prop · FW0346 · 1973-12-31 00:00:00 — TUlsammansger förmånerna från försäkringskassa och arbetsgivare i princip full kompensationför inkomstbortfallet under sjukdom. Sjuklönetiden varierar mellan olikabranscher och är även beroende av anställningstidens längd. I regel utgårsjuklön . Havandeskapslön ulgår i regel under två månader.Storleken därav varierar och viss lids anställning är en förutsättning försådan lön. 2.6.4 Arbetare i enskild tjänst Med några undantag har de privatanställda inom LO-koUektiveltidigare inle haft några sjuklöneförmåner. Till undantagen har hört handelnsamt vissa andra områden, där sjuklön av varierande konstruktion förekommit. I1971 års avtalsuppgörelse meUan LO och SAF ingick en överenskommelse om en avtalsgruppsjukförsäkring(AGS). Denna trädde i kraft den och kan beräknas komma attomfatta ca 1,2 milj. anställda. AGS är en s. k. lång sjukförsäkring, som utfaller efler enkarenslid av . Arbetsmarknadsförsäkringarsjukförsäkrings-aktiebolag (AMF-sjukförsäkring) handhar administrationen av försäkringen. Försäkringen gäller anställda mellan och ettvillkor är all den anställde är placerad i sjukpenningklass enligt AFL. För allkunna omfattas av försäkringen fordras vidare alt den anställde fullgjort visskvalifikationstid hos en arbetsgivare eller, i branscher där arbetsförhållandenaär sådana att man normalt byter arbetsgivare relativt ofta, inom branschen.Kvalifikationstiden är under ell kalenderkvarlal. Sedankvalifikationstiden fullgjorts gäller försäkringen för den anställde, så längevederbörande arbetar minst 208 limmar varje kalenderkvarlal. Försäkringengäller med ell eflerskydd under två kalenderkvarlal vid arbetslöshet ellerövergång lill anställning där någon försäkring ej gäller. Efterskyddel kan ivissa fall förlängas. Om den försäkrade erhåller sjuklön genom annan anställningeller får ersättning genom annan avtalsenlig sjukförmån, nedsätts dags- resp. månadsersätlningenfrån AGS med värdet av de övriga ersättningarna efler avdrag för eventuellskatt. Då hel sjukpenning utges från , lämnashel dagsersättning från AGS. Vid halv sjukpenning lämnas halv dagsersältning.Hel dagsersällning är lägst . (i sjukpenningklass 2-10) och högst . (i sjukpenningklass 21). Ersättningen från ÄGS är skattefri. Överenskommelsen om AGS gäUer t. v. och med en ömsesidiguppsägningstid av . Den kan dock inle uppsägas all upphöra före den1 . Mellan förbunden på ömse sidor har träffats koUeklivavlal om AGS.I förhandlingsprotokollet mellan SAF och LO angående AGS anges bl. a. följande (§11): Om fömtsättningarna för avtalet eller för dennaöverenskommelse skulle undergå mer väsentliga förändringar, skall avtalet kunnaupphöra eller ändras på grund härav ulan iakttagande av regeln omuppsägningstid. Exempel på sådana väsentliga förändringar utgör ändringar avden allmänna försäkringen, annan sociahagsliftning eller skattelagstiftning-såsom införande av skatteplikt för sjukpenningen jämlikt AFL. finns en Irygghetsförsäkring föranställda inom bleck- och plåtslageri- samt stuveribranscherna. Enligt dennahar arbetstagare som skadats genom olycksfall i arbetet bl. a. rätt tillersättning motsvarande inkomstbortfallet. För tid upp t. o. m. 30 dagarberäknas inkomstbortfallet på grundval av den sjukpenningklass som den skadadetillhör. För tid därefter ger försäkringen ersättning enligt skadeslåndsrältsligaregler; dock ersätts endast nettoföriusten, vilket innebär all exempelvisersättning enligt AFL och YFL samt förmåner från AGS avräknas. Den nu nämnda Irygghelsförsäkringenhar stått som förebild för ett avtal om liknande förmåner som senare träffatsför statsanställda. Obligatorisk sjukförsäkring genomfördes , 1 sambanddärmed logs i prop, 1954:64 upp frågan om den skattemässiga behandlingen avsjukpenning från sjukförsäkringen och yrkesskadeförsäkringen. Beträffandesjukförsäkringen framhöll departementschefen i propositionen (s. 21) att deolägenheter som i vissa fall kunde uppkomma genom skallefrihet förersättningsbeloppen