prop · FW03166 · 1973-12-31 00:00:00 — attmotverka detta kan man länka sig all genom lagstiftning begränsa vapenhandlaresrätt att betinga sig säkerhet i kontanta medel vid utiämning av vapen förprovskjutning. I konsekvens med vad som har förordals i fråga om privatpersonsutlåning av kulsprutepistol och pistol ifrågasätts också om inte vapenhandlaresrätt att lämna ut sådana vapen för provskjutning bör upphävas utom vad gällerskytteföreningar. Vad slutiigen angår innebörden av begreppet provskjutninganförs i promemorian alt det i tillämpningsföreskrifterna till VF gjortsgällande att sådan skjutning regelmässigt bör ske som målskjutning men att denundantagsvis torde kunna äga rum vid jakt. Eftersom vapenhandlare bör ha rättatt lämna ut skjutvapen för provskjutning vid jakt tUl spekulant som redaninnehar licens för jaktvapen av det slag som det gäller synes en direktföreskrift därom böra tas in i förordningen eller tillämpningsföreskrifterna. Idepartementspromemorian behandlas de sålunda i denna del framlagda ändringsförslagen.Beträffande Jägareförbundets förslag all förtydliga bestämmelsen om utlåning avskjutvapen för jakt efter älg i 6 § första stycket tredje punkten VFkonstateras, att det förhållandel att upplåtaren är tillsammans med den tillvilken upplåtelsen skett enligt vanligt språkbruk inte utesluter att det ärfråga om ett lån. Med hänsyn härtill och eftersom det i varje fall avföreskriften om utfärdande av lånehandling i paragrafens andra stycke direktframgår att första stycket är tUlämpligt på det fall som Jägareförbundetåsyftat i sin skrivelse torde det inte föreligga något behov av att förtydligareglerna i detta avseende. Inteheller förslaget om ett uttryckligt förbud mot förlängning av lånetiden bör enligt vad som anförs i promemorian föranleda någon särskildåtgärd. Det erinras därvid om att frågan om förfaringssättet med förlängningarav upplåtdseliden diskuterades också i samband med ändringar i VF.Därvid uttalade departementschefen (prop. 1961:21 s. 28), att etl sådant förfärande torde strida mot 6§ VFoch således i allt fall böra föranleda attupplåtarens tillstånd dras in. Under hänvisning tiU detta uttalande konstaterasi promemorian alt omständigheterna i vissa sådana fall även torde vara sådanaatt ansvar enligt 26 § 1 och 2 mom. VF kan komma i fråga. Som ett ytterligareskäl mot att införa ett uttryckligt förbud av del angivna slaget anförs att ensådan reglering lätt skulle kunna föranleda tveksamhet om rätta tolkningen av andraliknande bestämmelser ulan sådant förbud. Ianslutning till nu berörda frågor diskuteras i promemorian möjligheten av attinföra något slags kontroll över att tillåten utlåningstid inte överskrids,exempelvis genom att föreskriva skyldighet för den som lånar ut vapen attanmäla detta till polismyndigheten. Slutsatsen i denna del är emeUertid alt detinte f.n. föreligger tillräcklig anledning alt förorda en sådan ordning. Dennuvarande regleringen av sammanslutnings rätt alt låna ut vapen till sinamedlemmar har enligt promemorian såvitt känt fungerat tillfredsställande. Detanses därför inte påkallat alt komplettera bestämmelsen i 9 § andra stycket VFmed någon hänvisning lill föreskrifterna i 6 § VF. Övrigai skUda sammanhang framförda ändringsförslag såvitt gäller utlåning av vapenhar däremot vunnit anslutning i promemorian. Sålunda föreslås all avfattningenav 18 § 1 mom. VF ändras så, att det klart framgår att den som har lånat vapenför jakt efter älg är skyldig all förutom lånehandlingen medföra sitt egettillstånds- eller deklarationsbevis för sådant vapen. Den förordadeuppmjukningen av bestämmelserna om utlåning av hagdgevär tillstyrks också. Den licensfria utlåningenav kulsprutepistol, pistol och revolver behandlas relativt utförligt ipromemorian. Därvid erinras lill en början om att del enligttillämpningsföreskrifterna till VF är förutsatt all tiUståndsgivningenbeträffande dessa vapen skall vara myckel restriktiv och baseras på högtställda krav vad gäller såväl sökandens behov av vapnet