prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — textenkommer till direkt uttryck den verkan på panträttsupplätelser som följer av frånvinnandeefter och återgång pä grund av ogiltighet. Lagrådet vill därför inte motsättasig att de ifrågavarande bestämmelserna upptas i förevarande paragraf. Vadangår andra punkten, tUl den del den här ännu inte berörts, behandlas däriverkan av panträltsupplåtdse, när det avtal, varigenom upplåtaren förvärvategendomen, av överlåtaren häves eller bringas att återgå enligt villkor som äralt jämställa med äganderättsförbehåll. Här är alltså fråga om s. k.ofullbordade förvärv. Enligt stadgandet blir panträtlsupplätelsen i de angivnafallen utan verkan. Med den utformning som sålunda givits andra punkten synesdenna motsättningsvis ge vid handen att, om ett ofullbordat förvärv fullbordas,panträttsupplåtelse som utan överlåtarens medverkan gjorts avförvärvaren blir gällande från tiden för upplåtelsen oberoende av god ellerond tro hos den som mottagit pantbrevet. Emellertid synes, såsomlagrådet berört vid 262 §, förslagets ståndpunkt vara den, att den som gjortett ofullbordat förvärv inte är alt i panträttshänseende betrakta som ägare.Han är sålunda panträltsbc-hörig endast tillsammans med överlåtaren, andrapunkten i förevarande paragraf skall ha den förut antydda innebörden, synesdärför punkten innefatta ett undantag från bestämmelserna I 262 § om vad somkrävs för att en gUtig panlrättsupplåtdse skall komma till stånd. Det är eraellertidtveksamt, om detta verkligen är avselt, I så fall borde 262 § göra ettförbehåll för bestämmelsen i förevarande punkt. Till osäkerheten om förslagetsståndpunkt i denna del bidrar det förhållandet att remissprotokollet inteinnehåller någon antydan om att det skulle vara meningen att på sådant sättbegränsa räckvidden av 262 §, Med hänsyn till det anförda anser sig lagrådetböra utgå från att någon dylik avsikt inte förelegal. Är detta anlaganderikligt bör förevarande punkt utgå. Detkan anmärkas, att fastighetsrätten möjligen intar en annan ståndpunkt änsjölagsförslaget till frågan om den sora gjort ett ofullbordat förvärv är atti panträttshänseende betrakta som ägare. I detta avseende kan hänvisas till lagrådetsföratnämnda yttrande över förslaget till jordabalk (se prop. 1970: 20, Dd A s.240). Andrapunkten i förevarande paragraf utsäger indirekt att panträttsupplåtelse av förvärvare,som själv hävt sitt förvärv, blir gällande oberoende av hävningen. En sådanregel synes emellertid tämligen självklar och det torde inte vara nödvändigtatt den kommer till uttryck i lagtexten. 1973: 42 593 Iförevarande paragraf behandlas godtrosförvärv av panträtt d skepp eller skeppsbygge,när den som upplåter panträtten trots sdn dnskrivning inte är rätt ägare. Fördet fall, att upplåtaren väl är rätt ägare mén har sin panträttsbehörighetinskränkt genom förvärvsvillkor ges bestämmelser om godtrosförvärv d 269 §,vilka innebär att godtrosreglerna i 268 § d sådana fall skall ha motsvarande tUlämpning.Det torde vara förslagels mening att när panträttsupplåtarens förvärv ärofullbordat på grand av äganderättsförbehåll eller villkor som är att jämstäUadärmed, frågan om godtrosförvärv skall bedömas direkt efter förevarandeparagraf. Det synes också motiverat att anse alt panträttsupp- låtaren inte är"rätt ägare" så länge hans förvärv är ofullbordat. Iförevarande paragraf anges som ett fall, där godtrosförvärv kan inträda, attpanträttsupplåtelsen gjorts av någon, vars förvärv var inskrivet men sora intevar behörig att förfoga över egendoraen pä rätte ägarens vägnar. Det är inteklart vad som avses härmed. Möjligen åsyftas det fallet, att inskrivning skettav ett ofullbordat förvärv ulan att begränsningen av förvärvarens rätt därvidangivits. Då bestämningen inte torde ha någon funktion att fylla och dessutomär ägnad att leda lill raissförstånd, föreslås att den liksom motsvarandebestämmelse i 20 § får utgå. Enförutsättning för godtrosförvärv enligt förevarande paragraf är, att upplåtarens förvärv var