prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Nationalitetscertifikat utfärdas på grundval av och isamband med registrering och inskrivning i skeppsregistret, Certifikatet fär ejutlämnas ulan att tidigare för fartyget gällande nationalitetscertifikatåter-ställes. Uppgives delta hava förkommit, prövar huravida ochpä vUka villkor det nya certifikatet kan utlämnas. Nyttnationalitetscertifikat utfärdas tillika, när det är påkallat med hänsyn tilländring som avses i 37 § första stycket eller när gällande certifikat skadatseller eljest behöver utbytas. Bestämmelserna i första stycket äga därvidmotsvarande tillämpning. Nationalitetscertifikat förfaller, om faU inträffar somangives i 14 § första stycket samt om förordnande meddelas enligt 6 § andrastycket. Förfallet nationalitetscertifikat skall återställas tilisjöfartsverket. Äro flera ägare av fartyg och med detta driva rederirörelse,svarar varje delägare för partrederiets förbindelser endast i förhållande tillsin andel i fartyget, såframt icke delägare åtagit sig större ansvarighet. I fråga om delägarnas inbördes rättigheter ochskyldigheter skola bestämmelserna nedan lända till efterrättelse, om annat ejär avtalat mellan delägarna. För parirederi bör utses en huvudredare. Till sådan fär ejutses annan än i Sveige bosatt svensk medborgare eller svensk juridisk personsom angives i 1 § eller också i bosatt dansk, finsk eller norsk medborgare. Huvudredarensnamn, nationalitet och hemvist skola anmälas hos , även orafartyget ej är infört i skeppsregistret, Huvudredaren är i denna sin egenskap behörig att påpartrederiets vägnar förelaga rättshandlingar vilka rederirörelsen vanligenmedför, såsom all antaga och avskeda befälhavare och meddela honom föreskrifter,laga sedvanliga försäkringar samt uppbära medel sora inflyta för rederietsräkning. särskilt bemyndigande äger huvudredaren icke överlåtafartyget eller upplåta panträtt däri eller träffa avtal om befraktning ellerskeppslega för lid överstigande , Huvudredaren är i denna sin egenskap behörig att väckatalan i sak som rör parirederiet och utföra sådan talan. 1 sak som rör rederiet får huvudredaren sökas. 1973: 42 406 utseddoch anmäld hos , äger den som vill söka rederiet instämma vilkenhan vill av delägarna att svara för detta. Huvudredarenskall tillse alt erforderliga upplysningar angående part-rederiets förhållandenkomma delägarna till banda på lämpligt sätt och vid lämpliga tider. Han börinhämta deras föreskrift, när betydelsefulla angelägenheter förekomma. Omej samtliga delägare äro ense om ett avgörande, fattas beslut d partrederietsangelägenheter vid allmänt sammanträde, till vilket varje delägare blivit minsten vecka förut kallad genom alt underrättelse om sammanträdet på lämpligt sättdelgivits honom. Har underrättelse avsänts i rekoramenderat brev eller i telegramunder delägarens senast kända adress, anses delgivning därigenom hava skett. Delägaresom uteblir från sammanträde har att godtaga beslut av dem som varitnärvarande. Huvudredaren skall tillse all delägaren får meddelande om debeslut som fattats vid saramanlrädet. Protokollskall föras över vad som av vikt förekommer vid allmänt saramanlräde, omdelägare begär del, Vidomröstning beräknas varje delägares röstetal efter hans andel i fartyget. Såsombeslut gäller deras mening vilkas andelar tillsammans äro störst. Vid likaröstetal gäller den mening huvudredaren biträder. Om vid val av huvudredare tvåeUer flera erhållit lika röster, skall skUja mellan dem. Beslut,som strider mot gällande parlrederdavlal eller mot rederiels ändamål, är ickegiltigt om ej samtiiga delägare äro ense. Förbeslut om upplösning av rederiet gälla bestämmelserna i 54 §, Huvudredarenkan när som helst skiljas från sin befattning genom beslut av delägarna d denordning som föreskrives i 45 och 46 §§. Ägerhuvudredare själv hälfien i fartyget eller mera, kan domstol på delägares talanskilja honom från befattningen, om giltiga skäl föreligga. Huvudredarenär ansvarig för att partrederiets bokföring fullgöres i