som hans personligkvalifikationer all handha del. Under sådant förhållande kan det enligtpromemorian ifrågasättas om det är lämpligt alt personer som kanske inteuppfyller sådana krav pä grund av den licensfria ullåningsrätten likväl kan hamöjlighet att komma i besittning av sådant vapen. Motsvarande synpunkter somföranledde inskränkning i rätten alt låna ut skjulvapen för jakt efter älgskulle således kunna anläggas också i fråga om kulsprutepistoler, pistoler ochrevolvrar. Beträffande nu nämnda vapen föreligger dock den skiUnaden att deinte får användas för jakt. Utlåning av sådant vapen torde därför som regel ejfå ske för annat ändamål än övnings- eller lävlingsändamål. 1 promemoriananförs vidare alt sådan skjutning i allmänhet äger rum på särskilda skjutbanoroch under viss kontroll. Några väsentliga olägenheter av de nuvarandebestämmelserna har inte märkts. Detta beror säkerligen tUl stor del på attendast personer som svarar mot högt ställda krav i fråga om omdöme och ansvarskänslahar fått tillstånd all förvärva de vapen det här är fråga om. Del kan därför pägoda grunder antas att dessa personer undviker att låna ut sina vapen lill sådanasom är olämpliga att handha vapen. Om vapnen av det slag som del här är frågaom ändå kommer i orätta händer kan konsekvenserna emellertid lätt bliödesdigra. har sålunda märkts en oroande tendens tillökad användning av kulsprutepistoler och pistoler i samband med grövrebrottslighet. Det framstår inte minst mot bakgrund härav som ytterst angelägelatt man lar tillvara alla möjligheter alt förhindra eller åtminstone försvåraatt dessa skjutvapen blir åtkomliga för personer som inte är avsedda att fåtillgång lill vapen av denna typ. I första hand bör ansträngningarna inriktaspå all skapa bättre skyddsanordningar för olika typer av vapenförråd, isynnerhet de militära. Som en annan åtgärd i samma syfte kan övervägas attupphäva eller inskränka möjligheten lill licensfri Del kan dock ifrågasättas om inte ell ovillkorligt förbud mot sådanutlåning skulle kunna le sig onödigt ingripande i vissa situationer. En sådanändring skulle t.ex. få till följd alt erfarna skyttar inte skulle kunna lånavarandras vapen under träningsskjutning ulan polismyndighetens tillstånd. Dennakonsekvens av förbudet skulle säkeriigen komma att uppfattas som i storutsträckning sakligt omotiverad. En begränsning av ullåningsrätten med avseendebara på låntagarens ålder skulle inte heller bli helt ändamålsenlig. Ett frånsäkerhetssynpunkt bättre alternativ är enligt promemorian alt föreskriva altvapnen av delta slag får lånas ut endast för användning i upplåtarens närvaro.En sådan lösning synes kunna accepteras också från andra synpunkter. Detföreslås därför att en bestämmelse av denna innebörd las in i 6 § VF. I fråga om vapenhandlaresrätt att lämna ut skjutvapen för provskjutning anförs följande i promemorian.Enligt 31 § andra stycket VF skall bestämmelserna i 6 § första stycket andrapunkten VF om låntagares ålder och personliga kvalifikationer i övrigt ägamotsvarande tillämpning vid utlämning av vapen för provskjulning. Före deändringar som gjordes i VF innehöll 31 § en hänvisning också tillförsta punkten i första stycket av 6 §, vilket innebar att utlåning av vapenför provskjutning fick avse högst . Att hänvisningen lill förstapunkten logs bort torde närmast haft sin grund i del förhållandet attbestämmelserna i denna punkt om del ändamål för vilket utiåning får ske intekan ges motsvarande tillämpning i förevarande fall. Borttagandet av tvåveckorsregdnberördes inte i förarbetena till ändringarna. Visserligen torde vapenhandlarnai allmänhet själva vara angelägna all se till att kunder inte behåller vapenför provskjutning . Förekomsten av en direkt bestämmelsei frågan skulle emellertid i vissa fall kunna länkas utgöra etl värdefullt stödför handlarna då del gäller alt uppträda med fasthet mot kunderna i sådanasammanhang. Det kan därför vara lämpligt all i 31 § la in en föreskrift om allutlämnande av vapen för provskjutning inte får avse längre lid än två veckor.Den i ÖÄ:s promemoria framförda tanken att författningsmässigt regleravapenhandlares rätt att kräva säkerhet vid utlämnandet av vapen förprovskjutning torde vid sådant förhållande inte längre ha någon aktualitet. 