inskrivet, när upplåtelsen skedde. Stad gandet står pä detta sätt i överensstämmelse med 262 §, som för att panträtt över huvud skall uppkomma kräver att upplåtaren vid upplå telsen vunnit inskrivning av sitt förvärv. Såsom anföres vid sistnämnda paragraf kan det emellertid övervägas att låta panträttsbehörigheten inträda redan med ansökan om inskrivning. Skulle behörigheten anses böra knytas till inskrivningsansökningen, kan det, såsom ocksä fram hållits vid 262 §, ifrågasättas, om det inte, i konsekvens härmed, för godtrosförvärv borde vara tillräckligt, att före panträttsupplätdsen upplåtaren gjort ansökan om inskrivning, som senare beviljas (jfr JB 18: 2). Enligt23 § åtnjuter införing i skepps- eller skeppsbyggriadsregistiretpublicitetsverkan gentemot den som vill åberopa god tro. Denna verkan inträderenligt förslaget från och med den inskrivningsdag då ärende om införingenupptagits. Vid 23 § har lagrådet föreslagit den ändringen i förhållande tUlförslaget, att införingens publicitetsverkan inträder först med utgången avinskrivningsdagen. Detta innebär exempelvis, all en kreditgivare efter dennatidpunkt och fram kan lägga till grund försitt handlande de inskrivningsförhållanden som vid inskrivningsdagens utgångframgick av re- 38 1973.1 saml Nr 42 1973: 42 594 gislrel.Detta synes vara en fördel 1 förhållande till det remitterade förslaget. Fördet fall att överiåtelse skett torde vid tillämpningen av förevarande paragrafden gamle ägaren fä anses fortfarande inskriven ända till utgången av deninskrivningsdag då förvärvarens fång inskrives. Någon uttrycklig regel häromsynes ej erforderlig. Enligt kommittéförslagetliksom enligt 18: 2 JB kan borgenärens goda tro ersättas med god tro hos densom fått borgenärens fordran överlåten på sig. Departementsförslaget upptarinte någon motsvarande bestämmelse. Den närmare orsaken tUl denna avvikelseframgår inle av remissprotokollet. Den ståndpunkt sorn i detta hänseendeintages av kommittéförslaget och jordabalken förefaller innebära en rimliglösning av de motstående intressena. Det hemställes att en återgång till komraittéförslagetpå denna punkt sker. Detmå tilläggas att någon motsvarande ändring på äganderättssidan (20 §) inte börske med hänsyn ytterst till att sakrättsskyddet inträder först med ansökan ominskrivning. Denna paragraf behandlar godtrosförvärvi fall när upplålaren väl är rätt ägare men har sin panträttsbehörighetinskränkt genom förvärvsvillkor. Såsom antytts vid 268 § torde här ej avses deofullbordade förvärven. Under paragrafen faller däreraot sådan inskränkning iägarens förfoganderätt som t. ex. ett vid förvärvet avtalat pantsättningsförbud. Vad angår upplåtelse avpanträtt i skepp eller skeppsbygge sora är föremål för utmätning eller kvarstadtorde den exekutiva åtgärden medföra hinder mot förfogande över egendomen endasti den mån detta skulle vara till men för utmätnings- eller kvarstadsborgenären.Eftersom utmätningen eller kvarstaden såsom sådan inte ger borgenären någotanspråk på tidigare utfärdade men obelånade pantbrev som alltså utgör ägarhypotek torde den exekutiva åtgärden inte hindra att sådana pantbrev användes fiirupplåtande av panträtt i egendomen. Såtillvida lär emellertid panthavarens rättbli begränsad, att han vid en exekutiv försäljning inte får till men för utraälnings-eller kvarstadsborgenären göra anspråk på tUIägg enligt 264 §, En annan sak äratt ägarhypoteket kan åtkommas genom direkt mot pantbrevet riktad utmätning. SkuUeden som mottager pantbrevet vara i god tro beträffande utmätningen eller kvarstadensynes reglerna om godtrosförvärv d nu förevarande paragraf bil analogiskttillämpliga på upplåtelsen. Detta innebär, att panthavarens rätt inte blir inågot avseende begränsad med hänsyn till utmätningen eUer kvarstaden. Attutmätning och kvarstad utgör grand för avslag på ansökan om inteckning framgårav 283 § första stycket punkt 6. 