prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Obebyggdafastigheter, vars värde till utgörs av skogsbruksvärde: ca 500köp/år. Härav synes ha en areal under 10 ha och en areal av 10ha eller däröver. Övrigabebyggda fastigheter: 1 0001 200 köp/år. Övrigaobebyggda fastigheter: ca 500 köp/år. Enrevidering av prisstatistiken bör resultera i att den utökas att avse ävenobebyggda fastigheter och att den utbyggs med en redovisning av genomsnittsprisper hektar åker och per hektar skogsmark för bebyggda jordbruksfastigheter,vUkas värde till utgörs av. värde av byggnader och åker, obebyggdajordbruksfastigheter med åkervärde resp, obebyggdajordbruksfastigheter med skogsbruksvärde. Ensvårighet uppstår emellertid vid en utökning av statistiken genom att denna ibetydande omfattning kommer att innefatta fastigheter och fastighetsdelarsom inte är identiska med taxeringsenheter och för vilka det därför saknasuppgifter om areal och byggnadsbestånd. Delta medför enligt utredningensmening att en uppgiftsinsamling frän lantbruksnämnderna aktualiseras. Detförhållandet alt lantbruksnämnderna i samband med sin jordförvärvsprövningmåste mformera sig om den överlåtna egendomens omfattning och beskaffenhet, görenligt utredningens mening nämndema till den i särklass lämpligaste informationskällanrörande ingångna köpeavtal. Utredningenanser att en revidering av den officiella prisstatistiken för fastigheter avtidsskäl bör anstå till allmänna fastighetstaxering, dvs,införas fr. o, m, statistik. Däremot bör en provisorisk kompletteringgöras av nuvarande statistik för att ligga till grund allmännafastighetstaxering. Utredningenlämnar därefter förslag till värderingsmetodik för åker och byggnader. Vidareredovisar utredningen sin uppfattning om uppbyggnaden av anvisningarna fördessa tillgångsslag. Idelvärdena jordbraksvärde, skogsbruksvärde och värde av särskilda tillgångaringår värde av byggnader. Förslaget om särskUt byggnadsvärde påjordbruksfastighet och även andra överväganden gör att systematiken föruppdelning på jordbruksfastighets delvärden bör ses över. Därvid bör i 10 § KLoch dess anvisningar i huvudsak anges endast gällande delvärden och derasdefinitioner. Någonsaklig ändring av den inledande bestämmelsen i 10 § enligt vilken delvärdenatillsammans utgör fastighetens taxeringsvärde föreslås inte. Teoretisktinnebär konstruktionen med delvärden att man delar upp det framräknadetotalvärdet på vissa delvärden. Vid den praktiska värderingen det totala taxeringsvärdet merendels upp genom en sammanläggning avdelvärdena. Detta är enligt utredningen en nödvändighet för den meraschablon-artade värdering som av tidsskäl måste utföras vid den allmänna fastighetstaxeringen.Man arbetar där till stor del med schablonmetoder för uppskattningen av deolika delvärdena. Utredningendiskuterar frågan om det föreligger tillräckliga skäl att redovisa delvärdenasärskilt. Utredningen pekar därvid först på den betydelse för beskattningensom vissa delvärden har. Skogsbraksvärdet har alltjämt betydelse vidskogsbeskattningen. Som underlag för beräkning av värdeminskningsavdrag har påjordbruksfastighet vissa angivna delvärden och på annan fastighet byggnadsvärdekommit i fråga. Detsamma torde vara avsikten med det byggnadsvärde påjordbruksfastighet som utredningen har att föreslå. Även i andra fall kandelvärdena ha betydelse vid beskattningen. Betydelsenför fastighetstaxeringen av att delvärdena redovisas torde enligtutredningen främst ligga i att de tillsammans med övriga beslutsfaktorer somnu skall redovisas i beslut och längd ger fastighetsägarna möjlighet attkunna bedöma uppbyggnaden och skäligheten av den taxering som åsätts derastaxeringsenheter. En redovisning av delvärdena medför vidare inte någonarbetsmässig belastning vid värderingen, då beräkningen av delvärdenas storleki allmänhet ingår som ett led i värderingsmetodiken. Delvärdenaär slutprodukten av den värderingsmetodik som skall komma till användnmg vidtaxeringen och således i viss mån bestämmande för