prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Jag vill erinra om att de betydelsefullarättsverkningar sjölagsförslaget knyter till inskrivning (3.4.8) i sin mån kanantas komma alt bidra verksamt till att åtminstone föreskriveninskrivningsplikt fuU-görs av skeppsägare. Vitesföreläggande kan intekomma i fråga, sedan genom dom avgjorts alt förvärv är ogiltigt eller inte kangöras gällande eller om det eljest är uppenbart att anmälan eUer ansökan skullekomma att avslås. Registermyndighetensbefogenhet att självmant vidta åtgärder för avregistrering tjänar behovet attrensa i registren. Ett skepp, som t. ex. tolalförlist eller huggits upp, börinte stå kvar i skeppsregistret. Om ägaren inte medverkar, börregistermyndigheten antingen kunna förelägga honom vid vite att fullgöraavregistreringsanmälan i behörig ordning eller också själv skaffa denutredning bl. a. behövligt borgenärssamtycke som behövs för att verkställaavregistreringen. Den här behandladebestämmelsen tar endast sikte på sådana registrerings- ochinskrivningsåtgärder som har grundläggande betydelse för registrens aktualitetoch rättvisande innehåll. I tillämpningsföreskrifter får regleras skyldighetför ägare eller annan att lill registermyndigheten anmäla uppgifter avsekundär natur och ändringar däri samt om vite och andra medel som myndighetenbör förfoga över för att registren fortlöpande skall kunna hållas aktuella ifråga om sädana uppgifter. Itredje stycket tas vidare upp en motsvarighet till 20 kap. 4 § första stycketJB. Jag har varit inne något på detta i den allmänna motiveringen (3,4,5 och3,4,9), Den som förvärvar skepp eller skeppsbygge av någon som själv ännu ejanmält skeppet eUer bygget för registrering eller 1973: 42 316 söktinskrivning för sitt förvärv har givetvis ett rättsligt betingat intresse avatt sådan anmälan eller ansökan kommer till stånd, eftersom ansökan ominskrivning av äganderätt i regel ej får bifaUas, innan fångesmannens förvärvskrivits in. Han ges därför, som jag angett i det föregående, rätt att göraanmälan eller ansökan för fångesmannens räkning. För att han skall kunna göradet måste han ha tiUgång till dennes åtkomsthandling, om sådan upprättats,eller andra skriftliga bevis om fångesmannens förvärv. måste också andrahandlingar företes, t. ex. fullmakter. Fångesmannen är alltså skyldig atttUlhandahålla de för ändamålet behövliga handlingar som han innehar. Fullgörfångesmannen inte frivilligt denna editionsplikt, kan förvärvaren i rättegångföra talan om åläggande för fångesmannen att tUlhandahålla handlingarna.Förvärvaren har enligt förslaget rätt att göra registreringsanmälan ellerinskrivningsansökan på företrädares vägnar även längre tUlbaka i fångeskedjan. Dennaparagraf (32 § första stycket i kommitténs förslag) har sin fastighetsrätlsligaförebild i 19 kap. 9 § andra stycket JB. Här ges bestämmelser om rätt förregistermyndigheten att i vissa fall besluta om uppskov med avgörandet av ettregisterärende och att därvid skaffa in muntlig och skriftlig utredning. Jaghar berört dessa frågor i den allmänna motiveringen (3.4.9). kan bygga sina avgöranden på en säker grand är viktigt inteminst med hänsyn till de materiella rättsverkningar som förslaget knyter tUlregistrering och inskrivning. Det är följaktligen väsentligt, att myndighetenhar möjlighet att skjuta upp avgörandet av ett registerärende för att skaffasig klarhet rörande de faktiska och rättsliga föratsättningarna för den begärdaåtgärden. Uppskovfår enligt departementsförslagels första stycke förekomma bara i syfte attkomplettera utredningen i ärendet. Institutet fär alltså ej användas exempelvisför alt bereda myndigheten ökat rådrum i ett rättsligt besvärligt ärende, omutredningen i och för sig är fullständig. Inte heller får uppskov avse obestämdtid. Det måste knytas tUl en viss senare inskrivningsdag, som i sin tur kanvara ställd i relation exempelvis lill dagen för dom i rättegång varav ärendetberor. Systemalikeni departementsförslaget är uppbyggd sä att i 33 och 34 §§ uttömmande anges defall i vilka en anmälan eUer ansökan skall avslås. fyller idetta system funktionen att ge registermyndigheten möjlighet att i oklarasituationer skaffa sig underlag för bedömning av om något av avslagsfallenföreligger. Enligt allmänna grundsatser kan registermyndigheten dessutominhämta behövlig utredning direkt från annan myndighet, en möjlighet somenligt min mening bör begagnas så ofta det behövs. 