prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Det framstår inte som fullt klartom den tidpunkt som avses är den, när ansökningen eller anmälningen faktisktinkom lill inskrivningsdomaren, eller den, när den inskrivningsdag, tillvilken ansökningen eller anmälningen är att hänföra, gick till ända. Medhänsyn till svårigheten att tidsbestämma en inskrivningsansökan eller enavregistreringsanmälan synes den sist angivna tidpunkten böra vara denavgörande. Det kan antagas, att förslaget avser att intaga denna ståndpunkt.Detta skulle emellertid bli tydligare ora i lagtexten anges att egendomen"efter utgången av den inskrivningsdag då ansökningen gjordes" intefår tas i anspråk. Attegendomen inle får "tagas i anspråk" innebär att utmätning avegendomen inte får ske för överlålarens gäld och alt egendomen inte heller fårindragas i överlåtarens konkurs. Det torde vara tydligt, att förbudet mot alttaga egendomen i anspråk inte fär förstås så att ett redan inlett utmätnings-eller konkursförfarande med avseende på egendom skulle förfalla tUl följd avinskrivningsansökningen. Uttrycket "tagas i anspråk" avser alltsåatt ange själva inledandet av åtgärden. Huruvidauttrycket "lagas i anspråk" utöver utmätning och konkurs skall avseockså sådana säkerhetsåtgärder som kvarstad och skingringsförbud är inleklart. Frågan är ej berörd i remissprotokoUet, Rent språk- Prop.1973: 42 555 ligt synes det svårt alt hänföra kvarstad ellerskingringsförbud under de använda ordalagen, Detla hindrar givetvis inle i ochför sig alt sädana säkerhetsåtgärder anses slå överlätarens borgenärer tillbuds så länge förvärvaren inle sökt inskrivning, Ätgärdema är ju avsedda attsäkerställa en kommande exekution och det kan därför hävdas, att en rätt föröverlåtarens borgenärer att taga egendomen i anspråk genom exekution i siginnefattar den mdndre långt gående rätten att få egendomen belagd med kvarstadeller skingringsförbud. Emellertid kan det av andra skäl vara tveksamt om,sedan skepp eller skeppsbygge överlåtits, kvarstad eller skingringsförbudbeträffande egendomen skall kunna utverkas av någon som gör gällande fordranraot överiålaren. Underhän\'isning lill det anförda föreslås att förevarande paragraf erhållerföljande avfattning, "Harskepp eller skeppsbygge överlåtits och har inskrivning sökts för förvärvet, fåregendoraen efter utgången av den inskrivningsdag då ansökningen gjordes ickelagas i anspråk för annan fordran raot överlätaren än sådan som är förenad medpanträtt eller retentionsrätt i egendomen," Enligt 179 § UL äger borgenär till säkerhet för sinfordran begära kvarstad på så mycket av gäldenärens lösa egendom som svarar mothans fordran. Förutsättning för kvarstad är att sökanden har visat sannolikaskäl för sin talan och alt det föreligger fara för att gäldenären un-danslickereller förstör godset, Skingringsförbud kan enligt 180 § UL beviljas, när inlefulla skäl är till kvarstad. Såväl kvarstad som skingringsförbud innebärförbud alt förfoga över egendomen till förfång för sökanden. Skillnadenraellan de båda instituten är i huvudsak den, att egendomen vidskingringsförbud, i motsats till vad som är fallet vid kvarstad, förblir iinnehavarens besittning. Av detsagda torde framgå, att åtgärden riktar sig raot gäldenären och innebär ettförbud för denne att överlåta eller eljest förfoga över egendomen till förfångför borgenären, I de fall som avses raed förevarande paragraf i förslaget ärdet fråga om en överlåtarens skuld. Det är alltså överlätaren som ärgäldenären. Överlåtaren har emellertid redan överlåtit egendomen och vidtagersedan inle någon åtgärd av betydelse för äganderättsövergängen. Inskrivningsökes ju av förvärvaren och denne gör ansökningen uteslutande för egen del. Denförut angivna förutsättningen i 179 § UL alt del skall föreligga fara för att gäldenären"un-dansticker eller förstör godset" torde över huvud inte kunnatänkas föreligga, i vart fall inte sedan tradition skett. Vad nu anförts talar närmast för att kvarstad