överensstämmelse medlag. Han skall till delägarna avgiva redovisning för förvaltningen avrederiets angelägenheter. Redovisning skall avse kalenderår och avgivas efler kalenderårels utgång. Redovisningavgives skriftiigen till varje delägare. För granskning av redovisningen hardelägare rätt att taga del av rederiets räkenskapshandlingar. Villdelägare klandra redovisning, skall han väcka talan därom inom sex månaderefter det redovisningen mottogs. Försittes , har han förlorat sintalan, ora huvudredaren ej förfarit svikligen. Prop.1973: 42 407 Tillbestridande av utgifter för partrederiets verksamhet skall varje delägarebidraga d förhåUande till sin andel i fartyget. Underlåter delägare att vidanfordran erlägga beslutat bidrag och förskjutes beloppet av annan delägareeller av huvudredaren, skall den bidragsskyldige erlägga ränta på bdoppel tilldess betalning sker. Räntan utgår efler det av vid tiden förförskottet tillämpade officiella diskontot med tillägg av för år,dock lägst årlig ränta. 1avräkning pä sin fordran äger förskoltsgivaren i den bidragsskyldiges ställeuppbära utdelning som belöper på dennes andel, Vinsteller förlust som uppkommer av rederirörelsen skall fördelas raellan delägarnai förhållande till deras andelar. Finnesenligt avgiven redovisning överskott, skall detta utdelas till delägarna sedanerforderligt belopp avsatts för driften, Övergårandel i fartyg till annan, skall någon av fångesmännen ofördröjligenunderrätta övriga delägare och huvudredaren härom. Hardelägare blivit raedborgare i främmande stal, skall han ofördröjligen häromunderrätta övriga delägare och huvudredaren, Ifall som avses i 51 § första stycket har delägare rätt att lösa tUl sig denandel som kommit i annans hand. Om delägaren ej inom en månad från det han fickvetskap om övergången tillkännagiver för förvärvaren att han vUl utövalösningsrätten, är den förfallen. Lösningsrätt gäller icke, om andelen såltsexekutivt eller pä offentlig auktion eller förvärvaren är förre ägarens make,avkomling eller avkomlings make. Önskaflera utöva lösningsrätten, bestämmes deras inbördes rätt efler förhållandetmellan deras andelar i fartyget. Träffasej överenskommelse om lösens belopp, skall detta fastställas av tre skiljemänenligt bestämmelserna i lagen (1929: 145) ora skiljemän. Vederlag som avtalatsfår icke frångås, om ej vederlaget finnes avsevärt avvika från det verkUgavärdet. Delägarei fartyget blir icke genom alt hans andel övergår tiU annan fri från sin ansvarigheti förhåUande till medredarna för de förbindelser som åvilade rederiet vidövergången. Förvärvaren av andelen inträder genast i en redares allarättigheter och skyldigheter mot medredarna. Han är på samma sätt som sinfångesman bunden av vad rederiet lagligen gjort och beslutat före andelensövergång. Häftar den förutvarande ägaren för oguldet tillskott, äger medredaremol nye ägaren rätt att avräkna sådan fordran på den utdelning som belöper påden överiålna andelen. Förvärvarensvarar i förhållande till Iredje man såsom redare för de förbindelser rederietingår efter andelens övergång. 1973: 42 408 ägarenfär ej tUl sitt fredande från sådan ansvarighet åberopa den skedda övergångeni annat fall än då tredje man icke varit i god tro. Deneller de delägare som äga mer än hälften d fartyget kunna besluta attpartrederiet skall upplösas. Såvittej annat följer av rederiavtalet kan varje delägare påkalla upplösning avrederiet efter det han givit övriga delägare meddelande därom. Påbegäran av delägare skall rederiet vidare upplösas, om 1. fartyget till följd avförändring i de förhållanden, som avses i 1 §, utan delägarens åtgärd ellersamtycke upphört att vara svenskt; 2. huvudredaren blivit genomdomstols beslut skild från befallningen enligt 47 § andra stycket; 3. annan delägare är ur stånd attfullgöra sina förpliktelser; eller 4. rederiet förvallats pä sådantsätt att delägarens rätt därigenom kränkes. Omdelägare påkallat upplösning av rederiet enligt 54 § andra stycket, har annandelägare rätt att utiösa den som påkallat