prop · FW0356 · 1973-12-31 00:00:00 — Det är i stället nödvändigt att skapa en garanti raotatt kontant stöd vid arbetslöshet blir en inkomstutfyllnad i mindre lön-sararaaföretag. Därför bör den principiella och grundläggande huvudregeln vara att enföretagares arbetslöshet börjar den dag då hans personliga verksarahet irörelsen har upphört. När det gäller att bedöma frågan om sökandens personligaverksarahet i rörelsen har upphört vill jag i likhet raed utredningen förordaatt följande skall gälla. I första hand får frågan ora rörelsen lagts nedgrundas på en förklaring från företagaren själv. Den bör ske skriftligen ochkan lärapligen ingå i en ansökan ora försäkringsersättning eller kontantarbetsraarknadsstöd. Principiellt bör gälla att företagare, liksora arbetstagare,skall ha läranat sin tidigare förvärvsverksarahet av giltig anledning.Arbetslösheten får inte vara självförvållad och det får inte med skäl kunnaantas att den arbetslöse upphört med den tidigare verksaraheten i dethuvudsakliga syftet att få arbetslöshetsersättning. Avvecklingen av rörelsenraåste vara motiverad av att rörelsen inle ger riralig försörjning. Reglernaora självförvållad arbetslöshet för arbetstagare bör i tillämpliga delar kunnaanvändas också i fråga ora företagare. Även påföljderna av självförvålladarbetslöshet bör vara desararaa sora för arbetstagare. Med hänsyn till dentveksarahet sora raånga gånger kan föreligga vid bedömningen av dessa frågoroch lill de praktiska svårigheterna att i stödärendet utreda rörelsensekonomiska utfall kan det, sora jag strax återkoraraer till, vara befogat raeden längre karenstid. Kravet all företagare för alt anses som arbetslös skall halämnat sin rörelse innebär i allmänhet att han skall ha sålt fast egendom ochrörelsetillgångar. Fortsatt innehav av fastighet eller annan rörelsetillgångav betydande värde kan vara skäl att ifrågasätta om sökandens personligaverksarahet i tidigare rörelse verkligen har upphört. Tillsararaans raed andraoraständigheler kan sådan oförändrad rätt till rörelsetillgång utgöra skäl föratt avvisa ansökan ora ersättning. Sådana andra oraständigheler kan vara attsökandens raake eller barn uppges fortsätta sökandens tidigare verksamhet,raen att raake eller barn i realiteten, på grund av nedsatt arbetsförmåga ellerannat arbete, har uppenbart begränsade möjligheter att faktiskt utövaverksaraheten. Även ora rörelse eller rörelsetillgångar överlåtits till annan,förekoraraer det fall då prövningsorganet bör undersöka ora överlåtelsenverkligen skett under förhållanden sora tyder på alt sökandens personligaverksarahet i rörelsen har upphört i praktiken. Överlåtaren kan i fråga oraexerapelvis jordbruksdrift 1973: 56 176 bokvar på gården och aUtjärat delta i sysslorna där. Från fall till fall får dåprövas dels ora sökandens personliga insats i den huvudsakliga produktionen harupphört, dels ora hans deltagande i sysslorna på gården begränsar hansarbetsutbud. det då visar sig att sökanden står till arbetsraarknadensförfogande i raindre utsträckning än han eljest skulle göra, föreligger i regelingen rätt tUl ersättning. Som allraän regel bör vidare gälla att önskeraålfrån sökanden att fortsätta en tidigare huvudsaklig förvärvsverksarahet sorabisyssla inte godtas. Hans personliga verksarahet i rörelsen skall ha upphörtutan reservationer. Beträffande raakar sora båda ha utfört arbete i rörelsenbör det geraensarama arbetet i företaget kunna ådagaläggas genora att bådaraakarna deklarerat och taxerats för inkorast av rörelsen. I åtskilliga fall,företrädesvis inora jordbruk och handel, förekoraraer eraellertid att endastena raaken taxeras för inkorast, även ora andra raaken svarat för en betydandedel av de geraensararaa arbetsinsatserna i verksamheten. I en sådan situationraåste prövningsorganet fordra klarläggande utredning ora raakarnas faktiskaarbete i rörelsen. Verksarahet sora raedhjälpare i rörelse bör godtas soraförvärvsarbete ora det utförts under större delen av . Avgörandetora arbetslöshet