1973: 42 317 Detbör i detta sammanhang framhållas, alt uppskovsinslitutet i och för sig inlebehöver lägga något hinder i vägen för att ofullständiga ärenden kompletterasunder hand. På det sättet kan ofta brister botas på ett smidigt sätt. Menutrymmet för sådana kompletteringar är begränsat både med hänsyn till tidenoch andra omständigheter. Iandra stycket tar departementsförslaget upp bestämmelser om komplettering avutredning. Såvitt gäller registerärenden vari sökanden inte skriftligen kanstyrka åberopat förvärv skall här utvecklas hur förfarandet bör gestalta sig. Att sökanden är ur ståndatt styrka förvärvet skriftligen kan bero på att någon handling rörandeförvärvet ej upprättats eller att upprättad fångeshandling kommit bort ellerförstörts. I så fall bör sökanden i anmälningen eller ansökningen uppge, atthan inle kan förebringa skriftlig utredning om förvärvet och anledningen tilldetta. Han bör också lämna en uttömmande redogörelse för omständigheterna vidförvärvet. Finner registermyndigheten anmälningen eUer ansökningen tiUfredsställandei dessa hänseenden, bör den uppgivne fångesmannen beredas tillfälle alt yttrasig i ärendet inom viss förelagd tid. Vitsordar denne de uppgifter anmälningeneller ansökningen innehåller rörande förvärvet, kan ärendets förberedandehandläggning i denna del i aUmänhet anses avslutad. Skulle däremot anmälningeneller ansökningen, i förekommande fall efler föreläggande om skriftligkomplettering, ej innehålla så fullständiga upplysningar om förvärvet att denlämpar sig för kommunikation med fångesmannen, kan muntiig handläggningtillgripas. Därvid bör i första hand sökanden kallas till registermyndigheten på kansliorten eller annan lämplig ort för att redogöra för hur det gått tillvid förvärvet eUer komplettera anmälningens eller ansökningens innehåll på denpunkten. Om fångesmannen före inställelsen är känd för myndigheten kan det varaändamålsenligt att också kalla honom lill förhör. Han får då tillfälle attomedelbart yttra sig över sökandens uppgifter. Eljest får hans yttrande översökandens framställning inhämtas, sedan den kompletterats vid sammanträdet. Ifråga om förfarandet vid förhör inför registermyndigheten vill jag framhålla,att det ej är fräga om någon domstolsförhandling i vanlig mening. Man kan ochbör gå enkelt och smidigt tillväga. Hänvisningen i 25 § Iredje stycket tUl deallmänna tvistemålsbestämmelserna i för med sig, att protokoll skall förasöver handläggning, som sker vid förhör inför myndigheten. Protokollet skallfogas till akten i ärendet. Däremot skall hänvisningen till tvistemålsreglernaej tas till intäkt för regelrätta vittnesförhör med utomstående. Ändamålet medförhör inför registermyndigheten enligt departementsförslaget är nämligen inteatt förekommande tvistefrågor skall utredas utan endast att konstatera bl. a.om tvist föreligger eller inte. Är det fallet, skall sökanden i allmänhetföreläggas att väcka talan vid domstol. Jag återkomraer tUl det 1973: 42 318 vid32 § sjölagsförslaget. Det muntliga förfarandets närmare form och frågan omersättning för inställelsekostnader bör regleras i tillämpningsföreskrifter. Omuppskovsbeslut meddelas för att ge sökanden tiUfälle att kompletterautredningen, är det naturligt alt beslutet förknippas med föreläggande försökanden att förebringa utredningen senast den inskrivningsdag tiU vUkenärendet skjutits upp. Den lämpligaste påföljden för underlåtenhet attefterkomma sådant föreläggande bör i allmänhet vara att anmälan eller ansökanförfaller. Men även vite bör få användas som påföljd för underlåtenhet. Dettagäller särskilt i fråga om förvärv