ellerskingringsförbud, sådana dessa institut är utformade i gällande rätt, efteröverlåtelse av 1973: 42 556 skeppeller skeppsbygge inte skulle stå till buds för den som gör gällande fordranmot överlåtaren. Omman emellertid, mot avfattningen av bestämmelsema i UL, skulle kunna tänka sdgsäkerhetsåtgärder av nu angivet slag riktade inte mot Överiålaren utan motförvärvaren, är att märka all, enligt förslaget, sedan förvärvaren söktinskrivning egendomen är skyddad för utmätning för överlåtarens gäld och inleheller kan dragas in i dennes konkurs. Detta gäller även om borgenären, efteröverlåtelsen men före det förvärvaren sökt inskrivning, skulle ha lyckatsutverka kvarstad eller skingringsförbud. Har säkerhetsåtgärden inte följts avutmätning eller konkurs före det förvärvaren söker inskrivning medför sålundaansökningen, att åtgärden förfaller. Kvarstad eller skingringsförbud om nudessa åtgärder kan tänkas riktade mot förvärvaren skulle alltså under allaförhållanden få en ytterst begränsad betydelse. Annorlundaskulle det givetvis ställa sig, om säkerhetsåtgärden utgjorde hinder raotinskrivning och föranledde avslag pä förvärvarens inskrivningsansökan. Någotslöd för att säkerhetsåtgärden skulle ha sådan effekt ger emellertid varkenbestämraelserna i förslaget eller gäUande rätt. En dylik ordning skulle ocksåfrarastå såsom märklig i betraktande av att utmätning för överlåtarens gäldinte torde utgöra hinder för inskrivning av förvärvarens fång. Kvarstad eUerskingringsförbud ger ju helt allmänt en betydligt svagare rätt än utraätning, Iförevarande paragraf ges bestämmelser om godtrosförvärv av skepp ochskeppsbygge, Säsom framgår av remissprotokollet omfattar lagrummet, med vissanknytning till lösörerättsliga principer, både fall av tvesalu och sådanafall där brist föreligger i överlätarens fång eller i fång längre tillbaka ifångeskedjan. Vidare reglerar paragrafen godtrosförvärv i situationer då rätteägaren överlåtit skeppet eller skeppsbygget men på grund av förvärvsvUlkorsaknat rätt alt förfoga över egendomen på sätt som skett genom överlåtelsen.Tanken synes ocksä vara att stadgandet skall kunna få analog tiUämpningexempelvis om ett kvarstadsbe-lagt skepp skulle överlåtas avkvarstadsgäldenären, föreslagna lagtexten anges i fråga om huvudfallet, att överlåtelse skettfrän den vars förvärv var inskrivet men som icke var rätt ägare "eUerbehörig att förfoga över egendomen på dennes vägnar". Den sist angivnabestämningen synes kunna leda till missförstånd och bör utgå ur paragrafen.Eftersom rätt att återlösa skepp eller skeppsbygge, som blivit föremål förgodtrosförvärv, skulle förutsätta ett positivt stadgande därora i sjölagen,torde vidare sista punkten i första stycket av förevarande paragraf börauteslutas som obehövlig. 1973: 42 557 ändringarav lagtexten synes första och andra styckena lämpligen kunna sammanföras tillett stycke. Genom bestämmelsema i 23 §av det reraitterade förslaget om publicitelsverkan åt skepps- ochskeppsbyggnadsregistren kan införingar däri av olika slag bryta god tro hosförvärvare. Såsom framgår av remissprotokoUet kommer här i fråga fömloraansökningar om inskrivning för förvärv närmast anteckningar oraäganderätlstvister, förvärvsvillkor, utmätning och kvarstad. Enligt nämndaparagraf skall sådan publicitelsverkan föreligga "från och med deninskrivningsdag" då ärende om införing upptagits. Som i det följande vid23 § närmare anges, kommer lagrådet att hemställa att publicitetsverkan enligtparagrafen skall gälla först "efler utgången av" inskrivningsdag somnyss nämnts. Vidkonkurrens samma inskrivningsdag mellan två förvärv från samme överlåtare synesdet emellertid riraligt att rätt ägare, dvs. den sora kan åberopa det tidigareförvärvet, går före och alt sålunda den senare förvärvaren, som med den avlagrådet förordade utformningen av 23 § skulle kunna göra gäUande god tro, fårvika. Motsvarande gäller även eljest när det föreligger konkurrens sammaInskrivningsdag mellan rätt ägare, som