verkligen har inträtt och ora arbetslösheten är självförvåUadär när det gäller företagare raånga gånger svårt. Anledning kan därför finnasatt i dessa fall ha en längre karenstid än vad sora annars föreslås gälla. Jagförordar därför alt det i fråga ora företagare skall finnas möjlighet attföreskriva en karenstid upp innan kassaersättning utgår. Närdet gäller det kontanta arbetsraarknadsstödet bör karenstiden för företagarenorraalt vara . särskUda skäl föreligger, skall karenstidenkunna sättas ned. Den huvudregel sora jaghar förordat i det föregående innebär att en företagare anses arbetslös förstdå hans personliga verksarahet i rörelsen har upphört. Det får inte röra sigora ett tillfälligt eller tidsbegränsat avbrott i verksaraheten. Iundantagsfall då företagare har varit tvungen att för avbryta sinverksarahet och detta avbrott är en ren engångsföreteelse, sora inte tillnågon del har säsongkaraktär, bör eraellertid enligt utredningen påskälighetsgrunder ersättning ändock kunna utges. Exerapel på fall då undantagbör raedges är då företagaren på grund av force raajeuresituation har varittvungen att upphöra raed sin verksarahet. Den arbetslöse bör för att bliberättigad till ersättning avge skriftlig försäkran alt han upphört raedverksaraheten för rainst tre raånader och att uppehållet inte är avsäsongkaraktär. Han bör förslagsvis två raånader efter det han ingett försäkranvara berättigad till stöd ora han i övrigt uppfyller de krav sora gäller förersättningsrätt. I övrigt bör liksora gälla att ersältningsrättförutsätter att den arbetslöse är anraäld sora arbetssökande hosarbetsförraedUngen. Någrareraissinstanser, bl. a. AMS' försäkringsdelegalion och Samorganisationenanser att det av utredningen föreslagna arbetslöshets- begreppetför företagare är alltför inskränkt. Jag vill framhålla att den avvägningraellan olika intressen sora här raåste göras är svår. Saratidigt sora det ärangeläget att skapa realistiska raöjligheter för företagare att orafattas avförsäkringen och koraraa i åtnjutande av kontant arbetsraarknadsstöd raåsteriskerna för raissbruk eliraineras så långt sora raöjligt. Det måste vidarebeaktas att det i dessa fall kan vara svårt att kontrollera defaktiska förhållandena. Jag anser därför att det finns anledning att gå fraraförsiktigt. Först mot bakgrand av vunna erfarenheter vid tUlämpningen avbesläraraelserna kan bedöraas ora arbetslöshetsbegreppet för företagare ärlärapligt utforraat. Jag vill i detta sararaanhang även erinra om den möjlighetsora öppnas att medge undanlag från den förordade huvudregeln. Genomraedgivande av AMS har skapats vissa raöjligheter för yrkesfiskare, sora pågrund av storm eller andra omständigheter tvingas till uppehåll i fisket, attuppbära kassaersättning ora båten ligger i haran i eller annat nordisktland. Detta utgör ett undantag från den annars inora arbetslöshetsförsäkringengällande principen att den arbetslöse skall stå till arbetsraarknadensförfogande i . Undantaget får ses raot bakgrund av de speciellaförhållanden sora råder för yrkesfiskarna. En utvidgning av denna särregel tUlatt avse även haranar utanför anser jag inte vara befogad. Beträffandekravet att den arbetslöse skaU vara anmäld på arbetsförmedlingen vill jag ilikhet raed AMS understryka betydelsen av att den arbetslöse redan innan hanblir arbetslös tar kontakt raed förraedlingen. Ett krav på att han anraäler sigtill förraedlingen redan när han blir uppsagd bör visserligen inte uppställassora vUlkor för ersättningsrätt. Jag anser det eraeUertid angeläget att sådananraälan sker. Kassorna bör underrätta sina raedleraraar ora betydelsen avtidiga kontakter raed förraedlingen när arbetslöshet hotar raedleraraen. Ytterligareen förutsättning för rätt till ersättning är att den arbetssökande ärarbetsför. Detta villkor innebär att sökanden skall kunna prestera ettnorraalt arbetsresultat i ett för lämpligt arbete. Den som på grund avsjukdom, invaliditet eller hög ålder inte kan utföra arbete bör liksom f. n.inte