prop · FW03167 · 1973-12-31 00:00:00 — framhåller, att sjölagskommitténs förslag om registreringinnebär att såväl stora fartyg som skeppsbyggen kan vara oregistrerade.Beträffande fartyg skall nämligen anmälan om registrering ske först inom visslid medan registrering av skeppsbyggen är fakultativ. Vid försäljning avsådana enheter är det enligt verket angeläget att stor försiktighet iakttas.Verket ifrågasätter om ej som gräns mellan förfarandesystemen bör utnyttjas denav sjölagskommiltén föreslagna längd/breddgränsen, vilket skulle medföraenhetliga regler för vad som kan komma att betecknas som skepp resp.båtar. Verket framhåller, att den av sjölagskommittén föreslagnalängd/breddgränsen valts med utgångspunkt från att den är lätt att fastställaredan vid enkel okulär besiktning. iGöteborg ställer sig tveksam tUl förslaget att överexekutor och senarekronofogdemyndighet skall förrätta försäljning av fartyg. I stället förordarföreningen, att sådan försäljning förrättas av överexekutor och senare avkronofogdemyndighet endast på de orter som har sjörättsfora. Som skäl åberoparföreningen förhållanden, som ofta kräver speciellerfarenhet och där rutin från fastighetsexekution ej kan anses tiUräcklig. Deträcker härvid att peka på sjöfartens internationella karaktär och de olikainternationella konventioner som kan bli aktuella och kräva särskilda kunskaper.Den av beredningen förordade möjligheten att anlita annan myndighetsauktionsförrättare som särskilt sakkunnig, bedöms av föreningen somotillräcklig. Beroende på den geografiska spridningen av intressenter ihithörande situationer kan den av föreningen föreslagna koncentrationen avexekutionsorter knappast anses medföra några nackdelar. Ävenadvokatsamfundet går in på denna fråga. Samfundet understryker behovet av vissrutin och insikt i sjöfartsangelägenheter hos den som handläggerfartygsexekution. a. sjöpanträttsinstitutet, konventionsbundenhetoch de regelmässigt förekommande utländska intressena innebär att enbarterfarenhet av fastighelsexekution inte kan anses tillräcklig. Samfundet anserinte att möjligheten att anlita annan myndighets auktionsförrättare härvid ärlill fyllest, eftersom rutinen är väsentlig också bl. a. vid ärendenasförberedande eller vid beslut huruvida fartyg skall hemkallas enligtutsökningslagförslaget. förordar,att fartygsförsäljningarna koncentreras, lämpligen till överexekutor i de sjuorter som har sjörättsdomstol. Det påpekas att en sådan koncentration är tillmindre nackdel än den exempelvis skulle vara vid fastighelsförsäljningar,eftersom intressentkretsen (bevakande och spekulanter) normalt inte är lokaltbegränsad tUl den ort där fartyget råkar finnas. Hovrätten för VästraSverige påpekar, att möjligheten att anlita domare med erfarenhet av sjörättsom expert i det exekutiva förfarandet föratsätter särskilda författningar närfråga är om ordinarie domare. i distriktfinner det angeläget att få möjligheten att anlita domare med erfarenhet avsjörätt inskriven i lag på ett sådant sätt att skyldighet föreligger för sådandomare eUer annan sjörättsexpert att biträda auktionsförrättare, då såpåkallas. 2.2.2Andel i och villkorlig äganderätt till skepp eller skeppsbygge I 92 § 2 mom. UL finns regler om försäljning av lott i fartyg. Sådanförsäljning rabbar inte panträtt som gäller i hela fartyget. Del åliggerutmätningsmannen att tillkännage detta vid försäljningen. Han skall också föreutropet lämna underrättelse om de fordringar för vilka fartyget utgör pant. Medpanträtt avses såväl panträtt på grund av inteckning som sjöpanträtt. Utmätning och försäljning av fartygslott sker enligtde regler som gäller för rättighet. Lagstiftarenhar hittUls inte uppmärksammat frågan om utmätning och försäljning avvillkorlig äganderätt tUl fartyg eller fartygsbygge. Beredningen.Enligt beredningens förslag skall fartygsförsäljningslagen ej gällaförsäljning av andel i fartyg liksom LfL ej gäller försäljning av andel iluftfartyg. Det är ej alldeles oomtvistligt vad utmätning av andel i