upplösning. Tillkännagiver denne ejinom en månad för den förre att han vill utöva utlösningsrätten, är denförfallen. IfaU som avses i 54 § tredje stycket har delägare rätt att, i stället för attpåkalla upplösning av rederiet, utlösa meddelägare till vilken upplösningsgrandenhänför sig. Om delägaren ej inom en månad från det han fått vetskap omförhållandet tillkännagiver för medddägaren att han vUl utöva utlösningsrätten,är den förfallen. Göraflera gällande utlösningsrätt, bestärames deras inbördes rätt efterförhållandet mdlan deras andelar i fartyget. Träffasej överenskommelse om lösens belopp, skall såväl lösenbeloppet som tiden fördess erläggande fastställas av tre skUjemän enligt bestämmelserna i lagen(1929: 145) om skUjemän. Vidupplösning av partrederi skall, om delägarna icke enas om annat, fartygetsförsäljning ske på offentlig auktion i enlighet raed vad i lagen (1904: 48 s.1) om samäganderätt stadgas angående försäljning av sam-fäUt gods. Är fartygeti utlandet skall, om delägarna ej enas om orten för försäljningen, avgörandehärom träffas av god man som utses av rätlen enligt bestämmelserna i nämndalag. Densom har större andel i fartyget än hälfien äger överlaga fartygets förande, omhan är behörig därtill. Träffas ej överenskommelse om löneviUkoren, fastställasdessa av tre skiljemän enligt bestämmelserna i lagen (1929: 145) om skiljemän. Omden som har större andel i fartyget än hälften är befälhavare, skall rätten påannan delägares talan skilja honom från befattningen, om giltiga skälföreligga. 1973: 42 409 (Omfartygs befälhavare) Omfartyg på utiändsk ort belägges med kvarstad eller utmätes, skall befälhavarenhärom ofördröjligen underrätta närmaste svenske konsul och . Vidunderrättelsen till verket fogas såvitt möjligt utiändsk myndighets bevis omåtgärden. Första stycket ägermotsvarande tillämpning, när åtgärd som där avses häves. Redarenär ansvarig för skada som genom fel eller försummelse i tjänsten orsakas avbefälhavare eller medlem av besättningen eller av lots. Detsamma gäller, omskada ästadkommes av någon som, utan att tillhöra besättningen, på grund avredares eller befälhavares uppdrag utför arbete i fartygets tjänst. Vad redare sålunda nödgasutgiva äger han söka åter av den som vållat skadan. Bestäraradser om redaresfrihet från och begränsning av ansvarighet i vissa fall meddelas i 122 och171173 §§ samt i lag i anledning av tUlträde till 1924 årsinternationella konvention rörande konossement. Om den begränsning avansvarigheten vartill redaren däratöver är berättigad finnas bestämmelser idetta kapitel. Föreliggeransvarighet för redare enligt denna eller allmän lag, är ansvarighetenbegränsad vad angår 1. ersättning för dödsfaU ellerskada på person, som befann sig ombord på fartyget för att medfölja detla, ochför förlust av eller skada på egendom ombord; 2. ersättning för dödsfall ellerskada på person eller för förlust av eller skada på egendom, ora skadanorsakals av någon sora befann sig ombord på fartyget; 3. ersättning för dödsfall ellerskada på person eller för förlust av eller skada på egendom, om skadan orsakatsav omständighet sora hänför sig till navigeringen eller handhavandet avfartyget eller lill lastningen, befordringen eller lossningen av lasten ellertill passagerarens ombordstigning, befordran eller landstigning; 4. ersättning för förlust i följdav skada pä hamnanläggning, bassäng eUer segelbar vattenväg; 5. ersättning på grund avföreskriven skyldighet alt avlägsna sjunket, strandat eller övergivet fartygeller egendom ombord på sådant fartyg. Begränsningen gäller dockej ansvarighet på grund av skada sora åsamkats befälhavaren eller medlera avbesättningen eller lois eller någon hos redaren anställd person, som befannsig ombord eller vilkens åligganden stå i samband med fartygets tjänst. Denavser ej heller ansvarighet på grund av fel eller försummelse av redaren själv,ora ej 1973: 42 410 dennebegått felet eller försummelsen i egenskap av fartygets befälhavare ellermedlem av dess besättning. Begränsningen gäller ickeränta