exempelvis på inskrivningsdagen fårklandertalan antecknad, och den som på sätt sagts skulle kunna göra gällandegod tro. Också i denna situation synes aUtså den sistnämnde böra få ståtillbaka för rätte ägaren. Ändringen av 23 § gör det därför påkallat att iförevarande paragraf införa en regel som, i den riktning förut antytts, lösersituationer av konkurrens samraa inskrivningsdag mellan två ansökningar omäganderättsinskrivning eller mellan sådan ansökan och anteckning omäganderätlstvist eller annan omständighet som anger bristen i överlåtarensförfoganderätt. Regeln bör innebära att godtrosförvärv ej skall inträda idessa fall. Om exempelvis ett skepp överlåtits först lill en person och sedantill en annan, sora ej känner till eller rimligen bort känna till den förstaöverlåtelsen, och båda söker inskrivning samma inskrivningsdag, bör sålundagodtrosförvärv inte inträda för den till vilken skeppet sist överlåtits. Genomdenna konkurrensregel nås samma resultat som 23 § d dess lydelse enligt detreraitterade förslaget skulle ge för de här avsedda fallen. Konkurrensregeln börupptas som ett andra stycke av förevarande paragraf. Med de sålunda förordadeändringama och med någon redaktionell jämkning av tredje stycket kanförevarande paragraf förslagsvis få följande lydelse: "Har skepp ellerskeppsbygge förvärvats genom överlåtelse från någon som icke var rätt ägare,skall förvärvet dock gäUa, om överlåtarens åtkomst var inskriven när egendoraenöverläts och om förvärvaren sökt inskrivning och därvid varken insett ellerbort inse att överlåtaren ej var 1973: 42 558 Vad som sagts har motsvarande tdllämpning d fråga om förvärv genomöverlåtelse från någon som var rätt ägare men på grund av förvärvsvillkorsaknade rätt att förfoga över egendomen genom överlåtelsen, Godtrosförvärvinträder dock ej, om samma inskrivningsdag som inskrivning sökes för förvärvetärende upptages om inskrivning eller annan införing i registret avorasländighet varav bristen i överlåtarens förfoganderätt beror eller omanteckning i registret att talan väckts om hävndng eller återgång av förvänt avegendomen eller om bättre rätt till denna. Omförvärv genom exekutiv försäljning finnas särskilda bestämmel- Påsätl anges vid 18 § bör av systematiska skäl innehållet i 22 § i remitteradeförslaget upptas i föievarande paragraf, som första stycket avförevarande paragraf i remissförslaget överförs till 22 § och andra stycket fårutgå. Bestämmelsemai förevarande paragraf enligt lagrådets förslag (22 § i remitterade förslaget)har direkt förebUd i JB. Första stycket motsvarar sålunda 18 kap. 9 § i JB ochandra stycket samraa kapitels 10 §. Innebörden av förstastycket torde, i anslutning till vad sora gäller i fastighetsrätten, vara atttalan kan med laga verkan riktas mot den som enligt registret framstår somsenaste ägare, vare sig inskrivning för förvärvet redan skett eller endastsökts. Inskrivningens eller ansökans legitimerande verkan medför att domensrättskraft kommer all omfatta också överlåtelser som, utan att inskrivningsökts, kan härledas från den senaste ägaren enhgt registret. Domen hardäreraot inle rättskraft mot tidigare ägare. Ettspecialfall, som måhända inle är särskilt praktiskt, kan vara ägnat alt belysaförhållandena. Om en ägare (A) av ett skepp eller skeppsbygge, som fått inskrivningför sitt förvärv, överiåter egendomen med äganderättsförbehåll, kanförvär\'aren (B) söka och fä inskrivning för sitt villkorade förvärv, varvidvUlkoret antecknas i registret. Denna sista inskrivning ersätter inteinskrivningen för överiålaren (A) utan denna består med den begränsning somföljer av den nya inskrivningen. Förvärvaren (B) kan sedan i sin tur överlåtasin villkorliga äganderätt under villkor. Av remissprotokollet framgår (3.4.4,)att i sådant fall både överlåtarens (B) och den nye förvärvarens (C) förvärvkan vara inskrivna i skeppsregistret. För samma skepp eller skeppsbygge kanalltså finnas tre inskrivningar, var och en med särskUd giltighet.Processlegitimalionsregdn