fartyginnebär, när fartyget är föremål för partrederi. Det kan tänkas, attutmätningen skaU anses omfatta 1) endast andelen i själva fartyget med vad somrättsligt anses vara tUlbehör tUl fartyget eller 2) andelen i fartyget inkl.rättigheter och skyldigheter i partrederiet. Partrederi torde enligt svenskrätt endast kunna omfatta ett fartyg. Om altemativ 1) antas gälla, kan andelensförsäljning länkas innebära a) att köparen är helt obunden avparlrederiförhållandet eller b) att han ingår i partrederi på de villkor somlagen uppställer, dvs. oavsett vad det individueUa rederiavtalet innehåller.Beredningen anser, att alternativ la) är oantagligt. Alternativ Ib) skullebäst överensstämma med vanliga regler om att avtal rörande lös egendom intestår sig mot tredje man som får utmätning av egendom, förutsatt att denna regelgäller även när fråga är om andel i egendom som innehas med vanlig samäganderätt.Efter närmare överväganden har dock beredningen trott sig som denbästa lösningen böra förorda alternativ 2), som medför att köparen i principinträder i utmätningsgäldenärens ställe. Beredningen vill i allt fall förorda,att med utmätning av andel i fartyg anses följa även gäldenärens rättigheteroch skyldigheter i parirederiet enligt reglerna för frivUlig överlåtelse. Dettafår ej hindra, att utmätning av andel i fartyg skall anmälas tillskeppsregistret. Om partrederiet skuUe i mycket hög grad avvika från detnormala t. ex. ha stora förnyelsefonder eller binda delägarna otUlbörligtgenom något extremt villkor är det möjUgt, att det kan anses faUa utanför denram som sjölagen, 1891: 35 s. 1, (SjöL) anger för partrederi eller att detextrema villkoret kan anses OgUtigt mot gäldenärens borgen'ärer. Beredningenuppmärksammar försäljning av andel i registrerat fartyg, luftfartyg ellerintecknade reservdelar till luftfartyg. Beredningen förordar, alt sådan andelskall säljas av överexekutor i stället för av utmätningsman. SärskUt i frågaom andel i fartyg som ingår i partrederi kan svårigheter yppas. Dessutom är detönskvärt, att samma fullföljdsregler får gälla oavsett helt fartyg ellerendast andel i fartyg sålts samt att verkan av försäljningen i förhållande tilltredje man blir så lika som möjUgt. Även beträffande luftfartyg och intecknadereservdelar tiU luftfartyg synes det beredningen lämpUgt att andel däri fårsäljas av överexekutor. Överexekutor träder alltså i utmätningsmannens ställe.Det har synts beredningen självfallet, att överexekutor efter skedd försäljningockså skall verkställa den fördelning av köpeskillingen m. m. som enligt 6 kap.UL eljest skolat ankomma på utmätningsmannen. Någon särskUd bestämmelse häromär inte behövlig. Beredningenanmärker, att även villkorUg äganderätt till fartyg eUer bygge eller tUl andeli sådan egendom kan utmätas. Utmätaing av vUl-korlig rätt till registteradegendom bör anmälas till skeppsregistret. Också i dessa fall bör försäljningenombesörjas av överexekutor. Beredningen framhåller att, trots villkorligöverlåtelse av registrerat fartyg, utmätning av själva fartyget enligtsjölagskommitténs förslag kan ske för fordran hos överlåtaren, ommedkontrahentens förvärv ej inskrivits. Inskrivning av förvärv kan äga rum ävenom det är villkorligt men skaU då enligt kommitténs förslag ske med anteckningom villkoret. Sker utmätaing för fordran, som är förenad med panträtt ellerretentionsrätt i fartyget, skaU också själva fartyget tas i mät, oavsett omfartyget innehas med villkorlig äganderätt. Närendast ena eller andra konttahentens villkorliga rätt till fartyg utmäts, anserberedningen, att utmätningen, om ej annat sägs, inkluderar även gäldenärensobligationsrättsliga krav mot medkontrahenten. Av 75 § UL torde följa, altutmätningsbeslulet bör delges medkontrahenten för att utmätningen skallmedföra förmånsrätt i sistnämnda obligationsrältsliga krav. Beredningenföreslår nu ej någon ändring i vad som kan anses gälla i denna del. EnUgtberedningens förslag, skall villkorlig äganderätt till registrerat fartyg ellerregistrerat skeppsbygge