prop · FW03187 · 1973-12-31 00:00:00 — Enligt9 a § första stycket tullrestitutionsförordningen (9 a § ändrad : 257)får restitution ej ål-njutas om inte den tull, skatt och annan avgift somtullverket skall restituera i ett och samma ärende uppgår till minst 100 kr.när det gäller allmän industrirestitution, varvsindustrirestitution,flygindustrirestitution och handelsreslitution, , när det gäller särskUdrestitution och . när det gäller reducerad restitution. Desakkunniga återkommer i restitutionsavsnittets inledning till det förhållandetatt tuUarnas betydelse har minskat. Detta för med sig att också betydelsen avrestitutionsinstitutet minskar. Mot denna bakgrund anser de sakkunniga sigkunna föreslå att rätten till restitution utvidgas på flera punkter ochreglerna görs enklare. tionsbeslämmelsernabör enligt de sakkunniga, som därvid har haft tulllagen som mönster, i storutsträckning ankomma på Kungl. Maj:t eller tullmyndighet. Vidutformningen av sina förslag har de sakkunniga beaktat den tidigare nämndadepartementspromemorian, tullagstiftningskommitténs betänkanden (stencU Fi1970:4 och Ds Fi 1971:4) och remissyttrandena däröver. Som förutsättning förindustrirestitution (f. n. allmän industrirestitution) bör liksom nu gälla attvaran använts för tillverkning, reparation, bearbetning, komplettering elleremballering av exportvara. skall anses använd för sådant ändamål även omden förts in för att repareras, bearbetas, kompletteras eller emballeras. När det gällervarvsrestitution (f. n. varvsinduslrireslitu-tion) föreslår de sakkunniga ingaväsentliga ändringar i sak. Som sammanfattande benämning förproduktionsbyggnad, slip, stapelbädd, utrustningskaj och annan därmedjämförlig anläggning används uttrycket produktionsanläggning för egentiigvarvsverksamhet. De sakkunniga föreslår att förutsättningarna för restitutionskall inträda när den införda varan använts för det ändamål som medför rätttUl restitution. Det blir då inte nödvändigt för sökanden alt som väntatills arbetet slutförts. Ifråga om flygrestitution (f. n. flygindustrirestitution) föreslår desakkunniga vissa jämkningar i bestämmelserna. Även flygplansägare som intedriver verkstadsrörelse bör sålunda enligt de sakkunniga få rätt tUlflygrestitution. Restitution bör medges även vid tUlverkning, reparation m. m.av delar och tillbehör tUl flygplan. Vid tillverkning bör detta emellertid skeförst när delarna eller tillbehören monteras eller installeras i ett flygplaneller en flygplansmotor, Restitu-lionsrällen (liksom f, n. rätten tilltullbefrielse) bör därför vid nybyggnad förbehållas tillverkare av luftfartygeller av motorer tUl luftfartyg. Om underleverantör tUl flygplans- ochmotortillverkare själv svarar för installationen i luftfartyg av de artiklarhan tillverkat bör han få rätt lill restitution såsom vid utrastning avluftfartyg. Levererar han i stället artiklarna till flygplans- ellermotorlUlverkare bör han kunna få restitution på grand av samarbetet medtillverkaren. Rättentill flygrestitution skall enligt förslaget gälla alla luftfartyg och inte baraflygplan. Liksom i fråga om varvsrestitution föreslås att förutsättningar förrestitution skall inträda när den införda varan använts för arbete som medförrätt till flygrestitution oavsett om arbetet slutförts eller ej. Desakkunniga föreslär att reglerna om handelsreslitution ändras så att varanskall kunna återsändas även till produktions- eller inköpslandet. Det kravetkvarstår dock att varan skall säljas till annan än producenten, denursprunglige säljaren eller ombud för någon av dem.Som ytterligare villkor föreslås att varan återutförs för användning iutlandet. De sakkunniga påpekar i övrigt att transitohanddns behov avgenerösare restitutionsregler kan tillgodoses genom särskild restitution omdenna restitutionsform regleras enligt de sakkunnigas förslag. Förslagetinnebär att rätten till särskild restitution utvidgas och medges för varor somåterutförs inom lid som Kungl, Maj:t bestämmer, om de är i oförändrat skick ochinte använts här