i varje fall i då rådande läge var mindre tungt vägande ände olägenheter som skulle bli följden om ersättningarna gjordes skattepliktiga.1 fråga om yrkesskadeförsäkringen uttalade departementschefen (s. 45 f) alldet måhända skulle vara riktigast att beskatta utfallande belopp. Emellertidskulle, framhöll departementschefen, en beskattad sjukpenning vid yrkesskadabli av lägre värde än den obeskattade sjukpenningen enligtsjukförsäkringslagen. Med hänsyn lill samordningen mellan de nämndaersättningsformerna ansåg sig departementschefen kunna föreslå all inte hellersjukpenning inom yrkesskade- Prop,1973,46 70 försäkringen skulle beskattas hos mottagaren.Propositionen bifölls av . Frågan om skatteplikten för angivna förmåner har underliden tagits upp i olika sammanhang. Är 1959 yrkades i motioner alt skuUe begärautredning av frågan om de sociala förmånernas beskattning i hela dess vidd, Bevill-ningsulskottet(BeU 1959:57) ville inte bestrida att en samlad översyn av gällandebeskattningsregler på detla område ur vissa synpunkter kunde vara motiverad.Emellertid utgick utskottet från att Kungl. Maj:t hade uppmärksamheten riktadpå frågan och att åtgärder för att åstadkomma största möjliga likformighet ifråga om de sociala understödens och bidragens beskattning efter hand skulle bhvidtagna. Utskottet ansåg därför anledning inte föreligga all begära särskildutredning. 1 sitt belänkande (SOU 1961:29) Förtidspensionering ochsjukpenningförsäkring m.m. föreslog socialförsäkringskommitlé attskallefrihet för sjukpenning skulle behållas. Kommittén framhöll att, omskatteplikt infördes, frågan uppkom huruvida skattskyldighet borde föreliggaför samtliga utbetalade sjukpenningbelopp oavsett deras storlek eller humvidaförmåner understigande visst belopp eller belöpande på viss kortare tidborde undantas från beskattning. En begränsning på ena eller andra sättetskulle enligt kommittén säkerligen bh nödvändig. Skulle sjukpenningen bli skattephktig,måste sjukkassorna bli skyldiga all åtminstone i viss omfattning göra avdragför källskatt och att lämna taxeringsmyndigheterna uppgift om utgivna belopp.Sådan skyldighet skulle medföra avsevärt merarbete för sjukkassorna. Praktiskaskäl talade således enligt kommittén mot beskattning. Vidare skulle det bli erforder-hglalt väsentligt höja beloppen i sjukpenningskalan. En sådan höjning skulle såvälöka de försäkrades avgifter till försäkringen som kräva en höjning avarbetsgivarnas bidrag lill denna, framhöll kommittén. Betänkandet låg till grund för prop. 1962:90 med förslagtill lag om allmän försäkring, m. m. I propositionen (s. 275) anfördedepartementschefen att, vilken uppfattning i saken som än kunde vara den principiehtrikliga eller den mest konsekventa, han ansåg alt det av uppbördslekniska ochandra praktiska skäl inte då var möjligt att göra sjukpenningen skattepliktig. Vid riksdag diskuterades ånyo frågan ombeskattning av sjukpenning i samband med en proposition med förslag om utökningav antalet sjukpenningklasser och höjning av sjukpenningens kompensationsgrad.Dessa åtgärder vidtogs under förutsättningen alt sjukpenningen hksom ditlUlsskulle vara skattefri. Detla medförde alt kompensationsgraden kunde varieraberoende på bl. a. inkomstläge och beskattningsförhållanden, t. ex. omsambeskattning tillämpades eller inte. I den nämnda propositionen framhölls (prop.1966:113 s. 31) att en annan ordning torde förutsätta beskattad sjukpenning,varigenom sjukpenningen skulle bli mer jämförbar med sjuklön i fråga omanpassning till individuella förhållanden. Avslutningsvis uttalades atthithörande frågor avsågs bli prövade i ell annat sammanhang. Prop, 1973:46 71 s, 42) förordade att verkningarna av reformen skulleföljas och att, om erfarenheterna gav anledning därtill, den översyn avreglerna som visade sig påkallad skulle verkställas. Utskottet anslöt sig aUtsåtUl propositionen i denna del. Frågan ombeskattning av socialförsäkringsförmåner har därefter behandlats vid 1968 och1969 års riksdagar. 