i första stycket av förevarande paragraf får Prop.1973: 42 559 iförsta hand tillämpning på den nye förvärvaren (C), En dom mot denne blirsålunda bindande också mot senare förvärvare. Emellertid kan domen givetvisinte avse annan rätt än den C själv förvärvat. Gäller tvisten den fullaäganderätten i del angivna exemplet, torde den som gör gällande bättre rätt haatt väcka talan inte bara mot C utan ocksä mot A och B. Dessa kan sägastUlsammans ha den fulla äganderätten till egendomen och deras förvärv kaninskrivningsmässigt anses tillsammanlagna representera denna rätt. Ienlighet med vad sora angivits vid 18, 19 och 21 §§ bör vissa orare-digeringarav näranda lagram och förevarande paragraf göras. Härvid bör innehållet i 18 §tredje stycket och 21 § första stycket, med vissa redaktionella jämkningar,bilda första respektive andra stycket i förevarande paragraf. Båda styckenabör gälla rättsverkan enligt 19 och 20 §§. Såsoraanförts vid 19 § bör anmälan för avregistrering av skepp eller skeppsbygge hamotsvarande verkan som ansökan om inskrivning i fråga ora sakrättsskydd enligt19 §, godtrosförvärv enligt 20 § och process-legitimation enligt 22 § (21 § ilagrådets förslag). Detta bör på sätt också antytts i det föregående kommatill uttryck genom en sararaanfattan-de bestäraraelse d tredje stycket avförevarande paragraf, Bestäramdseii bör begränsas tdll att avse anmälan föravregistrering med anledning av förvärv. Såvitt avser processlegitimalionsregdn(21 § i lagrådets förslag) får bestämmelsen betydelse för tiden mellan anmälanoch avregistreringen (jfr 17 §) men uppenbarligen ej för tid efter avregistreringen, I 21§ andra stycket av det remitterade förslaget upptas ett delvis frånsjölagskomraitléns förslag hämtat stadgande, som har förebild ifastighetsrätten raed dess reglering för fall av tvesalu. Med hänsyn bl. a.lill att deparleraenlsförslaget ifråga om dessa fall anknyter tilllösöre-rättsliga principer om godtrosförvärv, synes eraellertid stadgandet obehövligt,och det bör därför utgå. Pägrund av vad sålunda anförts kan förevarande paragraf förslagsvis få följandelydelse: "Rättsverkansom sökt eller beviljad inskrivning medför enligt 19 och 20 §§ består ävenefter avregistrering. Rättsverkansora ansökan om inskrivning medför enligt 19 och 20 §§ förfaller, omansökningen avslås. Vadsom d 1921 §§ samt förut i denna paragraf föreskrivits om rättsverkan avinskrivningsansökan har motsvarande tUlämpning i fråga om anmälan föravregistrering med anledning av förvärv." Prop.1973: 42 560 23 § Lagrådet: Publiciletsregdni förevarande paragraf innebär att införing i skepps-eUerskeppsbyggnadsregistret skall, på sätt närmare anges i paragrafen, anses varakänd för den vars rätt till skepp eller skeppsbygge beror av god tro rörandeomständighet som införingen avser. Den principiella innebörden av denna regelsynes inte föranleda någon erinran, och såsom i remissprotokollet anges stårregeln i samklang med den i 19 § upptagna principen om sakrältsskydd motöverlåtarens borgenärer på grand av förvärvarens ansökan om inskrivning. Eraellertidsynes en järakning böra göras i fråga om tidpunkten då publicitetsverkan skallinträda. Detta skall enligt remissförslaget ske "frän och med deninskrivningsdag då ärende om införing upptagits". En sådan regel innebäratt man presumerar kännedom om den med införingen avsedda omständigheten viden tidpunkt då ärendet angående införingen ännu inte upptagits avinskrivningsdomaren och kanske inte ens kommit in till denne. Det förefallernaturligare att knyta inträdet av publicitetsverkan av ett ärende tUl utgångenav inskrivningsdagen, dvs. En lämplig lösning synessålunda vara att stadga att införingen skall anses känd "efter utgången avden inskrivningsdag då ärendet om in:föringen upptogs". Såsomangivits vid 20 § bör jämkningen av förevarande paragraf medföra att ensärskild konkurrensregel införes i 20 § för där avsedda fall av samtidigaansökningar. De av lagrådet sålunda föreslagna ändringarna i 20 och 23 §§ färpå detta sätt reell betydelse endast när det gäller upplåtelse av panträtt.Härom hänvisas till vad som anföres vid 268 §. Pägrand av det anförda bör förevarande paragraf, med ytteriigare vissa jämkningarav redaktionell natur, förslagsvis få följande lydelse: "Införingi skepps- eller skeppsbyggnadsregistret skaU, efter utgången av deninskrivningsdag då ärendet om införingen upptogs, anses känd för var och envars rätt tUl skepp eller skeppsbygge beror av god tro rörande omständighet sominföringen avser." 