och kostnader i saken. Har redaren motfordran mot borgenären och grundasig fordran och motfordran på en och sarama händelse, skall begränsningen avseendast det belopp varmed fordringen överstiger motfordringen, Äransvarigheten begränsad, svarar redaren intill ett belopp beräknat för ton av fartygets dräklighet, dock minst etthundrafemtiotusenfrancs. Inträffar dödsfall eller skada på person, höjes ansvarighetsgränsen ivad avser sådan skada med tvåtusenetthundra francs för lon, dock med . Ansvarighelsgränsen gällerbeträffande fordringar, vilka uppkommit på grund av en och sarama händelse. Med dräklighet avsesnettodräktigheten, för maskindrivet fartyg ökad med det maskinrum som vidberäknande av nettodräktigheten dragits från bruttodräktigheten. Vad somförstås med franc bestämmes i 348 §. Fordringarpå grund av dödsfall eller skada pä person skola i första hand tUlgodoses meddet ansvarighetsbelopp som avses i 235 § första stycket andra punkten. Förslårej detta, skall återstoden av fordringarna tillsammans med övriga fordringartillgodoses ur det belopp som avses i samraa stycke första punkten. Fördelningenav ansvarighetsbelopp skall ske i förhällande till ford ringarnas storlek. Har redaren betalt fordransora avses i denna paragraf, skall han anses träda i fordringsägarens ställemed samma rätt sora denne och fordringsbeloppet raedtagas vid fördelningen avansvarighetsbeloppet, såvitt fordringen kunnat i göras gällande motredaren. Visar redaren att han, oaktat krav ännu ej skett, har attbetala fordran som avses i denna paragraf, skall också den fordringen medtagasvid fördelningen, Kvarstadeller annan handräckning för fordran beträflande vilken ansvarigheten ärbegränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärd hävas, om redaren i Sverigehos rätlen eUer överexekutor släUer säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppetenligt 235 § jämte ett av myndigheten bestämt liUägg för ränta och kostnader isaken. Säkerheten får åberopas gentemot alla borgenärer, för vilkas fordringargäller begränsning lUl samma ansvarighetsbelopp, och skall anses vara ställdlill förmån för alla sådana borgenärer. Harredaren ställt säkerhet för ett mindre belopp än som avses i första stycket ochställer han därefter hos samma myndighet säkerhet för återstoden, skola föreskrifternai första stycket äga tillärapning. Oraredaren ställt fuU säkerhet enligt första eller andra stycket, skall på hansyrkande tidigare ställd säkerhet för fordran som avses med den fulla säkerhetenfrigivas. denna paragraf föreskrives skall äga motsvarande tillämpning, om säkerhetenställts hos vederbörUg myndighet i , eller , Kvarstad eller annan handräckning för fordran, beträffandevilken ansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärd hävas,om redaren visar att han, innan åtgärden genomförts, utom ställtbetryggande och för borgenären tillgänglig säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppetenligt 235 § i någon av följande hamnar: 1, den hamn därden händelse inträffat varpå fordringen grundas eller, om händelsen ej ägt rumi hamn, den första hamn som fartyget anlöpt efler händelsen; 2, landsättningshamnen,om fordringen avser dödsfall eller skada på person; 3, lossningshamnen,om fordringen avser förlust av eller skada på last. Har d fall som avses d första stycket säkerheten ställts dannan ort än där angives, prövar rätten eller överexekutor med hänsyn tillomständigheterna, huruvida handräckningsåtgärd som sagts skaU vägras ellerhävas. Föreskrifterna i första och andra styckena gälla även omden utom ställda säkerheten icke motsvarar det fullaansvarighetsbeloppet enligt 235 § men redaren i hos rätten elleröverexekutor ställer betryggande säkerhet för återstoden jämte ett av rätleneller överexekutor bestämt tillägg för ränta och kostnader i saken. Vad i denna paragraf säges om hävande avhandräckningsåtgärd skall äga motsvarande tillämpning i fråga ora frigivande avsäkerhet sora ställts i till befrielse från handräckningsätgärd, Tvist om beräkning av belopp, vartill