prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — För all det skall bli möjligt att pä ettavgörande sätt förbättra arbetsmiljön är del enligt min mening en förutsättningalt man kan nå fram lill en ordning för arbetsmiljöfrägornas behandling iföretagen som ger garantier för ell reellt inflytande ät de anställda. Jagfinner del därför naturligt och riktigt att utredningen i sitt förstabetänkande har ägnat huvudintresset åt de viktiga frågorna om den lokalaskyddsverksamheten och de anställdas direkta inflytande över arbetsmiljön.Betydelsen av att reformarbetet på arbelsmiljöområdel inleds med kraftfullaåtgärder i dessa avseenden har ocksä Underslrukits vid arbetsplatsremissen.Utredningens förslag ger enligt min mening en god grund för en ordning därsamhället genom lagstiftning och på annat sätt ställer sig bakomlöntagarorganisationernas och de anställdas krav och ger dem del stod debehöver i dessa frågor. Utredningen har kunnat konstatera att del lokalaskyddsarbetets omfattning och kvalitet varierar kraftigt mellan olika företag.Utredningen har därför kommit till slutsatsen alt det är nödvändigt att skapaförutsättningar för en tillfredsställande nivå på arbetarskyddet över lag.Utredningen betonar att den önskvärda kontinuerliga bevakningen av arbetsmiljöfrågornai ett förelag inte kan uppnäs på annat sätt än genom all de som är sysselsattadär engageras i skyddsarbetet. Mot denna bakgrund anser utredningen alt delbehövs ändringar i arbetarskyddslagstiftningen med inriktning främst på altpåtagligt stärka de anställdas ställning i den lokala skyddsorganisationen. Remissinstanserna har allmänt godtagit utredningensuppfattning att arbetarskyddets möjligheter att svara mol de ökadeambitionerna på ell alltmer vidgat verksamhetsfält är i hög grad beroende av eneffektivare organisation av den lokala skyddsverksamheten på arbetsställena.Remissbehandlingen har också gett övertygande bevis för behovet av ökadmedverkan och förbättrat inflytande för de anställda vid arbetsmiljöfrågornashandläggning. Den uppslutning kring utredningens grundläggande bedömningar somkan noteras från bl, a, arbetsmarknadsparternas sida och även frånarbetsplatsremissen ger goda förutsättningar för alt de förslag som utredningenlagt fram skall kunna ge åsyftat resuhat. Utredningens förslag tUl nya lagregler för den lokalaskyddsverksamheten ger enligt min mening del underlag som behövs för alt utandröjsmål kunna vidga de anställdas inflytande och handlingsmöjligheter påarbelarskyddsområdel. Mot denna bakgrund anser jag, i motsats lill vad SAFhävdat i sitt remissyttrande, att det inte längre finns anledning alt iarbetarskyddslagen särskilt markera att den lokala skyddsverksamheten iföretaget skall bedrivas under arbetsgivarens ledning. Vid bestämmelsernas utformningblir det i stället naturligt att särskilt uppmärksamma de organ som finns förde anställdas medverkan i den lokala skyddsorganisationen, nämUgen skyddsombudoch skyddskommitté. Detta bör självfallet inte innebära att strävan att främjaden enskilde arbetstagarens dellagande i arbetsmiljöns utformning eftersatts.En aktiv insats från den enskilde arbetslagaren är i stor utsträckning en frågasom berör skyddsombudens och skyddskommittéernas uppgifter. med att anspråken på arbetarskyddet ökar kommeruppgifterna för den lokala skyddsverksamheten all vidgas. Jag delarutredningens och de största löntagarorganisationernas åsikt att de frågor somgäller företagshälsovården inryms i reglerna för den lokala skyddsverksamhetenså att de anställda kan göra sitt inflytande gällande också vid uppbyggnadenoch utövandet av denna viktiga del av arbetarskyddet. Jag vill ocksåunderstryka att det är av största betydelse alt de anställda i enlighet medutredningens förslag tillförsäkras möjligheter att genom sina representanterdelta redan vid planeringen av arbetsplatsema. Det är också angeläget altmöjligheter finns att vid behov fä till stånd arbelsmiljöförbältrande åtgärderulan onödigt dröjsmål, I direktiven för utredningen