3.1 Skattefrihetens effekter m. m. Utredningens uppgift har enhgt direktiven varit att utredade tekniska förutsättningarna för alt inordna bl. a. sjukpenningen ibeskattningssystemet. Därvid har utredningen haft att ägna särskilduppmärksamhet åt frågor om sammanträffande av olika förmåner ochöverkompensation. För att belysa överkompensationsproblemel har utredningengjort en analys av skatteeffekten inom sjukpenningförsäkringen. Analysen har skett med hänsyn dels lill lönekuverteffekten- dvs. arbetsinkomsten efter preliminärskatteavdrag och dels lill slutskatteeffekten.Innebörden av dessa båda begrepp belyses av följande exempel. Del antas att viden årsinkomst av . (/månad) den sludiga skatten uppgår tih30%, alltså 7 200 (600 x 12) kr. och att skatten vid en årsinkomst av 20 000kr. (/månad) utgör av inkomsten eller 5 400 (450 x 12) kr. Denpreliminära skatten vid den högre inkomsten är /månad och vid den lägre450 kr./månad. Om en skaltskyldig, som vid arbete har en årsinkomstpå , på grund av sjukdom förlorar sin arbetsinkomst , blir hans skattesituation i exemplet som följande. Den preliminäraskall som inbetalas för var och en av de tio månaderna han arbetar uppgår till(10 X 600) . På grund avinkomstbortfallet blir hans skattepliktiga årsinkomst (24000-2 000-2 000) . och hans slutliga skatt . Resultatet bliren överskjutande skatt pä . Den sjukpenning som uppburils under sjuklidenpåverkar inte beräkningen efiersom sjukpenningen är skattefri. Exemplet visar att den skaltskyldige av sin arbetsinkomstnetto efter (preliminär) skatt pä grund av sjukdomen förlorar /månad(2 000600) eller ca /dag (lönekuverteffekl). Uppbär han under sjuklidenen skattefri sjukpenning enligt sjukpenningklass 16 med /dag erhåller handå genom sjukpenningen en kompensation för inkomstbortfallet som uppgår lill ca80 %. Men därutöver får han i samband med den slutliga skatteregleringen ett ytterligarebelopp (.) i form av skatteåterbäring. Vad han på detla sätt sammanlagterhåller (slutskalteeffeklen) blir , således en överkompensation. Utredningen har funnit all, om man enbart ser till lönekuverleffeklen,nuvarande system ger en kompensalionsnivå av i genomsnitt någol . Denlägsta kompensalionsnivån är och den högsta . Ser man däremot lill slutskalteeffeklenär kompensalionsnivån genomgående högre. Från sjukpenningklass 10 upp 17 ligger nivån i klassbotten (inkomst i nedre delen avsjukpenningklassen) något och i klassloppen någol därunder. Frånklass 18 (motsvarande inkomster .) upp tillinkomster något . i klass 21 hgger kompensationsnivångenomgående , I vissa inkomstlagen - 33 000, 36 000 och . -stiger kompensationsnivån upp mot . Prop,1973:46 73 Som framgår av dessa siffror har utredningen funnit attkompensationsgraden, om man ser till slutskalteeffeklen, varierar avsevärtsåväl inom varje klass som mellan de olika klasserna. Spridningen i kompensationsgradmellan klassbotlen och klasstoppen utgör i flertalet klasser.Språnget i kompensationsgrad vid övergång från en klass till en intilliggandeuppgår i några fall lill , från klass 18 lill klass 19 inemot , Mol bakgrund av analysen ullalar utredningen all del tillföljd av skattesystemels konstruktion f. n. föreligger ett betydande överkompen-salionsproblem.Utredningen framhåller att denna överkompensation i huvudsak kommer de korllidssjukalill del. För dem som är sjuka under längre lid uppkommer inte någonöverkompensation av betydelse på grund av skattereglerna. Utredningen har vidare i detla sammanhang pekat på allgenom att sjukpenningen är skattefri de genom beskattningen redovisadeinkomsterna inte ulvisar de verkliga inkomsterna för den som råkat ut försjukdom. Detta kan leda lill att, i de fall en social förmån är inkomstprövadmed anknytning till storleken av den beskattningsbara inkomsten I, ex,bostadstillägget till barnfamiljer - den som uppburit sjukpenning kan erhållasådan förmån även om hans faktiska inkomstnivå egentligen inle skulle motiveradet. Vid en