prop · FW0387 · 1973-12-31 00:00:00 — 1 regel ägnar inle den grupp remissinstanser som i principgodtar en värdegräns denna avgränsningsmelod några närmare kommentarer,Grossistförbiindet och anför emellertid att metoden naturligtvis inle går fri från principiella invändningar,oavsett vilken värdegräns som väljs. Sålunda låter sig t,ex, ett tvistemålsbetydelse för den enskilde inle mätas i pengar. Då någon annanpraktiskt användbar metod knappast torde stå lill buds, anser de dock alt denföreslagna metoden får godtas. Liknande uttalanden görs av kredUköps-kommittén.Bland dem som ställer sig kritiska till avgränsningsmetoden anför HD:sledamöteratt förslaget innebär alt tvistemål av vitt skilda slag kommer underförfarandet. Vissa av målen kan vara nog så enkla medan mål av annat slagställer betydande krav på både parterna och domstolen. Över huvud tagel utgörtvisteföremålels värde inte någon mätare pä målets svårighetsgrad fränutrednings- och bedömningssynpunkl, , som anför liknandesynpunkter, framhåller vidare alt mål om små värden kan vara myckel besvärligafrån ulredningssynpunkt och svårbedömda från juridisk synpunkt. Frågan om ellmål skall handläggas i ordinär eller förenklad form bör inte vara beroendeenbart av tvisteföremålels värde ulan också av målels mer eller mindrekomplicerade natur. ÄvenMalmö tingsrätt framhåller all mål om små värden kan vara myckel svårbedömdafrån juridisk synpunkt. Tingsrätten är medveten om svårigheterna all genom enlagregel sålla ut de okomplicerade mål som passar för det förenkladeförfarandet. Om man emellertid inte kan finna någon bättre möjlighet alt bestämmatillämpningsområdet för förfarandet än genom en värdegräns på tvisleföremålel,måste enligt tingsrättens meningen regel om en sådan gräns kompletteras medbestämmelser, som ger domstolen möjlighet att till den ordinära processen föraöver mål, som enligt domstolens bedömande är av sädan beskaffenhet att de ickelämpligen kan avgöras i del förenklade förfarandet. Parternas uppfattning bördärvid inle vara avgörande ulan endast tjäna domstolen lill ledning. Styrelsenför rättshjälpsanstalt ullalar alt i åtskilliga fall skäl synestala för att processen trots tvisteföremålels ringa värde sker i ordinärtförfarande. En grupp mål som bör nämnas i delta sammanhang är skadeståndsmålen,som ofta kan vara svårbedömda. Förslaget innebär att käranden i dessa mål skallfå vissa möjligheter att välja förenklad processform genom att bestämma sillyrkande på visst sätl. Styrelsen vill även peka pä att försäkringsbolagen förnärvarande har den praxis alt de betalar den skadelidandes biträdeskoslnader äveni mindre skadeslåndsärenden utom rätta. Ett genomförande av förslaget i frågaom skadeståndsmålen befaras inverka på denna praxis. Även i andra fall kan målom mindre värden gälla sådana principfrågor eller eljesl vara av så svårbedömdeller s värutredd art all de bör handläggas i ordinär processform. Styrelsenförordar, all domstolen fär möjlighet all, av särskilda skäl av den art som härantytts, bestämma att målet skall handläggas i ordinär process. Del ärstyrelsens uppfattning att en dylik bestämmanderätt kan anförtros domstolarnaulan alt syftet med reformen äventyras. anlägger liknande synpunkter. Föreningen anser också att många skadeståndsmål kan vara myckel svårbedömda.Föreningen anser, all en bestämmelse bör tillkomma, som ger tingsrättmöjlighet att i vissa skadeståndsmål och i andra fall då mål är av särskiltkrävande art föreskriva, all nuvarande ordning skall tillämpas. HD:s ledamöteranför bl.a. Är målet av invecklad karaktär eller är del av beskaffenhet att ellprejudicerande avgörande frän högsta domstolen åsyftas, talar starka skäl föratt möjlighet finns att handlägga målet i ordinär väg. Också i del fall alt denaktuella tvisten rör ell bdopp under gränsen men det tvistiga rättsförhållandetdärutöver är av stor ekonomisk räckvidd är del i och för sig befogal medmöjlighet lill undanlag frän den obligatoriska regeln. En möjlig lösning synesvara all domstolen på ena parlens begäran skall kunna medge handläggning iordinär väg, om skäl därtill föreligger pä grund av särskilda omständigheter. Beträffandefrågan på vUken nivå värdegränsen bör ligga godtas i regel promemorieförslagetom ell halvt basbelopp. 