redares ansvarighetär begränsad enligt 235 §, eller om fördelningen av ansvarighetsbelopp mellanborgenärer får hänskjutas liU utredning och avgörande genom dispasch, I fräga om dispasch enligt första stycket gälla i tillämpligadelar bestämmelserna d 7 kap, om generaldispasch. Bestämmelse som avser haveridelägaregäller därvid i stället sakägare. Kostnaden för dispaschen ersattes av redaren, ora ickeborgenär utan skälig orsak hänskjutit saken till dispasch eller eljest särskildaskäl föranleda annat, Har redaren utbetall vad som åligger honom alt utgivaenligt be-stiimmdserna i delta kapitel om begränsning av ansvarigheten och visarsig sedan annan borgenär hava ägt rätt tUl betalning av ansvarighetsbeloppet,har redaren icke någon ytterligare betalningsskyldighet, om han då betalningenerlades eller, om den skedde enligt lagakraftvunnen dom eller dispasch, dennameddelades icke ägde och ej heUer genom vederbörlig undersökning kunnat fåvetskap om den andres fordran. Borgenär, som sålunda uppburit vad som rätteligen borttillkomma annan, svarar därmed för den andres fordran, om han hade vetskap orafordringen när han erhöll betalningen. Bestämmelserna i detta kapitel om begränsning av redaresansvarighet äga tillämpning även i fråga om ansvarighet som åvilar fartygels 1973: 42 412 ägare,som ej är redare, eller befraktare eller den som i redares ställe handharfartygets drift. Detsairmiagäller ansvarighet, vUken åvUar befälhavare eller medlem av besättningen ellerlots eller någon som är anställd hos redaren, ägaren, befraktaren eUer den somi redares ställe handhar fartygets drift, såframt ansvarigheten uppkommit itjänsten. Sådan ansvarighet får begränsas oaktat den uppkommit på grund av feleller försummelse. Detsammanlagda belopp, till vilket redare och övriga i denna paragraf nämndapersoner kan begränsa sin ansvarighet för fordringar som uppkommit på grund aven och samma händelse, skall ej överstiga det fulla ansvarighetsbeloppet enligt235 §. Bestämmelsernai detta kapitel ora ansvarighetsbegränsning äga tilllämpning, när begränsningav ansvarighet åberopats inför svensk myndighet. Beträffandeansvarighet som avses i 234 § andra stycket första punkten skall dock frågan,huruvida och till vilket belopp ansvarigheten är begränsad, avgöras efter denlag som gäller för tjänsteavtalet, om detta regleras av lagen i annan stat soraär ansluten till internationella konvention angående begränsningen avansvarigheten för ägare av fartyg som användas tUl fart i öppen sjö. Konungenäger förordna, att i stället för bestämmelserna i detta kapitel omansvarsbegränsning andra regler skola i tillämpas i fråga om fartyghemmahörande i annan främmande stat än sådan, som utan förbehåll anslutit sigtill internationella konvention angående begränsningen avansvarigheten för ägare av fartyg som användas tUl fart i öppen sjö. Omsjöpanträtt och om inskrivning av panträtt i fartyg I. Sjöpanträtt Sjöpanträtti fartyg jämte dess tillbehör gäller till säkerhet för sådan, till fartygethänförUg fordran mot redaren som avser 1, lön och annan gottgörelse somtillkommer befälhavaren eller annan ombordanställd på grund av dennes tjänstpå fartyget; 2, hamn-, kanal- och annanvattenvägsavgift samt lotsavgift; 3, ersättning för dödsfaU ellerskada på person som inträffat i samband med fartygels drift; 4, ersättning för förlust av ellerskada på egendom, som inträffat i saraband med fartygets drift,under förutsättning att fordringen icke kan grundas på avtal; 5, bärgarlön, ersättning föravlägsnande av vrak och bidrag till ge-mensarat haveri, Sjöpanlrättuppstår även om fordringen riktar sig mot fartygels äga- 1973: 42 413 re,som ej är redare, eller mot befraktare eller den som i redarens ställe handharfartygets drift. Dei 244 § angivna fordringarna äga företräde tdll betalning ur fartyget framföralla andra. Under skilda nummer upptagna fordringar hava förmånsrätt efternummerordningen och fordringarna under ett vart av numren 14 hava inbördeslika rätt tUl betalning. Fordringar under 5 skola dock äga