vara berättigad till kontant stöd vid arbetslöshet. Sjukdom sora raedförrätt till hel sjukpenning bör således, sora utredningen föreslår, uteslutaersättning vid arbetslöshet. Den som uppbär hel förtidspension eller heltsjukbidrag likställs med den sora är helt sjukskriven. I fall då halvsjukpenning utgår skall den arbetslöse anses som ej arbetslös ochsom arbetsför . Då partiell förtidspension och partiellt sjukbidragutgår kan några generella antaganden inte göras ora verkningarna av sjukdoraeller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförraågan,sora i det enskUda fallet har legat till grund för pensionsbeslutet.Bedöraningen får, sora utredningen anför, i dessa fall ske av saratliga deoraständigheler sora i den 12 1973.1 saml Nr 56 Prop.1973: 56 178 föreliggandesituationen skapar svårigheter för sökanden alt finna lärapligtförvärvsarbete. Bedöraningen av arbetsförheten sora allmänt villkor förersältningsrätt vid arbetslöshet bör principiellt ske enligt sararaa invaliditetsbegreppoch raed sararaa raetoder, vare sig nedsättning av arbetsförraågan uppståttgenora yrkesskada eller på annat sätt. Därvid bör bedöraningen inriktas direktpå sökanden och avse dennes aktuella arbetsförraåga. Ilikhet med utredningen anser jag att sora villkor för ersättningsrätt skallgälla att den arbetslöse även i övrigt är oförhindrad alt förvärvsarbeta.Detta innebär att det inte får föreligga någon orasländighet sora hindrar den arbetslöseatt över huvud taget utföra tillgängligt och lärapligt förvärvsarbete undertid för vilken han gör anspråk på kontant stöd under arbetslöshet. Villkoretinnefattar saratidigt alla omständigheter som kan utgöra hinder för att utföratillgängligt förvärvsarbete. Annorlunda uttryckt innebär villkoret attarbetssökanden skall stå till arbetsmarknadens förfogande. Problem vid bedöraningenora den arbetslöse står till arbetsraarknadens förfogande kan föreligga ifråga ora den sora till väsentlig del har haft sin försörjning genomstadigvarande förvärvsarbete i hemmet. Den som mister sådant arbete kan i vissasituationer ha stora svårigheter att ställa ora sig till förvärvsarbete utoraheraraet. I likhet raed utredningen anser jag att de sora är bundna vidheraraet till följd av personligt handikapp bör kunna få ersättning vidarbetslöshet, ora de till väsentlig del haft sin försörjning genorastadigvarande heraarbete och ora de är beredda att utföra annat heraarbeteeller annat arbete sora deras handikapp tillåter. Denna bedömningsregel börsom utredningen förordar gälla även personliga handikapp av andra slag änfysiska, exempelvis bundenhet vid vård i hemmet av handikappad eller åldriganhörig, som utgör ett uppenbart hinder för att förvärvsarbeta utom heraraet.Krav bör dock i dessa fall ställas på alt vårdbehovet styrks genom intyg frånexerapelvis socialrayndighet. Enligtarbetsraarknadskungörelsen föreligger raöjlighet för kassaraed lera att underyrkesutbildning välja ersättning från arbetslöshetskassa i stället förutbildningsbidrag. Möjligheten till kassaersätlning under utbildningstiduppköra innan utbildningsbidrag hade införts. Det ursprangliga skälet fördenna ersättningsraöjlighet var alt kassaraedlera skulle få ersättning frånförsäkringen under en kortvarig kurs, sora när arbetserbjudande läranadesomedelbart kunde avbrytas. När utbildningsbidraget underarbetsraarknadsutbildning infördes och detta bidrag i vissa fall inte alltidmotsvarade kassaersättningen ansågs det rimligt att val-raöjligheten fickkvarstå. Utredningen har föreslagit att denna valmöjlighet slopas och anförsom skäl härför att det föreligger risk för att medlem under utbildningstidenförbrukar sitt försäkringsskydd. Med hänsyn till de förlängda ersättningstider sorajag i det följande koraraer Prop.1973: 56 179 attförorda i fråga ora arbetslöshetsförsäkringen förefaller utredningens farhågoröverdrivna. Jag förordar därför att nuvarande möjlighet att välja ersättningfrån arbetslöshetskassa i stället för utbildningsbidrag kvarstår. Densora