har angetts attskyddsombudens ställning borde särskilt beaktas och deras handlingsmöjligheterförstärkas. Utredningens förslag syftar också till alt pä oUka sätl stärkaskyddsombudens ställning i den lokala skyddsorganisationen. De förslag somutredningen lagt fram i dessa hänseenden har tagits emot positivt vidremissbehandUngen och de har också fått ett starkt gensvar vidarbelsplalsremissen. Förslagen omfattar huvudfrågorna om tillsättande avskyddsombud och regionalt skyddsombud, om skyddsombudets uppgifter ochbefogenheter, om skyddsombudets rätt till ledighet för uppdragets utförandesamt om skyddsombudets anställningstrygghet. Särskilda åtgärderföreslås dessutom för en omfattande utbildning av skyddsombud. TiU densistnämnda frågan återkommer jag i ett senare avsnitt, Utredningen har föreslagit all skyddsombud skall utses vidalla arbetsställen med minst fem arbetstagare. Därmed vUl utredningen slopa dennu gällande undantagsregeln som främst tar sikte på mindre kontor, butiker ochliknande arbetsställen. är avsikten att skyddsombud vid behov skallutses också på arbetsställen med mindre antal arbetstagare än fem. Den utökning av kravet på organiserad skyddsverksamhet somutredningen sålunda förordat är enligt min mening värdefull. Därigenom skapasmöjligheter att vid alla arbetsställen av någon storlek behandla frågor omarbetsmiljön i organiserade former. Förslaget är också ett viktigt led iåtgärderna för all förbättra bevakningen av arbelsmiljöför-hällandena vidmindre arbetsställen. Jag föreslår således all utredningens förslag genomförs. Någraremissinstanser, bland dem LO, har tagit upp frågan om ordningen för utseendeav skyddsombud. Utredningens förslag innebär på denna punkt ingen väsentligförändring av nuvarande regel, enligt vilken del ankommer på arbetstagarna påarbetsstället eller, efter särskild begäran, pä lokal organisation som kananses företräda dem att välja skyddsombud, vill få till stånd en anpassningav lagens bestämmelse om utseende av skyddsombud lill vad som i enlighet medbl, a, LO:s och SAF:s centrala överenskommelse om arbetarskydd gäller förstörre delen av arbetsmarknaden, nämligen alt skyddsombud i första hand utsesav den lokala fackliga organisationen pä sätt som denna bestämmer. För egen delser jag i LO:s förslag en möjlighet att framhäva alt arbetarskyddet i företagenär en uppgift av hög angelägenhetsgrad för den lokala fackliga verksamheten.Det står också klart att den lokala skyddsverksamheten främjas genom attarbetstagarnas representanter i skyddsorganisationen har förankring ochförtroende på den fackliga sidan. Jag förordar därför att utredningsförslagetjämkas på denna punkt i enlighet med vad LO anfört, Lagen bör ange attskyddsombud utses i första hand av lokal facklig organisation, som är bunden avkollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Härmed åsyftas en tillarbetsstället direkt anknuten avlalsbunden verksladsklubb, företagsklubb ellerliknande eller också lokalavdelning av fackförbund, till vilken arbetstagare påarbetsstället är anslutna. Finns inte någon sådan organisation bör skyddsombudutses av arbetstagarna pä arbetsstället. Den sålunda föreslagna lagregeln börbidra lill ökad fasthet och effektivitet i bevakningen av att skyddsombudtillsätts. Den bör ocksä leda till att risken minskar för alt oklarhet ipraktiken uppslår om vem som skall utse skyddsombud. Det kan dock inte ansesuteslutet att behov kan visa sig av vissa ytterligare föreskrifter om ordningenför utseende av skyddsombud. alt i sådant fall utredningen lar upp frågan lillbehandling i sitt fortsatta arbete, PäåtskUliga arbetsställen finns flera skyddsombud. Ett av ombuden har då oftaställning av huvudskyddsombud med uppgifter av samordningskaraktär, I gällandelagstiftning finns inga särskilda bestämmelser om huvudskyddsombud. uppfattning är liden nu mogen att skriva in begreppethuvudskyddsombud i lag. Enligt min mening finns det ell praktiskt behov av atti fall då flera skyddsombud finns vid ett och samma