1973: 42 595 Denföreslagna bestämmelsen i förevarande paragraf uttrycker något självklart ochbör därför utgå. I stället synes i paragrafen som ett undantag från bestämmelsemaom intecknings förettäde i 271 § böra intagas en erinran om föreskriftema i286 och 288 §§. I enlighet härmed föreslås att paragrafen erhåller följandelydelse: "Ommöjlighet att bestämma företrädet mellan flera inteckningar, som sökas på samraainskrivningsdag, på annat sätt än som angivits i 271 § samt om ändring iföreträdesordningen genom nedsättning finnas bestämmelser i 286 och 288 §§." Paragrafenskulle vinna på att underkastas viss språklig jämkning. Det föreslås, att denges följande lydelse: "Detförettäde som tillkommer inteckning i skeppsbygge består vid överföring tillskeppsregistret." Detkan erinras om att även andra införingar än inteckningar, i den män defortfarande är av betydelse, följer med när ett registrerat skeppsbyggeöverföres till skeppsregistret. Vad angår införing av betydelse för inteckningsföreträde framför annan inteckning framgår detta direkt av 293 §. Införingar,som överföres, får beträffande skeppet rättsverkningar motsvarande dem de hadei fråga om bygget. 275§ Lagrådet- Om de ändringar sora lagrådet förordat i fråga ora avregislreringsreg-leraai 16 § vidtages, bör ordalagen i förevarande paragraf jämkas i överensstämmelsedärmed. Härutöver bör vissa förtydligande ändringar göras i såväl första somandra punkten av paragrafen. Förslagsvis kan denna få följande lydelse: "Skallskepp avregistreras såsom förolyckat, upphugget eller eljest förstört ellersåsom försvunnet eller övergivet tUl sjöss, förfaller inteckning i skeppet närtio är förflutit frän den dag anteckning gjordes enligt 38 § första stycket 6.Inteckning kan dock förnyas att gälla ytterUgare tio är, om det medaninteckningen ännu gäller begäres av borgenären eller skeppsägaren, och kandärefter i samraa ordning förnyas för tio är åt gängen." Prop.1973: 42 596 276 § Lagrådet: I första stycket av förevarande paragraf synes förtydlighetens skull böra angivas att det är inteckningsborgenärens fordran somavräknas. "Borgenärens" bör därför ändras till"inteckningsborgenärens". I anslutning tUl artikel 11: la) i sjöpanträttskonventionensynes i andra stycket som föratsättning för erkännande av den exekutiva försäljningensärskilt böra angivas, att egendomen vid försäljningen befann sig inom denfrämmande statens jurisdiktionsområde. I enlighet härmed föresläs att andrastycket får följande lyddse: "Exekutiv försäljning i främraande stat av intecknatskepp eller skeppsbygge skall erkännas med den verkan som angivits i förstastycket, om egendomen fanns inom den statens jurisdiktionsområde samtförsäljningen verkstäUts i enUghet med den statens lag och i överensstämmelsemed bestämmelserna intemationella konvention om sjöpanträtt och fartygshypotek." Förevarande paragraf avser att ange förutsättningarna förerkännande av utländskt skeppsbyggnadshypotek och annan sådan rättighet. 9 skeppsbyggnadskonventionen skall sådan rättighet, om den inskrivits ifördragsslutande stat i enlighet med den statens lag, erkännas i övrigafördragsslutande stater. För att helt täcka delta innehåll bör förevarandeparagraf ändras så att föratsättningen för att. rättigheten skall gäUa angesvara att inskrivning skett "i den främraande staten i enlighet raed desslag". 280 § Lagrådet: Såsom anges i specialmotiveringen tar förevarande paragrafupp en på vissa konventionsföreskrifter byggd regel om den sakrättsliga verkanav inskrivning av panträtt eller annan sådan rättighet. Det är avsett att dennaverkan skall bestämmas av registreringsstatens eller byggnadsstatens lag.Detta bör komina till tydligare uttryck i lagtexten genom att slutet avparagrafen får lydelsen "som rättigheten har enligt lagen i den stat därfartyget är registrerat eller bygget utföres". Med ytterligare vissa jämkningar av redaktionell natur kanlagrummet förslagsvis få följande lydelse:. "Rättighet i fartyg eller fartygsbygge som enligt 278eller 279 § gäller i medför här det förettäde i förhåUande till annaninskriven rättighet och, i den mån det är förenligt med 259 och 260 §§, iövrigt 1973: 