söker deltidsarbete skall enligt utredningen i första hand få förslag tillsådant arbete av arbetsförraedUngen. det inte är raöjligt att inom skäligtid lärana förslag till deltidsarbete, bör erbjudande ora heltidsarbete, orasådant finns, diskuteras raed sökanden. Avvisas sådant erbjudande och anserförraedlingen att sökandens raotiv härför inte är godtagbara/ börersättningsrätten omprövas. Utredningen anser att sökandens berättigadeönskemål därvid bör beaktas. Hänsyn bör särskilt tas lill tidigarearbetsförhållanden, t, ex, att sökanden förat har haft endastdeltidsarbete. Är så inte fallet och finns det inte tillgång på deltidsarbeteinom sökandens naturliga arbetsoraråde, kan enligt utredningens raeningövervägas ora ett föreliggande erbjudande om heltidsarbete är att anse somlämpligt. Bedöraningen härav föreslås ske enligt de principer och regler somgäller för prövningen av lärapligt arbete. 1likhet raed utredningen anser jag att den sora söker deltidsarbete skall avarbetsförraedUngen kunna erbjudas heltidsarbete i den raån deltidsarbete inlefinns att tillgå. Vid bedöraningen av ora det erbjudna arbetet skall anseslärapligt eller inte, får, sora utredningen föreslår, de allraänna principersora gäller för prövningen av erbjudet arbetes läraplighet och sora jag i detföljande närmare kommer att redogöra för användas. Samtliga i det enskildafallet föreliggande oraständigheler raåste beaktas vid denna bedöraning. Ifråga ora vad sora skall anses sora lärapligt arbete frarahållerKSA-utredningen alt den innebörd sora ges åt detta begrepp i raångt och raycketbestämmer försäkringssystemets karaktär. Mot bakgrunden härav tar utredningenupp besläramelserna till granskning i hela deras vidd. I denna del vill jagtill en början anföra följande. Avsåväl sarahällsekonoraiska sora rent arbetsmarknadspolitiska skäl har detansetts oriktigt att utbetala arbetslöshetsersättning saratidigt sora behov avarbetskraft förelegat, ora det inte funnits något absolut hinder för denarbetssökande att åta sig arbetet i fråga. Densnabba strakturoravandlingen sora har kännetecknatarbetsraarknad och näringsliv har varit av avgörande betydelse förraöjlighelerna att upprätthåUa en hög frarastegstakt. En förutsättning för attunder denna oravandlingsprocess kunna upprätthålla full sysselsättning är enhög rörlighet på arbetsraarknaden. Den snabba utbyggnaden avarbetsraarknadsutbUdningen och raöjlighelerna till slöd vid flyttning aruttryck för den vikt statsraakterna lagt vid rörlighetsstirau-lerande åtgärderinora den moderna arbetsmarknadspolitiken. Prop.1973: 56 180 Genomde regionalpolitiska insatserna understödjer samhället utvecklingen avbärkraftiga regionala och komraunala centra. Därraed kan de oraflytlningar somär en nödvändig följd av förändringarna i näringslivets struktur i betydandeutsträckning begränsas till den egna regionen eller landsdelen. Jagfinner det mot denna bakgrund angeläget att betona vikten av att de olikaformerna av kontant stöd vid arbetslöshet utformas på sådant sätt att dennödvändiga yrkesraässiga och geografiska rörligheten inte hämmas och därraedökar riskerna för arbetslöshet. Erfarenheterna från den senastekonjunkturnedgången ger vid handen att det i varje fall på vissa orter harfunnits en tendens till rainskad villighet att anta tiUgängliga arbeten. Vidövervägandet av om ett arbete kan anses lärapligt för den aktuellearbetssökanden bör enligt rain raening eftersträvas att väga sararaan de skildaförhållanden som bör tUlmätas betydelse för arbetsvalet tUl en helhetsbild.Bedöraningen av arbetets läraplighet bör ske raed hänsyn till arbetssökandensyrkeskunnande och personliga förhållanden. Detta innebär dock inte att en arbetssökandekan avvisa erbjudet arbete endast på den grunden alt han exerapelvis hargenomgått viss utbildning eller varit verksam i visst yrke. När det gäller anvisningav arbete på annan ort än bostadsorten blir givetvis den arbetssökandespersonliga förhållanden och arbetets art avgörande vid bedömningen