beskattning av sjukpenningen kan en mera rättvis jämförelse mellanolika personers inkomstförhållanden härvidlag åstadkommas. Nuvarande system medför som regel att en avsevärd, del avden totala kompensationen kommer den berättigade lill del först efter denslutliga skatteavräkningen. Denna del av kompensationen kan man - med hänsyn lillalt förmånen skall ge slöd under den lid då inkomstbortfallet föreligger -enligt vad utredningen påpekar inle räkna med när man fastställer regler omförmåner vid olika former av inkomstbortfall. Följden bUr antingen överkompensationseffeklereller en låg förmånsnivå . Utredningen har funnit att, vare sigföljden blir den ena eller andra, fog finns för omdömet att de insatser somgörs för all trygga försörjningen under lid då den ordinarie inkomstenbortfallit inte kommer till optimal nytta. 3,2,1 Allmänt Enligt utredningens uppfattning bör - om en övergång lillbeskattade förmåner beslutas skatteplikten omfatta sjukpenning enligt AFL, YFLoch närstående ersättningssystem som grundas på förvärvsinkomst av minst 4 500kr. Om föräldrapenning och sjukpenning vid vård av sjukt barn införs ienlighet med familjepolitiska kommitténs förslag i belänkandet (SOU 1972:34) Fainiljestöd,bör också dessa förmåner beskattas. Vad beträffar ersättning vid arbetslöshetbör dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen och kontant arbetsmarknadsstödbli skatteplik- Prop,1973:46 74 Del f. n. utgående omställningsbidraget, som avsesbli bibehållet övergångsvis, är redan skattepliktigt. Om utbildningsbidragetvid arbetsmarknadsutbildning skah föras in i skallesystemel, föreslår utredningenall beskattningen skall omfatta grundbidrag, hyresbidrag på hemorten och barniillägg. 3,2.2 Sjukpenningens utformning Om sjukpenningen görs skattepliktig och i samband därmedbeloppen höjs, blir sjukpenningen mer jämförbar med sjuklön. I ett sådant systembör enligt utredningen sjukpenningen kompensera bortfall av förvärvsinkomstmed en för samtliga sjukpenningberätligade lika stor andel av bortfalleninkomst. Klassplaceringssystemet har, framhålls det, ett begränsatantal klasser med stora intervaller mellan klassbolten och klassloppen.Försäkrade med skiUnad i årsinkomst sammanförs lill enoch samma sjukpenningklass. Härigenom är i systemet inbyggt ett moment sommotverkar en från kompensalionssynpunkt likformig sjukersättning. Skillnadernai kompensationsgrad kan bli betydande. Vid beskattning av sjukpenningen och medde förhållandevis höga sjukpenningbelopp som i samband därmed blir aktuellaaccentueras påtalade nackdelar. Med hänsyn härtill förordar utredningen altklassplaceringssystemet överges. Utredningens förslag innebär att den sjukpenning som skallutgå anknyts direkt till den hos registrerade årsinkomstenulan tillämpning av några sjukpenningklasser. Med årsinkomst avses liksom f. n.den framtida beräknade inkomsten av förvärvsarbete. Sjukpenningen föreslås utgåsom en viss bestämd procentuell andel av den för dag räknat bortfallnainkomsten. Härigenom undviks de variationer i kompensationsgrad som följer avsystemet med sjukpenningklasser. För att den registrerade inkomsten, varpåsjukpenningen grundas, skall bli så rättvisande som möjligt, förordarutredningen all självmant, i den utsträckning som skäligenpåkallas, genom förfrågningar hos de försäkrade och på annat lämpligt sätlinförskaffar uppgifter om ändringar i inkomstförhållandena och andraomständigheter som har betydelse för sjukpenningförsäkringen. Del är avselt altde försäkrade i princip efter förfrågan från kassan skall få tillfälleatt lärana aktuella inkomstuppgifter. Utredningen förutsätter att riksförsäkringsverketlämnar närmare anvisningar om tillvägagångssättet och omfattningen avkontrollen. Utöver detta skall den försäkrade, liksom , ha rätt ochskyldighet all till kassan anmäla inkomsländringar av betydelse i sammanhanget. Enligt nuvarande ordning bestämmer de lokalaskallemyndigheterna pensionsgrundande inkomst för tilläggspension. DärVidbeaktas