i landet. Om varorna använts bara i samband med provning eUerliknande eller under förhållanden som kunnat medföra temporär tullfrihet börrestitution dock som kunna medges. Förslaget motiveras närmast medatt en vara som inte blir föremål för konsumtion inom landet inte bör belastasmed tull. Begreppetanvändning bör enligt de sakkunnigas mening ges en vidsträckt innebörd ochomfatta praktiskt taget alla förfoganden. Således bör en vara anses använd t.ex, om den demonstrerats eller visats på utställning eller i skyltfönster.Däremot bör varan inte anses använd endast genom att den bjudits ut tillförsäljning. Vidareförordas att särskild restitution för en vara som inte stämt överens medköpeavtalet får om särskilda skäl föreligger medges med tullbeloppet för enersältningsvara av samma slag. Medhänsyn till att de sakkunnigas förslag innebär att möjligheterna att få särskUdrestitution väsentligt utökas föreslås också att tullmyndighet får medgetemporär tullfrihet även i andra fall än som anges i författningen när detfinns särskUda skäl (se 16 § andra stycket tull-förordningen i de sakkunnigasförslag). Uppläggning på tullupplag och förstöring under kontroll bör få sammaverkan i restitutionshänseen-de som utförsel ur landet, Kungl, Maj:t bör fåbemyndiga generaltullstyrelsen alt medge befrielse från eller nedsättningeller återbetalning av tull om synnerliga skäl föreligger. Mot bakgrund häravhar de sakkunniga inte ansett det nödvändigt att behålla dispensregeln iföreskrifterna om särskUd restitution. Del föreslås alt reducerad restitution skall kunna medges förnästan alla slag av varor. Reslilutionsrätten bör emellertid inte få utnyttjasnär varor med kort varaktighetstid återutförs sedan de slitits ut. Omrestilutionsrälten i princip skall omfatta alla slags varor, behövs en regelsom hindrar alt rätten ger samma effekt som en tullsänkning påförbrukningsvaror. En möjlighet skulle, sägs det, vara att föreskriva somvillkor för restitution att varorna är fullt användbara vid återutförsdn. Desakkunniga finner emellertid vissa skäl tala mot en sådan lösning. Sålundatorde det ofta vara svårt alt avgöra om varan är fullt användbar. Dessutomskulle en sådan föreskrift inte sällan hindra restitution av tull för begagnadelånemaskiner. Vidare skulle möjligheterna all få reducerad restitutionsannolikt bli mindre än nu i fråga om maskiner som inte överensstämmer medköpeavtal. Desakkunniga föreslår att Kungl. Maj:t får bestämma i vilken omfattningreducerad restitution skall kunna medges och förordar alt Kungl. Maj:t därviduppställer krav på viss normal förslitningstid. Manhar övervägt huruvida varor, som sålts i detaljhandel, skulle undantas frånreslilutionsrätten. De sakkunniga avstår emellertid från att nu föreslå sådantundantag och finner att det får ankomma på generaltullstyrelsen att följautvecklingen i detta hänseende. Bestämmelserrörande tullberäkningen vid reducerad restitution föreslås få ankomma påKungl. Tillstånd.Enligt de sakkunnigas uppfattning bör rätten lill industri-, varvs-, flyg- ochhanddsrestitution i princip kunna ges varje person (fysisk eller juridisk) somhär i landet utövar nu aktuell verksamhet. måste emellertid kunnafortlöpande kontrollera riktigheten i uppgifter som lämnas för erhållande avsådan restitution. Denna kontroll kommer huvudsakligen att få grandas påsökandens bokföring över bl. a. inköp, lager och tillverkning. De sakkunnigaanser att detta syfte bäst nås genom krav på tiUstånd. Villkoren för tiUståndföreslås Kungl, Maj:t få bestämma, Ifråga om de restitutionsberättigade subjekten innebär de sakkunnigas förslag ipraktiken inte någon ändring av nuvarande ordning, Handdsrestitution skalldock kunna medges även i fall då två eller flera företag samarbetar. Ejheller i fråga om de restitutionsberättigade objekten innebär de sakkunnigasförslag stora förändringar. Enligt förslaget skall importvaran i princip haanvänts för det arbete som medför rätt lill restitution, I de fall då enutförsel krävs för alt sådan rätt skall uppkomma