42 597 denverkan i förhållande till tredje man som rättigheten har enligt lagen i denstat där fartyget är registrerat eUer bygget utföres." Underhänvisning till vad som anförts vid 25 § föreslås att första stycket avförevarande paragraf utgår ur lagtexten. Idenna paragraf upptages i första stycket under punkterna 16 grundema föravslag på inteckningsansökan. Vissa av punkterna behandlas i det följande. Hänvisningen synes böra avse 261 § i dess helhet. Här torde tUl skillnad från i 269 § avses även det fallet att förvärvarensfång är ofullbordat, exempelvis genom att ett äganderättsförbehåll gäller mothonom. Han får då inte utan medverkan av sin fångesman förfoga över egendomengenom inteckning. Avfattningenav denna punkt skulle bli klarare om såsom föratsättning för avslag angavs,att inskränkningen i förfoganderätten införts i registret eller införes därisamma inskrivningsdag som inteckningen sökes. Orden "den inskrivningsdag inteckningen sökes" bör utbytas mot"samma inskrivningsdag som inteckningen sökes". Den avsedda innebörden skulle komma fram tydligare om såsom avslagsgrand angavs,att egendomen är föremål för någon av de uppräknade exekutiva ätgärdema ellerblir föremål för åtgärden samma inskrivningsdag som inteckningen sökes. Underen ny punkt 7 synes böra upptagas ännu en avslagsgrund, nämligen den attskeppet, bygget eller andel däri eller vUlkorlig äganderätt därtill frångåttsökanden genom exekutiv försäljning (jfr JB 22: 3 punkt 4). Detkan anmärkas att, om klandertalan väckes mot den inskrivne ägaren till skeppeller skeppsbygge och anteckning härom göres i registret, detta inte utgörnågot hinder mot att den inskrivne ägaren får inteckning i egendomen. SkuUeklandertalan vinna framgång, torde domen som regel innebära att den vinnande tilldömesocksä förefintliga ägarhypotek. Sedan anteckning om rättegången skett iregistret kan å andra sidan godtrosförvärv av panträtt inte komma tUl stånd. Underhänvisning tUl det anförda föreslås att punkterna 3 och 6 samt den nya punkten7 får följande lydelse: "ansökningen strider mot sådan på grund av förvärvs- vUlkormot sökanden gällande inskränkning i hans rätt att förfoga över egendomen, sominförts i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret eller införes däri sammainskrivningsdag som inteckningen sökes, och ansökningen icke medgivits av den tUlvars förmån inskränkningen gäller"; "skeppet, bygget eller andel däri eller villkorlig äganderätt därtUl ärföremål för kvarstad, skingringsförbud eller utmätning eller blir föremål försådan åtgärd samraa inskrivningsdag sora intedcningen sökes"; "skeppet, bygget eller andel däri eUer villkorlig äganderätt därtillfrångått sökanden genora exekutiv försäljning". Iviss anslutning till bestämmelserna i 22: 5 andra stycket JB torde i förevarandeparagraf böra intagas ett nytt, andra stycke av följande innehåll: "Bestämmelserom utfärdande av nytt pantbrev i stället för pantbrev som dödats finnas i lagen(1927: 85) om dödande av förkommen handling." Hänvisningeni andra stycket av förevarande paragraf tUl lag om dödande avförkommen handling bör, i anslutning tUl förebUden i 22 kap. 10 § JB, avsebestämmelserna om dödning av inteckning, när pantbrevet förkommit, och intebestämmelserna ora dödning av förkoramet pantbrev och om utfärdande av nyttpantbrev i det dödades stäUe. Eriman om sistnämnda regler framgår indirekt av277 § andra stycket som stadgar att dödning av förkommet pantbrev ej medför attinteckningen blir utan verkan. Vidare har lagrådet vid 284 § föreslagit ettnytt andra stycke, vari beträffande utfärdande av nytt pantbrev i stället förpantbrev som dödats hänvisas till lag. Lagrådetföreslår att andra stycket av förevarande paragraf ändras i enlighet med detsagda. 