eller till andel i dylik egendom säljas avöverexekutor i den ordning som gäller i fråga om försäljning av rättighet. Omföratsättning finns för att gäldenärens rätt blir ovUlkorlig inom rimlig tid,kan det enligt beredningens mening naturligtvis vara skäl att uppskjutaförsäljningen. uttalar, att vid kronofogdemyndigheterna utan tvekantorde förekomma rättsliga problem att lösa som i fräga om svårighetsgraden ärväl jämställda med försäljning av andel i registrerat fartyg. Föreningen vUldärför ifrågasätta lämpligheten av att, särskUt inför perspektivet med ettavskaffande av över-exekulorsinstilutionen, ändra nu gällandeuppgiftsfördelning mellan överexekutor och kronofogdemyndighet på området. EON ifrågasätter ocksåsvårighetsgraden som motiv för att låta överexekutor ombesörja ifrågavarandeförsäljningar. Nämnden anser emellertid Övriga av beredningen anförda skältUlräckligt bärande för att ändra nu gällande uppgiftsfördelning mellanöverexekutor och kronofogdemyndighet på området. Regler saknas f. n. om utmätning av fartygsinteckning eller av andeli sådan inteckning. Detta sammanhänger med att ägarhypotek inte kan görasgällande i fartygsinteckning. Beredningenföreslår, att reglerna om utmätning av ägarhypotek i fast egendom så långtmöjligt görs tillämpliga även på utmätning av ägarhypotek i fartyg. Iett avseende behövs avvikande föreskrift beträffande ägarhypotek i fartyg.Utmätaingsmannen skall kunna förelägga sökanden att väcka talan mot egendomensägare och den som bestrider dennes rätt till ägarhypotek. Talan som rörägarhypotek i fast egendom skall då väckas vid den rätt som anges i 10 kap. 10§ (RB), dvs. hos rätlen i den ort där fastigheten ligger.Beträffande ägarhypotek i fartyg föreslår beredningen, att talan skall väckasvid den domstol till vilken utmätningsmannens tjänstgöringsområde hör.Beredningen påpekar, att målet kan komma att instämmas tUl domstol som inte ärbehörig enligt reglerna om sjörältsmål i 337 § SjöL. Där meddelade regler omsjörättsforum torde få väsentUgt vidgat tillämpningsområde på grund av attkommittéförslaget i SjöL inför även bestämmelser om fång tUl fartyg ochskeppsbygge samt inskrivning av dylika fång m. m. Remissyttrandena.Remissinstanserna har inte haft något att invända mot beredningens förslag altgöra reglema om utmätning av ägarhypotek i fast egendom tillämpliga också ifråga om fartyg. Flertalet remissinstanser har också godtagit eller lämnatutan erinran beredningens förslag till forumregel. , advokatsamfundetoch sjörättsföreningen i är kritiska mot forumregeln. Bankföreningenanser, att den oklarhet om rätt forum som beredningens förslag medför skullekunna undanröjas och föreslår att sjörättsforum enligt SjöL skall vara behörigdomstol. och sjörätlsföreningen förordar ocksåsjörätts-forum. De åberopar att ifrågavarande tvister oftast kommer att avsefrågor med starkt sjörättslig anknytning. I UL finns inga särskUda bestämmelser om utländska fartyg. Det tordeemeUertid vara klart, att svensk exekutiv myndighet kan ingripa mot sådantfartyg om det befinner sig i svensk hamn eller eljest i svenskt s. k. inrevatten. I angående territorialhavet ochtilläggszonen (se bilaga 6 till betänkandet Sveriges sjöterritorium, SOU 1965;1) finns bestämmelser om möjligheten för exekutiv myndighet i viss stat altingripa mot främmande fartyg som befinner sig i statens territorialhav (dvs.sjöterritoriets yttre del). har tills vidare ej tillträtt konventionenmen dess bestämmelser om rätt tiU s. k. oskadlig genomfart torde återspegla enuppfattning som råder i många länder. I art. 20 sägs, alt kuststaten ej ägerstoppa eller omdirigera ett utländskt fartyg under genomfart genomterritorialhavet i syfte att utöva civilrättsUg jurisdiktion beträffande enperson ombord på fartyget, att kuststalen ej äger vidta exekutiva åtgärder motfartyg eller ta detta i beslag utom med anledning av förpliktelser ellerskulder som fartyget har ådragit sig i samband med dess genomfart genomkuststatens sjöterritorium samt alt de här nämnda