prop · FW03187 · 1973-12-31 00:00:00 — Något behov av möjligheter till reducerad restitution bedöms ej förövrigt föreligga för sådana varor. Styrelsen föreslår därför att rätten tillreducerad restitution begränsas till att omfatta i princip endastinvesteringsvaror såsom transportmedel, maskiner, instrument samt delar ochtillbehör till sådana varor jämte materiel för anläggning och liknandearbeten, allt under förutsättning att varorna kan identifieras vid utförseln. Vadgäller det föreslagna vUlkoret för reducerad restitution att varan skall haanvänts här under andra förhållanden än dem som skall föreligga för attsärskild restitution skall medges påpekar generaltullstyrelsen att villkoretinnebär all reducerad restitution ej kan medges för vara som återutförts utanatt ha använts, efter det all tiden för särskild restitution löpt ut.Reducerad restitution skulle i sådant fall ha kunnat erhållas om en fiktivanvändning hade arrangerats. På grund härav föreslås att reducerad restitutionskall kunna medges i fall då varan använts här under andra förhållanden än somberättigar lill särskild restitution eller utan att ha använts återutförtsför sent för att särskild restitution kan komma i fråga. tUlstyrker förslaget atts. k. samarbetstillstånd skall kunna medges även i fråga om handdsrestitution. Sverigesgross'istförbund m. fl. framhåller att den utformning som industri-, varvs- ochflygrestitution saml handdsrestitution har fått i de sakkunnigas förslag intelöser de problem som består i att importörerna i varje särskUt fall måsteuppträda som ombud för exportören för att denne senare skall kunna erhållarestitution. Förbundet finner det emellertid angeläget, alt denna oformlighetkan lösas och de föreslagna bestämmelsema bör därför ändras så att dettaönskemål kan tillgodoses. När det gäller de restitutionsberättigade subjektenvid särskild och reducerad restitution anmärker generaltuUstyrelsen alt den avde sak-kuntuga föreslagna bestämmelsen inte direkt anger vem som skall varaberättigad. Kravet att importören, exportören och den restitutionsberättigadeskall vara samma person är enligt styrelsen i och för sig motiverat med hänsyntill alt det kan vara svårt att följa upp en varas användning särskilt om denpasserat flera händer. lertidall delta krav slopas och att del i släUet föreskrivs alt särskUd och reduceradrestitution medges den som utför varan. Sådan restitution bör då enligtstyrelsen kunna komma i fråga endast om denne kan förete importtullsedel ochkan styrka att varan ej använts i större omfattning än vad som är medgivetenligt reglerna för särskild restitution eUer att varan disponerats på sådantsätt att reducerad restitution kan medges. Förslaget alt s, k, blandningstillstånd skallkunna medges även vid handdsrestitution tillstyrks av kommerskoUegium. Enligtgeneraltidlstyrelsens mening bör blandningsrätten i princip inte gällaexportvaran utom då del undantagsvis kan anses motiverat att medge sådan rättför handdsrestitutionsgods. Så kan vara fallet när del rör sig om flytandeimportvara som förvaras i samma cistern som svensktUlverkad vara. Styrelsenanför vidare alt bestämmelsen såsom de sakkunniga avfattat den synes kunnatolkas så att blandningsrätten skall kunna utnyttjas även i fall då det äruppenbart att endast svensk vara kommit lill användning, Blandningsrälten böremeUertid förbehåUas endast de faU då blandning verkligen ägt rum. Vidare börden halvfabrikatblandning som är medgiven enligt nu gällande bestämmelser varatillåten även enligt de nya bestämmelserna. I detta sammanhang kan nämnas attbl. a. kemiska industrikontor vid remissbehandlingen avdepartementspromemorian uttryckt farhågor för all bestämmelserna omblandningsrätt kan komma att tillämpas alltför restriktivt. Industri-,varvs- och flygrestitution bör enUgt generaltullstyrelsens mening i likhet medvad som är fallet medges även för vara som återutförs efter reparation,bearbetning, komplettering eller emballering. m. påpekar att de sakkunnigas förslag ej upptar denmöjlighet