utformningen avvärderingsmetoderna och värderingsförfarandet. Eftersom bestämmelser däromenligt utredningens förslag fortsättningsvis skall ingå i KL endast i mindreomfattning och den närmare utformningen av metodema m. m. kommer att ske genomRSV:s anvisningar, har utredningen strävat efter att ge definitionerna av delvärdenaett tydligt och i enlighet med utredningens intentioner styrande innehåll.Därför är det nödvändigt att liksom tidigare definiera inte endast vad somkonkret skall ingå i delvärdet utan även vilken användning, som skallförutsättas för tillgången e. d. Utredningenhar funnit att man vid en sammanläggning av beloppen för de nuvarandedelvärdena beträffande vissa jordbruksfastigheter inte kommer upp till ettvärde, som motsvarar det eftersträvade marknadsvärdet (allmänna saluvärdet).De fasta gränsdragningarna för de olika delvärdena har i vissa fall medfört atten del av taxeringsenheternas värde kommit att lämnas utanför värderingen. Föratt fä möjlighet att infånga de värden, som inte taxerats och somutredningen anser hänförliga till taxeringsenheten, föreslär utredningen attddvärdet exploateringsvärde byts ut mot ett m e r v ä r d e, i vilket skulleingå förutom det nu gällande exploateringsvärdet även sådant värde som eljestföreligger på grund av taxeringsenhetens gynnsamma belägenhet urvärdesynpunkt. Delvärdena föreslås fortsättningsvis vara a) åkervärde, b) skogsbraksvärde, däri inräknat värde av skogsmark, c) värde av annan mark, d) byggnadsvärde,därvid särskUt skall anges vad av byggnadsvärdet som belöper på ekonomibyggnader, e) värdeav särskUda tUlgångar och f) mervärdepå grund av möjlighet att exploatera mark för bebyggd- se eller eljest på grund av taxeringsenhetens belägenhet, ylkervärdetföreslås bli definierat som värdet av åkermarken med därå växande gröda och medde inom taxeringsenheten befintliga markanläggningar, som används eller ärbehövliga för växtodlmgen. Det användningsändamål som man i definitionen avåkervärdet bör utgå ifrån är att marken används för jordbruk. Skogsbruksvärdetbör definieras som värdet av skogsmarken meddärå växande skog och med de inom taxeringsenheten befintliga markanläggningar,som används eller är behövliga för skogsbruk. Vidare bör användningsändamåletanges vara skogsbruk, varmed avses markens utnyttjande för virkesproduktion.Slutligen bör den värderingsregeln lämnas alt till ledning vid bestämmandet avskogsbruksvärdet skall gälla de grunder varom stadgas iskogsvärderingsinstruktionen. Ianvisningarna om värde av annan mark bör anges alt med nämnda värde förståsvärdet av annan till taxeringsenheten hörande mark än åker- och skogsmark samtvärdet av vattentäckt område som ingår i taxeringsenheten. I förtydligandesyfte bör anges att såsom annan mark räknas tomt- och trädgårdsmark samt ängs-och betesmark och icke produktiv mark. I samma syfte bör även anges, att ivärdet skall imäknas värde av på marken växande träd, buskar och gröda samtträdgårdsanläggning och annan inom taxeringsenheten befintiig markanläggningsom används eller är behövlig för jordbraksdrift och som inte skolat beaktasvid bestämning av åkervärdet. Användningsändamålet för detta delvärde anges såatt marken, där den inte utgörs av impediment, används som tomtplats eller förjordbrak med binäringar eller för skogsbrak. Medbyggnadsvärde bör avses värdet av bostads- och ekonomibyggnader, som hör tUltaxeringsenheten. Något annat användningsändamål bör inte föreskrivas än attbyggnadema hör till taxeringsenheten. Vidare bör föreskrivas alt sombyggnadsvärde skall redovisas det mervärde som taxeringsenheten har på grund avatt den är bebyggd. Definitionenav vad som förslås med värde av särskilda tillgångar bör tUl stor delöverensstämma med den nuvarande definitionen av detta delvärde. Somytterligare exempel på förmåner som kan verka höjande på köpeskillingen böranges rätt till ersättningskraft och andel i samfälld mark. Byggnader somtidigare förts till detta delvärde bör ingå i byggnadsvärdet. Detta gälleräven de