305och 336 §§ Lagrådet: Medanledning av de ändringar som föreslås i förevarande paragrafer torde vissaredaktionella följdändrmgar böra göras i 314, 337 och 338 §§ sjölagen. Prop.1973: 42 599 Avfattningenav förevarande paragraf föranleder påpekanden av redaktionell natur i tvåhänseenden. Eftersom även 20 § avhandlar fall av rådighetsinskränkning, bör iförsta stycket den senare paragrafhänvisningen gäUa "20 eller 269 §".Vidare bör, tUl förebyggande av missförstånd, andra stycket av förevarandeparagraf avfattas i ordagrann överensstämmelse med det lagrum i JB, som ärdess förebild, nämligen 18 kap. 4 § första stycket andra punkten. Såsom framhåUits iremissprotokollet i bl, a, specialmotiveringen: tUl förevarande paragraf tarlagförslaget inte upp någon motsvarighet till bestämmelserna i 19 kap, 19 §första stycket JB om ersättning för förlust till följd av fel eller försummelsei fräga om handläggning av inskrivningsärende m, m. I detta avseende hänvisas iprotokollet till den nya, nuraera antagna, skadeståndslagen (1972: 207), Dennainnehåller generella bestämmelser om skadeståndsskyldighet för ståten på grundav fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för varsfullgörande staten svarar. Attdessa allmänna skadeståndsregler blir ensamt tillämpliga utan attkompletteras eller ersättas med specialbeslämmelser på sjölagensinskrivningsväsende föranleder ingen erinran. Det må emellertid framhållas attdetta möjligen medför att någon skillnad också i materiellt hänseende kommeratt föreligga i förhållande till fastighetsrätten. Härom kan följandeframhållas. Huruvidameningen är att skadeståndslagens hithörande regler skall supplera nyssnämnda bestämraelseri 19 kap. 19 § första stycket JB är inte fullt klart och skall inte hellerdiskuteras här. man emellertid antar att nyssnämnda bestämmelser i avseratt vara uttömmande för fastighetsförhållandena, kan ifrågasättas om intestatens skadeståndsansvar för fel eller försummelse i fråga om handläggning avinskrivningsärenden blir något vidare inora sjörätten än inomfastighetsrätten. Ett praktiskt exempel må anföras. Om en tjänsteman, i instraktionsmässigordning, lämnar besked på en telefonförfrågan om en inskrivning och det sedanvisar sig att beskedet varit felaktigt och våUat förlust, synes ett dylikt felknappast vara av den art att det täckes av JBs förutsättningar för att statensskadeståndsansvar skall inträda. Däremot är det inte otänkbart att skadan i detangivna fallet kan anses vållad "genom fel eller försummelse vidmyndighetsutövning i verksamhet för vars fullgörande staten svarar" ochatt sålunda ersättningsskyldighet för staten enligt skadeståndslagen kanföreligga. 1973: 42 600 Förevarandeparagraf behandlar det fallet att ägare av skepp eller skeppsbygge ellerinnehavare av pantbrev på grand av inteckning i sådan egendom tiUskyndasförlust till följd av beslut ora rättelse av införing i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret.Enligt paragrafen har han då rätt tUl ersättning av staten, "även omförlusten icke vållats genom fel eller försummelse". Emellertid är, såsomframgår av 39 §, föratsättningen för rättelse just att införingen innehålleruppenbar oriktighet. Den är alltså i faU sora här avses alltid felaktig. Vadsom torde ha åsyftats med den citerade satsen är att framhålla att ersättningskall utgå även om felaktigheten, som givit anledning till rättelsen, inte harsin grand i fel eller försummelse vid myndighetsutövning, såsom uttrycketlyder i skadeståndslagen, eller liknande. Delta synes emellertid inte behövauttryckligen anges. Någon liknande bestämmelse finns ej heller i motsvarandelagram i JB, näraligen 19 kap. 19 § andra stycket. Denciterade satsen torde sålunda böra utgå ur förevarande paragraf. Isista stycket av förevarande punkt anges alt Kungl. Maj:t kan meddela närraareföreskrifter för ikraftträdandet av de nya bestämmelsema. Med hänsyn tUl att befo,genhetalt utfärda sådana administrativa föreskrifter som här avses tUlkommer Kungl. Maj:tutan att en särskild regel därom upptages i lagen (jfr prop. 1970: 145 s,455), hemställer lagrådet att bestämmelsen får utgå. Tredjestycket i denna punkt avser enligt sin lydelse den som "sökt"inskrivning av äganderätt till annat skepp än som omtalas i punktens förstastycke, Tempusvalet i fråga ora