av huruvidadet erbjudna arbetet skall anses lämpligt. De riktlinjer sora f. n. tiUärapasoch sora har fastställts av AMS innebär att skälig hänsyn tas till denarbetssökandes personliga förhållanden. Jag finner därför, i likhet raedutredningen, inte påkallat att förorda någon ändring i dessa riktlinjer.Prövningen bör även i fortsättningen grundas på regeln att den arbetslöseskall vara arbetsför och i övrigt oförhindrad att förvärvsarbeta. Jag vill dockanföra följande synpunkter. Många fall av lokal bundenhet beror påfarailjeskäl. Den lokala bundenheten i en familj kan bero på raakensarbetsförhållanden eller hänsyn till saraboende föräldrar eller barn. Flerasaraverkande boende-och ansvarsförhållanden skapar i dessa faU en korapliceradbundenhet för både kvinnor och raän. Har de sraå barn och är sarahälletsservice för tillsyn av dem inte utbyggd, uppstår särskilda svårigheter. När barneninte längre är i sådan ålder att de behöver kontinuerlig vård eUer tiUsyn fårbundenheten vid hemraet bedöraas på ett annat sätt. Då kan förekorasten av barninte längre anses utgöra ett hinder för att ta arbete på annan ort, men det ärönskvärt att arbetsorten är belägen så att borta-varande förälder kan besökahemmet , om det inte är fråga ora en kortvarig anstäUning. intefarailjebostad kan erbjudas i ifrågavarande arbetsort, skaU föräldrar raedheraraavarande icke vuxna barn kunna göra anspråk på att bara en av dera skallvara beredd att anta arbete på annan ort än den dittillsvarande bostadsorten.När lo- Prop.1973: 56 181 kalbundenhet huvudsakligen beror på uppdrag, bisyssla eller annan liknandeverksarahet bör tiden för rådrura anpassas för avveckling avverksaraheten. är de åtgärder som är nödvändiga för en anpassningtUl arbetsraarknaden beroende av den arbetssökandes vilja att själv raedverka.Jag vill i detta sararaanhang betona att sarahäUet inte kan ta ansvar förarbetslöshet i de fall denna huvudsakligen beror på orealistiskt lokaltbegränsat arbetsutbud, sora den arbetssökande själv, även efter skäligtrådrura, vägrar att utvidga eller anpassa till den faktiskt föreliggandetillgången på lärapligt förvärvsarbete. I saraband raed nytillträde påarbetsraarknaden är det en norraal företeelse att förhållandevis stora krav påyrkesraässig eller geografisk rörlighet raåste ställas. Delta gäller interainst ungdoraar för vUka anspråk på rörlighet bör kunna ställas väsentligthögre. Jag vill erinra ora att vidgade raöjligheter för ungdoraar sora haravslutat gyranasieutbildning att få flyttningsbidrag har föreslagits i åretsstatsverksproposition. Utredningenföreslår att den nuvarande regeln ora hänsynstagande till den arbetssökandeskrafter och färdigheter ersätts raed en bestäraraelse att erbjudet arbete skallanses lärapligt, om inom raraen för tillgången på arbetstUlfäUen skälig hänsynhar tagits såväl till sökandens yrkesvana och föreliggande förutsättningar iövrigt för arbetet sora till hans önskemål i fråga ora arbetsval och andrapersonliga förhållanden. Motbakgrand av vad jag har anfört är jag inte beredd att förorda enupprajukning av gällande regler för vad sora skall anses sora lärapligt arbete.Med hänsyn till att nya grupper koraraer att kunna få kontant stöd vidarbetslöshet är det tvärtora angeläget att nuvarande praxis inte utvecklas såatt rörlighetshämraande effekter på arbetsraarknaden uppkoramer. För att uppnånärraare anpassning härtill förordar jag att det införs en bestäraraelse avinnebörd att erbjudet arbete skall anses lärapligt, ora inora raraen förtillgången på arbetstillfällen skälig hänsyn tagits till den arbetssökandesyrkesvana och förutsättningar i övrigt för arbetet samt andra personligaförhållanden. Jag vill i likhet med AMS frarahålla att lagförslaget inteinnebär ett avsteg från principen att arbetslöshetsförsäkringen inte är enyrkesförsäkring, Ifråga ora vilken lön som skall anses skälig gäller f, n. att erbjudet arbeteskall anses lärapligt under förutsättning att det är förenat raed avlöning,sora prövas vara skähg