bestämmelserna ej inskränkerkuststatens lagliga rätt att vidta exekutiva åtgärder mot etl främmande fartygeller ta detta i beslag, när fartyget ligger stilla på territorialhavet ellerpasserar genom detta efter att ha lämnat inre vatten. Folkrättentorde också medge viss rätt att bl. a. med krigsfartyg eller militärt flygplanförfölja utländskt fartyg sedan det lämnat svenskt vatten. Se t. ex. art. 23konventionen den 29 aprU 1958 om det fria havet. har inte hellerratificerat den konventionen. Beredningen.Det är enligt beredningen önskvärt, att så långt som möjligt kunna tillämpasamma bestämmelser vid exekution i , oavsett fartyget är svenskt ellerhör hemma i främmande stat. Bestämmelseom utländska fartyg har beredningen i enlighet härmed tagit upp ifartygsförsäljningslagen. Bestämmelsen ansluter lill art. 2 isjöpanträttskonventionen. Där föreskrivs, att alla frågor rörande det exekutivaförfarandet skaU, med förbehåU för tiUämpning av konventionens egnabestämmelser, regleras av lagen i den stat där exekutionen äger rum. Beredningensförslag skall tillämpas på alla registrerade utländska fartyg och alltså intebara på fartyg hemmahörande i stat som anslutit sig till panträttskonventionen.Även detta överensstämmer med konventionen. Enligt art. 12 mom. 1 skallnämligen, i den mån annat ej sägs i konventionen, dess bestämmelser tillämpaspå alla fartyg som används tUl fart i öppen sjö, vare sig de är registrerade ifördragssiutande stat eUer ej. Beredningenpåpekar, alt det kan tänkas möta vissa svårigheter att konstatera, om utiändsktfartyg är registrerat eller ej. Vid ovisshet får den exekutiva myndighetenvända sig tUl registerföraren i fartygets hemland för att få klarhet. När frågaär om fartyg hemmahörande i stat som anslutit sig tillsjöpanträttskonventionen, får de fördragsslutande staternas behörigamyndigheter enligt art. 13 direkt skriftväxla med varandra för vissa ändamål,bl. a. rörande exekutiv försäljning. Upplysnuig om registerförande myndighetutomlands kan, enligt vad beredningen förutsätter, inhämtas hos ,när skeppshandlingarna ej ger besked därom. Frånhuvudregeln alt försäljningslagen skall tillämpas gör beredningen undantag förfall då annat följer av vad som är särskUt föreskrivet. Bestämmelser sommodifierar försäljningslagen finns i 24, 259, 260 och 275277 §§ i komnutténssjölagsförslag. Pågrund av sjöfartens utpräglat internationella karaktär får problemsammanhängande med frågan om tillämplig lag stor betydelse i sjö-rätlen. Motbakgrunden av vissa regler om tillämplig lag som kommittén föreslagit uttalarberedningen bl. a., att den pantbrevskonslruklion som kommittéförslagetinnehåller medför alt visst tUlägg kan tas ut på pantsatt pantbrevs belopp. Ifräga om utländska torde i stället för tillägg böra utgå ränta enligtvad registreringslandets lag föreskriver. Vad som i beredningens förslag tillfartygsförsäljningslag sägs om lUl-lägg på pantbrevels belopp kan tydligen intedirekt tillämpas i fråga om utländskt men kan i vissa hänseenden blianalogiskt tillämpligt. Någon begränsning av räntekrav som har förmånsrättenligt flagglandets lag tUl vad som motsvarar tUlåtet tillägg på svensktpantbrev kan dock ej komma i fråga. Beredningenpåpekar vidare, att kommittéförslaget ej innehåller någon bestämmelse om attsådana rättigheter som certepartier eller liknande skall respekteras vidförsäljning av fartyg. Detta skall tillämpas även i fråga om utiändskt fartyg,oavsett hur det skulle ha förfarits om far- tygetssålts i sitt hemland. Man skall alltså vid försäljning här i riket bortse fråndylika rättigheter. Ianslutaing härtiU erinrar beredningen om att utmätning och försäljning avutländskt fartyg kan hindras av immunitetsregler. Enligt beredningen gällersålunda här som eljest att främmande makts immunitetsrätt skall respekteras iden mån enligt allmänna regler sådan immunitet föreligger. Lagen (1938: 470)med vissa bestämmelser om främmande statsfartyg m. m. innehåller vissasärskilda bestämmelser om förbud mot utmätning av