som f. n. föreligger för den som har tiUstånd till allmänindustrirestitution eller handdsrestitution att erhåUa sådan restitution vidleverans lill den som åtnjuter varvstuUbefridse. Förslaget bör enligt styrelsenkompletteras i delta hänseende men styrelsen anser alt en generell regel omsådan restitution bör gälla vid leverans tUl den som medgetts befrielse istället för industri-, varvs- eller flygrestitution. Vad avser förstöring avvara under kontroll av myndighet eller av annan som generaltuUstyrelsengodkänner jämstäUs sådan åtgärd f. n. med utförsel endast vid särskild ochreducerad restitution. De sakkunniga föreslår att denna ordning skall gälla föralla former av restitution men har inte anfört några skäl för denna utvidgning.Eftersom industri- och handdsrestitutionerna är avsedda alt gynna export, kandet enligt styrelsens mening inte anses motiverat att förstöring av en vara viddessa reslitutionsformer skall få samma verkan som utförsel. Förslagetatt uppläggning på luUupplag skall jämstäUas med utförsel irestitutionshänseende biträds av , grossistförbundm. fl.. , och Däremot motsätter sig praktiskt taget samtliganäringsUvsorganisationer de sakkunnigas förslag tUl förhindrande av alt s. k.negativt tullskydd lyfts av. anför sålunda att möjlighetenatt kunna lyfta av ett negativt tuUskydd genom utförsel lill frihamn hittUlsför vissa förelag har varit av avgörande betydelse för produktionen.Förfarandet har dock kunnat utnyttjas endast av företag som är lokaliserade påinte alltför långt avstånd från frihamn. Negativt tullskydd kan också lyftas avgenom att varan utförs till t. ex. , eller och återinförsdärifrån. Denna möjlighet kan emellertid i allmänhet utnyttjas endast avföretag som ligger i närheten av respektive gräns. Delta senare förfarandeskulle, om de sakkunnigas förslag genomförs, i fortsättningen bli den endakvarstående möjligheten alt lyfta av negativt lullskydd. Endast etl mindreantal förelag har alltså haft möjlighet alt lyfta av negativttullskydd och enligt de sakkunnigas förslag skulle denna möjlighet nuytterligare inskränkas. anser att redan den tidigareordningen var betänklig från rättvisesynpunkt och alt den föreslagna nyaförvärrar situationen, I stället bör företagen i möjligaste mån beredastillfälle att utan hänsyn tiU lokalisering kunna lyfta av negativttullskydd. Detta skulle kunna ske genom att tullrestitution medges vid utförseltill frihamn eller uppläggning på tullupplag. Härigenom skulle svenska företagkunna komma i samma konkurrensläge som företag som exporterar varan i frågatill , m. fl. anser att man i första hand bör överväga att inskrivaen särskild ordning för avlyftande av negativt tullskydd i den nyaförordningen. SkuUe detta av någon anledning inte anses lämpUgt, bör nuvarandeordning bibehållas. Förbundet föreslår följaktligen att en särskUd ordning förrestitution införs för sådana fall, där företagen kan påvisa att ett negativtlullskydd är till större olägenhet, altemativt alt såväl utförsel till frihamnsom uppläggning på tullupplag skall medföra rätt till tullrestitution. Eftersomdet torde vara helt omöjligt att i tulltaxan eUminera alla faktiska ochtänkbara faU av negativt tullskydd finns enligt kemiskaindustrikontors mening inget skäl att nu avveckla den möjlighet som denfiktiva utförseln ger till justering av dyUka orättvisor. I stället bör mansöka finna vägar alt göra det möjligt för flera företag var de än är belägnai att utnyttja derma möjlighet. Kemikontoret anser att ettjämställande av uppläggning på tullupplag med utförsel till frihamn är enmycket påtaglig förbättring, givetvis dock förutsatt att tullrestitution även iframtiden kan erhållas vid s. k. fiktiv utförsel. GeneraltuUstyrelsenoch statens jordbruksnämnd avvisar förslaget om att uppläggning på tullupplagskall kunna gälla som utförsel i restitutionshänseende och riksrevisionsverketställer sig tveksamt tUl förslaget. Generaltullstyrelsenframhåller att om de möjligheter skulle försvinna som står till buds attgenom en