i förhållande till lön sora för sådant arbete utgårenligt kollektivavtal eller, ora avtal inte finns, till i arbetsortenförekoraraande lön för sararaa arbete. Engrundläggande princip inora arbetslöshetsförsäkringen är alt den erbjudnalönens skälighet prövas utan hänsyn tUl de inkoraster den arbetssökande harhaft i tidigare anställning. Enligt utredningens raening kan det inte koraraa ifråga att gå ifrån denna princip. den arbetssökande däreraot erbjuds ettarbete sora är förenat med lägre nettolön än Prop.1973: 56 182 denersättning som han har rätt till från sin arbetslöshetskassa upplevs det enligtutredningen sora en orättvisa av kassaraedleraraar. Utredningen föreslårdärför alt erbjudet arbete skall anses lämpligt bara om anställningsförraånernaär skäliga i förhållande till den ersättning som den arbetssökande har rätttill enligt försäkringen. Utredningensförslag i denna del har kritiserats av bl. a. ett flertal arbetstagarorganisationer,SAF samt flera länsarbetsnärander. Jagvill i likhet raed bl. a. LO understryka angelägenheten av att saratligagrupper arbetssökande behandlas lika hos arbetsförraedUngen. Tidigarelönesättning eller utgående kassaersättning bör, sora de kritiskareraissinstanserna anför, i princip inte vara avgörande för vare sig ora dearbeten sora erbjuds den arbetslöse skall anses lärapliga eller ora han skallkunna vägra anta arbetet utan påföljd för ersättningsrätten. Mot dennabakgrund anser jag att kassaersättningens storlek inte får vara avgörande förora arbetserbjudande skall anses lärapligt eller ej. Fluvudregeln i fråga oraskälig lön bör därför liksora vara att anställningsförraånerna ärförenliga raed vad sora utgår till kollektlvav-talsanslällda inora sararaayrkesoraråde. något norraerande avtal inte finns, får skälighetsprövningengrundas på järafördser raed det löneläge sora i allraänhet råder för sararaaarbete inora yrkesorarådet. Endast ora den erbjudna lönen väsentligtunderstiger arbetslöshetsersättningen bör undantag från den angivnahuvudregeln raedges. Medhänsyn till att de i koUeklivavlal angivna lönerna ofta inte ger uttryck fördet reella löneläget inora avtalets giltighetsoraråde koraraer i regel denfaktiskt tillärapade lönesättningen på en arbetsplats att utgörajäraförelsegrund. Den förordade huvudregeln innebär därför att en inoravederbörande yrke kvalificerad arbetssökande utan risk för avstängning frånersättning kan vägra att ta arbete enligt kollektivavtalets minimUön, ora denpå arbetsplatsen lUlärapade lönesättningen ligger över koUektivavtaletslönevUlkor. Ilikhet med utredningen vill jag framhålla att inte endast lönen har betydelsenär det gäller att bedöraa ett erbjudet arbetes läraplighet från förevarandesynpunkt. Även andra anställningsförraåner bör beaktas. Sora exerapel kannäranas pension, sjuklön, seraester, övertidsersättning, skift- och andratUlägg, helglön, resekostnadsersättning, traktaraentsersättning särattjänstegruppUv- och avgångsbidragsförsäkring. Ett erbjudet arbete bör i regelanses lärapligt, ora den arbetssökande tillförsäkras de anställningsförmåner avdetta slag sora utgår enligt kollektivavtal. Idetta saramanhang vill jag beröra den av (SU 1967: 112, rskr1967: 272) behandlade frågan om införande av en inkomstgarantiförsäkring.Utskottsutlåtandet, vars innehåll i denna dd gavs Kungl. Maj:t tUl känna,grandade sig på ett raolionsförslag. Enligt detta skall garantin stå iförhållande till den tidigare arbetsinkorasten och försvinna efter hand soraersättningen i den nya anställningen når Prop.1973: 56 183 upptill eller överstiger den gamla arbetsinkomsten. Sora fraragått av rainredogörelse för reglerna ora vilken lön sora skall anses skälig för att etterbjudet arbete skall anses lärapligt, sker denna prövning ulan hänsyn till deinkoraster den arbetssökande har haft i tidigare arbete. Det skydd raot alltförlågt avlönat arbete sora ligger i de regler sora jag därvid har förordat fåranses tillräckligt. Jag är därför inte beredd att förorda en annan ordning.