bl. a. krigsfartyg. Remissyttrandena.Vad beredningen anfört om utländska fartyg har inte föranlett yttrande frånremissinstanserna i vidare mån än alt anser det böra tydligt angesvad som avses med fartyg som är registrerat utom riket. Enligt hovrätten bördet klargöras att endast registrering motsvarande vår skeppsregisttering äråsyftad. Föratsättning för att utmätning av fartyg skall anses fullbordad ochmedföra förmånsrätt är enligt 77 § UL, att frtt-tyget finns tUlgängligt förutmätaingsmannen och värderas, att befälhavaren avkrävs en del handlingar, somanges i 73 §, och att med fartyget förfars enligt vad som i 74 § föreskrivs om"lösören". Det anses emeUertid tveksamt hur strängt dessa krav måsteupprätthåUas. Beredningen.Liksom mskrivningsväsendet beträffande fartyg och exekutiv försäljning avfartyg skall ordnas efter mönster av reglema för fast egendom anserberedningen, att förutsättningarna för att utmätaing skall anses verkställdsåvitt möjligt bör bestämmas enUgt vad som gäller om fast egendom. I fråga omfast egendom blir utmätningen fullbordad redan genom utmätningsbeslutet. Frånpublicitetssynpunkt är detta tiU fyllest eftersom utmätningsbeslut omedelbartskall antecknas i fastighelsboken. Den förmånsrätt i fast egendom somutmätning medför går före inteckning som sökts som utmätningsbesluletmeddelades eller . Beslutom utmätning av svenskt registrerat fartyg bör antecknas iskeppsregistret. Utmätningen hindrar, att ny inteckning bevUjas. förslag skall ansökan om inteckning avslås, om fartygeteller andel däri är utmätt eller utmäts den dag inteckning söks. Beredningenmenar, att deima regel lättast kan tiUämpas om utmätningsbeslutet i och för sigblir avgörande för konkurrensen. Enligt beredningens uppfattning är det ocksåändamålsenUgt, att svensk exekutionstitel alltid kan åberopas hos svenskmyndighet beträffande fartyg som är registrerat här. Inte minst gäller dettaskattefordringar. Omfartyget måste tas i mät där det befinner sig och det är utomlands, kan svenskexekutionstitel mera sällan åberopas. Sökanden får till en början sökakvarstad, om fordringen överhuvud är sådan att den ger rätt tUl exekution i denstat där fartyget finns. Förfarandet föratsätter också, att man kan finnafartyget. Om utmätning av svenskt registrerat fartyg får ske här i riket ävenom fartyget är på resa utomlands, skulle det vara möjligt att utan vidare, pågrund av exekutionstitel som är giltig i vårt land, vinna den förmånsrätt somutmätning medför. Staten kan t. ex. få utmätning för skattefordran utan att habehövt i förväg söka fartyget på främmande ort och har sedan möjlighet att gedet anstånd för frivillig betalning som kan vara motiverat. S. k. distansutmätningkan alltså vara praktiskt värdefull. Beredningenanmärker, att vid de överiäggningar som beredningen haft i ämnet har anförts,att möjlighet tUl distansutmätning kunde tänkas oroa bl. a. utiändskakreditgivare som för att undvika störningar i fartygets drift kunde blinödsakade att infria den fordran för vilken utmätning skett. Vidare harantytts, att införande av distansutmätiung kunde medverka tUl att en del redarevalde att registrera sina fartyg utomlands. Beredningen tror för sin del inte,att distansutmätning kan befaras medföra några menliga verkningar i angivnahänseenden. Även om distansutmälning inte står till buds kan ju vanligutmätning ske fastän med större ansträngningar, nämligen där fartygetpåträffas, och lagstiftaren kan inte rimligen göra utmätnings genomförandesvårare än nödvändigt för att fartyget skall med något större framgång kunna undanhållasfrån exekution. Beredningen vill också åberopa, att med sin storahandelsflotta tUlämpat distansutmätning. Beträffandeverkningarna av distansutmätning i övrigt vill beredningen framhålla, attförsäljning inte kan genomföras utan att fartyget finns tillgängligt. a. strida mot sjöpanträttskonventionen. Om fartyget befinner sig påsvenskt sjöterritorium liksom om det är på det fria havet, kan svensk myndighetingripa och låta föra fartyget till svensk