arbetsställe ell av ombudenges en samordnande funktion och får företräda de övriga i vissa frågor, t, ex,sädana som berör mer än ell skyddsområde. Stöd för en sådan ordning bör dåocksä finnas i lagstiftningen. En föreskrift i ämnet bör kunna ges den innebördsom utredningen föreslagit, nämligen all huvudskyddsombud alllid skall utsesvid arbetsställe med mer än ett skyddsombud. Avsikten är inle att utesluta attflera huvudskyddsombud tillsätts inom samma skyddsorganisalion, t, ex, närarbetsställets storiek eller förekomsten av olika verksamheter på arbetsställetgör det motiverat. bör naturligtvis uppmärksammas atthuvudskyddsombud inte utses i sådan utsträckning att den avseddasamordningsfunktionen går föriorad. Mot bakgrunden av att utredningen redovisat att den lokalaskyddsverksamheten på många håll är klart otUlräcklig för att fylla ens kraveni nuvarande lagstiftning måsle särskild uppmärksamhet ägnas åt frågan hur manbäst skall kunna åstadkomma organiserad skyddsverksamhet vid arbetsställen därbrister i dessa avseenden föreligger. Självfallet måste det vara en viktiguppgift för arbetarskyddsmyndighelerna att medverka till att avhjälpa brister idel lokala skyddsarbetet. Att i detta sammanhang förlila sig enbari påtillsynsorganens verksamhet lorde emellertid inte vara inöjligt. Utredningenhar ocksä funnit att det krävs särskilda åtgärder för att komma till rätta medproblemet. Den väg utredningen anvisat innebär att man bygger ul nuvarandesystem med regionala skyddsombud. Ett stort och positivt intresse för dennafråga har visats vid arbetsplatsremissen. Enligt gällande lagstiftning kan arbetarskyddsstyrelsen omförhållandena vid vissl slag av verksamhet fordrar det, medge lokalorganisation av arbetstagare att utse skyddsombud utanför kretsen avarbetstagare vid visst arbetsställe. Möjligheten att utse sådant regionaltskyddsombud har emellertid utnyttjats i begränsad omfattning. Som allmäntvillkor för rätt alt utse regionalt skyddsombud har i praktiken gällt attarbetsgivar- och arbetstagarsidan varit ense om behovet av sådant ombud.Utredningen anser alt det behövs vidgade möjligheter att utse regionaltskyddsombud vid mindre arbetsställen där det av olika skäl är svårt att skapaen tillfredsställande skyddsorganisation inom förelaget. Enligt utredningensförslag skall regionalt skyddsombud, om förhållandena påkallar del, kunna utsesför arbetsställe där skyddskommitté inte tillsatts. förut-sätter utredningen att också den regeln införs, attskyddskommitté skall tillsättas pä ett arbetsställe sä snart arbetsgivareneller arbetstagarna begär det. Prövningen av frågor om tUlstånd att utseregionalt skyddsombud skall ske hos yrkesinspektionen och frågorna avses blibehandlade i den yrkesinspeklionsnämnd med partsrepresentation som föreslåsinrättad. Vid bedömningen av om regionall skyddsombud bör få utses anserutredningen att hänsyn får tas till riskförhållandena på arbetsstället. Någotkrav på samtycke från arbetsgivaren till alt regionalt skyddsombud utses skallenligt utredningens förslag inle finnas. Vid remissbehandlingen har några arbetsgivarorganisationerintagit en något reserverad hållning till utredningens förslag, I övrigt harutredningsförslaget tagits emot positivt av remissinstanserna, och behovet avökade möjligheter att utse regionalt skyddsombud har särskilt understrukits vidarbetsplatsremissen. Enligt min mening berör utredningens förslag om deregionala skyddsombuden en angelägen fråga för de mindre arbetsplatserna, ochden har sin särskilda betydelse för sådana yrkesgrupper som t, ex,lantarbetarna. Genom utredningens förslag skapas väsentligt förbättrademöjligheter att nä ut med effektiva insatser till företag med otUlräckligskyddsorganisation. Genom arbetstagarnas fackliga organisationer skapasförutsättningar att erbjuda de anställda vid dessa arbetsställen den hjälp ochdet stöd som behövs när det gäller att bevaka och förbättra arbetsmiljön. Jagförordar därför att utredningens förslag genomförs. Beträffande de närmare