skall importvaran vidare iprincip vara identisk med eller ingå i exportvaran. Vissa undantag föreslåsdock när det gäller de restitutions-foriner vid vilka förhandstillstånd behövs.Enligt förslaget skall restitution för införd vara kunna medges även om annanvara använts för det ändamål som medför rätt till tullrestitution. Här avsesinte bara tillverkning utan också t. ex. återutförsd, I och för sig finnsalltså inget hinder mot att godta att annan vara än den införda utförs även vidhanddsrestitution. Som villkor skall gälla att den vara som har använts istället för den införda varan lill mängd och beskaffenhet motsvarar den infördavaran. Det krävs vidare att den använda varan har förtullats för någon som hartillstånd till tullrestitution, om inte tullmyndighet medgett att vara avsvenskt eller okänt ursprung får användas. Sådant medgivande avses ersätta deblandningstillstånd som medges i särskilda fall. Tu 11 k r e d i t. De sakkunniga föreslår att den som har tillstånd lilltullrestitution skall kunna befrias från skyldigheten att betala tull till dessrestitutionsfrägan prövats. Om restitutionsrätt inte inträder för varanföreslås att tullen skall anses ha förfallit till betalning efterdet att preliminärt eller slutiigt beslut meddelats, vilket överensstämmer medhuvudregeln i 17 § tullagen. Förslagetinnebär att generaltullstyrelsen i fortsättningen skall kunna medge kreditäven i fråga om handdsrestitution, vilket f. n. ej är fallet. Om det skullevisa sig att någon med rätt till sådan restitution framställer restitutions-och kreditanspråk för huvuddelen av sin import men får restitution bara för enmindre del av den kän styrelsen självfaUet återkalla kreditmedgivandet. Denförhållandevis höga räntesats som skall tillämpas (högre änriksbankens diskonto ) bedöms i allmänhet hindra attnågon utnyttjar kreditmöjligheten på ett obefogat sätt. I fråga om tidpunkten då rätt tUl restitution skall anses inträdaföreslår de sakkunniga som nämnts endast en mindre ändring. Förslaget innebäralt föratsättningar för varvs- eller flygrestitution skall anses föreliggaredan när en vara använts för det arbete som medför rätt till tullrestitution,t. ex. monterats in i fartyg eller luftfartyg. Någon ändring föreslås däremotinte för de andra formerna av restitution, där en utförsel krävs för rätt tilltullrestitution. Deförfaranden som f. n. jämställs med utförsel i restitutionshänseen-de bör ansessom utförsel även . Ombordtagning av varor som proviant ellerförnödenheter på vissa transportmedel och förstöring under myndighets kontrollföreslås emellertid gälla som utförsel oavsett vilken form av tullrestitutionsom begärs. Vidare föreslås att restitution skall kunna medges om förstöringskett under kontroll även av annan än myndighet. Irestitutionshänseende räknas f. n. uppläggning av en vara i frihamn somutförsel. De sakkunniga tar upp frågan huruvida också uppläggning påtullupplag (om tullupplag se inledningen) skall jämställas med utförsel ochframhåller att man därigenom skulle få en avsevärt större geografisk spridningav de lagerutrymmen vari gods med nämnda verkan kan läggas upp i avvaktan påutförsel. De sakkunniga anser dock att en sådan ordning inte skall få utnyttjasför alt lyfta av etl negativt tullskydd som föreligger när tullbelastningenpå råvaror, halvfabrikat m.m, sammanlagt överstiger tullskyddet för denfärdiga varan eller för att i efterhand dra nytta av en tullsänkning förredan förtullade varor. Varken frihamnar eller tullupplag bör få användas isådant syfte. Enligt de sakkunnigas mening behövs en särskild föreskrift förall hindra sådan användning. Däremot föreslås att bestämmelserna omtullrestitution vid utförsel får gälla även när vara förs till frihamn ellerläggs upp på tullupplag för att utföras . Avsikten är inte att en senareutförsel skall vara ett absolut villkor för restitution. Uttrycket "föratt utföras senare" har använts närmast för att markera att restitutioninte medges för varor som skall förbrukas eller i övrigt användas i