. En föreskrifthärom tagits upp i punkt 3 av övergångsbestämmelserna. Bestämmelser omtillämpningen av 8 kap. 8 § JB i den nya lydelsen på äldre avtal omanläggningsarrende meddelas i punkt 5 av övergångsbestämmelserna. JB innebär att reglema omjordbruksarrende helt omgestaltats. Bestämmelsema skall emellertid i vissutstiäckning äga tillämpning även på avtal om jordbraksarrende som träffatsföre balkens ikraftträdande. Detta gäller under vissa förutsättningar bl. a.bestämmelserna i 9 kap. 713 §§ om besittningsskydd för jordbruksarrendator(jfr 40 och 41 §§ lagen, 1970: 995, om införande av nya jordabalken).Bestämmelserna om bostadsarrende tiUkom (SFS 1968: 342). Reglerna omrätt till förlängning av avtal angående bostadsarrende finns nu I 10 kap. 4 6§§ JB. Den sistnämnda paragrafen hänvisar tiU 9 kap. 913 §§. Bestämmelserna i10 kap. 5 och 6 §§ gäller I viss utsträckning även i fråga om arrendeavtal somträffats före balkens ikraftträdande (jfr 45 § lagen om införande av nyajordabalken). Den nu aktuella ändringen i 9 kap. 12 § bör ägatillämpning även på avtal som slutits före ikraftträdandet, om bestämmelserna isin äldre lydelse gäller för avtalet. Har avtalet uppsagts föreikraftträdandet, bör dock äldre bestämmelser fortfarande äga tillämpning.Bestämmelser i nu nämnda hänseende har tagits upp i punkt 4 avövergångsbestämmelsema. 13 1973.1 saml. Prop.1973: 23 194 Också i fråga om anläggningsarrende ochlokalhyra bör ändringar i besittningsskyddsreglerna kunna ges verkan i fråga om avtal som in gåtts före lagens ikraftträdande. Det förhållandet att bestämmelserna om besittningsskydd är dispositiva vid anläggnlngsarrende bör inte ut göra hinder häremot. Har jordägaren och arrendatorn avtalat, att arren datorn inte skall äga rätt tiU ersättning om jordägaren uppsäger avtalet, bör självfallet sådan rätt inte heller tillkomma arrendatom, om han själv uppsäger avtalet. I enlighet med det anförda föreslås attbestämmelsema om rätt för anläggningsarrendator och lokalhyresgäst att påkallaviUkorsändring med bibehållet besittningsskydd och de därtill anslutande nyauppsäg-ningsbestämmelsema blir tUlämpliga också på avtal som har ingåtts före ikraftträdandet,om avtalet tidigare varit förenat med indirekt besittningsskydd antingenenligt de nu gällande bestämmelsema i JB (11 kap. 5 § eller 12 kap. 57 §) ellerenligt motsvarande äldre bestämmelser (2 kap. 87 § eUer 3 kap. 57 § lagen,1907: 36 s. 1, om nyttjanderätt till fast egendom). Har arrendator ellerhyresgäst sagt upp avtalet före ikraftträdandet, bör dock äldre bestämmelsergälla fortfarande. Detsamma bör gälla om jordägaren och arrendatom föreikraftträdandet avtalat, att arrendatorn inte äger rätt till ersättning i falljordägaren säger upp avtalet. Såvitt angår anläggningsarrende har föreskrifter inu angivna hänseenden tagits upp i punkt 5 av övergångsbestämmelsema. De nya uppsägningsbestämmelsema i 8 kap. 8 § JB börvara tUlämpliga pä äldre avtal I samma utsträckning som de nya bestämmelsemaom rätt för anläggningsarrendator att säga upp avtalet för jämkning av vUlkorenblir tUlämpliga. Även härom ges bestämmelser I denna punkt avövergångsbestämmelsema. Enligt övergångsbestämmelsema till 1968 årshyreslagsreform är bl. a. bestämmelsema om besittningsskydd i 3 kap. 4553 §§ lagen om nyttjanderätt till fast egendom liksom reglerna om prövning av första gångshyra i 55 § i samma lag tUlämpliga även på äldre avtal. Bestäm melsema har utan ändring i sak förts över till JB. De nu föreslagna änd ringarna i 12 kap. 46, 47, 49, 51 och 5355 §§ JB bör göras tillämpliga på avtal som slutits före lagens ikraftträdande. Har avtalet uppsagts före ikraftträdandet, bör dock 54 och 55 §§ i deras nya lydelse inte tillämpas och äldre lydelse av 46, 47, 49 och 51 §§ fortfarande äga tillämpning. Ändringen av bestämmelserna i 12 kap. 8 § JB om uppsägning är för anledd av de nya bestämmelserna i 54, 55 och 58 a §§ i samma kapitel om rätt för hyresgästen att säga upp avtalet för villkorsändring. De nya uppsägningsbestämmelsema bör bli tillämpliga på äldre avtal i samma utsträckning som föreslås beträffande 54 och 55 §§ samt 58 a § enligt pimkt 12 av övergångsbestämmelserna. Ocksåbestämmelsema i 12 kap. 27 a § om återtagande av lägenhet 1973: 23 195 samtförfogande över k\'arlämnad egendom bör äga tiUämpning pä äldre avtal. Harhyresgästen avträtt lägenheten före ikraftträdandet, bör den i paragrafens andrastycke angivna tiden av , efter vilken kvarlämnad egendomtillfaller hyresvärden, räknas från ikraftträdandet. Även nu nämnda frågorregleras i punkt 6 av övergångsbestämmelsema.