prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — För fastighetstaxeringsrätt liksom för länsskatterättoch länsrätt bör sålunda gälla att län skall utgöra rättens domkrets. Rätternabör ha gemensamt kansli och sammanträda på den ort där kansliet finns. Omsärskilda skäl föreligger, får sammanträde ske på annan ort. Fastighetstaxeringsrättssakliga kompetensområde bör vara mål enligt skatte- ochtaxeringsförfattningama i den utsträckning som är föreskrivet i dessaförfattningar. Bestämmelsema om enmansmål för skatterätt och länsrätt bör gällaäven för fastighetstaxeringsrätt. stämmelsernaom att i länsskatterätt och länsrätt skall finnas en eller flera lagfamaordförande, som innehar tjänst vid och tillsätts av Kungl.Maj:t, bör gälla även ordförande i fastighetstaxeringsrätt. Det bör ävenföreskrivas att för fastighetstaxeringsrätt gäller liksom för skatterätt ochlänsrätt att ledamot och föredragande skall ha avlagt domared eller försäkranenligt 4 kap. 11 § och att de som är gifta med varandra elleri övrigt slår i sådant förhållande till varandra som sägs i 4 kap. 12 §rättegångsbalken inte får tjänstgöra som ledamöter i rätten. Sammaregler bör även gälla för omröstning. Vidare bör bestämmelsen om att Kungl.Maj:t meddelar ytterligare föreskrifter om skatterätts och länsrättsorganisation och verksamhet även gälla fastighetstaxeringsrätt. Nyabestämmelser om fastighetstaxeringsrätts sammansättning och om värdetekniskaledamöter i sådan rätt bör införas. Särskilda bestämmelser bör också meddelas angåendemandattiden m. m. för de värderingstekniska ledamöter och nämndemän som skalltjänstgöra i fastighetstaxeringsrätt. Vidare synes särskilda domförhetsreglerböra gälla för fastighetstaxeringsrätt. Faslighelstaxeringsrättbör i mål, som inte är enmansmål, bestå av ordförande samt värderingstekniskaledamöter och nämndemän. Därigenom åvägabringas en viss organisatorisköverensstämmelse med andra domstolar som behandlar fastighetsfrågor, såsomfastighetsdomstol och kammarrätt. Vidare kommer i fråga om organisationsformenen viss kontinuitet att föreligga mellan den tidigare fastighetsprövningsnämndenoch den nya fastighetstaxeringsrätten. Tekniska ledamöter avolika slag har funnits i expropriationsdomstol, ägoddningsdomstol ochvattendomstol och finns nu i fastighetsdomstol och kammarrätt. Avsevärdavärderingstekniska problem finns vid värdesättningen särskilt av sådanafastigheter som industrifastigheter, skogsfastigheter ochvattenfallsfastigheter. Det är ett naturligt krav att tillräcklig sakkunskapskall finnas bland de värderingstekniska ledamöterna ifastighetstaxeringsrätten i fråga om värdering av fastigheter av bl. a. despecieUa typer, som nämnts. De värderingslekniskaledamöterna bör utses främst bland personer med värderingsteknisk kunskap ifråga om de fastighetstyper som dominerar i länet. Dock bör även utsesvärderingstekniska ledamöter som är sakkunniga beträffande sädanaspecialfastigheter som i någon omfattning förekommer i länet. För värderingenav specialfastigheter av sädana slag, som inom länet förekommer endast ienstaka fall, bör i stället sakkunnig tillkallas. Antaletvärderingstekniska ledamöter bör bestämmas med hänsyn till vad som kan anseslämpligt för varje län. Antalet bör bestämmas av Kungl, Maj;t, Däremot bör detankomma på att utse dessa värderingstekniska ledamöter liksom dettidigare ankommit på länsstyrelsenatt utse de ledamöter i fastighetsprövningsnämnden som inte varit medlemmar iprövningsnämnden. har goda förutsättningar att bedöma vilkenvärderingsteknisk sakkunskap som med hänsyn till fastighetsbeståndet i länetbör finnas företrädd i fastighets-taxeringsrätlen. Personsom medverkat i taxeringsarbetet såsom ledamot i fastighetstaxeringsnämnd börinte vara ledamot av besvärsinstans. Detsamma gäller även ledamöter i sådantaxeringsnämnd, som handhaft särskUd fastighetstaxering, och ledamöter isärskUd fastighetstaxeringsnämnd. Av samma skäl bör inte hellerfastighetstaxeringsombud, konsulenter för fastighetstaxering eller