frihamn,alt det är fråga om förvaring under förhåUandevis korttid och att varorna utgör exportvaror som bör förvaras under särskild uppsikt. Det framhålls att lagringi frihamn eller på tullupplag bör få samma verkan som utförsel ur landet endasti restitutionshänseende. De lagrade varorna betraktas alltså inte som utförda iluUagens mening. Därav följer att återtagning av varorna från ellertullupplaget inte kan anses som införsel. De sakkunniga föreslår att Kungl.Maj:t bemyndigas att meddela bestämmelser om återtagning. Vidare föreslås attinnehavare av sådant luUupplag där gods kan läggas upp för erhållande avrestitution skall ha särskilt tillstånd all mottaga godset. framställning som överlämnats till de sakkunniga har hemställts om attrestitution får medges för förtullade varor som läggs upp på provianteringslager.Förslaget till tullstadga innehåller förbud mot användning av varor påprovianteringslager för annat ändamål än proviantering av fartyg ellerluftfartyg i utrikes trafik eller intagning i exporlbutik (jämför numera 34 §tredje stycket och 36 § tullstadgan, 1973: 671). De sakkunniga biträderframställningen. I förslaget till tullförordning har i enlighet härmed angettsatt bestämmelsema om restitution vid utförsel skall gälla även vid uppläggningpå tullager, om Kungl. Maj:t förordnar därom. Enligt de sakkunnigas förslagtill tullkungörelse skall bestämmelserna gäUa vid uppläggning påprovianteringslager. De sakkunniga räknar med att Kungl. Maj:ts bemyndigandeockså kan behöva utnyttjas för att aktiebolaget spritcentralen skallfå åtnjuta restitution när bolaget lägger upp rusdrycker på tullkreditiager. Ensådan möjlighet kan behövas om förordningen (1955: 203) med särskildabestämmelser angående behandling i tullhänseende av rusdrycker, som införs ochdisponeras av aktiebolaget spritcenlralen skall upphävas, vilket desakkunniga föreslår. Desakkunniga föreslår att de lägsta belopp med vilka restitution får medgesskall bestämmas av Kungl, Maj:t, Övriga frågor röranderestitution, I förslaget ingår inte några bestämmelser om lullbefrielse förvarvs- och flygmaleriel motsvarande 5 § 1 mom, tulltaxeringsförordningen. Föratt nuvarande förmåner inte skall inskränkas föreslås att Kungl, Maj:tbemyndigas all föreskriva om tullbefrielse i stället för tullrestitulion förvaror som förtullas för att användas för ändamål som medför rätt tillindustri-, varvs-dier flygrestitution. Om en vara för vilken befrielse medgettsinte används för sådant ändamål skall enligt förslaget tull betalas för den ominte Kungl, Maj:t medger annat. För att den nu föreslagna ordningen inte skallleda till ändring av möjligheterna lill lullgottgördse för flygmaleriel börsom tidigare nämnts vissa jämkningar göras i bestämmelserna omflygrestitution. När det gäller allmänindustrirestitution har befrielse från tull inte medgetts i ställetför sådan restitution. Prop, 1973:187 90 närmastha varit att den grupp industrier som utnyttjar denna restitutionsform dels ärmycket heterogen, dels i allmänhet använder importerat material för ickerestitutionsberättigat ändamål i betydligt större omfattning än varvs- ochflygindustrierna. Med den föreslagna fullmakten torde det bli möjligt förKungl. Maj:t att förordna om tullbefrielse för varor till industrier som arhelt inriktade på export. De sakkunniga erinrar om att den luUkredit som kanmedges de restitutionsberättigade i stort sett ger samma resultat somtullbefrielse. Dentid inom vUken restitutionsberättigande arbete skall ha slutförts ellerexportvara skall ha utförts bör enligt de sakkunnigas förslag räknas från detatt den införda varan anges till förtullning i stället fÖr som f, n, frånsjälva införseln. Denna ändring står enligt de sakkunniga i linje medprinciperna för hemtagningssystemet. Närdet gäller varvs- och flygrestitution påpekar de sakkunniga alt det f. n. intefinns någon bestämmelse om att tull skall tas ut för de fall då restitutionmedgetts för varor som tillförts fartyg eller luftfartyg men som senare försdärifrån. Det föreslås