inkomst av förvärvsarbete ned till ett belopp motsvarande det vidinkomstårels ingång gällande basbeloppet. Utredningen föreslår altskattemyndigheterna i fortsättningen även lar med inkomst av förvärvsarbetened lill deklarationspliktsgränsen . Den av skattemyndigheterna sålunda Prop,1973:46 75 bestämda årsinkomsten av anställning och av annatförvärvsarbete förs över lill ADB-syslemel för att bl. a. tjäna till ledningvid den årliga uppföljningen av de försäkrades inkomstförhållanden. För varje inskriven försäkrad med förvärvsinkomst somberättigar lill anslutning till sjukpenningförsäkringen skall enligtutredningens förslag fastställa en årsinkomst, avrundad lilljämnt hundratal kronor. Denna inkomst utgör den försäkradessjukpenninggrundande inkomst. Därvid skall man, såsom f. n., skilja på inkomstav anställning och inkomst av annat förvärvsarbete. I fråga omlidpunkt för beslut om ändring av sjukpenninggrundande inkonistföreslår utredningen alt en väntetid av alltid skall tillämpas fråndet anmälan om inkomständring kommit in. Detta innebär att det nuvarandeförbudet mot ändring av sjukpenningens storlek under sjukdom upphävs. Sedan 15dagar gått efler det anmälan om ändrad inkomsl kommit in till försäkringskassanskall sjukpenningen alltid grundas på den nya inkomsten. När sjukpenninggrundandeinkomst fastställs i samband med inskrivning i försäkringskassa bor dockenligt utredningen, på motsvarande sätt som sker, den fastställda inkomstengälla fr. o. m. lidpunkten för inskrivningen. 3.2.3 Inkomstgränser m, m. Den nedre inkomstgränsen för tillhörighet tillsjukpenningförsäkringen har enligt vad utredningen konstaterar genom årentämligen nära följt deklarationspliktsgränsen. Nuvarande inkomslminimum, I 800kr., bestämdes vid äFL:s tillkomstår 1962. Med hänsyn lill utvecklingen anser utredningen befogat attgränsen nu höjs på samma sätl som deklarationspliktsgränsen och all såledesnedre inkomstgränsen för tillhörighet till sjukpenningförsäkringen sätts vid årlig förvärvsinkomst. Den övre gränsen för årsinkomst avförvärvsarbete som skall grunda rätt till sjukpenning bör enligt utredningenliksom inom tilläggspensioneringen direkt anknytas lill basbeloppet enligt AFLoch vara 7,5 gånger det basbelopp som gäller vid ingången av året. På grundvalav förhållanden skulle högsta sjukpenninggrundande inkomsl därigenombli avrundat . Ianslutning till förslaget om höjning av den nedre inkomslgränsen föreslårutredningen all försäkrade som vid liden för lagändringens genomförande är sjukpenningförsäkrademen vilkas inkomster ligger under den nya inkomstgränsen övergångsvis fårbehålla sin sjukpenning-försäkring enligt nuvarande bestämmelser så länge dehar inkomst uppgående till nu gällande I . Sådan sjukpenningavses vara skattefri även i fortsättningen. 3.2.4 Sjukpenningens kompensationsnivå m, m. Sjukpenningen ger f, n. kompensation förinkomstbortfallet (lönekuverteffekl). Prop,1973:46 76 för sjukpenningen medför, såsom förut nämnts, all densjuke förutom själva sjukpenningen får även en skatleålerbäring vid denslutliga skatteavräkningen. Vid ett införande av beskattad sjukpenning öppnas,framhåller utredningen, möjlighet all göra den totala kompensationentillgänglig redan under sjukliden. En förstärkning av kompensationsnivån inomsjukförsäkringen är därför befogad enligt utredningen, som anser att enkompensationsnivå inom den allmänna sjukförsäkringen uppgående till av inkomslborlfallelär försvarbar från samhällsekonomisk synpunkt. Om kompensationsnivån inom sjukförsäkringen fastställs lill90 %, bör sjukpenningen per dag utgöra 1/365 av av den enligt vad förutsagts fastställda sjukpenninggrundande inkomsten. Sjukpenningbeloppet avrundaslill hell krontal (och högre uppåt, och lägre nedåt). Till den nuvarande sjukpenningen utges barntillägg förbarn under 16 är. Utredningen framhåller att detta har gällt alltsedan denallmänna sjukförsäkringen infördes . Efiersom sjukpenningens kompensationsgradbedömdes uppgå lill ca två