1 promemorian anförsvidare. 1 överensstämmelse med vad som förut har förordats angående den privatautlåningen synes också vapenhandlares rätt att lämna ut vapen för provskjutningböra begränsas i fräga om kulsprutepistol saml pistol och annat fickvapen. Deskäl för en skärpning av bestämmelserna som anfördes med avseende på den privatautlåningen av sådana vapen torde i och för sig göra sig gällande med sammastyrka vid upplåtelse för provskjutning. 1 princip bör därför krävas atthandlaren är närvarande vid provskjulning med dessa vapen. Med vapenhandlareavses givelvis, när tillståndet innehas av juridisk person, den föreståndareför rörelsensom skall finnas enligt 28 § VF. Närvarokravel får anses uppfyllt om i ställetför handlaren eller föreståndaren sådan vikarie som under vissa vUlkor ägerförestå handelsrörelsen är närvarande. Eftersom det av praktiska skäl oftatorde bli omöjligt för handlare, föreståndare eller vikarie att själv närvaravid alla de provskjutningar som det kan bli fråga om bör man kunna godta att idennes ställe någon i rörelsen anställd person är närvarande. På dennespersonliga kvalifikationer bör dock ställas sådana krav att han kan antas kunnapä ett tUlfredsstäUande sätt fullgöra sin kontrolluppgift. Dennes lämplighet bördärför prövas av polismyndighet. Annan anstäUd än sådan som godkänts avpolismyndighet för denna uppgift kan alltså inte komma i fråga som ersättareför handlare, föreståndare eller vikarie. Kravet på alt provskjutning medkulsprutepistol, pistol och annat sådant fickvapen skall ske i vapenhandlarensnärvaro synes inte behöva upprätthållas när spekulanten är en sådansammanslutning som avses i 9 § VF. Vad slutligen angår fråganom provskjutning i den mening som avses i 31 § VF kan äga rum vid jakt framhållsi promemorian, att paragrafen före ändringarna föreskrev att handlarevar berättigad att lämna ut skjutvapen 'på prov' till spekulant. Ipropositionen till ändringarna anförde departementschefen, att vapenhandlaresutlåning enligt då gällande bestämmelser inte torde få ske för jaktändamål. Föratt förtydliga detta byttes orden 'på prov' ut mot 'för provskjutning'. Dettorde därförfåanses klart att provskjulning aldrig får ske i form av jakt efterlevande villebråd. I tillämpningsföreskrifterna lill VF uttalas härom bl.a. altmed provskjutning bör förslås endast skjutning som avser att ge skytten en uppfattningom vapnets skjutegenskaper och att sådan skjutning därför i allmänhet bör skesom målskjutning eller i liknande former. Med hänsyn lill vad som harsagts om innebörden av begreppet provskjutning synes orden 'i allmänhet' ianvisningarna kunna ge upphov till missförstånd. Enligt promemorian bör därfördessa ord i anvisningarna tas bort. Vidremissbehandlingen av departementspromemorian har den allmänna inställningentill de förslag som har lagts fram i promemorian varierat tämligen kraftigt.Några tillstyrker förslagen eller lämnar dem i huvudsak utan erinran. Hit hörRÅ, hovrätten för , RPS och flera länsstyrelser. Andra är starktkritiska i vart fall mot vissa av förslagen. Det är fallet med bl.a. Skylteförbundensöverstyrelse. och m.fl. anser det ofrånkomligt, att hela det problemkomplexsom hänger samman med frågan om utlåning av skjutvapen görs lill föremål förytterligare utredning. Frågannär utlåning i VF:s mening skall anses föreligga är enligt fleraremissinstanser mer komplicerad än uttalandena i promemorian ger vid handen. hänvisar till ell avgörande av hovrättfrån , enligt vilket utlåning i VF:s mening ej ansågs föreligga i ettfall där vapnets ägare hade övervakat dess användning. Förbundet finner dennabedömning tillfredsställande från såväl praktiska som andra synpunkter.Gällande bestämmelser bör emellertid enligt förbundets mening kompletteras såatt