sakkunnigaåt nämnderna vara ledamöter i fastighetstaxeringsrätt. Enligtlagen om skatterätt och länsrätt är vissa tjänstemän inte valbara tiUnämndemän. Dessa bör inte heller kunna utses till värderingstekniskaledamöter. Detta gäller främst tjänstemän vid länsstyrelse eller underlänsstyrelse lydande myndighet. Därigenom utesluts från valbarhetöverlantmätare och länsarkitekt samt andra som är anställda vid deras kontor.Tillräckligt antal sakkunniga torde dock finnas i länen hos den del avlantmäteristaten som finns där, dvs. distriktslant-mätarkontoren och den s. k.serviceenhelen vid länsstyrelsema, hos lantbruksnämnder, hosskogsvårdsstyrelser, bland värderingsmän hos banker och försäkringsbolag, blandfristående konsulenter, m. fl. Man torde få utgå från att dessavärderingsspecialister, som kan väljas till värderingstekniska ledamöter,ställer sig till förfogande för uppdraget endast om de inte nödgas delta ialltför tätt återkommande sammanträden. Tätare sammanträden för fastighelstaxeringsrättensdel ifrågakommer dock endast under det år då allmän fastighetstaxeringäger rum. För återstoden av den löpande taxeringsperioden torde endast ettfåtal sammanträden behövas . DetaUmänna kvalifikationskravet på de värderingstekniska ledamöterna bör vara attde skall ha sakkunskap i fråga om fastighetsvärdering. Bland dessa ledamöterskall sådan sakkunskap finnas företrädd beträffande olika slag av fastigheter. Ienlighet med utredningens uppfattning att fastighetstaxeringsrätten bör fungeraunder en hel löpande taxeringsperiod förordas att värderingsteknisk ledamotskall förordnas det år, då allmänfastighetstaxering äger rum, tUl och med det år då sådan taxeringsker nästa gäng. Av samma skäl bör även för de nämndemän, som skall utses tillledamöter i sådan rätt, gälla samma mandattid som föreslagits förvärderingsteknisk ledamot. Iövrigt bör bestämmelserna om nämndemän i länsskatterätt och länsrätt gälla förnämndemän i fastighetstaxeringsrätt. Detta gäller i fråga om de allmännavalbarhetsreglema m. m. För att nämndemännen i fastighetstaxeringsrätten skallkunna på bästa sätt fullgöra sin uppgiftbör vid valet av dessa nämndemän tUlses att de som väljs besitter kännedom om,fastighetsförhållanden. Utredningen anser därför att valmyndigheten ulan altsärskild föreskrift därom synes behöva tas in i lagen bör se till, att tillnämndemän i fastighetstaxeringsrätt såvitt möjligt väljs personer som harsådan kännedom om fastighetsförhållanden som erfordras för att vederbörandeskall kunna på ett meningsfullt sätt delta i målens handläggning ifastighelstaxerings-rälten. Nämndemännen i fastighetstaxeringsrätten bör därföroch med hansyn till den särskilda mandattiden endast tjänstgöra i faslighelstaxeringsrättoch inte cirkulera såsom nämndemännen i länsskatte-rätt och länsrätt. Detval genom vilket nämndeman i fastighetstaxeringsrätt skall utses bör, liksom ifråga om nämndemän i länsskatterätt och länsrätt, i princip förrättas avlandstinget. Nägon generell regel om hur många nämndemän som bör finnas ifastighetstaxeringsrätt bör inte fastställas i lag. Skatterättoch länsrätt är domför med ordförande och tre nämndemän. Fler än fyranämndemän får inte tjänstgöra i rätlen. Utredningen anför i detta sammanhangalt, även om någon slutdag för fastighetstaxeringsrättens arbete med ordinärabesvär om allmän faslighels-taxering enligt utredningens mening inte börföreskrivas, det ligger i sakens natur att dessa mål bör avgöras ochlill den alldeles övervägande delen före utgången av det år då den allmännafastighetstaxeringen skett. Det är därför angeläget att de sammanträden, somutsätts under nu sagda period, verkUgen kan hällas och inte måste inställaspå grund av förfall för ledamot. Fastighetstaxeringsrättssammansättning bör kunna variera något med hänsyn till arten av de mål somskall handläggas under rättegångsdagen i fråga. I princip bör alllid envärderingsteknisk ledamot vara närvarande. Sammansättningen bör normalt kunnaväxla så att utöver ordföranden tjänstgör antingen