24 § Lagrådet: Förevarandestadgande torde, utan att detta uttryckligen anges, ha giltighet också föransökan om inskrivning av äganderätt, i den mån särskild rättsverkan knytesdärtill. Förutsättningen för stadgandets tilllämplighet är att äganderätteninskrivits i register i den andra staten "enligt dess lag". Häravsynes framgå, alt domstol eller annan myndighet här i landet skall kunna, oraanledning därtill förekoramer, ha att pröva om inskrivningen skett iöverensstämradse med den statens lag. 1973: 42 561 Iförsta stycket av förevarande paragraf anges vissa uppräknade ärenden vararegisterärenden. I lagförslaget används sedan denna term som ett sammanfattandebegrepp. I specialmotiveringen sägs att också ärenden om inteckning i skeppeller skeppsbyggen skall vara registerärenden. Detta avses författningsmässigtkomma till uttryck genom föreskriften i 281 § första stycket (under rabriken"Inteckningsförfarandet"), att i fräga om inteckning bestämmelsernai 2 kap. har motsvarande tillämpning. En lämpligare lösning torde vara att iförevarande paragraf bland övriga registerärenden direkt ange även ärenden ominteckning. Första stycket av 281 § torde då kunna utgå i sin helhet urlagtexten. Enligtandra stycket av förevarande paragraf hålles inskrivningsdag "varjearbetsdag". Detta uttryck är emellertid inte helt entydigt. Då det medhänsyn till olika prioritetsregler är nödvändigt att full klarhet råder i dettahänseende, föreslås att begreppet inskrivningsdag beskri-ves något fylligare.Lämpligen kan anges att sådan hålles varje vardag, dock ej lördag och ej hellerden , eller . Vidare bör i andra punkten avförevarande stycke orden "efter denna tidpunkt" i förtydligande syfteutbytas mot "efter detta klockslag". IremissprotokoUet antydes, i anslutning till återgivandet av regeln i nyssnämndaandra punkt att ansökan eller anmälan sora inkommer ansesgjord påföljande inskrivningsdag, möjligheten av handläggning i vissa fall utomvanlig arbetstid. Avsikten är att, i den mån framfört önskemål om sådanhandläggning kan tiUgodoses inom ramen för systemet med inskrivningsdagar,särskilda tillämpningsföreskrifter skall meddelas. Självfallet får, såsomockså framgår av uttalandet i protokollet, genom en sådan handläggning degrandläggande företrädesprinciperna inom registrerings- ochinskrivningsförfarandet inte åsidosättas eller äventyras. Medhänsyn till det anförda föreslås att första och andra styckena av förevarandeparagraf får följande lydelse: "Registerärendenäro ärenden ora registrering eller avregistrering av skepp eller skeppsbygge,ärenden om inskrivning av förvärv av sådan, egendom eller om inteckning därisamt ärenden om inskrivning av förbehåll om skeppsnamn eller ora annaninföring i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret, som sker på grand avföreskrift: i lag eUer annan författning. Registerärendeupptages på inskrivningsdag. Sådan hålles tiU varje vardag, dockej lördag och ej heller , eller . Anmälaneller ansökan, som inkommer efter detta klockslag, anses gjord påföljandeinskrivningsdag." 