reglerna för tillsättande avregionall skyddsombud har LO och TCO pekat på att utredningens förslag ledertill en risk att arbetsgivaren inrättar skyddskommitté enbart för att undvikaall arbetsstället skall ingå i regionalt skyddsombuds bevakningsomräde, LOifrågasätter därför om inte regionalt skyddsombud alltid bör kunna utses vidföretag med mindre än 50 anställda, varvid myndighetsprövningen skulle kunnabegränsas till frågan om visst företag skall vara befriat från skyldigheten atttillhöra ett regionalt skyddsombuds verksamhetsområde, TCO föreslår denlösningen, att förutsättningarna för tillsättande av skyddskommitté jämkas säatt skyddskommitté skall kunna inrättas pä arbetsställen med mindre än 50anställda enbart när parterna är ense därom eller arbetstagarna begär del ochsåledes inte pä begäran av enbart arbetsgivaren. Enligt min mening bör man ienlighet med vad som anförts frän LO och TCO skapa en garanti mot att enarbetsgivare inrättar skyddskommitté närmast i syfte att utestänga regionallskyddsombud. En sädan garanti åstadkommer man enligt min mening lämpligast påsätt som TCO föreslagit. Jag kommer därför att i del följande förorda denändringen i utredningsförslaget om skyddskommitté, att arbetsgivaren inle skallkunna inrätta skyddskommitté mot arbetstagarnas önskan vid arbetsstäUe medfärre antal regelbundet sysselsatta än 50, Genom ett ansökningsförfarande före tillsättandet avregionalt skyddsombud skapas enligt min mening förutsättningar för enfullständig registrering av vilka personer som innehar uppdrag av delta slagoch av vilka arbetsställen eUer delar därav som deras verksamhetsområdeomfattar. Vidare ges på detta sätt också underlag för en praktisk lösning av frågan om ersättning för de regionala skyddsombudensinsatser, som jag strax återkommer till. prövning av frågorbeträffande tillsättande av regionalt skyddsombud bör i enlighet medutredningens förslag ske med utgångspunkt i att huvuduppgiften för regionaltskyddsombud skall vara att aktivera del lokala skyddsarbetet samt underhänsynstagande jämväl till risksituationen och arbetsmiljöförhållandena iövrigt på arbetsställe där ombudet avses vara verksamt. Genom alt yrkesinspektionenpå sätl jag kommer alt förorda i det följande blir förstärkt med representanterför arbetsmarknadsparterna bör förutsättningar skapas för en tillfredsställandeordning beträffande handläggningen av dessa frågor. Rätt att utse regionalt skyddsombud kan enligt gällandebestämmelser medges lokal organisation som kan anses företräda arbetstagarna, överensstämmelse med vad jag föreslagit beträffande utseende avskyddsombud i allmänhet förordar jag en precisering i detta hänseende.Preciseringen bör innebära att medgivande skall kunna ges åt lokal avdelning avfackförbund eller motsvarande fackligt organ. Inom ramen för den här förordade ordningen bör del varamöjligt att tillgodose önskemål om en smidig handläggning av frågor om utseendeav regionall skyddsombud ocksä när ombudet avses få ett större bevakningsområdeän som täcks av lokal fackorganisation. Det torde därför inte behövas någrasärregler för att möjliggöra en prövning av vissa tillståndsfrågor hosarbelarskyddsstyrelsen som första instans. Utredningen har ansett att arbetsgivaren i princip skallsvara för kostnaderna för regionalt skyddsombuds verksamhet. Utredningensförslag går ut på att kostnadsansvaret skall slås fast i lagstiftningen men attfrågorna om ersättningens storlek, debitering och uppbörd m, m. skall lösasförhandlingsvägen, LO har i sitt remissyttrande framhållit att del inte ärmöjligt att genom förhandlingar klara av de praktiska frågorna kring t, ex.uppbörden av ersättningen, Mol denna bakgrund ansluter jag mig till LO:suppfattning att en kostnadstäckning för de regionala skyddsombuden genom engenerell arbetsgivaravgift är den enda praktiskt framkomliga vägen. Med hänsynhärtill kommer jag i det följande alt förorda all den arbetarskyddsavgifl somertäggs av arbetsgivarna och tillförs arbelarskyddsfonden skall disponeras