tredjedelar av nettoinkomsten, kunde det då varanaturligt att ge ett ytterligare ekonomiskt stöd tih försäkrad med barn. Medhänsyn till att kompensationsgraden inom sjukförsäkringen har höjts tillca och all det nu föreslås en ytterligare höjning till finns delenligt utredningen inte lägre fog för alt utge barniillägg lill sjukpenningen. Sjukpenning från hemmamakeförsäkringen och den frivilligasjukpenningförsäkringen föreslås bli undantagen från beskattning. Mol bakgrundenav förslaget alt barnlilläggel till sjukpenningen skall avskaffas konstaterarutredningen att det uppkommer behov av en uppräkning av sjukpenningen lillhemmamake. Barntillägg ulgår f. n. i drygt hälfien av sjukfallen i hemmamakeförsäkringen.På grund av garantireglerna uppgår barntillägget vanligen till . per dag.Med bortseende från att inte alla hemmamakar är berättigade till barntilläggfinner utredningen del av administrativa skäl lämpligast alt generellt räknaupp hemmamakesjuk-penningen frän 6 till , skallefrilt. Utredningenföreslår även en höjning för studerande och hemmamakar av del belopp för vilketfrivillig sjukpenning resp. sjukpenninglillägg skall kunna tecknas, så att detotala sjukpenningförmånerna kan uppgå till högst , skattefritt. 3,2,5 Sammanträffande av förmåner I direktiven till utredningen uttalades all risk föröverkompensation kan uppkomma genom att den försäkrade under sjukdom uppbärsjuklön från arbetsgivare och försäkringsförmåner från annat häll eller genomall den försäkrade uppbär förmåner från olika försäkringar.Utredningen skulle därför överväga behovet av lagstiftningsåtgärder ägnade attbegränsa möjligheten till sådan överkompensation. Därvid borde utredningen ävenöverväga lämpligheten av viss från samhällsekonomiska synpunkter motiveradsjälvrisk vid sjukdomsfall. Utredningen erinrar om ett uttalande av föredragandedepartements- chefen när den allmänna sjukförsäkringen infördes (prop,1953:178). Departementschefen anförde där dels att den försäkrade inle genomsjukpenningen fick försättas i bättre ekonomiskt läge än då han är frisk, delsatt den obligatoriska sjukpenningförsäkringen borde vara den grund förmedborgarnas skydd under sjukdom, efter vilken kompletterande hjälpformer bordeavpassas. Motbakgrund av de angivna principerna tillkom efler samråd medsocialdepartementet en överenskommelse inom försäkringsbranschen som innebarall komplelleringsförsäkringar i enskild regi skulle så begränsas, all dentotala kompensationen med hänsyn tagen till skall uppgick lUl högst 80 ä . Sedanbetydande utvidgningar av den allmänna försäkringen genomförts och tUläggsförmånerför anställda vid sjukdom genom kollektivavtal vunnit ökad utbredning ochomfattning, utfärdade försäkringsinspektionen en rekommendation somavlöste den tidigare ordningen. Denna, som accepterades av försäkringsbolagen,innebar att förmånerna från frivillig sjuk- och olycksfallsförsäkring skulle såbegränsas att de tillsammans med förmånerna från den allmänna försäkringen ocheventuella förmåner på grund av kollektivavtal eller andra tjänsteförmånerkompenserar högst av den försäkrades förlorade inkomsl efter skatt. Denrekommendationen gäller i princip fortfarande. Utredningenanser alt del av samhällsekonomiska skäl är motiverat att upprätthållaprincipen om en viss självrisk och anser all självriskmomen-lel bör finnasantingen i form av en karenstid, varigenom man undviker att de kompletterandeförmånerna utgår vid korttidsfrånvaro, eller, om förmånen ulgår ulan karenslid,genom alt ersällningen ej ger täckning för hela inkomstbortfallet. Vid sjukfallav kortare varaktighet bör enligt utredningen den sammanlagda kompensationenaldrig översliga , vilket överensstämmer med den av Utredningen om kontant slödvid arbetslöshet föreslagna överförsäkringsgränsen i arbetslöshetsförsäkringen. Utredningenerinrar om att de problem som f. n. sammanhänger med bestämmandet av kompensalionsnivånvid sjukdom blir väsentligt förenklade vid en omläggning till skattepliktigsjukpenning.