minimiåldern för att över huvud laget få lossa skott vid jakt sätts lill 15år. Vidare förordas en bestämmelse av innebörd alt den som inte på grund av tiUslånds-eUer deklarationsbevis har rätt att inneha klass l-vapen likväl tillåts att vidjakt lossa skott efter djur som får fällas endast med sådant vapen, underförutsättning all del sker under vapenägarens direkta överinseende och attskylten har avlagt godkänt prov för älgskytlemärke. gör också gällande, att utiåning enligt nuvarande regler inteföreligger om vapnet disponeras under direkt överinseende av upplålaren. Dettainnebär, framhåller riksförbundet, att vem som helst, oavsett ålder, får jagaälg under förutsättning alt han övervakas av upplåtaren. Hela systemet anses kunnasättas i fråga. finner del vara rimligare om licensfri utlåningav vapen för jaktändamål fick ske endast till den som själv har rätt alt innehajaktvapen och att i övrigt sådan utlåning får förekomma enbart för tränings-och sporländamål. i anser det tveksamt om avfattningenav 6 § andra stycket VF tillåter någon säker slutsats i frågan om när lån skallanses föreligga och finner ett förtydligande önskvärt. Den i promemorianredovisade negativa inställningen tiU förslaget att införa ett uttryckligtförbud mot förlängning av tvåveckorsliden för den licensfria utlåningen harlämnats utan erinran av remissinstanserna. i länställer sig dock kritisk mot del i promemorian gjorda ullalandet att enotillåten förlängning bör föranleda alt upplåtarens licens dras in. I varjefall när det rör sig om en enstaka förlängning framstår en sådan påföljd enligtlänsstyrelsen som alltför sträng. och Svenska jägareförbundethar liknande synpunkter och menar att om en så allvarlig reaktion somindragning av licens skall komma ifråga i dessa sammanhang bör ett uttryckligtförbud mot förlängning införas. Att föreskriva anmälningsskyldighet vid utiåninganser vara att tillgripa större våld än nöden kräver. Enpositiv inställning till en sådan åtgärd redovisar däremot i Östergötlandslän och jaktvårdsföreningen i . Mot promemoriansståndpunkt att inte föreslå något tillägg till bestämmelserna i 9 § VF omsammanslutnings utlåningsrätl vänder sig och iStockholms län, som båda anser att i paragrafen bör las in en hänvisning tillde i 6 § angivna villkoren beträffande låntagarens person. förbefälsutbildning framhåller beträffande sammanslutnings utiåningsrätt, att dekorta utiåningslider som medges, speciellt i fråga om kulsprutepistoler,medför stora svårigheter förbefälsutbildningsföreningarna och deras medlemmar, framför allt i ochandra trakter med stora avstånd. Förbundet anser det synnerligen angelägel attliberalare regler införs, så alt föreningarna får möjlighet att låna ut vapen lillsina medlemmar under exempelvis ell utbildningsår. Förbundets synpunkter delasav av ÖB, som förordar att frågan löses genom att tillstånd för lån underlängre lid ges av polismyndighet i de avsedda fallen, varvid behovet kanstyrkas av vederbörande försvarsområdesbefälhavare. Förslagetatt komplettera 18 § 1 mom. VF med en bestämmelse om skyldighet för låntagareav älgjaktvapen att medföra eget tillstånds- eller deklarationsbevis har intemött någon erinran under remissbehandlingen. förordardock att tillägget utformas så att skyldigheten att medföra del egna bevisetkommer alt gälla vid jakt efter allt 'klass 1-vill'. Den föreslagna sänkningenav kravet på låntagarens ålder vid utlåning av hagdgevär från 18 till harinte väckt någon kritik i och för sig. Flertalet av de remissinslaner somyttrar sig i frågan anser emeUertid alt del som i första hand bör tillmätasbetydelse i förevarande sammanhang är under vilka former skjutningen sker ochinte så myckel vapnets art. Synpunkter Uknande dem som Svenska jägareförbundethar anfört i samband med den tidigare behandlade frågan om innebörden avbegreppet utlåning återkommer i åtskilliga yttranden. Statens naturvårdsverksätter såliinda i fråga om inte åldersgränsen bör sänkas till och gällabåde för hagel- och kulgevär, när vapnet används