som är förenade med registrerings- eller inskrivningsplikt.Om sökanden eller annan föreläggs att personligen infinna sig för att höras iärendet bör vite i regel föreläggas. Annan påföljd kan f. ö. uppenbarligenbara användas mot sökanden. I detta sammanhang vill jag fästa uppmärksamhetenvid 9 kap. 8 § tredje stycket RB. Med stöd av denna bestämmelse kanregistermyndigheten underlåta att döma ut vite i vissa fall. Departementsförslagetföreskriver, att när ärende uppskjuts sökanden får föreläggas att förebringabehövlig utredning eller att infinna sig personligen eller genom ombud hosregistermyndigheten samt att också annan än sökanden fär höras och därvid kanföreläggas sådan inställelse. Vidare berättigar det myndigheten att iföreläggande sätta ut vite eller förklara anmälan eller ansökan förfaUen, omsökanden inte rättar sig efter föreläggandet. Sökanden skall givetvis iföreläggandet erinras om förfallopåföljden. Dennaparagraf (32 § andra och tredje styckena samt 33 § första stycket 5 ikommittéförslaget) innehåller bl. a. bestämmelser om kommunikation iregisterärende med annan än sökanden och om hur registermyndigheten skallförfara i olika fall då sökandens rätt befinns vara tvistig. De harfastighetsrättslig förebild i 19 kap. 10 § och 20 kap. 7 § 3 JB. Bestämmelsernai första stycket reglerar kommunikationsfall. De nya reglerna om rättsverkan avinskrivning påkallar goda garantier mot tillkomsten av inskrivningar somskulle kränka annans rätt. Om registermyndigheten har anledning anta, att söktregistrerings- eller inskrivningsåtgärd på något sätt kan kränka annans rätt,bör myndigheten självmant bringa sådan anmälan eller ansökan till denneskännedom samt höra honom, sökanden och annan som kan tänkas ha någon upplysningav vikt att länma. Den som skall höras kan kaUas tUl sammanträde införregistermyndigheten eUer också kan föreläggas honom att yttra sigskriftligen. Att yttrande uteblir från den som fått till- fälleatt yttra sig eller att den som kallats att infinna sig till förhör in! kommertUlstädes, bör ej utgöra hinder för ärendets avgörande. I d( flesta fall tordeman ha anledning att utgå från att vederbörande då inte har något att erinramot bifall till anmälningen eller ansökningen. 1 föreläggande, som meddelas isamband med uppskov enligt detla stycke, bör vite eller förfaUopåföljd fåsättas ut enligt de grunder som jag antytt vid 31 §. Andra och tredje styckenabehandlar de fall då sökandens rätt är tvistig. Intresset av att registreringeller inskrivning stämmer med det materiella rättsförhållandet böruppenbarligen medföra, att registrering eller inskrivning inte får ske, omsökandens rätt är på något sätl tvistig. Det kan framgå på olika sätt att så ärfallet. I registret kan sålunda, enligt 38 § första stycket 1 ideparlementsförslaget, ha antecknats att rättegäng pågår om hävning elleråtergång av förvärv som åberopas i ärendet eller om bättre rätt till det skeppeller skeppsbygge ärendet angår. Eller också kan någon, som hörts i ärendet, hagjort invändning mot anmälan eller ansökan. Även innehållet i skriftligutredning som åberopas i registerärende kan ge vid handen att sökandens rätt ärtvistig. Att sökandens rätt ärtvistig måste naturligtvis kunna föranleda, alt hans anmälan eUer ansökanavslås på den grund att han inte styrkt sitt förvärv. Men i vissa fall skulledet vara att onödigt äventyra en rätt, som han kanske har, genom att han gårmiste om det rättsskydd som följer med inskrivning räknat fråninskrivningsansökningen. Pågår rättegång om hävning eller återgång av sökandenseget förvärv, kan tvisten antas bli rättskraftigt avgjord. Det bör då vararimligt att ärendet uppskjuts d väntan på att det sker. På motsvarande sättbör den situation behandlas som möter, då rättegång pågår om bättre rätt lilldet skepp eller bygge som ärendet angår. Detta, som är innebörden av bestämmelseni andra stycket, svarar nära mot den fastighetsrätlsliga behandlingen avlagfartsansökan, vilken i sådana fall skall förklaras vilande. Jag erinrar om20 kap. 7 § 3 JB. Registermyndighetenbör självmant ta upp ett på dessa grander uppskjutet ärende tUl fortsatthandläggning, när målet avgjorts genom dom eller slutligt beslut som vunnitlaga kraft. Någon bestämmelse om det behövs inle. I 38 § första stycket 2sjölagsförslaget föreskrivs, alt det skall antecknas i registret, när måletavgjorts. Om det fall att sökandensrätt befinns vara tvistig ulan alt tvisten är föremål för rättegång handlartredje stycket. Då bör, i överensstämmelse med vad kommittén föreslagit ochvad som gäller inom fastighetsrätten, registrering eller inskrivning på grundav det tvistiga förvärvet i regel inte få beviljas förrän sökandens rättfastställts i rättegång. Ty förfarandet i registerärenden lämpar sig inte förutredning av tvistiga mellanhavanden. Däremot bör naturligtvis anmälan elleransökan kunna avslås, om det är uppenbart att det åberopade för- 1973: 42 320 värvetär ogiltigt eller inte fär göras gällande. Till detta återkommer jag vid 33 §. Omsökandens rätt i det nu behandlade fallet befinns tvistig bör han, somkommittén också föreslagit, föreläggas att väcka talan vid domstol inom visstid. Sådant föreläggande bör kunna förenas med förfallopåföljd. Jag villframhålla, att sökanden enligt denna bestämmelse ej är skyldig att visa alt talanväckts. behov av underrättelse om detta får tillgodosesgenom föreskrift för domstolen att sörja för det. Dennaparagraf (33 § första stycket i komraittéförslaget) innehåller bestämmelser omavslag på anmälan eller ansökan i vissa registerärenden. Den har sinfastighetsrättsliga förebUd i 20: 6 JB. Somjag tidigare nämnt skall anmälan eller ansökan i registerärende, om ärendet ejuppskjuts, antingen beviljas eller avslås. Awisning eller vilandeförklaringskall inte förekomma. Iparagrafen anges de fall då anmälan av skepp eller skeppsbygge för registreringeller ansökan om inskrivning av rätt därtill skall avslås. Jag vill fästauppmärksamheten vid att dessutom särskUda grunder för avslag på anmälan avskepp och skeppsbygge för registrering på grund av förvärv från utiandetföreskrivs i 35 § departementsförslaget. Deavslagsgrunder som anges i förevarande paragraf är, så när som på två, desammasom kommittén har föreslagit. Registreringsanmälan eller inskrivningsansökansom avses här skall sålunda avslås, dels om anmälningen eller ansökningen integjorts skriftligen enligt 30 § första stycket (punkt 1) eller strider mot 11 §,dvs. om egendomen ej är registreringsbar (punkt 2). Detsamma gäller, omsökanden inte kan styrka sin rätt till egendomen (punkt 3). Ärskeppet eller bygget redan registrerat, skall avslagsbeslut meddelas, omfångesmannen ej är inskriven som ägare (punkt 4 a). Som en följd avståndpunkten att förvärv genom exekutiv försäljning ej skaU kunna slås ut avkonkurrerande äganderättsförvärv föreskrivs dock undantag i den punkten förexekutiva förvärv. Avslag föreskrivs vidare för det fall att förvärvarenhärleder sin rätt från någon, som på grand av ett mot honom gällandeförvärvsviUkor ej haft rätt att förfoga över egendomen genom överlåtelse (punkt4 b). Slutligen skall avslag förekomma, dels då konkurrerande förvärv harföreträde framför sökandens (punkterna 4 c och d), dels då det är uppenbartatt dennes förvärv av annan grund är ogUtigt eller ej kan göras gällande(punkt 4 e). Kommittéförslagettar upp ytterligare en avslagsgrund, nämligen att talan väckts om bättre rätttill egendomen. I det fallet skall emellertid enligt 32 § andra stycketdepartementsförslaget ärendet i stället skjutas upp tUls saken slutligtavgjorts. 