hamn, ehuru det kan vara svårt att ipraktiken genomföra åtgärden. På utländskt sjöterritorium kan något dyliktingripande från svensk sida ej äga ram. Beredningenföreslår, att överexekutor får generell befogenhet att beordra fartygets ägareatt låta föra fartyget tUl lämplig hamn. Härigenom bör i många fall, om ocksåinte alltid, uppnås att fartyget verkligen förs hem (t. ex. om det befinner sigi dansk, finsk eller norsk hamn). Måhända minskas också risken att fartyg imera avlägsna farvatten förs tUl icke-konventionsland där det kan utmätas ochsäljas utan att konventionens regler respekteras. Befogenheten kan emellertid,med tanke bl. a. på mera komplicerade förhållanden, ej göras alltför ingripandeoch måste handhas med omdöme. Beredningens förslag innehåller reservation fördet fall att åläggandet strider mot annans rätt eller eljestär obilligt mot tredje man. Beredningen anser, att överexekutor inte bör tvingaägaren att bryta tidsbefraktningsavtal och andra certepartier, om detta skullevara obUligt mot tredje man. Man får därför bl. a. räkna med att fartyget,oavsett den svenska utmätningen, stannar utomlands, utmäts i främmande stat ochsäljs där. En del svenska fartyg går t. ex. oavbratet i trafik i avlägsnafarvatten, och det kan uppenbarligen vara ekonomiskt oförsvarligt att krävaderas återförande till för försäljning. Densvenska utmätningen kan ej hindra utmätning i främmande stat där fartygetpåträffas. Beredningen föreslår, att den förmånsrätt som vunnits genom densvenska utmätningen då skall gälla som panträtt i fartyget. Den kommer medandra ord att gälla som en tvångspanträtt. Detta ansluter nära till norsk rätt.Beredningen påpekar, att borgenär som fått distansutmätning av svenskt fartygär oförhindrad att, om skulden ej regleras, själv begära kvarstad och utmätningav fartyget där det påträffas, t. ex. om det skulle vara oekonomiskt att förahem fartyget. Han har då vunnit panträtt genom den svenska utmätningen, somtroligen kommer att respekteras vid försäljning av fartyget i konventionsland(art. 6 i sjöpanträttskonventionen). Under alla omständigheter har den svenskautmätningen hindrat, att nya pantbrev tas ut i fartyget. Medanledning av det sagda har under beredningens arbete ställts frågan, huruvidadistansutmälning skulle ge väsentUgt större fördelar än om fartygets ägaresätts i konkurs. Det är emellertid i hög grad ovisst i vad mån svensk konkursrespekteras utomlands. För alt kunna angripa fartyget när det ligger ifrämmande hamn och ej frivilUgt förs hem måste troligen utmätning ändåtiUgripas. I så faU fordras, att sökanden har en exekutionstitel som gällerdär, vUket naturligtvis kan ta sin tid och dra extra kostnader att anskaffa.Dessutom förutsätts, att utmätning överhuvud anses kunna äga ram trots altägaren är i konkurs. Ehurudelade meningar uttalats om lämpligheten av att införa möjlighet tillutmätning av svenskt fartyg utan att fartyget är tillgängligt har beredningenför sin del ansett, att de positiva skäl som talar för att införa en sådanmöjlighet är tillräckliga. Inte heller kan beredningen finna, att vårt land avinternationella hänsyn har anledning att avstå från en ordning som man i Norgeansett ändamålsenlig. Beredningen anmärker, att utmätning av andel i fartygotvivelaktigt kan ske utan att fartyget finns tiUgängligt. Likhet på denpunkten har givna fördelar vid konkurrens mellan utmätning av hela fartyget ochutmätning av endast andel däri. Dåreglerna om utmätning av fartyg och luftfartyg bör vara så lika som möjligt,föreslår beredningen en motsvarande ordning för luftfartyg. Utmätning avluftfartyg skall antecknas i inskrivningsboken och medför, att ansökan ominteckning som görs som utmätningen eUer senare skall avslås; jfr 12§ lagen (1955; 227) om inskriv- 4 1973.1 saml. ningav rätt lUl luftfartyg. Art. 1 (2) Genévekonvention rörandeinternationellt erkännande av rätt till luftfartyg godtar, att tvångs-panträtttillskapas i luftfartyg om den ej får företräde framför rättighet som avsesunder (1) i samma artikel.