två värderingstekniskaledamöter och två nämndemän eller en värderingsteknisk ledamot och trenämndemän. Bestämmelse bör ges om alt fastighetstaxeringsrätlen är domför medordförande och fyra andra ledamöter, varav minst en värderingsteknisk ledamotoch minst två nämndemän, samt att, om inkallad ledamot får förfall, rätten ärdomför med ordförande och tre andra ledamöter. Vidare bör stadgas att fler änfyra ledamöter, utöver ordföranden, inte får tjänstgöra i rätten. Fastighetstaxeringsrättenbör ges tillfälle till en gemensam genomgäng av och överläggning om degenerella principerna för den allmänna fastighetstaxeringen och även de merspecieUa reglerna för densamma, I samband därmed kan det även vara värdefulltom fastighetstaxeringsrätten i dess helhet har möjlighet att göra vissa besiktningaroch exkursioner för t. ex. bedömning av s. k. typskogar. ningenföreslår därför att oavsett vad som i övrigt är föreskrivet om högsta antalettjänstgörande ledamöter i sådan domstol sammanträde med samtiiga ledamöter ifastighetstaxeringsrätt skall få hållas för överläggning rörande devärderingsgrunder som avses skola till-lämpas. Flertaletremissinstanser tUlstyrker eller lämnar förslaget att inrättafastighetstaxeringsrätter utan erinran, bl. a. RSV, kammarrätten i ,lantmäteristyrelsen, , länsstyrelserna i ,, samt , Lantbruketsskattedelegation, LO, Näringslivets skattedelegation, , , . , Svenska revisorsamfundet ochTCO. anser att ett breddatförtroendemannainflytande därigenom torde erhållas. anser att förslagetbör kunna leda till materiellt bättre avgöranden i fastighetstaxeringslvisterän om målen handläggs i länsskatterätterna. avlastas länsskatterätternadessa ärenden, varigenom handläggningen kan ske snabbare i såvälfastighetstaxeringsärenden som i andra mål. Kammarrätten i Stockholmframhåller alt kammarrätten har mycket goda erfarenheter av medverkan i domstolenav ledamöter med särskUd erfarenhet i fastighetsvärdering. Lantmäteristyrelseninstämmer i förslaget att de värderingstekniska ledamöterna inte bör varaheltidsanställda vid fastighetstaxeringsrätten utan inkallas till tjänstgöringi huvudsak efter samma princip som tidigare gällde för expropriationstekniker.På så sätt kan ett större antal värderingsspecialisters kunskaper stå tillförfogande efter det behov som föreligger i de aktuella fallen,Lantmäteristyrelsen förordar att val av värderingstekniska ledamöter ifaslighelstaxeringsrätt sker året före taxeringsåret för att ettstörre urval av värderingsspecialister skall stå till förfogande. Länsstyrelsernai , samt framhåller den storatillströmningen av fastighetstaxéringsmål i andra instans och anser att enförstärkning av organisationen därför är nödvändig. i Stockholmslän anför bl. a. alt det i länet anfördes 11 890 besvär allmännafastighetstaxering. Arbetet med dessa mål föranledde attväsentligen all verksamhet inom prövningsnämnden nedlades. Därigenom uppkom enmycket stor balans hos prövningsnämnden vilken balans med hänsyn till enfortsatt ökning av målen angående inkomsttaxering endast med största svårighetdärefter kunnat bemästras. Fleraav de remissinstanser som tillstyrker förslaget om fastighetstaxeringsrätteranser att en slutdag bör föreskrivas för fastighetstaxe- Detta gäller bl. a. i . I aUmänhet förordas attden under taxeringsåret blir slutdag för fastighetstaxeringsrättsarbete med ordinära besvär i mål om allmän fastighetstaxering. Näringslivetsskattedelegation anför att handläggningstiderna i länsskatterätt sedantidigare föreskriven slutdag slopats på många håll blivit avsevärt förlängda.En motsvarande förlängning av handläggningstiderna för besvär över allmänfastighetstaxering skulle vara olycklig. Eftersom de vid den allmännafastighetstaxeringen fastställda värdena skall tillämpas vid inkomst- ochförmögenhetstaxeringen skulle en fördröjd handläggning avfastighetstaxeringsbesvären medföra att fastställda inkomst- ochförmögenhetstaxeringar i ökad utsträckning fick tas upp för korrigering ilänsskatterätt. Synpunkter på förslagen omsammansättning och domförhetsregler m, m, i fastighetstaxeringsrätt harframförts av några remissinstanser. i länframhåller att det bland de nämndemän som tjänstgör i länsskatterätten ochlänsrätten i länet finns flera som mycket väl fyller de av utredningen nämndakvalifikationskraven för nämndemän i fastighetstaxeringsrätt. Några av dessaär t. ex. nämndemän även i fastighetsdomstolen i länet. Länsstyrelsenförutsätter att det inte kommer att föreligga något hinder mot att sådananämndemän utses för tjänstgöring jämväl i fastighetstaxeringsrätten. Sammaåsikt framförs av i . framhåUervidare att om en särskild nämndemannakår med speciella kvalifikationertillskapas för fastighelstaxeringsrättema, så bör också i lagtexten ges uttryckför de särskilda kvalifikationsvillkoren. Samma uppfattning framförs avjustitiekanslem. Vill man inte binda valmyndigheten genom direkt påbud om visskompelens i fastighetsvär-deringsfrägor, kan regeln enligt justitiekanslemutformas som en bestämmelse om alt valmyndigheten bör välja personer medangiven kompetens. i Stockholmslän anser att fastighetstaxeringsrätlen bör arbeta med ett högsta antal av femledamöter förutom ordföranden. anser inte att en specielldomförhetsregd vid förfall för ledamot behövs. Även och Götahovrätt ifrågasätter om särskild domförhetsregd krävs vid förfallssituation. Åtskilliga remissinstanserförordar att målen om fastighetstaxering i andra instans avgörs avlänsskatterätten förstärkt med ledamöter som är kunniga i fastighetsfrågor.Bland dessa är justitiekanslem, , , kammarrätten iGöteborg, statskontoret samt länsstyrelserna i , , ,och . Man föreslår därvid lösningar som ivissa avseenden skiljer sig från varandra. Länsstyrelseni län föreslår att fastighetstaxeringsmålen avgörs av skatterättenförstärkt med värderingstekniska ledamöter samt att det nuvarande antaletnämndemän utökas med i första hand nämndemän som besitter kännedom omfastighetsförhållanden. Länsstyrd-sen i anser att skatterättenvid handläggning av mål angående fastighetstaxering skall förstärkas med eneller tvä ledamöter med särskUd sakkunskap, dock att de särskUda ledamöternainte skall delta beträffande mål som inte kräver särskUd expertis. Länsstyrelseni finner alt alternativet med förstärkt länsskatterätt börytterligare övervägas. Vikten av alt fastighetstaxeringsrätlen har oförändradsammansättning under hela taxeringsperioden synes ha överbetonats. Faran för bristandeenhetlighet i rättens beslut bör inte överdrivas. I stor utsträckning tordenämndemännen erhålla förnyade mandat. Man kan vidare förordna devärderingstekniska ledamöterna för den femårsperiod som fastighetstaxeringenomfattar. Det torde vara tillräckligt betryg.gande om dessa ledamöter tillikamed rättens ordförande får ställning som kontinuitetsbevarare. Länsstyrelsenifrågasätter, om inte för domförhet utöver ordföranden bör krävassex ledamöter, bland vilka två värdermgstekniska ledamöter bör ingå.JustitUekanslern anser att det föreligger behov av särskild sakkunskap förprövningen av fastighetstaxeringsmälen men att de nuvarande reglerna omnämndemännens i länsrätt och länsskatterätt mandatperioder inte utgör ettavgörande hinder mot att inom länsskatle-rättens ram organisera överprövningenav fastighetstaxeringsmälen. Med den nuvarande organisationen avlänsskatterätten är väl förenligt att för fastighetstaxeringsmålen ha nämndemänoch tekniska ledamöter valda för en period motsvarande en taxeringsperiod. Ifastighetslaxeringsmålen skulle högsta antalet ledamöter kunna höjas tUl femeller sex för att bereda möjlighet att i fastighetstaxeringsmål kompletteralänsskatterätten med värderingstekniska ledamöter och nämndemän med särskildinsikt i fastighetstaxeringsfrågor. Länsstyrelseni län förordar att länsskatterätten för mål angående allmänfastighetstaxering förstärks med särskUda värderingstekniska ledamöter och ilän, där så erfordras med hänsyn till antalet mål, det ytterligare antalnämndemän som Kungl. Maj:t bestämmer, medan mål om särskild