1973: 42 321 Dennaparagraf innehåller bestämmelser om avslag på vissa andra anmälningar elleransökningar än som avses i 33 §. Förstastycket, som saknar motsvarighet i kommittéförslaget, behandlar avslag påansökan om att inskrivning av viUkorlig äganderätt, som inskrivits enligt 14 §tredje stycket, skall avföras. Sådan ansökan görs enligt samraa lagrum, omvillkorligt förvärv inte fullbordas eller om det går åter. Överlåtaren skall dåta initiativ till att inskrivningen av det villkorliga förvärvet avförs ochhans egen inskrivning därigenom återställs sådan den var från början.Ansökningen skall naturligtvis avslås, om det inte visas att det villkorligaförvärvet rätteligen hävts eller återgått. Iandra stycket, som svarar mot 33 § tredje stycket i kommittéförslaget, angesavslagsgrunderna beträffande anmälan eller ansökan i vissa andraregisterärenden, nämligen anmälan för avregistrering och ansökan om att etteller flera skeppsnamn skall inskrivas eller avföras. I överensstämmelse medvad kommittén föreslagit skall sådan anmälan eller ansökan avslås, omförutsättningarna för den sökta åtgärden inte föreligger enligt tillämpligabestämmdser i 1517 §§. Sålunda kan anmälan av skepp för avregistreringuppenbarligen inte bifallas, om skeppet alltjämt är registreringspliktigt ochalltså ingen laga avregistreringsgrund är för handen. Vidare kan hinder motavregistrering föreligga enligt någon av de spärregler i 17 § som tiUgodoserdelägares eller panträttshavares intresse. Ansökan om inskrivning avskeppsnamn skall avslås bl. a. om sökanden inte visar sig ha behov av alt etteller flera skeppsnamn förbehålls honom. Enligtsåväl första som andra stycket skall anmälan eller ansökan också avslås omkravet på skriftlig form (30 § första stycket) ej iakttagits. Dennaparagraf (33 § andra stycket i kommittéförslaget) tar upp särskilda grunderför avslag på anmälningar av skepp och skeppsbyggen för registrering på grundav förvärv från utlandet. Reglerna beror av art. 3: 2 i sjöpanträttskonventionenoch art. 10:2 i skeppsbyggnadskonventionen. De är avsedda att förhindraöverföring från register i en stat till register i en annan med åsidosättandeav rätlighetshavares intressen. Förstastycket tar i likhet med sjöpanträttskonventionen sikte pä skepp som förvärvatsfrån utiändsk redare eller annan skeppsägare som inte tillverkat detsamma. Föratt registrering skall kunna företas här i landet måste då visas, att skeppetej är registrerat i sitt förra hemland eller att det kommer att avföras urregister där det registreras 21 1973.1 saml Nr 42 1973: 42 322 I allmänhet torde ingen osäkerhet råda om skeppets förra hemland.Förvärvshandlingarna ger normalt besked härom. Eljest får registermyndighetenutreda eller låta utreda frågan med utgångspunkt från överlåtarensnationalitet, hemvist och andra omständigheter som kan ge ledning inationalitetsfrågan. Andrastycket behandlar förvärv av nybyggen. Som skeppsbyggnadskonventionenföreskriver skall för registrering här i landet utredas att rätt tUl skeppet ejär inskriven i skeppsbyggnadsregister i byggnadslandet eller att sådaninskrivning kommer att avföras därar den dag skeppet registreras här i landet.Eftersom det inte kan uteslutas att nybygge i stället är registrerat somfärdigt skepp i det främmande landet, mäste den bevisning som avses i förstastycket också krävas. Den kan naturligtvis i och för sig vara fullgjord genomatt bevis om registrering eller inskrivning i skeppsbyggnadsregisterförebringas i ärendet. På motsvarande sätt behandlar departementsförslaget detfall att ofullbordat bygge kommer i svensk hand och anmäls för registrering idet . Paragrafen(36 § tredje stycket i kommittéförslaget) återger väsentligen kommitténsförslag om ett speciellt beslutsförfarande vid överföring från svensktregister tUl utländskt. Bestämmelsen, som i likhet med 35 § vilar på art. 3: 2i sjöpanträttskonventionen och art. 10: 2 i skeppsbyggnadskonventionen, innebäratt registermyndigheten för sådana fall på sökandens begäran skall, i stäUetför att företa omedelbar avregistrering, besluta att avregistrering skallverkställas den dag nyregistrering äger rum i viss främmande stat. Så snartdet visats, att sådan nyregistrering företagits, skall avregistreringenverkstäUas med verkan för nyregistreringen. Dennaparagraf (36 § andra stycket i kommitténs förslag) innehåller föreskrifter omanteckning i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret rörande förvärvsvillkor. Devillkor, som skall antecknas är som jag redovisat