i upplåtarens närvaro. Av etlflertal remissyttranden framgår all det är en vanlig uppfattning att det börvara liUåtet för den som har fyllt all lossa skott med skjulvapen, om detsker under överinseende av upplåtaren. Denna mening deklarerar bl.a. länsstyrelseni och jaktvårdsföreningarna i och och jaktvårdsföreningen i anseralt någon undre åldersgräns över huvud tagel inte bör gälla för sådanskjutning. ÖB anmärker att lill hemvärnsman kan antagas den som underantagningsåret fyller minst och alt hemvärnsman tilldelas vapen attförvaras i bostaden. Någon olägenhet av denna ordning har inteförekommit. och görgällande att åldersgränsen i 6 och 9 §§ VF innebär väsentliga olägenheter förden intensifierade ungdomsverksamhet som skytteorganisationerna bedriver medstöd av statsmakterna. Åldern för medlemsskap i skytteförening är satt till 14år. En sänkning av åldersgränsen för utiåning av gevär lill denna ålder ansesför skytteföreningarnas verksamhet mycket angelägen. Någraremissinstanser tar även upp den nuvarande specialregeln om utlåning avskjulvapen för jakt efter älg. i anser detotillfredsställande all bestämmelsen ulan vidare tillåter licensfri utlåning lill den som på grund av deklarationsbevis ärberättigad att inneha älgjaktvapen. Eftersom det är angeläget alt älgjaktbedrivs endast av personer som har god skjutskicklighet och god vana atthanlera älgjaklvapen, vilket inte behöver vara fallet med innehavare avdeklarationsbevis, bör enligt som villkor för utiåning av vapenavsett för jakt på älg gälla att låntagaren har avlagt godkänt prov för älgskyttemärke i brons. Samma synpunkt framförs avpolismästaren i , som påpekar att enligt nu gällande bestämmelser t.o.m.den som har misslyckats med att avlägga skjulprov och lill följd härav vägratstillstånd att själv förvärva älgjaklsvapen men som enligt deklarationsbevisinnehar äldre älgjaklvapen är berättigad att låna vapen för att delta i älgjakt.Polismästaren i hävdar, alt de krav som bestämmelsen ställer pålåntagarens kvalifikationer bör gälla vid all utlåning av 'klass l-vapen' ochinte endast när avsikten är all vapnet skall användas för jakt efter älg. I frågan om vilka regler som bör gälla för utlåning avkulsprutepistoler, pistoler och revolvrar går meningarna starkt isär blandremissinstanserna. En grupp remissinstanser däribland RÅ, hovrätten för ÖvreNorrland samt länsstyrelserna i , och ,tillstyrker eller lämnar utan erinran det förslag som promemorian innehåller. En annangrupp hävdar att den föreslagna skärpningen inte är tillräcklig. Länsstyrelseni anser sålunda alt två alternativ kan komma i fråga,nämligen antingen promemorians förslag, kompletterat med en föreskrift om attlåntagaren skall ha fyllt minst , eller också en regel som innebär altutlåning endast får ske till den som själv har licens på vapen av samma slag.För sistnämnda alternativ uttalar sig polismästarna i och Helsingborg.BUrädande länspolischefen i menar att den licensfriautlåningen av skjulvapen i princip bör inskränkas till att gälla låntagare somhar licens för vapen av samma slag som del utlåningen avser. Undantag bör givasendast vid utlåning för jakt, utom på älg, och för utlåning frånsammanslutning. I dessa båda fall bör enligt länspolischefen licensfri utlåningav gevär tillålas, om upplålaren resp. funktionär i sammanslutningen ärnärvarande. Också polismästaren i Kåvdar, alt licensfri utlåning avifrågavarande vapen överhuvud tagel inte bör tillålas. En tredje grupp av remissinstanser ansluter sig i principtill promemorians förslag men förordar en uppmjukning av det så tiU vida attkravet på upplåtarens närvaro efterges, om låntagaren själv har licens förvapen av liknande typ. Till denna grupp hör RPS, i Östergötlandslän och Föreningen . RPS framhåller alt det iskyttekretsar föreligger ell behov av alt kunna låna varandras vapen underträning eller tävUng även i situationer när upplåtaren inte kan närvara. Dettabehov skulle kunna tillgodoses genom den förordade uppmjukningen av promemorieförslaget,eftersom