fastighetstaxeringoch extraordinära besvär över allmän fastighetstaxering liksom hittUlshandläggs av länsskatterätlen. Vid avgörande av mål där behov av expertisbeträffande speciella värderingsfrågor gör sig gällande torde rätten genom attutnyttja sakkunniginstitutet mycket väl kunna avgöra även sådana mål. Ingentingtorde enligt hindra att rätten vid behov som sakkunnig utnyttjarexempelvis någon av de värderingstekniska ledamöterna i den förstärktalänsskatterätten. Länsstyrelseni anser att mål om allmän och särskild fastighetstaxering iandra instans bör handläggas av de nuvarande länsskatterättema med ordinariesammansättning. Nära hälften av besvären i länet avsåg småhusfastigheter, därtaxering av byggnader huvudsakligen sker efter tabeller och taxering av markenefter kvadratmeterpriser. Tendensen synes ha varit ungefär densamma i övrigalän. Även om målinströmriingen skulle fördubblas föreligger för dessa målrimligen inte tillräckliga skäl för alt tillskapa en särskild förvaltningsdomstolför fastighetstaxering och inte heller att ha en särskild sammansättning pålänsskatterätten. Några värderingstekniska ledamöter synes med hänsyn till deresurser, som föreslås pä fastighetstaxeringen i första instans, inte behövatillföras länsskatterätterna i dessa mål. Endast ett förhållandevis mycketringa antal beslut av fastighetstaxeringsnämndema överklagas. Utredning saknasi regel inte i dessa fall. Det föreligger endast oenighet mellanfastighetsägare och fastighetstaxeringsnämnd om hur utredningen skall tolkas.Denna bevisvärdering kan givetvis vara komplicerad men knappast, i varje fallinte generellt sett, mera komplicerad än vad som gäUer på inkomsttaxeringensområde. Det tillhör en domstols normala uppgifter att värdera bevisning i hosdomstolen anhängiga mål. Så bör kunna ske även i fastighetstaxeringsmål utanatt domstolen för det ges en speciell sammansättning. I undantagsfall kanrätten dessutom enligt 24 § förvaltningsprocesslagen (1971; 291) förordna egensakkunnig för komplettering av utredningen i målet. Bestämningenav enmansmål diskuteras av statskontoret. Med hänsyn bl. a. till den kraftigaökning av måltillströmningen vid taxering, som inte är osannolik,anser statskontoret det angeläget att sä långt möjligt förenkla handläggningen.Möjlighet bör därför ges att delegera besvär över smärretaxeringsvärdeförändringar till ordföranden. 4.3Fastighetstaxeringsombud, konsulenter för och sakkunniga vid fastighetstaxering Fastighetstaxeringsombudenförordnas äv året före det år då allmänfastighetstaxering skall äga rum. Till sådana ombud skall förordnas personerinom länet, som genom sin verksamhet kan antas besitta sakkunskap i fråga omfastighetsvärdering. Ombuds verksamhetsområde skall vara så stort somomständigheterna lämpligen medger och omfatta flerafastighetstaxeringsdistrikt. Ombudens uppgift är i huvudsak att samordnaarbetet i de fastighetstaxeringsnämnder som ingår i dé områden som tUlddatsdem (135 § första stycket TF). Ombuden skaU enligt 135 § 1 mom. andra stycket bl. a.i erforderlig utsträdcning lämna råd för arbetets bedrivande samt i övrigtverka för en jämn och likformig taxering. Enligt148 § 3 mom. äger fastighetstaxeringsombud att närvara vidfastighetstaxeringsnämnds sammanträde och delta i överläggningen men inte ibesluten. I 135 § 2 mom. stadgas attlänsstyrelsen året före det, då allmän fastighetstaxeringskall äga rum, kan förordna två konsulenter för taxering avvattenfallsfaslighet att biträda nämnderna vid taxering av outbyggda vattenfaU,kraftverk och regleringsdammar. Av konsulenterna skall den ene företrädataxermgsteknisk och den andre vattenkraftsteknisk sakkunskap. Konsulentemasarbete skall huvudsakligen bestå i upprättande av liggare övervattenfallsfastigheter, komplettering av deklarationsmaterialet samt avgivandeav skriftliga utlåtanden till ledning vid taxeringen. Konsulent äger, då frågaär om taxering av vattenfallsfastighet, närvara vid nämnds sammanträde med rättatt delta i överläggning men inte i beslut. I TF