36 1973.1 saml Nr 42 1973: 42 562 I den situationen attvillkorade överlåtelser förekommit och alltså två eller flera inskrivningar,var och en med viss gUtighet, kan finnas (jfr exemplet vid 21 §),torde föreskriften i förevarande paragraf om underrättelse till den som varinskriven som ägare gälla alla de rättsinnehavare, vUkas förvärv sålunda varinskrivna med aktuell giltighet. Innebörden av den i förstastycket av förevarande paragraf upptagna bestämmelsen, att anmälan elleransökan i registerärende skall göras skriftiigen, är betydelsefull bl. a. såtill vida som underlåtenhet att iakttaga bestämmelsen enligt 33 § 1 är avslagsgrand.Med hänsyn till att avslag kan leda till allvarliga följder synes det vara avvikt, att minimikraven inte sätts alltför högt. Uttalandena iremissprotokollet i anslutning tUl de bestämmelser som i 31 § ges om rätt förregistermyndigheten att i vissa fall besluta om uppskov med avgörandet av ettregisterärende ocb att därvid skaffa in muntlig och skriftiig utredning förefallerockså bestyrka, att en restriktiv tolkning av bestämmelsen i 33 § 1 är avsedd.För att man skall kunna tala om ansökan torde det böra fordras att skeppeteller skeppsbygget kan identifieras och att det fraragår vUken omständigheteller vUket förvärv som åberopas. Det formella kravet på skriftiig anmälaneller ansökan bör kunna efterges, när fångeshandling eller annat lämpligtunderlag för ärendets handläggning företes. Lagrådet hemställer om tillägglill första stycket av orden "om icke fångeshandling eller annan tjänlighandling företes". Enligt bestämmelserna iandra stycket första punkten gäller, att registermyndigheten i angivna fall avförsummelse att iakttaga skyldighet att göra anmälan eller att söka Inskrivningfår förelägga vite för skyldighetens fullgörande. Lagrådet viU förorda attbestämmelserna utbyggs och förtydligas så att, i de nämnda fallen, registermyndighetenskall förelägga den försumlige att fullgöra skyldigheten och därvid får i föreläggandetutsätta vite. Lagrådet har vid 13 §andra stycket aridra punkten i förslaget något berört den bestämmelse soraupptagits i tredje stycket av förevarande paragraf. I anslutning till ettexempel, i vUket en person B vUlkorligt förvärvat ett A tillhörigt skepp ochdärefter C gjort ett, fullbordat eller villkorligt, förvärv av B:s rätt tillskeppet, har lagrådet förordat att i fråga om rätten att erhålla Inskrivning Cjämställes med B. Föratsättning härför är emellertid att C jämställes med Bockså i fråga om möjligheten att på företrädarens vägnar fullgöraregistreringsanmälan eUer 1973: 42 563 inskrivningsansökan.Vinner lagrådets hemställan i fråga om 13 § andra stycket andra punkten iremissförslaget bifall, erfordras en jämkning av tredje stycket i förevarandeparagraf så att det klart framgår att där givna bestämmelser gäller också närinskrivningsansökan gäller ett sekundärt villkorligt förvärv sådant som C:s.Förslagsvis kunde tredje stycket inledas så: "Är bifall till ansökan orainskrivning av förvärv beroende av etc". Lagrådet hemställer om sådanjämkning av lagtexten. 31 § Lagrådet: Detär tydligt att bestämmelsema om avslagsgranderna i 33 § inte kan vara avseddaatt tolkas så att avslag i de angivna fallen alltid skall ske . Kansökanden inte genast styrka sitt förvärv, torde sålunda som regel uppskov börameddelas för att han skall få tillfälle att komplettera utredningen. Endast omdet från början står klart, att ansökningen inte kommer att kimna bifallas,bör avslagsbeslut meddelas. Denna förslagets innebörd skulle kommabättre fram om det i första stycket av förevarande paragraf som skäl föruppskov anges, att anmälan eller ansökan "ej finnes böraavslås". I andra stycket avförevarande paragraf stadgas att även "annan, som saken kan antagasangå," får höras och kan föreläggas personlig inställelse hosregistermyndigheten. I förvaltningslagen (1971: 290) förekommer uttrycket"den som beslutet angår" för att ange vem som får överklagaförvaltningsmyndighets beslut. Det tUl ordalagen näraliggande uttrycket iförevarande paragraf är tydligen avsett att ha en annan innebörd. Ispecialmotiveringen tUl stadgandet anges för detla fall blott att "annanän sökanden" får höras etc. Enligt lagrådets mening kan detta uttrycklämpligen användas också i lagtexten. 32 § Lagrådet: Såsomangivits i remissprotokollet har förevarande paragraf delvis förebUd i 19 kap.10 § och 20 kap. 7 § JB.