fiktiv utförsel tUl och återinförsd från frihamn avlyfta det negativatullskyddet, synes ej några starkare argument kunna anföras för att frånrestitutionssynpunkt jämställa utförsel till frihamn och uppläggning påtullupplag med utförsel till utrikes ort. Det kan enligt styrelsen möjligengöras gällande att en sådan ordning för exportören medför den fördelen att hankan räkna med restitution tidigare än vad som är fallet om den slutUgautförseln måste avvaktas. Det kan emellertid förutsättas att exportörerna sålångt möjligt eftersträvar att förkorta lagringstiden för exportgodset eftersomlagringen alllid är förenad med betydande kostnader. Vad tullupplagenbeträffar har det väl inte heller varit meningen att exportgodset skall kunnaförvaras där . Om man bortser från att möjligheterna altavlyfta negativt lullskydd enligt förslaget eUmineras medför de föreslagnabestämmelserna ej någon ändring i fråga om rätt till restitution på grund avutförsel till frihamn. Bestämmelserna föratsätter också att utförsel tillfrihamn av vara, för vilken temporär tullfrihet medgetts, liksom nu är falletskall ha samma effekt i tullhänseende som utförsel till utrikes ort. Förslagetstår i dessa hänseenden i överensstämmelse med förarbetena tiU tullagen. Medhänsyn härtiU anser sig styrelsen kunna tillstyrka de sakkunnigas förslag idenna del. Styrelsen kan däremot ej tillstyrka förslaget att uppläggning påtullupplag av restilutionsgods i avvaktan på utförsel skall konstituera rätttUl tullrestitution. I den mån exportörerna skulle använda sig av en sådanmöjlighet att lagra restitutionsgodset skulle de tvingas att tillämpa dubblarutiner för sin export, den ena för att säkerställa restilulionsanspråket, denandra för att dokumentera den verkliga utförseln med hänsyn till kravet påredovisning i statistiskt hänseende och för alt styrka rätten lill utförsel medhänsyn till eventuella exportrestriktioner. En sådan etappvis utförsel avrestitutionsgodset skulle även för tullverkels vidkommande medföra storaolägenheter i form av väsentligt ökade krav på tullkontroll. Vad avser varor somdisponeras med temporär tullfrihet, föreligger såvitt styrelsen har sig bekantej något behov av ytterligare möjligheter att avlyfta fordran påinförselavgifter än dem som står till buds, nämligen utförsel till utrikesort och intagning i frihamn. Även om styrdsen med bestämdhet hävdaruppfattningen att uppläggning av restilutionsgods på tullupplag ej i och försig skall medföra rätt till tullrestitution är därmed icke sagt att sålundaupplagt gods ej av praktiska skäl skall kunna redovisas som slutiigt utfört ochdärmed berättigat till restitution i den mån betryggande garantier föreliggeratt den upplagda varan blir slutligt utförd ur landet. Detta kan exempelvisvara förhållandet beträffande gods som intages i de s. k. transitlokaler som nufinns inrättade i anslutning lill vissa lullflygplatser och som torde blilikställda med tullupplag fr. o. m. . Liksom de sakkunniga anser kommerskollegium,och alt varken frihamn eller tullupplagbör få användas för att lyfta av ett negativt lullskydd eller för attåstadkomma förmånligare lullvillkor än vid en tidigare förtullning. mening bör ell sådant förbud vara ett villkor för attuppläggning i frihamn eller på tullupplag skall få samma'verkan irestitutionshänseende som utförsel. Övrigafrågor rörande restitution. GeneraltuUstyrelsen anser att restilulionslidenför hemtagningsgods bör räknas från det alt varan tagils om hand, eftersomhemtagaren då kan la varan i anspråk. De sakkunniga har som nämnts föreslagitatt tiden skall börja löpa när varan anges till förtullning även om varan hartagits hem. Har lullbefridse medgetts i stället för varvs- ellerflygrestitution bör enligt styrelsen tull betalas när förutsättningar förbefrielsen upphör att gälla. En regel härom saknas i förslaget. Del påpekasvidare att rätten till varvsrestitution eller motsvarande lullbefrielse kanupphöra inte bara genom att en vara förs bort från fartyg men också genom attvara förs bort