s. k. överbyggnaderna. I vad avser värde av jakt har utredningenfunnit lämpligt med en fylligare anvisningstext än den nu gällande. Ianvisningen bör anges, att såsom särskild tillgång även skall räknas värde avjakt i de fall då särskUt goda möjligheter till jakt eller tUl ekonomisktutnyttjande av jakt föreligger, dock att som särskild tillgång skall räknasendast den del av jaktvärdet som överstiger det jaktvärde som generellt ärförenat med markinnehav. Det jaktvärde som generellt är förenat med markinnehavanses inbegripet i åkeivärdet, skogsbruksvärdet resp. värdet av annan mark. Slutligenbör mervärdet definieras. Där bör tiU en början beskrivas vad som enligtgällande lydelse hänförs till exploateringsvärde. Med mervärde bör sålundaförstås det värde som taxeringsenheten äger utöver åkervärde, skogsbruksvärde,värde av annan mark, byggnadsvärde och värde av särskilda tUlgångar på grundav att taxeringsenheten ellerdel därav kan väntas inom överskådlig framtid bli exploaterad för bebyggelse.Vidare bör till mervärde räknas det värde en taxeringsenhet har utöver deandra delvärdena på grund av att enheten är ur värdesynpunkt gynnsamt belägen.Sådan belägenhet kan föreligga exempelvis då enheten ligger i närheten avtätort eller vid sjö eller i särskilt naturskön trakt. Förslagetatt ett byggnadsvärde skall införas även för jordbruksfastigheter tillstyrkseller lämnas utan erinran av alla remissinstanser utom iKristianstads län. Kammarrätten i finner att såsom föreslagitsbyggnadsvärdet bör omfatta hela byggnadsbeståndet på jordbraksfastighet.Länsstyrelsen i finner det särskUt tillfredsställande att denomstridda frågan om värdering av byggnader på skogsfastighet får sin lösning. Länsstyrelseni län vUl bibehålla nuvarande system för redovisning avdelvärdena på jordbruksfastighet. Det skulle bli ett komplicerat arbete attuppställa tabeller för all ta fram byggnadsvärden. En metod borde kunnatUlskapas för att få fram en proportioneringsregel för den relativt lilla delav jordbruksfastighetema som går i försäljning. Centrala anvisningar skullekunna utfärdas så att byggnadsvärdena kom att ingå i åkervärdena med en rimligdel. Förslagetatt byggnadsvärdet skall beräknas enligt den s. k. mervärdeprincipen tUlstyrkseller lämnas utan erinran av den helt övervägande delen av remissinstansema.Bland dessa är RSV, kammarrätterna i och ,lantbruksstyrelsen, lantmäteristyrelsen, domänverket, länsstyrelserna iÖstergötlands, , , , , ochVästerbottens län. Samfundet för fastighetsvärdering och Svenska sparbanksföreningen.Lantbruksstyrelsen konstaterar att de nya reglerna för jordbruksbeskattningnödvändiggör åsättande av byggnadsvärde och detta i sin tur innebär atttaxering av jordbruksfastighet kommer att ske genomsär-värderingsmetoden. Samvärdering har varit en riktig metod under en perioddå nära nog alla jordbruk hade driftformer av i stort sett samma slag. Dåfanns praktiskt taget ett värdesamband mellan åkerstorlek och byggnadernasomfattning och utrustning och värdet varierade med gårdens storlek ochbyggnadernas bättre eller sämre skick. Genom jordbrukets specialisering ochstrukturförändring är detta samband i många fall upplöst och jordbraksbyggnaderär inte ett enhetligt begrepp. Den väntade utvecklingen inom jordbrukettorde komma att medföra ytterligare upplösning av nämnda värdesamband. Särvärdering förutsätter att ett marknadsvärde kan åsättas obebyggd åkeroch annan jordbruksmark. Sådan mark går i handeln i ganska stor omfattning och i praktiskt taget samtliga fall rör det sig om tillköp för utvidgning avjordbruksfastigheter. Priset på tillskottsmark påverkas ofta av att köparenibland måste betala för medföljande byggnader som han har ringa eller ingenanvändning av. Vidare har marktillskottet ett marginalvärde då köparen tillföljd av arealutvidgningen bättre kan utnyttja sina redan tillgängligaresurser. Konkurrens föreligger också ofta om salubjuden tillskottsmark.Priset på tUlskottsmark är således ofta högre än det värde marken har somdelvärde