1 några yttranden ifrågasätts emellertid en högre värdegräns.KO anför sålunda alt bestämmandel av värdegränsen bör ske pä sådant säll allhuvuddelen av vardagslivels köp-tvister kan handläggas enligt del förenkladeförfarandet. Med denna utgångspunkt vill KO ifrågasätta om inle den föreslagnavärdegränsen hälfien av basbeloppet är alltför låg. Den angivna gränsenmedför all ell slort antal tvister som rör dyrbarare kapitalvaror, t.ex, bilaroch frilids-bålar, faller utanför tillämpningsområdet. Enligt KO:s erfarenhetförekommer ett betydande antal tvister rörande fel eller brist hos varor avnämnda slag där tvisteföremålels värde överstiger den föreslagna gränsen. Tillsamma slutsals leder en genomgång av ärendena hos allmänna reklamationsnämnden.Den möjlighet som anvisas i förslaget att efler en prövning av ettreklamationsorgan föra in även tvister som rör högre värden under delförenklade förfarandet är visserligen värdefull, men den är knappasttillräcklig. Del synes därför böra övervägas att höja den övre värdegränsen,förslagsvis till ett basbelopp. anför liknande synpunkteroch tillägger alt man genom en höjning dessutom minskar risken för all kärandenvid de typiska smålvisterna formulerar sina yrkanden så all RB:s nuvarandeförfarande blir tillämpligt. i föreslår för sin del enhöjning till ell hell basbelopp. Enligt nämnden kan även en högre gräns länkas,exempelvis så alt många tvister om bilköp kan föras in under del enklareförfarandet. 1 promemorian anförs icke någol bärande skäl för att sälla gränsenså lågt som föreslagits. Tvärtom lorde del vara en stor processekonomiskvinning allmänt sett och med hänsyn tUl enskilda att en förenklad processblir tillgänglig för tvister om betydligt högre värden. Del är de räs/igfkomplicerade tvisterna som främst bör förbehållas en mera vidlyftig process.Nämnden tillägger all mål som befinnes mindre lämpliga för del förenkladeförfarandet bör kunna hänvisas till vanlig rättegång. Även LR ifrågasätter enhöjning av värdegränsen. En något störregrupp remissinstanser förordar i stället en lägre värdegräns, kommunsrättshjälpsanstaltanför sålunda att ett halvt basbelopp är ett alldeles förhögt belopp för att kunna föras in under begreppet mindre tvistemål. Flertaletav rättshjälpsanstaltens klienter torde anse att en tvist om , avserett betydande värde. Vid exempelvis tvist om lönefordran ulgör , 1-2brullomånadslöner och vid annan tvist 2-4 neltomånadslöner. En rimlig gräns förrena bagaieUmål är enligt styrelsens mening en tiondel av basbeloppet. Denersättning allmänna reklamalionsnämnden förordat i sina yttranden under lidenden ligger i genomsnitt på 470 kr.Styrelsen ullalar i delta sammanhang, att rättssäkerheten i en förenkladprocess självfallet icke kan beräknas bli lika hög som i del ordinäraförfarandet. Det är därför nödvändigt all begränsa tillämpningsområdet,kommuns rättshjälpsanstalt anför liknande synpunkter och föreslår envärdegräns om , med anknytning lill basbeloppet. Delta står enligträttshjälpsanstallen i överensstämmelse med de värdegränser som finns iliknande mål i utlandet. En myckel stor del av vardagslivels tvister skulledärigenom underkastas ett förenklat förfarande som tvistemål lillhögre värden skulle prövas på sedvanligt säll enligt rättegångsbalken.Föreningen föreslår för sin del en fjärdedel avbasbeloppet som lämplig gräns, GäUivare, och EskUstuna tingsrätterförordar också en lägre värdegräns. De föreslär, enfjärdedel av basbeloppet, en sjundedel av basbeloppet ochEskilstuna tingsrätt . Förslagetall tvist som enbart rör fråga som prövats av reklamalionsorgan oavsett värdetskall kunna föras lill det förenklade förfarandet berörs särskilt i ell mindreantal yttranden. Till dem som ställer sig positiva hör bl,a, KO, hyresnämnden