prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — För panträtt på grand av inteckning fordras därmed engiltig fordran för vUken ett pantbrev lagts som säkerhet av den som i egenskapav rätt ägare till fartyget är behörig att upplåta panträtt däri. Det blirborgenärens sak att förvissa sig om att han har att göra med behörigpanträttsupplåtare, vilket normalt förutsätts ske genom kontroll av att denneär inskriven som ägare. I den mån pantbrev ej utgör säkerhet för giltigpantfordran skall ägarhypotek föreligga. Föremålför pantratt på grund av inteckning kan enligt kommittéförslaget vara fartygeller bygge, som är infört i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret.Andelsinteckning föreslås alltjämt vara förbjuden och detsamma gäller gemensaminteckning i flera fartyg. Eftersomregistrering i princip utgör enda inteckningsföratsättning, kan skeppsbyggeenUgt kommittéförslaget intecknas redan innan bygget påbörjats. Panträtt kandärigenom komma att gälla i byggnadsmaterial, föratsatt att märkning eUerliknande identifieringsmetod an- Prop.1973: 42 272 vänts.Jag erinrar om mitt förslag rörande tillbehör tUl registrerade skeppsbyggen(3.3.3). Båtar ställs utanför den nya ordningen för panträtt på grand avinteckning och kommer därmed, som framgått av vad jag sagt tidigare, att varaunderkastade allmänna regler om pantsättning av lösöre. Underremissbehandlingen har förslaget att forma det nya skepps-hypoteket efterfastighetsrättsUg förebild mottagits positivt. En remissinstans har därvidförordat, att erfarenheter av den nya ordningen inom fastighetsrätten igörligaste mån tas tUl vara innan motsvarande ordning sätts i kraft inomsjörätten. Det har också kraftigt understra-kits att registermyndigheten mästeorganiseras och utrastas så att den kan åstadkomma fullgod service och snabbhandläggning; bl. a. har det pekats på behovet av kommunikation genom telex. Dethar vidare ifrågasatts om inteckning bör få beviljas i valfritt mynt menansetts välbetänkt att, om valfrihet behålls, denna också omfattarPoincaréfrancs. Det har i det sammanhanget påpekats, att spekulation iinteckningsvaluta skulle möjUggöras om fastställt inteckningsbelopp fickkonverteras tUl annat mynt och att det bör klargöras att så inte kan få ske.Det har också ansetts böra övervägas ytterUgare att tillåta gemensam inteckningi flera fartyg. Jagbiträder förslaget att det sjörättsliga hypoteket även skallefterbilda det fastighetsrättsliga. I grundläggande hänseenden bör man enligtmin mening såvitt möjligt undvika att på den sjörättsliga sidan införa andraavvikelser än som är betingade av de särskUda förhållanden under vilka skepps-och skeppsbyggnadshypoteken skall fungera. Jag förordar alltså, att panträttpå grund av inteckning i skepp eller skeppsbygge skall ha sin grand i en genominteckning etablerad, mot skeppet eller bygget som sådant riktad säkerhetsrättoch stiftas genom att bevis om inteckning, i form av pantbrev, pantförskrivsför borgenärens fordran. påpekat lägger den nya ordningen principiellt risken för obehörigpanträtlsupplåtdse på borgenären. Jag erinrar om att genomförtsändring i JB för att minska de praktiska olägenheterna härav (1971: 1209). Avskäl, som jag skall ange i ett följande avsnitt (3.6.4,3), vill jag inteföreslå motsvarande ändring i kommittéförslaget. De under remissbehandlingenförsporda önskemålen om snabb handläggning och i övrigt fullgod service hosinskrivningsmyndigheten är utan tvivel mycket väl motiverade. Kostnaderna föratt så organisera och utrusta registermyndigheten att den kan tillfredsställahögt ställda krav på rättssäkerhet och service beräknar jag bli måttiiga redanav den anledningen att det rör sig om en enda, under alla förhållanden litenmyndighet. EnUgt min mening måste målsättningen vara att myndigheten skallkunna avgöra och expediera ett ärende det tas upp, förutsatt att detdå är i skick att avgöras. Så som jag tänkt mig 1973: 42 273 