ävenför bidrag till facklig organisation, som utsett regionalt skyddsombud, förkostnaderna för ombudels skyddsverksamhet på grund av uppdraget. Skyddsombuds uppgifter och befogenheter För att skyddsombudens ställning skall bli tillräckligtstark är det angelägel all deras uppgifter breddas och att de ges ökademöjligheter att göra en aktiv insats. Behovet härav har kraftigt understrukitsvid arbetsplatsremissen. Gällande arbetarskyddslag preciserar inte vad som ärskyddsombudets uppgifter. Jag anser liksom utredningen att grandläggandebestämmelser härom bör införas i arbelarskyddslagen. Enligt utredningen skallskyddsombud företräda arbetstagarna i skyddsfrågor och verka för tillfredsställande skyddsförhällanden.Skyddsombud skall vaka över säkerheten i arbetet. Utredningen betonar altskyddsombuden har en viktig uppgift i att delta vid planeringen av lokaler,maskiner och andra anordningar samt arbetsmetoder. intefinns skall skyddsombud tillsammans med arbetsgivaren planera företagshälsovårdenefter företagels behov. Skyddsombud skall dessutom sträva efler att vinnaövriga arbetstagares medverkan i arbetarskyddet. Jagförordar att lagbestämmelser införs som täcker in de huvudmoment iskyddsombudens verksamhet som utredningen sålunda angett. Jag vill i dettasammanhang också peka pä att utredningen lagt fram förslag lill nyatillämpningsbestämmelser i syfte att skapa ökad fasthet i formerna förskyddsombudens handlande. Tillämpningsbestämmelserna, som avses införda iarbelarskyddskungörelsen (1949:208), gäller frågor om skyddsombudsframställning till arbetsgivaren - bl, a. vid behov av kontroll avskyddsförhällandena - och om skyddsombuds möjligheter att påkalla behandling iskyddskommitté eller hos yrkesinspektionen. För de föreslagna nyabestämmelserna har redogjorts i avsnitt 3,2,2, Jag tillstyrker allkompletterande regler införs i dessa avseenden. Bestämmelserna omhandläggningen i den lokala skyddsorganisationen hör hemma itillämpningsförfattning. Det ankommer på Kungl, Maj:l alt besluta om deändringar i arbelarskyddskungörelsen som kan behövas. Med anledning av att SAFi sitt remissvar ansett att ett skyddsombud inte skall ha rätt att direktpåkalla skyddskommitténs behandling av en fråga vill jag framhålla att jag serdet som naturligt att ett skyddsombud lika väl som arbetsgivaren skall kunnadirekt påkalla skyddskommitténs behandling av skyddsfråga om han finner detnödvändigt. Skyddsombudens möjligheter att ta del av handlingar ochupplysningar är av största vikt för att deras verksamhet skall blimeningsfylld. Bl, a, är en insats pä planeringsstadiet beroende av atttillräckligt informationsunderlag är tillgängligt för skyddsombuden.Bestämmelserom rätt att ta del av vissa handlingar finns nu iarbetarskyddskungörelsen. Bestämmelserna har emellertid, som utredningenpåpekat, inte tillräcklig räckvidd. Skyddsombud bör i princip ha befogenhet allta del av alla handlingar och upplysningar som arbetsgivaren har och som är avbetydelse för skyddsombudets uppgifter. Behovet av skärpta lagregler i dettahänseende har särskilt framhållits vid arbetsplatsremissen, I enlighet med vadutredningen föreslagit och remissinstanserna tillstyrkt förordar jag att enlagregel införs som tillförsäkrar skyddsombud en sädan rätt. Jag återkommer idet följande till frågan om tystnadsplikt i vissa avseenden för bl, a,skyddsombud och ledamot i skyddskommitté. För att skyddsombud skall kunna ulföra sina uppgifter påett tillfredsställande sätt fordras all han har säväl kunskaper som erfarenhet.Utbildningen av skyddsombud blir därför en angelägenhet av största vikt. Dettahar kraftigt betonats vid arbetsplatsremissen. Självfallet gäller detta inteminst i det nuvarande skedet av snabb utveckling på arbetarskyddsområdet.Kravet på alt skyddsombud får erforderlig utbildning för sina uppgifter bör därför i enlighet med utredningens förslag förankras i Ansvaret för att sådan utbUdning kommertill stånd bör därvid ligga på arbetsmarknadens parter gemensamt. Jag förordarsåledes