att Kungl. Maj:t skall kunna förordna att tull skall betalas,om sådan vara förs från fartyget eller luftfartyget, överlåts eller tas ianspråk för ändamål som inte medför rätt till varvs- eller flygrestitution. Slutiigenpåpekar de sakkunniga i detta avsnitt att tuUagens besvärsregler blirtillämpliga på beslut om tullrestitution. De föreslår att reglerna ändras såatt det klart framgår att talan mot sådant beslut av generaltullstyrelsen skallföras hos kammarrätt. Ändringen torde böra utformas så att kammarrätt får prövabesvär även över beslut om tillstånd tUl lullreslilution. Blandremissinstanserna har meningarna brutit sig främst när det gäller förslaget attuppläggning på tullupplag skall jämstäUas med utförsel i restitutionshänseendeoch att s, k, negativt tullskydd som föreligger när lullbdastningen påråvaror, halvfabrikat m, m, sammanlagt överstiger lullskyddet för den färdigavaran ej skall kunna lyftas av genom att den färdiga varan tillfälligt läggsupp i frihamn eller på tullupplag. Näringslivets organisationer biträder förslagetatt uppläggning på tullupplag skall jämställas med utförsel men anser attmöjlighet att lyfta av negativt tullskydd skall finnas. Flera myndigheterintar motsatt ståndpunkt och vill inte att uppläggning på tullupplag jämställsmicd utförsel som man vill inskränka möjligheten att lyfta avnegativt tull-skydd. Ett par remissinstanser anser vidare att de sakkunnigasförslag att särskild och reducerad restitution skall medges i större omfattningän tidigare går för långt. I övrigt godtar remissinstanserna i huvudsak desakkunnigas förslag. GeneraltuUstyrelsen noterar att de sakkun- nigainte särskilt angett all användning av vara som hjälpmedel för sjösättning gerrätt till varvsrestitution. Styrelsen anser emellertid att det får förutsättasatt restitution för vara som används för sjösättning skall kunna medges ävenmed stöd av de nya bestämmelsema trots att uttrycklig föreskrift härom saknas. tillstyrker den av de sakkunniga föreslagna ändringen attrestitution skall kunna medges även när varorna återsänds till producent- ellerförsäljningslandet sä länge varorna inte sänds till producenten eller dentidigare säljaren eller ombud för dessa. Enligt generaltullstyrelsens meningbör som villkor för handdsrestitution emellertid ej uppställas att varan skallanvändas i utlandet, eftersom den som återutför vara som regel torde saknamöjligheter att förvissa sig om att varan skall användas i utiandet. Däremotbör det uttryckligen föreskrivas att varan skall ålerulföras i samband medförsäljning till person i utlandet. tUlstyrker de sakkunnigas förslag att särskUdrestitution skall kunna medges även om varan bjudits ut lill försäljning här ilandet. Inte heller enligt kollegiets uppfattning förefaller det i allmänhetbefogat av tullskydds- eller konkurrensskäl alt uttaga tull för vara, som intekunnat komma till användning ulan återutförs, enbart på grund av att denulbjudils lill försäljning. Vid sådant utbjudande måste nämligen hänsyn hatagits till tullsättningen på varan. Visserligen kan, framhåller koUegiet,tveksamhet föreligga med hänsyn till alt möjligheten att återfå tullbeloppetkan komma alt påverka försäljningssituationen, men eftersom motsvarandemöjlighet föreligger beträffande kreditlagervaror ter sig denna tveksamhetmindre stark. Vidare öppnas genom förslaget en möjlighet att i stället för attrestituera lullbeloppet för den utförda varan återbetala-tullen för ersättningsvaran.Kollegiet har förståelse för att en sådan ordning kan vara befogad i vissa fallmen utgår ifrån att möjligheten begagnas med försiktighet, Riksskatteverketvill inte att möjligheten till särskUd restitution skall utvidgas så mycket somde sakkunniga föreslår och utvecklar sin ståndpunkt på följande sätt.Bestämmelserna om särskild restitution blir enligt förslaget som hittillstUlämpliga inte bara för tull utan också för skatt som betalats tilltullverket. De föreslagna reglema om restitution av skatt är åtskilligtförmånligare än de regler som gäller vid