iStockholm, några rättshjälpsanstaller och Föreningen . Till den grupp som avslyrker'eller anför kritiskasynpunkter på förslaget hör bl,a, HD:s ledamöter. Av dem som ingår i denna grupp anför HD:s ledamöter atträckvidden av bestämmelsen är avhängig av vad reklamationsorganen enligt fördem givna direktiv och därpå grundad praxis tar upp lill behandling. Det kanytterligare framhållas all i tillämpningen svårigheter kan föreligga all avgöraom tvisten enbart rör fräga varöver ullålande avgivils av reklamationsorgan.Sålunda kan länkas all en köpare vid rätlen skildrar felet i varan ellertjänsten på annat säll än hos reklamalionsorganel, EUer också kan han åberopaett fel utöver vad som gjorts gällande hos reklamationsorganet. På samma sättkan en säljare vid rällen lill sill fredande åberopa någon omständighet som hanej andragil tidigare, I dylika fall lär tvisten inle kunna anses gälla 'enbart'fråga varöver reklamations- organet avgivit utlåtande. Detta konstaterande leder i sinlurlill reflexionen all det blir lätt för en part som så önskar att undvika allen tvist, avseende högre värde än halva basbeloppet, blir handlagd i denförenklade ordningen. påpekar bl,a, att Kungl, Maj:l genom altinrätta nya reklamalionsorgan kan utvidga lagens tillämpningsområde, och anför. Som framgår av promemorianlorde huvuddelen av konsumenltvisterna komma all avse värden understigande ellhalvt basbelopp. Detta innebär ocksä alt fierlalet fall där förlorande partinte frivilligt följt allmänna reklamalionsnämndens rekommendationer kanhänvisas lill del förenklade förfarandet, 1 vissa fall kan dock tvisten hagällt belopp som överstiger ett halvt basbelopp. Antalet fall dä tvisten gällerhögre belopp och rekommendationen ej efterföljts bör emellertid varaytterst litet. Del föreslagna förfarandet har dock ställts till förfogande ävenför dessa fall. 1 och för sig har vi förståelse för de motiv som ligger bakomdetla, men vi ställer oss dock av principiella skäl tveksamma lill alt dennaregel införes, bl.a. därför all den lorde minska möjligheten all vidga nämndensverksamhetsområde. Den föreslagna regeln kunde möjligen accepteras om denkompletterades med ett särskilt 'tak' t.ex. två basbelopp. Genomförs förslageti denna del med eller ulan tak måste del under alla förhållanden krävasgarantier för att förfarandet i reklamalionsorganen blir väsentligennoggrannare utformat än och för att utredningsmässiga eller rättsligakomplikationer inte föreligger. 1 fråga om mål som i realiteten rör ell högre värde än somframgår av yrkandena erinrar hovrätten för om den i promemoriananvisade utvägen att anpassa yrkandena efler värdegränsen. Hovrätten finnerdenna lösning olämplig. Det kan inte vara någon fördel att rättegångenbelastas med yrkanden som parterna egentligen inle önskar dra under domstolsprövning i del förevarande sammanhanget. En mellandom omskadeslåndsskyldighelen eller en deldom lorde inle böra komma i fråga.Promemorian nämner också möjligheten till fastslällelsetalan om skadeslåndsskyldigheleni och för sig. Inte heller detta verkar särskilt tilltalande. Hovrätten anserdel nu diskuterade fallet utgöra ett typexempel pä fall, där ett mål rörandelågt värde bör kunna handläggas i del ordinära förfarandet. Fallet utgör enviss parallell lill vad som åsyftades i 30 kap. 13 § andra punkten äldre RB,vilken öppnade möjlighet till fullföljdslillslånd vid värde under summa revisibilis,när parten visade, all talans fullföljande för honom skulle ha synnerligbetydelse utöver det mål, varom vore fråga. Även andra remissinstanser förordarall del ordinära förfarandet fär anlitas i de fall som berörs av hovrätten.Till denna grupp hör bl.a. HD:s ledamöter. Föreningen , , och . Förslaget all mål där tvisteföremålels värde överstigervärdegränsen skall få handläggas i förenklad form om parterna är ense om dettahar i allmänhet godtagils vid remissbehandlingen. Några fåremissinstanser ställer sig dock avvisande lill förslaget. En av dessa, Malmötingsrätt, anför som