från ponton eller mudderverk. Styrelsen påpekar också att enregel behövs om att för mycket erhållen restitution skall återbetalas. Gällande ordning, förslag och remissyttranden Befrielse från eller nedsättning av tull för skadade varorm. Värdetull för en vara beräknas enligt 3 § andra styckettulltaxeringsförordningen på det pris varan skulle betinga vid en försäljningi öppna marknaden vid tiden för anmälan tiU förtullning. Det innebär att tuUenför en vara som är skadad när den anmäls till förtullning skall beräknas på detpris som varan kan antas ha i skadat skick. Vikltull och annan specifik tull utgår däremot i principoberoende av varas skick och kvalitet. Om varan är skadad eller av undermåligkvalitet skall tull i princip ändå tas ut för den. I 7 § tulltaxeringsförordningenföreskrivs emellertid att annan tull än värdelull kan få nedsättas, om varanav tillfällighet skadats under transporten till införsel-orten eller efterankomsten dit men innan varan anmälts till förtullning. Föreskriften gällerdock inte om varan skadats genom förskämning. Nedsättning får medges med beloppsom svarar mot den minskning av värdet som skadan orsakat. De sakkunniga föreslår inte någon egentlig ändring avbestämmelserna om förtullning av skadade varor som är belagda med värdetull. 7 1973.1 saml. Förslagetinnebär inte heller någon ändring i fråga om skadad vara, för vilken tull skallberäknas efter annan grund än värde. Tullen får då nedsättas med ett belopp sommotsvarar minskningen av varans värde till följd av skadan. De sakkunnigasförslag innebär emellertid att tullnedsättning även kan medges om varan skadatsgenom förskämning. Ofta kan det enligt de sakkunniga vara svårt alt faststäUanär en skada har inträffat. Redan med nuvarande förtullningsförfarande är detdärför vanskligt att avgöra om hänsyn skall tas till skadan vid tullbeläggningen.Bevissvårigheterna torde bli än större i ett renodlat deklarationssystem. Denomständigheten att bevisbördan vilar på den tullskyldige gör, enligt desakkunniga, att förhållandena då varan anges till förtullning bör kunna bliutslagsgivande även för hemtagna varor. Någon särskild regel ombefrielse från tull för varor som bar förstörts föreslår inte de sakkunniga. De sakkunniga ställer sigtveksamma till att överlåtelse till av en vara, som importörenförfogat över, skulle medföra befrielse från avgifterna för den. I de fallsådan överlåtelse bör medföra avgiftsbefrielse bör detta enligt de sakkunnigasmening ske genom att varan fritas från förtullning. Kommerskollegiumhar intet alt invända mot de sakkunnigas förslag att skada, som orsakats avförskämning, i fortsättningen skall kunna föranleda tiUlnedsättning, även omdet inte förefaller kollegiet uteslutet att vissa svårigheter kan uppkomma vidtillämpningen. anser däremot inte att tullnedsättning börmedges för förskämningsskador. Styrelsen erinrar om att departementschefen iprop. 1960: 98 s. 61 inte vUle tUlstyrka att tullen nedsättes för skador somuppkommit genom förskämning med hänsyn bl. a. till svårigheterna alt iefterhand konstatera när och i vUken utsträckning en förskämning inträtt.Styrelsen finner inte att den nya tullproceduren ger anledning att ändrabestämmelserna i detta hänseende. Vidare vänder sig styrelsen mot all skador,som drabbar vara fram till dess den anges till förtullning, utan undantagskulle medföra tuUnedsältning. Det framhålls att en sådan ordning kommer attmedföra betydligt större förmåner för hemtagare än för andra importörer,eftersom förtullningen för en hemtagen vara i regel inträffar än för en icke hemtagen. En hemtagare bör inte komma i ettbättre läge än en icke hemtagare därigenom att han skulle kunna göra avdrag itullen för skador som uppkommit sedan han fått förfoga över varan. Skall bevisbördan för närskada uppstått, såsom de sakkunniga uttalat, vila på den tullskyldige finnerSjöassuradörernas förening det angeläget att denne, i andra fall än vidhemtagning, bereds tillfälle alt möjligt föranstalta om besiktning.Föreningen hemställer