i anslutning till förslagetom inskrivningsrätt för villkorliga förvärv (3.4,4) enligt första stycketsådana som innefattar äganderättsförbehåll eller är att jämställa därmed. På denpunkten finns ingen fastighetsrättslig förebild. Det är genom anteckning avsådant villkor som inskrivningen rätt avspeglar det ofullgångna förvärvet ochöverlåtares och förvärvares inbördes rättsförhållande. Så länge detta förhållandebestår, är båda parters rädighet över skeppet begränsad genom att den andresmedverkan krävs för sakrättsliga förfoganden. Tredje man informeras om detgenom registeranteckningen (3.4.8.4). Den tjänar också som minnesanteckning förregistermyndigheten själv. 1973: 42 323 Andrastycket avser liksom 20: 14 JB sådana villkor som enbart lar sikte på altbegränsa förvärvarens rådighet över skeppet, och som alltså inte gär ut pä attbetinga förvärvets fullbordan eller bestånd. Det kan vara fråga om villkor, sombegränsar förvärvarens rätt att överlåta skeppet t. ex. genom att han harviss hembudsskyldighet eller att inskränka hans rätt att inteckna det ochupplåta panträtt däri. Förvärvsvillkor och derasinnebörd skall iakttas självmant av registermyndigheten. Det betydervisserligen ej att registermyndigheten skall aktivt söka efter sådana villkorulan att ha särskild anledning att räkna med förekomst därav. Ett blanktköpebrev skall sålunda inte föranleda myndigheten att höra efter hos parternaom man förbisett att ta in villkor däri. Men en hänvisning i köpebrevet tillkontrakt utgör däremot skäl alt fordra in kontraktet för att utröna om detinnehåller villkor av den typ som kräver inskrivningsrättsligt beaktande. Ifall villkoret ellerförbehållet inte framgår tydligt av kontrakt eller annan skriftlig utredning,bör överlåtaren eller förvärvaren eller båda ges tillfälle alt yttra sigdäröver. Skulle frågan visa sig tvistig, kan registermyndigheten enligt 32 §tredje stycket sjölagsförslaget förelägga sökanden att väcka talan vid domstol.Sådant föreläggande blir naturligtvis nödvändigt om det rör sig om ettvillkor, som påverkar förvärvets fullbordan eller bestånd. Är tvisten redanföremål för domstols prövning, blir det i stället fråga om uppskov enligt 32 §andra stycket. Villkor, varav ett förvärvberor, kan naturligtvis bara iakttas när för-väi~vet inskrivs. Har det ejbragts tUl registermyndighetens kännedom i inskrivningsärendet, kan det f. ö.ofta anses vara eftergivet helt eller delvis. Villkor, som endast går ut överförvärvarens rådighet över egendomen, t. ex. förbud mot inteckning utan visstsamtycke, kan och skall antecknas närhelst registermyndigheten får kännedom omvillkoret (jfr 20: 14 JB). Inskrivningsrättsligtbetyder anteckning av förvärvsvUlkor bl. a. att anmälan eller ansökan skallavslås enligt 33 § 4 b sjölagsförslaget, om den står i strid med den antecknadeinskränkningen. Anteckningens betydelse i inteckningshänseende har jagbehandlat tidigare (3.6.4.7). Upphör antecknat villkoreller förbehåll att gälla, bör anteckningen avföras. I fråga om anteckning aväganderättsförbehåll eller motsvarande förvärvsvillkor följer detta av attinskrivningen av förvärvet skall avföras enligt 14 § tredje stycket. I övrigttorde särskild föreskrift inte behövas utöver den som förslaget tar upp i 38 §tredje stycket och som innebär, att uppenbart betydelselösaregisteranteckningar skall avföras. Dennaparagraf (37 § andra och tredje styckena i kommittéförslaget) innehåUerbestämmelser om bl. a. förhållanden som skall antecknas i skepps- ochskeppsbyggnadsregistren. Fastighetsrättslig förebUd finns i 19: 2022 JB. Prop.1973: 42 324 Iförsta stycket räknas upp en rad fall då anteckning skall göras i skepps- ellerskeppsbyggnadsregistret. Dessa fall är med få avvikelser desamma som kommitténföreslagit. Punkterna1 och 2 behandlar fall då mål om hävning eller återgång av skeppsförvärv ellerom bättre rätt till skepp anhängiggjorts vid domstol resp. rättskraftigtavgjorts. AnteckningspUkten rörande hävning och återgång är en utvidgning iförhåUande tUl kommittéförslaget.