skäl för sin ståndpunkt all bestämmelserna i omhuvudförhandling i förenklad form i tillräcklig grad tillgodoser behovet. I flerayttranden förordas att mål som rör värde under värdegränsen skall kunna avgörasi ordinärt förfarande om parterna begär det. Till dem som förordar detta hörhovrätten för , som anför. Promemorian avvisar möjligheten atttillåta prövning i ordinär process av en tvist som rör mindre värde, även närparterna är ense om att få saken handlagd pä detla sätl. Promemoriansargumentering därvidlag synes alltför snålt snegla pä all ., kostnaderna för detallmänna skall hällas nere sä myckel som möjligt. Det är dock en primärsamhällsuppgift all tillhandahålla medborgarna en god rättskipning. Enligthovrättens mening bör rällen få bifalla parternas gemensamma önskan i ellsådant fall, om rällen finner all tvisten icke lämpligen bör slitas enligt deenklare reglerna. Helst bör man gä ett steg längre och låta rällen använda delordinära förfarandet, om den ena parlen begär del och rätlen finner detordinära förfarandet uppenbart lämpligare, I sammanhanget kan framhållas, allför många människor i värt land ulgör fortfarande dvs, det nuvarandehalva basbeloppet ett högt belopp. Liknande synpunkter anförs av Malmötingsrätt. anför alt möjlighet till val endast skulle kunnaverka fördyrande genom eventuellt förordnande av biträde. Fördyringen bör inleutgöra hinder mot valmöjlighet i en situation där parterna genom överenskommelse,vilket hindrar ekonomiskt övergrepp, önskar all tvisten avgörs i kvalificeradrättegång med dess möjligheter lill bl,a, fullföljdsrätt. Då parterna självabär sina rättegångskostnader, bör valmöjligheten vara självklar, och eventuellaproblem beträffande allmänna rättshjälpskostnader bör kunna bemästras genomföreskrifter i rätishjälpslagen. Av det statistiska materialet i promemorianframgår all av alla bagaieUmål, dvs, ungefär hälfien, gäller tvistermed näringsidkare som både kärande och svarande, 1 desa fall kan man a prioriförutsätta att båda parter är ekonomiskt någorlunda jämslarka. Detta tyder päatt behov finns av en sådan prorogationsregd, LO framför tanken att i vissafall för att tillgodose prejudikatbehoven låta parterna i samråd meddomstolen få målet handlagt i ordinär väg, TCO anför följande, Efter vad somframgår av promemorian skall det vara tillåtet för parterna att sedan tvistuppstått överenskomma all tvisten skall avgöras av skiljemän. Enligt TCO:suppfattning bör del på samma sätt och under samma förutsättningar vara möjligtför parterna all anlita det ordinära rällegängsförfarandel, I vart fall bördenna möjlighet slå öppen i mål som rör anställningsförhållanden och somnormall handläggs av fackliga organisationer på arbetsgivar- ocharbetstagarsidan. De skäl som i promemorian anförts för införande av ett förenklaträttegångsförfarande gör sig nämligen inle gällande i dessa fall. Ingendera av parterna befinner sig i ell underlägegentemot den andra parten ulan har ekonomiska och övriga förutsättningar atthävda sina intressen. Någon fördyring blir del heller inle, efiersomorganisationerna normall ger gratis rättshjälp åt sina medlemmar och dessutomoftast inte yrkar några rättegångskostnader gentemot motparten. Ytterligare ettskäl som talar för organisationens förslag är all dessa mål ofta är principielltviktiga frågor för parterna trots att det i del enskilda fallet är tvist om ettlågt belopp. Även HD:s ledamöter, och handelskammaren i anser allmål om mindre värden bör få handläggas ordinärt om parterna är ense om del. Den i promemorian föreslagna regeln om förbud alt åberopaskiljeklausuler godtas eller lämnas utan erinran i flertalet remissvar. Frånnågra håll förordas emellertid jämkningar i regeln och några remissinstanserställer sig avvisande. Bland deremissinstanser som godtar regeln uttalar köplagsutredningen. all den finnerförslaget all skiljeklausuler inle skall utgöra rällegångshinder vid de mindretvistemålen vara välbetänkt. Möjligheten lill skiljeförfarande torde, sompåvisas i