verbet söka är att se mot bakgranden av en ikommittéförslaget upptagen övergångsbestämmelse, enligt vilken under tid förenya lagens ikraftträdande, som bestämdes av Kungl, Maj:t, anmälningar elleransökningar enligt nya lagens bestämmelser fick göras till skeppsregistret ochatt därav föranledd införing i registret skulle gälla förikraftträdandet. Några motsvarande bestämmelser återfinnes inte idepartementsförslaget, tydligen därför att man ansett föreskrifter av dettaslag böra ges i administrativ ordning. Den nu förevarande bestämmelsen dpunkten 4 synes 1973: 42 601 närmastvara avfattad med tanke på det av kommittén avsedda fallet att anmälningeneller ansökningen har gjorts , ett förhållandesom man torde ha tänkt sig som det normala. Det kan emellertid inte antagasannat än att anmälan eller ansökan, som här avses, skall få göras också efterikraftträdandet av den nya lagen. "Sökt" synes därför böra utbytasmot "söker". "Annatskepp" synes avse endast skepp som fanns vid tiden för ikraftträdandet.Rimligen kan det inte heller vara fråga ora andra äganderättsförvärv än sådanasom skett . Ett förtydligande av lagtexten i angivna hänseendenskulle vara till fördel. Eftersom det här inte är fråga ora någon frist iegentlig mening bör "ettårsfristen" ändras tiU"ettårstiden". Det är tydligt att ansökansom avses i detta stycke bortsett från möjligheten att genomkungörelseförfarande enligt första och andra styckena kompensera brist iutredningen om sökandens rätt är att betrakta sora en vanliginskrivningsansökan enligt de nya reglerna med de rättsverkningar en dylikansökan medför. En annan sak är att vissa sådana rättsverkningar i de flestafall inte torde ha aktualitet. Underhänvisning till vad ovan anförts föresläs att tredje stycket erhåller följandelydelse: "Söker någoninskrivning av äganderätt till skepp sora förvärvals före ikraftträdandet ochsom vid ikraftträdandet icke var infört i fartygsregistret ellerfiskefartygsregister, och kan han icke styrka sin rätt men gör han densannolik, skall han antecknas i skeppsregistret som ägare. Första stycket andrapunkten och andra stycket har motsvarande tiU-lämpning, varvid ettårstidenräknas från den dag anteckningen kungjordes," Enligtförsta stycket första meningen skall, om inteckning sökts eller beviljats i båtföre ikraftträdandet, båten och inteckning som gäller däri upptagas i skeppsregisttet.Innebörden är tydligen att alla gällande införingar rörande söktainteckningar, som ännu inte beviljats, och alla gällande beviljade inteckningarskall föras över till skeppsregistret. Då uttrycket "inteckning somgäller däri" möjligen skulle kunna felaktigt läsas som innefattande endastbeviljad inteckning, bör uttrycket lämpligen utbytas mot"inteckningen". Att inte inteckningar, sora en gång varit gällande ibåten men som dödats eller eljest blivit ulan verkan före ikraftträdandet av denya bestämmelserna, skall upptagas i skeppsregistret är självklart och tordeinte behöva särskilt utmärkas i lagtexten. Andra meningen i förstastycket synes inte behövlig och kan för övrigt leda till missförstånd. Den bördärför utgå ur lagtexten. 1973: 42 602 Iandra stycket första meningen synes böra i förtydligande syfte uttryckligenanges inle bara registrering ulan också avregistrering av skepp. Förevarandebestämmelser är i vissa hänseenden oklara och ofullständiga. Förhållandetsammanhänger bl, a, med att innebörden av punkt 2 i övergångsbestämmelsernatill den föreslagna lagen om ändring i lagen om företagsinteckning inte är aUdelesklar. Det är därför lämpligt att, med begränsning till skeppsbygge, härbehandla nämnda punkt 2, Denföreslagna ändringen innebär, att skeppsbygge undantages från den egendom variföretagsinteckning kan gälla och övergångsbestämmelsen i punkt 2 innehåller iden delen att, om vid ikraftträdandet skeppsbygge omfattas avföretagsinteckning, äldre bestämraelser fortfarande gäller, såvida inle inteckningshavarenavstår från sin rätt, I två hänseenden är detanledning att söka fastslå övergångsbestämmelsens innebörd.