i hela den fastighet den kommer ifrån. Det finns ingen särskildstatistik som visar antal och arealer vid köp av tillskottsmark. Man kan bedömaatt ungefär en tredjedel av fysiska personers förvärv av jordbruksfastigheterunder har avsett tillskottsmarker med åker. Av denna tredjedelutgör lantbruksnämndernas äkerförsäljningar mer än och manhar inom lantbruksnämnderna kännedom om marknadsvärdet för tillskottsmark.Detta värde kan inte utan viss reducering användas för att bestämma delvärdetför obebyggd åker och annan jordbruksmark. Utan reducering skulle delvärdetbyggnadsvärde bli för lågt för att kunna användas för beräkning av skäligtavskrivningsunderlag. Styrelsen lämnar förslag till hur reduceringen kan ske.Undersökningen om byggnadsvärdets genomsnittliga storlek enligt mervärdeprincipenomfattar ett tämligen litet material men har sitt värde som metodstudie sombör kunna nyttiggöras vid det fortsatta förberedelsearbetet års fastighetstaxering.När denna taxering avslutals, bör det föranstaltas om en undersökning somklarlägger om taxerings-resultaten är skäliga för avskrivningsändamål. Skulledet då visa sig all byggnadsvärdena blivit för låga, kan man vidta sådanuppräkning av byggnadsvärdet som utredningen föreslagit. Även iÖrebro lan anser att man efter en undersökning av taxeringsresultateventuellt kan företa sådan uppräkning som föreslagits. Lantmäteristyrelsenanser att obebyggda och bebyggda jordbruksfastigheter utgör två skildadelmarknader pä fastighetsmarknaden. De obebyggda fastigheterna köps ochförsäljs som tillskottsjord och utgör en form av kompletteringsköp, för vilketköparen kan betala ett högre pris per hektar än om marken skulle ingå i ensjälvständig brukningsenhet. Vid ortsprisundersökningar rörande obebyggd annanfastighet betraktas oftast kompletteringsköp som icke representativa ochbortsorteras ur köpeskiUingsmaterialet. Om obebyggd tillskottsjord har etthögre värde än marken på en bebyggd jordbraksfastighet ger det av utredningenföreslagna beräkningssättet i princip ett för lågt byggnadsvärde. Det tordedock vara det enda möjliga beräkningssättet vid tillämpningen avmervärdeprincipen, emedan köp av obebyggd mark oftast utgörkompletteringsköp. i anför att grunden förberäkningen av mervärdet är att jord värdet kan utkristalliseras påett tillfredsställande sätt. i länet har den uppfattningen attnämnden med hänsyn tiU sin kännedom om marknadsläget m. m. kan göra enrättvisande bedömning av de olika typer av värden som kan bli aktuella. RSVanser att de enligt mervärdeprincipen beräknade byggnadsvärdena kan förväntasutgöra lämpligt underlag vid inkomsttaxeringen. i länanför att det inte är ovanligt att jordbruksbyggnader är i sådant skick att enköpare betraktar dem enbart som en belastning. I detta fall ger byggnadernanaturligtvis inte fastigheten något mervärde, utan fastigheten har i ställetett mindre värde än om den var obebyggd. Något byggnadsvärde bör inte åsättasen sådan fastighet. Rätteligen bör taxeringsvärdet reduceras med beaktande avden minusfaktor som byggnadsbeståndet i detta fall utgör. Tekniskahögskolan i är tveksam om man av utredningens undersöknuig kan draslutsatsen att det genomsnittliga mervärdet för byggnader är relativt konstant.Högskolan ifrågasätter om inte hänsynen till byggnadsvärdenas variation kanske direkt med hjälp av tabeller utan att man såsom föreslagits går viatekniska nuvärden. remissinstanser är kritiska mot att byggnadsvärdet beräknas enligtmervärdeprincipen och förordar att ett annat tillvägagångssätt väljs. a. , i . Lantbruketsskat te delegation. Näringslivets skattedelegation, och . anföralt de obebyggda fastigheter som ingår i undersökningen lill övervägande deltorde utgöra tillskottsköp som oftast sker till högre priser än vad som kananses normalt vid köp av självständiga enheter. Följden skulle bli attmarkvärdet blir oproportionerligt högt och byggnadsvärdet oproportionerligtlågt. Högskolan förordar i stället att delvärdena mkl. byggnadsvärde bestämsefter det altemativ som bygger på en proportionering av de olika delvärdenainom ramen för fastighetens marknadsvärde. Bristerna i metoden kvarstår menderas betydelse minskar vid proportioneringen. För byggnaderna bestäms enligtdetta alternativ ett modifierat tekniskt nuvärde, vUket efter proportioneringskulle kunna ligga lUl grand för byggnadsavskrivningarna. Detta byggnadsvärdeskulle komma att ligga på en tUl synes skäligare nivå än den som erhålls medutredningens förslag. Som utredningen framhåUer skulle altemativet kunnaitmebära att åker av visst bestämt slag skulle kunna få olika värde på grand avbyggnationen. Detta torde emellertid ofta vara förhållandet i verkligheten dådet finns konkurrerande eller kompletterande produktionsmöjligheter på en gård.Samma lösning förordas av Lantbrukets skatteddegation. Delegationen anför bl,a. att målsättningen måste vara att tUlskapa ett byggnadsvärde som fungerarbeträffande de bestående driftsenheterna. Dessa enheter omfattar så gott somregelmässigt såväl mark som bygg- 15 1973.1 saml. nåder.Att marken skulle ha något åtkomligt egenvärde i sammanhanget är orealistiskt.Skall något restvärde förekomma bör detta avse marken och inte byggnaderna.Länsstyrelsen i anser den bästa lösningen vara det alternativsom innebär att man håller fast vid marknadsvärdering för helataxeringsenheten men beräknar byggnadsvärdet med utgångspunkt i ett teknisktnuvärde och värderar övriga tillgångar som skUlnaden mellan taxeringsenhetenstotala marknadsvärde och byggnadsvärdet. I finns det inte någonegentlig prisstatistik för obebyggda jordbruksfastigheter. Det torde därförvara i det närmaste omöjligt att fastställa riktiga värden för marken.Sveriges jordbrakskasseförbund anser att mervärdeprincipen inte kan accepterasur kreditgivarsynpunkt då mark och byggnader med denna metod inte får iförhållande till varandra korrekta värden. Förbundet förordar altemativetenligt vilket den nuvarande metoden vid fördelning av byggnadernas värden pådelvärden behålls och värdet av byggnadsbeståndet vid sidan därav och skiltfrån delvärdena uppskattas som ett tekniskt nuvärde och antecknas särskilt ifastighetslängden för att tjäna som värdeminskningsunderlag. Näringslivetsskattedelegation finner det nödvändigt att mervärdeprincipen kompletteras meden anläggningskostnadsberäkning, avsedd att garantera byggnadsvärden som ärrimliga med hänsyn tUl att de skall tjäna till ledning vid fastställande avvärdeminskningsunderlag, föreslår att byggnadsvärdetberäknas som en nybyggnadskostnad justerad med hänsyn till de befintligabyggnadernas ålder och skick. Förslagetatt man skall särskilt ange vad av byggnadsvärdet som belöper påekonomibyggnaderna tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtligaremissinstanser. anför att genom sär-redovisningen avvärdet av bostadsbyggnader och ekonomibyggnader underlättas en eventuellframtida övergång till ett neutralt skattesystem omfattande även bostäder påjordbruksfastigheter. RSV och anser att särskilda ddvärden bör anges förvärde av bostadsbyggnader och värde av ekonomibyggnader. Förslagetom att värdet av s. k. överbyggnad skall ingå i byggnadsvärdet men antecknassärskilt i fastighetslängden och att värdet skall beräknas med försiktighettillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. Realisationsvinstkommitténanser det erforderligt att i vart fall den del av byggnadsvärdet som belöper påbostadsbyggnader eller huvudsakliga bostadsbyggnader specificeras så att detframgår hur beloppet är sammansatt. Skälet därtill är att fasta avdrag undervissa förutsättningar skall medges vid realisationsvkistberäkningen omavyttring av fastighet omfattat byggnad som i huvudsak är avsedd att användasför bostadsändamål. Det är mycket väsentligt att man i efterhand kankonstatera hur aUa de byggnader, som kan finnas pä fastigheten, klassificeratsvid fastighetstaxeringen. Mängaremissinstanser har tagit upp frågan om behandlingen av f as-tighetsprisstatistiken vid taxermgen av jordbruksfastighet. Även förslagen ommetodik