därför alt tullupplagsinnehavare åläggs att utan dröjsmålunderrätta mottagaren dåen importerad vara befinns vara skadad, förstörd eller uppvisa brist. Tull-och skattefrihet för film Positivakopior av kinofilm är belagda med en tull av . Inomfilmbranschen är endast kopieringsverksamheten tullskyddad. Det kan ocksånämnas att fUm för undervisnings-, vetenskapligt eller kulturellt ändamål, f.n. under vissa förutsättningar är tullfri enligt 8 § 17tulltaxeringsförordningen och 34 § 4 mom. tulltaxeringskungördsen. Desakkunniga anför att fUmutredningen i en bilaga tUl sitt betänkande (SOU 1972:9) har behandlat frågor om tull och mervärdeskatt vid viss införsel av bl. Där föreslås bl. a. tullfrihet för all slags film. De sakkunniga delarfilmutredningens uppfattning i denna fråga och föreslår att tullfrihet enligttulltaxan införs för all film. Kommerskollegiumhänvisar tUl att tullskyddet för film tillkommit för att skyddakopieringsverksamhelen. Med hänsyn till den låga tull-satsen som motsvarar entuUincidens av och då dessutom större delen av denna importredan är eller genom marknadsarrangemangen i inom en nära framtidkommer att bli tuUfri kan denna fråga i och för sig knappast anses varasärskilt stor. Enligt vad kollegiet inhämtat överväger man inom branschen attundersöka möjligheterna för ett förbättrat tullskydd. Det har emellertid ejvarit möjligt för kollegiet att på den korta tid som stått till buds närmarepenetrera tullskyddsbehovet. I ett sådant läge och med hänsyn till att man nustår inför en ny förhandlingsomgång på bl. a. tullområdet vill kollegietifrågasätta om en åtgärd av det slag som här föreslås bör genomföras . Flertaletindirekta skatter är avsedda att träffa omsättning eller konsumtion inomlandet av skattepliktiga varor. För att skatterna inte skall påverkakonkurrensförhållandena har det varit nödvändigt att beskatta vissa varor redanvid införseln. Detta har skett efter skilda metoder för olika typer av skatter.Mervärdeskatten tas alltid ut i samband med införsel av skattepliktiga varoroavsett vem som är importör (här bortses från vissa fall av skattefrihet sombehandlas i fortsättningen). Genom mervärdeskattens avdragssystem undvikskumulativa skatteeffekter. För flertalet punktskatter gäUer en annan ordning.Enligt denna skall vissa skattskyldiga registreras hos beskattningsmyndigheten regdmäs- sigtriksskatteverket och redovisa skatten dit även för importvaror.Tullmyndigheten har i dessa fall endast att lämna beskattningsmyndighetenuppgift om införseln. När annan än registrerad importerar skattepliktiga varortas skatten däremot ut av tullmyndigheten i samband med införseln. Ivissa skatteförfattningar har föreskrivits att skattskyldighet uppkommer vidinförsel till landet av skattepliktig vara och att den är skattskyldig som itullhänseende är att anse som varuhavare. Regler uppbyggda efter detta systemåterfinns i bl. a. förordningen (1968: 430, ändrad : 558) ommervärdeskatt, förordningen (1960: 253, ändrad : 378) om tUlverkningoch beskattning av malt- och läskedrycker, förordningen (1972: 266) om skatt påannonser och reklam samt förordningen (1973: 37) om avgift på vissadryckesförpackningar. Enligt andraskatteförfattningar gäller att skattskyldighet för annan än registreradinträder när skattepliktig vara införs till landet. Skattskyldig är för dessafall regelmässigt den för vars räkning införseln äger rum. Som exempel påförfattningar enligt detta mönster kan nämnas förordningen (1956:545, ändradsenast 1973: 14) ang. omsättningsskatt å motorfordon i vissa faU, förordningen(1961: 394, ändrad senast 1972:377) om tobaksskatt, förordningen (1941:251,ändrad : 1230) om särskild varuskatt, förordningen (1961: 372,ändrad : 252) om bensinskatt samt förordningen (1957: 262, ändradsenast 1971: 251) om aUmän energiskatt. Iskatteförfattningarna föreskrivs i regel, att skatt vid införsel fastställsoch uppbärs i den ordning som gäller för tull. Även vad som i övrigt ärföreskrivet för tull gäller mestadels också för skatten. Inågra