lämnas vissaföreskrifter om sakkunnigs medverkan vid utarbetande av lokalaskogstaxeringsanvisningar och övriga anvisningar till ledning förfastighetstaxeringen i länet (jfr 143 § och 144 § 1 mom.). om sakkunnigsom skall biträda fastighetstaxeringsnämnderna lämnas främst i 172 § förstastycket vid 1). Där görs hänvisning bl. a. till 15 §, vari stadgas atttaxeringsnämnd vid behandUng av taxeringsfråga, som kräver särskild sakkunskap,får efter samråd med skattechefen anlita biträde av sakkunnig. Sakkunnig, somanlitas av fastighetstaxeringsnämnd, äger att anteckna särskild mening tillprotokollet beträffande taxering vid vars handläggning den sakkunnige biträtt(151 § sista stycket). Förstetaxeringsintendenten äger enligt 147 § andra stycket på grund av däri gjordhänvisning till 17 § anlita sakkunniga för utredning av taxeringsfråga somkräver särskild sakkunskap. om sakkunniga lämnas i förvaltningsprocesslagen. Inför1970 års allmänna fastighetstaxering lade man ned mycken omsorg på attförbättra resultatet av fastighetstaxeringsombudens arbete. Detta skedde främstgenom att man såsom ombud tUl den helt övervägande delen anlitadevärderingssa.kkunniga. Minst 225 av totalt 267 fastighetstaxeringsombud kanhänföras till denna grupp. I någon utsträckning utnyttjades även möjlighetenatt dela ombudens verksamhetsområden. Enklart dominerande uppfattning hos dem, som deltagit i taxe- ringsarbetetvid allmänna fastighetstaxering, har varit att fastighetstaxeringsombudensarbete varit tUl stor nytta vid taxeringen och att det utförts på ettförtjänstfullt sätt. Fastighetstaxeringsombudensarbete har bl. a. bestått i att medverka i förberedelsearbetet för taxeringen.Deras uppgift torde därvid främst ha varit att utarbeta förslag tillmarkvärdekartor och till byggnadsvärdetabeller för villor. Detta arbete harutförts innan det egentliga taxeringsarbetet börjat den 5 oktoberåret före taxeringsåret. Ombuden föreslås vid den kommande allmännafastighetstaxeringen bli tilldelade en än mer betydelsefull funktion äntidigare. Under det förberedelsearbete, som föregår den allmännafastighetstaxeringen och som utredningen vUl omorganisera, utöka ochtidigardägga, bör ombuden inta en betydelsefull plats. De föreslås bl. a. skolaunder året före taxeringsåret leda vissa undersökningar i syfte attutröna verkningama av tUltänkta anvisningar m. m. för värde-sättningen, innandessa slutgiltigt fastställs. Framställningen återkommer till den närmareinnebörden av dessa förslag i det följande. Fråganom att till nämnderna i de föreslagna gemensamma distrikten knyta särskildasakkunniga, som kunde betecknas konsulenter för fastighetstaxering, har berörtsi det föregående. Enligt utredningens uppfattning är det förberedande arbetetför taxeringen av även andra specialfastigheter än vattenfallsfastigheter, förvilkas taxering konsulenter f. n. finns, innebärande deklarationsgranskning,upprättande av taxeringsförslag och föredragning m. m., så betungande ochkvalificerat att arbetet i allmänhet inte bör läggas på ordförandena inämnderna i de gemensamma distrikten utan i stort sett på specialister påifrågavarande fastighetstyp. Därför föreslås att erforderligt antal konsulenterför fastighetstaxering utses att vid den allmänna fastighetstaxeringen biträdafastighetstaxeringsnämnd i gemensamt fastighetstaxeringsdistrikt.Konsulenterna bör förordnas av året företaxeringsåret. De bör inte få vara ledamöter i fastighetstaxeringsnämnd ilänet. Omförslaget angående konsulenter för fastighetstaxering genomförs, bör desärskilda bestämmelsema om konsulenter för taxering av vattenfallsfastighetutmönstras ur TF. Vidare bör bestämmelserna i om liggare övervattenfallsfastigheter utgå. Konsulentför fastighetstaxering bör få delta i överläggningar inom nämnden beträffandede deklarationer, som han granskat. Däremot bör konsulent inte få delta inämndens beslut., Konsulent bör ha skyldighet att på deklaration eller därvidfogad handling anteckna sin mening, om den avviker från nämndens beslut omtaxering.