promemorian, sakna praktiskt värde för de mindre tvistemålens del.Däremot finns del anledning anta all existensen av skiljeklausul iblandanvändes som ett otillbörligt påtryckningsmedel för att förmå den enskilde lillräilseftergifl, LR anför alt övervägande skäl synes tala för all skiljeklausulerej bör utgöra hinder för all bringa tvister under del nya förfarandet, SHIOställer sig principiellt någol tveksam inför bestämmelsen. Visserligen lordeman kunna konstalera all tvister i entreprenadfrågor, när de ligger inom devärden som faller inom den nya lagstiftningen, i allmänhet löses genomförlikning, Skiljemannaförfarande kommer, bl,a, med hänsyn lill kostnaderna,ofta inte lill användning annat än om tvisten gäller mera betydande belopp.Skiljemannaklausulerna rymmer inom sig dock även andra värden.Skiljemannaklausulerna är vanliga exempelvis pä byggnadsomrädel där del kanförutsättas alt eventuella tvister för sin lösning behöver inle enbari juridiskutan även ingående materiell bedömning. Genom all den föreslagnalagstiftningen lar över skiljemannaklausuler förlorar parterna de möjligheterlill sakkunnig bedömning som ligger inom skiljemannaförfarandet. De nackdelarsom följer härmed kompenseras dock därigenom all domstolarna skall ha rätt altkalla sakkunnig och all ersättning lill sakkunnig, som rällen förordnar, skallutgå av allmänna medel och stanna på statsverket. Med hänsyn härtill och medtanke på den begränsning som enligt lagförslaget gäller beträffandetvisteföremålens värde accepterar SHIO dock del framlagda förslaget. Organisationenunderstryker emellertid all domstolarna icke får tveka all på begäran av partinkalla sakkunnig, speciellt när det gäller bedömning av komplicerade tekniskafrågor. En liberal inställning tUl inkallande av sakkunnig är specielltmotiverad med tanke på att domstolarna skall arbeta som enmansdomstolar. Till dem som förordar jämkningar i regeln hör LO, SAF, AFAoch KPA. LO biträder principiellt all förbehåll om skiljedom inte skall varagällande, SjälvfaUet skall dock skiljeklausuler i kollektivavtal vara giltiga,något som följer redan av reglerna för arbetsdomstolens behörighet, I fråga omskiljeklausuler i övrigt i arbetsavtal vill LO ansluta sig lill detremissyttrande som avgivils i ärendet av , S/4Fframhåller alt skiljeklausulerbaserade på kollektivavtal inle berörs direkt i promemorian. Föreningen anserunder alla förhållanden att en eventuell lagstiftning ej skall beröra arbetsmarknadensskiljenämnder. Bakom dessa nämnder slår de enskildas organisationer och delvore oacceptabelt om nämndernas avgöranden skulle plötsligt underkännas. Detfinns ett stort antal permanenta skiljenämnder på den privata arbetsmarknaden,Arbetsmarknadspartemas beslut att inrätta dessa nämnder är välgrundade.Parterna har således funnit det vara av vikt all säkerställa kontinuiteten ochlikformigheten i olika avgöranden rörande enahanda slag av tvister. Härtillkommer alt parterna genom sina representanter, vilka som regel är specialisterpå ifrågavarande område, kan delta i nämndernas avgöranden. Del sistnämnda ärbetydelsefullt även av den anledningen alt parterna kan tillförsäkra sig omall deras intentioner vid avtalsuppgörelserna blir beaktade. De syfien somligger bakom inrättandet av de permanenta skiljenämnderna kan ej tillgodoses inomramen för del allmänna domslolsförfarandel. Del vore därför synnerligenolyckligt om nämnderna ej tilläts fungera på del sätt som de avtalsslulandeparterna avsett, anför bl,a. Förmånen av fri Ijänstegrupplivförsäkringulgör enligt kollektivavtalen på den svenska arbetsmarknaden en i dessa avtalingående löneförmån. Vad beträffar LO:s sektor av den privata arbetsmarknadensaml statens, kommunernas och kooperationens områden ärIjänslegrupplivförsäkringsförmänen i allt väsentligt enhetligt utformad,Gemensamt för dessa försäkringsområden är sålunda bland annat, att tvist omtolkningen eller tillämpningen av försäk-ringsbeslämmelserna skall oavsetttvistemålets ekononiska omfattning lösas genom