skatteförfattningar har angetts, att generaltullstyrelsen ärbeskattningsmyndighet vid införsel av skattepliktig vara. Här kan anmärkas,att tullmyndighets beslut enligt förordningen om särskild varuskatt slutligtskall granskas av , som kan verkställa korrigeringar avbesluten. Enligt1 § förordningen (1960: 396) om frihet från införselavgift i vissa faU (1 §ändrad : 184) kan Kungl. Maj:t förordna att bl. a, skatt, som skulleha erlagts till på grund av införseln, inte skall tas ut för varasom införs under sådana omständigheter att tullfrihet kan medges enligt 4 §, 6§ 1 mom. eller 812 §§ tuUtaxeringsförordningen. Dessatullfrihelsbestämmdser avser ett antal helt skilda fall. Bl, a, medges tullfrihetför varor till främmande beskickningar och konsulat samt internationellaorganisationer. Vidare kan tullfrihet medges för materiel för undervisnings-;vetenskapliga eller kulturella ändamål, välfärdsmateriel för sjömän och varorfrån utvecklingsländerna. Enligt 9 § medges tullfrihet vid egentiiggränstrafik. I 10 och 11 §§ behandlas temporärtullfrihet för varor och transportmedel. I 4 §, 6 § 1 mom. och 12 § finnsbestämmelser om tullfrihet för emballage, för relurvaror och för varor somförstörts. I flertalet fall har Kungl. Maj:t getts bemyndigande att bestämmade närmare villkoren för tullfriheten. Dessa bestämmelser finns itulltaxeringskungördsen. Bestämmelserna ombefrielse från skatt har setts över. Kungörelsen (1970: 234) om frihetfrån införselavgift i vissa fall är en följd av denna översyn. Jämfört med vadsom gäUde har skattefriheten inskränkts genom kungörelsen.Skattefrihet medges således ej för varor som blir tullfria enligt 8 § 23tulltaxeringsförordningen, dvs. varor från utvecklingsländerna (jämför dock 4§ första stycket 2 förordningen om avgift på vissa dryckesförpackningar). Inteheller varor till undervisningsanstalter eller vetenskapUga institutioner blirnumera skattefria om de inte skänkts från utlandet eller köpts för medel somskänkts från utlandet. Enligt 2 § förordningen omfrihet från införselavgift i vissa fall medges restitution av skall ellerannan avgift, som erlagts till vid införsel, efter samma regler somgäller för tullrestitution enligt 2, 5, 6 eller 6 a §tullrestitutionsförordningen. En förutsättning är alt återbäring av beloppetinte kan medges i annan ordning. Denna inskränkning avser bl. a.mervärdeskatt, som skattskyldig kan dra av i sin redovisning av sådan skatt. Ivissa fall får tullrestitution inte medges vid utförseln om samtidigttullfrihet enligt åtnjuts i importlandet. Sådan tullfrihethindrar dock inte restitution av skatt. Detbör anmärkas att restitution kan medges inte bara vid utförsel utan också vidvissa andra förfaranden (se avsnittet om restitution). Någonändring av de grundläggande principerna för uppbärandet av skatt i samband medimport har de sakkunniga ej övervägt. De ändringar som föreslås är med någotundanlag föranledda av den nya tullproceduren. Enligt lullagen innefattartuUskyldigheten också skyldighet att betala skatt som skall uppbäras avtullverket. Skatt tas härvid ut vid förtullningen. Tullskyldig och därmedockså skattskyldig är den som anger varan till förtullning. Om varan tas omhand med stöd av 3 § andra stycket tullagen, blir hemtagaren tullskyldig.Vidare avser tulllagens bestämmelser om tulltaxering, om- ochefterlulltaxering, uppbörd och besvär m. m. inte bara tull utan också skattsom tar ut. Desakkunniga anser att skatteförfattningarna inte bör innehålla bestämmelser omförhållanden som uttömmande regleras i tullagen. avsesnärmast frågor om beskattningsmyndighet, skattskyldighet, fastställelse ochuppbörd av skatt, besvär m. m. i samband med införsel. Författningarnaom indirekt beskattning bör därför enligt de sakkunnigas mening innehållabestämmelser om att skatt för skattepliktig vara som införs till landet eventuellt införs till landet av annan än den som är i särskild ordningregistrerad skall betalas tUl tullmyndighet vid förtullningen och atttullagen gäller även i fråga om skatten.