den kategori skyttar det gäller som regel torde ha tillstånd attinneha eget vapen av ifrågavarande slag. Utvidgningen kan av samma skäl inteinge några betänkligheter från säkerhetssynpunkt. Inom en fjärde grupp, somomfattar , . Svenska pistolskytleförbundet.Svenska jägareförbundet och m.fl., uttalar man sigbestämt mot en skärpning av nuvarande bestämmelser. Överstyrelsen och Svenska sporlskylleförbundethävdar att den föreslagna bestämmelsen skulle omöjliggöra tävlingsverksamhetmed ifrågavarande vapen, i varje fall såvitt gäller fältskjulning. Svenska pistolskylteförbundel,som påpekar alt det enligt promemorian inte har märkts några väsentligaölägenheter av nuvarande bestämmelser, säger sig ha svårt att finna att del harangivits tillräckliga skäl för den föreslagna ändringen och fortsätter. Ensådan ändring synes så mycket mindre vara påkallad som den på ett synnerligenolyckligt sätt skulle försvåra eller t.o.m. omöjliggöra legitim skylteverksamhetmed ifrågavarande vapen. Utlåning av pistoler är för skytleverksamhetensbedrivande nödvändigt av ekonomiska skäl, eftersom många skyltar drar sig förden stora kostnaden för inköp av eget vapen. Därtill kommer all enligtanvisningarna till VF tillstånd tUl innehav av egen pistol inte får lämnas medmindre sökanden förvärvat sådan skjulskicklighet som är föreskriven förerövrande av pistolskyttemärket i guld. För att uppnå sådan skicklighet krävsen intensiv och långvarig träning, och denna måste äga rum med lånat vapen. 1detta sammanhang är lån från enskild av särsskilt stor betydelse. Skulle förtillåtligheten av sådant lån förutsättas alt upplålaren alltid är närvarandevid skjutning, skulle tränings- och tävlingsmöjligheterna, särskilt för nyaskyltar, radikalt försämras och därmed nuvarande rekryteringssvårigheterväsentligt ökas. Särskilt besvärande skulle följderna bli för fältskytteverksamhelen.1 delta sammanhang kan framhållas all förbundet som enligt sina av Kungl. Maj:lfastställda stadgar har tiU främsta uppgift alt främja skjutning med pistol avmodeller som förekommer inom totalförsvaret lägger särskilt stor vikt justvid fällskytiel. Förslageti promemorian all införa en bestämmelse om begränsning av denlid för vilken vapenhandlare får lämna ut skjutvapen för provskjulning lämnas iallmänhet ulan erinran. Polismästaren i sätter dock i fråga om inte lideni stället bör bestämmas . Mot förslaget att kräva närvaro avhandlaren eller någon anställd vid enskilds provskjulning av kulsprutepistol,pistol eller revolver har från några håll invänts att systemet förefaller någottungrott och opraktiskt. i framhåller, altspekulanter på vapen av ifrågavarande slag regelmässigt torde vara medlemmar i någon erkänd skyltesammanslutning,eftersom sådant medlemskap i flesta fall krävs för att tillstånd till förvärvetskall beviljas. föreslår med hänvisning härtill all utlåning för provskjulningav dessa vapen får ske endast lUl den skyltesammanslutning där spekulanten ärmedlem eller till annan sammanslutning som ålar sig att svara förprovskjutningen. Föreningen framför liknande synpunkter.Länsstyrelsen i anser, alt utlåning av vapen för provskjutningöver huvud tagel inte bör få förekomma utan tillstånd av polismyndigheten,eftersom del är svårt för vapenhandlare all vela om en spekulant uppfyller depersonliga kvalifikationer som anges i 6 § första stycket andra punkten VF.Polismästaren i förordar, all del krav på närvaro av handlaren elleranställd som föreslagits vid provskjutning av kulsprutepistol och enhandsvapenfår gälla även i fråga om andra vapen. Enligt polismästaren i visarerfarenheten att någon skärpning av nuvarande utlåningsbestämmelser inte ärbehövlig och att möjligheterna till provskjutning före inköp inte bör beskäras. 3.4Vapen i dödsbo eller konkursbo Omdet i avliden persons eller konkursgäldenärs bo finns skjulvapen, åligger delenligt 19 § VF den som har hand om boel att senast från dödsfalleteller beslutet om egendomsavträde göra skriftlig anmälan om vapnet hospolismyndigheten i orten.