en lagbestämmelse på denna punkt i överensstämmelse med utredningensförslag. Till frågan om särskilda åtgärder för att främja utbUdningen avskyddsombud m, fl, återkommer jag i avsnitt 9,5. Utredningen anser att skyddsombud bör ges ökademöjligheter att handla i vissa fall när allvarlig fara hotar på grund avbristfälliga skyddsförhållanden. De situationer som avses är fall dä rättelseinte kan ske den normala vägen på grund av att faran är överhängande.Skyddsombud bör dä kunna ingripa genom all avbryta arbetet i avvaktan påställningstagande av yrkesinspektionen. Utredningen föreslär en lagregel avdelta innehåll. En befogenhet för skyddsombud att avbryta arbetet bör enligtutredningen vidare vara motiverad i det fall all överträdelse sker avlillsynsorgans förbud mot visst arbete eller mot användning av viss lokal,maskin e, d. Utredningen föreslär därför ocksä att skyddsombud ges rätt attbestämma all arbete skall avbrytas om arbetsgivaren underlåter att ställa siglill efterrättelse meddelat sådant förbud som vunnit laga kraft eller som skallgälla , 1 denallmänna debatten om arbetsmiljön har stort intresse knutits till frågan omskyddsombudens möjligheter att avbryta arbete i farofyllda situationer.Remissbehandlingen har gett ett kraftigt stöd åt utredningens förslag omsärskild befogenhet för skyddsombud all ingripa direkt i vissa allvarligafarosituationer. Det är enligt min mening av särskUd betydelse attdiskussionerna vid arbetsplatsremissen har gett sä entydigt besked om en allmänuppslutning kring utredningens förslag pä denna punkt. Även remissyttrandenafrän LO och TCO understryker betydelsen av den lagregel som utredningenföreslagit. Enligt min mening är utredningens förslag riktigt utformat genomatt del lar sikte på de fall dä ett påtagligt behov av snabbt ingripandeföreligger. Det låter sig sägas att den enskilde arbetstagaren enligt allmännarättsprinciper torde ha rätt att vägra arbeta i de risksilualioner som avsesmed förslaget. Detta minskar emellertid inte värdet från principiell synpunktav den avsedda befogenheten för skyddsombud. Som framhållits vidremissbehandlingen kan befogenheten också ge stöd ät skyddsombuden i deras samarbetemed arbetsgivaren i skyddsfrågor. Jag vill också peka på att del inom ramen förden lokala skyddsorganisalionen bör finnas möjlighet att i samverkan behandlaäven sådana skyddsfrågor som fordrar snabba avgöranden. Dessutom börtillsynsorganen hälla god beredskap för skyndsamma insatser i akutasituationer. Jag förordar således att i lagstiftningen las in regler omskyddsombuds rätt att avbryta arbete dels i fall då omedelbar och allvarligfara hotar arbetstagares liv eller hälsa och rättelse inte genast kan ske genomhänvändelse till arbetsgivaren, och dels i fall då arbetsgivaren överträdertillsynsorgans förbud mot vissl arbete eller mot användning av viss lokal,maskin e, d. Jag ansluter mig också till att beslut av skyddsombud omavbrytande av arbete skall gälla i avvaktan på ställningstagande avyrkesinspektionen. Utredningen har tagit upp frågan om skyddsombudet och hansfackförening skall kunna åläggas att betala skadestånd, om skyddsombudet päden grund jag nämnt avbryter arbete och det uppenbart saknats skäl för ensådan åtgärd. Enligt utredningens förslag skulle skadeslåndsskyldighelen förskyddsombud maximeras lill ,, vilket skulle vara en begränsning iförhällande till de allmänna reglerna om skadeståndsansvar. Fackföreningsskadeståndsansvar skulle inte vara begränsat till beloppet. Utredningens förslag i skadeståndsfrågan har mött starkkriiik vid arbelsplalsremissen, LO har i sill remissyttrande gått emotutredningens förslag om skadeståndsskyldighet vad gäller såväl skyddsombud somfackförening. Enligt LO:s mening bör det t, v, inle kunna förekomma annanpåföljd för skyddsombud som missbmkar rällen att avbryta arbete än altfackföreningen fråntar skyddsombudet dennes uppdrag. Enligt vad jag tidigare föreslagit skall skyddsombud somregel utses av den fackliga organisationen på arbetsplatsen.