den inrikes punktbeskattningen. Somexempel nämns att ett företag som låtit framställa en reklambroschyr måstekassera hela eller en stor del av upplagan. Om förelaget utnyttjat ett svenskttryckeri kan det som regel inte räkna med att få tillbaka den reklamskatt sombetalats till tryckeriet. Om broschyren däremot tryckts i utlandet kanbeställaren få restitution av den reklamskatt som tagit ut, t ex.genom att förstöra restupplagan under godkänd kontroll fråninförseln. ökademöjlighet att få återbäring av importskalt kan påverka köpare avpunktskatlebelagda varor så att de i,större utsträckning än f.n. väljerutländska leverantörer framför svenska. Enligt mening börbeskattningen vara konkurrensneulral så långt det är möjligt. Rätten tillåterbäring e. d. av skatt bör därför i princip inte påverkas av om skattenbetalas vid import eller efter omsättning i landet. Det är enligt verkelsmening uteslutet all reglerna om avdrag och återbetalning vid den inrikespunklbeskaltningen kan anpassas till de föreslagna restitu-lionsbeslämmelsernautan ingående undersökningar. En sådan anpassning kan antas kräva en betydandeökning av kontrollresurser. För mervärdeskattens del betyderolikheterna mindre eftersom imporlskatten mestadels kan lyftas av. Om dentullskyldige inte kan göra avdrag för ingående skatt vilket är fallet då hanär en ej registrerad skattskyldig eller import sker för verksamhet som intemedför skattskyldighet blir problemet dock detsamma som i fråga ompunktskatterna. föreslår att bestämmelsema om särskildrestitution utformas i nära överensstämmelse med de regler som gäller . Medhänsyn lill att returförtullningsinslilutet inte fått någon motsvarighet i dennya lagstiftningen vill inte motsätta sig att särskUd restitutionmedges enligt de föreslagna reglerna för varor som återutförs från det de stäUls lill importörens förfogande. Vadbeträffar den föreslagna speciella regeln om beräkning av resti-tutionsbdoppetför ersättningsleverans påpekar generaltullstyrelsen att det inte framgår avmotiven vilka särskilda skäl som skulle kunna föranleda särskild restitutionmed det tullbelopp som erlagts för ersättningsleveransen. Bestämmelsen börenligt styrelsens mening tUlämpas dels i fall då tull erlagts för den utfördavaran men värdeuppgift saknas på denna, dels i fall då ersältningsleveransenbelagts med tUll men den utförda varan varit tullfri eller belagts med lägretull än ersättningsleveransen. Styrelsen anser att detta bör direkt framgå avförfattningstexten. anser all liknande invändningar som i fråga omsärskild restitution kan göras mot förslaget till bestämmelser om reduceradrestitution. Verket är dock berett acceptera förslaget. Det bör emellertidövervägas om sådan restitution skall medges för varor som sålts i detaljhandel. ,som framhåller att kollegiet i flera sammanhang har förordat en utvidgning avrätten till reducerad restitution, anser att de sakkunnigas förslag går alltförlångt. Visserligen kan behov av reducerad restitution länkas föreligga inom etlflertal verksamhetsområden. Bestämmelserna bör emellertid enligt kollegietsmening enbart avse investeringsvaror som maskiner, apparater, instrument ochtransportmedel och tUlämpningen begränsas tUl varuslag vars normala livslängdöverstiger den tid vid vilken full tull erläggs (20 månader) eller . menar att de sakkunnigas förslag utsträcker möjlighetentill reducerad restitution för långt. Genom den föreslagna begränsningen avrestitutionsrätlen till att avse vara som har en normal försHtningstid av merän har de sakkunniga ansett att de flesta förbrukningsvaror undantasfrån möjligheterna till reducerad restitution. Detta kan i och för sig varariktigt vad beträffar rena förbrukningsartiklar som smörjmedel, bränsle,svetselektroder och liknande varor. Beträffande flertalet varor avkonsumtionsvarakaraktär är det emellertid enligt styrelsens uppfattning intepraktiskt möjligt att bedöma varans "normala förslilningstid"eftersom förslitningstiden är helt beroende av användningsfrekvensen från falllill fall.