skiljeförfarande. Delsammagäller tvistemål om den i kollektivavtalen för LO:s sektor av den privataarbetsmarknaden stipulerade avgångsbidragsförsäkringen. Dearbelsmarknadsparter, som avtalat om här angivna tjänstegruppförsäkringar, harav flera skäl funnit skiljeklausul vara en väsentlig del av försäkringsskyddetoch därvid ansett del erforderligt att skiljenämnderna skall vara permanenta.Först och främst har det nämligen befunnits angelägel all kontinuitet ochlikformighet i olika domslut rörande enahanda slag av tvistemål säkerställs, Iannat fall skulle man i mål av ifrågavarande natur löpa risken, altdomsutfallel kunde komma alt variera alltefter domstolens tillfälligasammansättning, i all synnerhet i de fall där en arbiträr prövningifrågakommer. Men arbetsmarknads-parterna har också önskat all bli satta itillfälle alt tillse, all vid ett domsavgörande beaktas de intentioner, somman haft med införandet av såväl tjänstegruppUv- som avgångsbidragsförsäkringarna vidträffandel av de centrala avtalsuppgörelserna om desamma. Det har ickebefunnits godtagbart all försäkringsvillkoren och därmed de kollektivavtal, pävilka dessa grundas, eventuellt skulle kunna ges annan tolkning och tillämpningän de kollektivavialsslutande parterna avsett. Del har i den inom justitiedepartementetupprättade promemorian förutsatts all mål, för vilka särskilda bestämmelserfinns om rättens sammansättning, skall falla utanför del föreslagna nyadomstolsförfarandet. Vad beträffar tvistemål om rätt till dödsfallsersällningeller avgångsbidrag på grund av ijänste-gruppförsäkring är dessa mål, helloavsett tvistens ekonomiska omfattning, för sitt rätta avgörande i hög gradberoende av den tillämpning och praxis, som under ijänstegruppförsäkringenshittillsvarande tillvaro vuxit fram. De arbetsrätlsliga förhållandena, somsärskilt på den privata arbetsmarknaden är mycket varierande, har i många fallgjort försäkringsbesiämmelserna invecklade. Dessa omständigheter har lett lillatt de skiljenämnder, som såväl inom statens, kommunernas och kooperationens områdensom inom LO:s sektor av den privata arbetsmarknaden har att lösa tvister omrätt lill dödsfallsersättning eller avgångsbidrag, måst sammansättas med isärskUt arbetsrätlsliga frågor sakkunniga skiljemän. Del skulle med hänsyn tillall försäkringsbeloppen i åtskilliga fall understiger värdet av ell halvtbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring sä är alltid fallet meddödsfallsersäliningar i form av begravningshjälp om , och oftast ifråga om avgångsbidrag med A-belopp kunna bli ell stort antal försäkringsmål,som formellt skulle komma in under del nya domstolsförfarandet, Lägges härtillmål om sjukersättning enligt den nya AGS-försäkringen och mål om särskildtilläggspension för arbetare enligt den nya STP-försäk-ringen, vilka mål enligtde för dessa försäkingar normerande kollektivavtalen skall avgöras av påsärskilt sätl sammansatta skiljenämnder, kan antalet försäkringsmäl av speciellkaraktär, vilka skulle komma att inordnas under del nya förfarandet, bli myckelbetydande. Del skulle emellertid vara ytterst olyckligt om utfallet av enrällslvisl skulle skifta enbart alltefter huruvida domslolsförfarande ifrågakomeller tidigare föreskrivet skiljeförfarande genom permanent skiljenämndalltjämt skulle äga rum. Del föreslagna nya domstolsförfarandel har motiveratsbl,a, med tanken, att kostnaderna i förfarandet icke bör vara högre än alt delblir möjligt och rimligt för en kärandepart att göra sin rätt gällande även närtvisten gäller ett mindre värdis. Vad beträffar kostnaderna för skiljeförfarandeinom AFA-försäkringen innehåller 52 § i försäkringsvillkor bestämmelserhärom, vilka gör att ingen rältssökande av kostnadsskäl behöver dra sig för atthos skiljenämnd överklaga beslut i dödsfallsersätlnings- elleravgångsbidragsärende, I praktiken har del ej heller under de gångnaåren av AFA-försäkringens tillvaro i någol fall förekommit, alt i skiljedominom område en klagande ålagts betala några kostnader, Kostna-