företräde framförandra fordringar som uppkommit tidigare och i deras inbördes förhållande skallyngre fordran gå före äldre. Utomi fall som avses i 249 § skall sjöpanträtt häfta vid fartyget, även omäganderätten övergår tUl annan eller fartygets registrering ändras. MedförfrivUlig överlåtelse av fartyget tUl utlänning att sjöpanträtt upphör förfordran för vilken förre ägaren ej svarade personligen eller alt förmånsrättenförsämras, är förre ägaren ansvarig för fordringens betalning intill fartygelsvärde vid tiden för överlåtelsen. Voro flera delägare i fartyget, gällerdetsamma för envar av dem sora tagit del i överlåtelsen eller samtyckt därtUl.Bestämmelserna i 240 § äga motsvarande tillämpning. Densom har annans fartyg i sin besittning med reparations- eller ombyggnadsuppdragäger kvarhålla fartyget till säkerhet för fordran på grund av uppdraget. Sådanretentionsrätt, som står tillbaka för sjöpanträtt, ger företräde tillbetalning framför inteckning i fartyget. Harnågon annans skeppsbygge i sin besittning med byggnadsuppdrag, äger han förfordran på grund av uppdraget sådan rättighet i bygget som avses i förstastycket. Sjöpanträtti fartyg upphör från det fordrdngen idllkora, ora fartyget ejdessförinnan blir föremål för kvarstad eller utmätning som åtföljes av exekutivförsäljning. Preskriptionstiden kan eljest icke förlängas eller avbrytas menskall dock ej löpa medan laga hinder möter mol att fartyget belägges medkvarstad eller utmätes för borgenärens fordran. Harfartyget förklarats förverkat till kronan och har sådan förklaring därvidmeddelats även i fräga om sjöpanträtt i fartyget, upphör sjöpanträtten sedandomen vunnit laga kraft, Säljesfartyg exekutivt i , upphör sjöpanlrätt och retentionsrätt i fartygetsedan köpeskillingen erlagts, förutsatt att försäljningen blir bestående. Borgenärernaäga rätt till betalning ur köpeskillingen i den ordning som gäller för utmättegendom. Fordran som är förenad med sjöpanträtt får därvid bevakas till fulltbelopp ulan hinder av bestämmelserna i 10 kap. om begränsning av redaresansvarighet men erhåller ej utdelning över det belopp som högst skall utgåenligt dessa bestämmelser. 1973: 42 414 Exekutivförsäljning av fartyg i främmande stat skall tilläggas sådan verkan som angivesi första stycket, om fartyget vid försäljningstillfället befann sig i denstaten och försäljningen verkställts i enlighet med dess lag och iöverensstämmelse med bestämmelserna internationella konvention omsjöpanträtt och fartygshypotek. Bestämmelsernaom sjöpanlrätt i fartyg äga motsvarande tillämpning i fråga om skeppsbygge fråndet att bygget sjösattes. Sjöpanträtti inlastat gods gäller tiU säkerhet för 1. fordran på bärgarlön och påbidrag till gemensamt haveri eller annan kostnad, som skaU fördelas enligtsamma grund (136 och 216 §§); 2. fordran på grund av attbortfraktaren eller befälhavaren med stöd av behörighet enligt denna lag slutitavtal eller vidtagit annan åtgärd för lastens behov samt lastägares fordran förgods som sålts för annan lastägares räkning; 3. bortfraktarens fordringar pägrund av fraktavtalet, såframt de kunna göras gällande mot den som kräver attgodset utlämnas. Dei 251 § angivna fordringarna äga företräde liU betalning ur det inlastadegodset framför alla andra. Under skilda numraer upptagna fordringar havainbördes förmånsrätt efler nummerordningen och fordringar under samma nummeräga lika rätt till betalning, men av sådana under vardera 1 och 2 angivnafordringar som härröra av skilda händelser skall dock yngre fordran gå föreäldre. Utlämnasgods som häftar för fordran eller säljes gods för fartygets eller lastensbehov, upphör sjöpanträtten i godset. Säljesgodset exekutivt, upphör sjöpanlrätt däri sedan köpeskillingen erlagts,förutsatt att försäljningen blir bestående. Borgenären äger rätt till betalningur köpeskilUngen i den ordning som gäller för utmätt egendom. Densom utan borgenärens tillstånd utlämnar gods som häftar för fordran svarar förfordringens betalning, dock ej över det värde godset hade vid lossningen.