och anvisningar vid värderingen av jordbruk har väckt intresse. SCBframhåUer att den löpande fastighetspris-statistiken fr. o. m. kommeratt omfatta även obebyggda fastigheter. Även i övrigt delar verketutredningens uppfattning att prisstatistiken bör ses över med anledning avändringar i de allmänna fastighetstaxeringarna. Verket förklarar sig berettatt om medel stäUs till förfogande åta sig att såsom föreslagits för RSV:sräkning provisoriskt komplettera statistiken och utföra ytterligarebearbetningar. Lantbrukets skattedelegation framhåller att i prisstatistikenöver köp av jordbruksfastigheter ingår av totala antalet köp avsådana fastigheter. En strävan bör vara att få med så många köp som möjligt iunderlaget. Delegationen diskuterar därför om släktköpen skall tas med iprisstatistiken. Dessa köp utgjorde enligt statistik av totalaantalet köp. Köpeskillingskoefficienten 1971 var såväl vägdsom ovägd 1,16. Prissättningen vid köp av släktgård sker numera i allmänhet medbeaktande av vilka möjligheter köparen har att ekonomiskt klara gärdens driftoch med hänsyn till realisationsvinstbeskattningen. Om släktköpen tas med idet statistiska underlaget får detta sannolikt en dämpande effekt påmarknadsvärderna. Ä andra sidan finns redan i statistiken vissa köp som harmotsatt verkan, nämligen tillskoltsköpen. Om såväl släktköpen somlillskottsköpen tas med i statistiken skuUe en någorlunda tillfredsställandebalans erhållas i underlaget. Undantas släklköpen måste även tillskottsköpenuteslutas ur statistiken. Man bör undersöka i vad mån samtliga frivilliga köp med undantag av sådana fasligheter som uppenbarligen inte kommer att utnyttjasför lantbruksändamål kan medtas i statistiken. Därigenom skulle manåstadkomma etl någorlunda realistiskt underlag vid värderingen avjordbruksfastigheter. Liknande synpunkter framförs bl. a. av lantbrukshögskolanoch . RSV anser att fastighetspriserna vidsläktköp vanligtvis inte är representativa för vad som normalt betalas försådana fastigheter och att de därför inte bör gå in i prisstatistiken. Enminoritet inom verket hävdar dock motsatt mening. Lantbruksstyrdsen ansersåsom nämnts att priserna på tillskottsmark är högre än det värde marken harsom delvärde i hela den fastighet som den kommer från. Med ledning avverksamhetsstatistiken för lantbruksnämnderna kan man bedöma att ungefär entredjedel av fysiska personers förvärv av jordbruksfastigheter under de senareåren avsett tillskottsmarker med åker. Av denna tredjedel utgör lantbruksnämndernasåkerförsäljningar mer än . Inom lantbruksnämnderna har mankännedom om marknadsvärdet för dessa marker. Lantbruksstyrelsen är positivtinställd till att lantbruksnämnderna deltar i uppgiftssamlingenoch gallringen av data för prisstatistiken. Denföreslagna indelningen i delvärden har mottagits positivt av flertaletremissinstanser, t. ex. kammarrätten i , ; domänverket,länsstyrelserna i och , LO, Samfundet förfastighetsvärdering och . Jordägareförbundetframhåller emellertid att med hänsyn till den definition som getts mervärdetett på motsvarande sätt beräknat mindervärde i princip synes kunna förekommalika ofta. Ett sådant mindervärde kan bero på t. ex. taxeringsenhetens avsidesbelägenhet, att taxeringsenheten är i hög grad utsatt för störningar av t. ex.det s. k. rörliga friluftslivet, att bostadsbyggnaderna har en utsatt ochotrivsam belägenhet, att marken genom samhäUets planläggning definitivtundantagits från varje form av bebyggelse eller att inom taxeringsenhetenförekommer skyddsvärda natur- och kulturmiljöer. Fleraandra remissinstanser, som i övrigt tiUstyrker den föreslagna ddvärdesindelningen,är kritiska mot det föreslagna delvärdet mervärde. Detta gäller bl, a. RSV,kammarrätten i , i . Svenskarevisorsamfundet, , och Sveriges skogsägareföreningars riksförbund.Liksom förutsätter Lantbrukets skattedelegation,och Sveriges skogsägareföreningars riksförbundatt negativa faktorer som inte kunnat beaktas i övriga delvärden kan blikorrigerade såsom ett mindervärde.