myndighetensorganisation räknar jag med att denna målsättning skall visa sig vararealistisk. Faslighetsinteckning kantill skillnad från farlygsinteckning bara beviljas i svenskt mynt. Men den äravsedd för bruk pä den inhemska kapitalmarknaden. Det förhåller sig på annatsätl med skepps- och skeppsbyggnadshypoteken. De måste i betydande utsträckningfinna sin användning på motsvarande internationella marknad. Därför bör sjörättenshittillsvarande valfrihet i fråga om mynt inle beskäras. Valfriheten bör istället, så som kommittén föreslagit, utvidgas till att omfatta även denkonstruerade, på guldvärde byggda Poincaréfrancen. Det är självklart, att ettinteckningsbelopp ej utan vidare får konverteras till ny valuta, efiersom detkan rabba efterföljande inteckningars rätt. Som kommittén föreslagit börinteckningsbarhet helt enkelt knytas till registeringen. Berättigade krav påenkelhet och reda i inskrivningsförhållanden talar enligt min mening för att,som kommittén föreslagit, skeppsandel inte skall kunna intecknas särskilt.Motsvarande hänsyn gör sig i viss män gällande i fråga om gemensam inteckning iflera skepp. Det är sannolikt att en sådan ordning i och för sig skulle varafördelaktig från kreditsäkerhetssynpunkt. Den har införts i lufträtten med denmotiveringen. Om motsvarighet skulle introduceras i fråga om skepp, måste detsåvitt jag förstår ske på principiellt samma föratsättningar som inomlufträtten. Det innebär, att gemensamt intecknade skepp eller skeppsbyggenmåste utgöra en inskrivningsenhet med inbördes identisk inteckningsbelastningför de olika skeppen eller byggena och att deras panträttsliga ansvarighet pågrand av inteckning mäste vara primärt solidarisk så att pantfordringen i sinhelhet kan realiseras i vilket av skeppen eller byggena som helst. Det liggeremellertid i öppen dag att detta inbjuder till praktiska komplikationer, ifallexempelvis flera skepp blir föremål för exekution ungefär och kansket. o. m. i olika delar av världen. Olägenheter av sådan art har visserligen,mig veterligen, inte försports i fråga om luftfartyg. Men problemet torde varavida mer praktiskt för sjöfarten. Kommitténs förslag har också godtagits av sågott som alla remissinstanser, däribland kreditväsendets företrädare. Även jagansluter mig därtill. 3,6,4,2Panträttens innebörd Nuvaranderegler om panträtt på grund av inteckning finns främst i lagen om inteckning ifartyg, som jag nämnt förut. Panträtt på grund av inteckning stiftas genominleckningsbeslutet. Den realiseras genom fartygets exekutiva försäljning. Utomnär pantfordringen är förfallen lill betalning har borgenären rätt attrealisera sin intecknade panträtt i fartyget, om detla vanvårdas ellerfördärvas så att säkerheten minskas väsentiigt eller det kondemneras ellerförlorar svensk nationalitet (28 § 18 1973.1 saml Nr 42 1973: 42 274 lagenom inteckning i fartyg). Vid exekutionen har alla inteckningsborgenärer rätttill betalning utan hinder av alt deras fordringar ej är förfallna tillbetalning. De är också skyldiga att ta mot sådan betalning. Betalningsrätten äroberoende av preskription. Den påverkas inte heller av att fordringen ejanmälts efter kallelse på okända borgenärer. Om borgenär har inteckning tillhögre belopp än pantfordringen får han ändå utnyttja säkerheten fuUt ut, om detfordras för all tUlgodose hans rätt. Ägarhypotek har ej utvecklats förfarlygsinteckning. I vad mån ränta och andra biförpliktdser skall betalas berori första hand på pant-förskrivningens innehåll. Men ränta och andra utgifter pågrund av fordringsförhållandet torde omfattas av pantförskrivning utan attdetla anges uttryckligen, förutsatt alt det är fartygsägaren sora är gäldenär.Eljest torde säkerheten ej omfatta mer än pantförskrivningen uttryckligenanger. Vid exekutionen får ränta inte krävas ut med förmånsrätt för längre lidän tre är (16 § lagen om inteckning i fartyg). Kommittéförslagetefterbildar här JB i dess lydelse av (994), Balkens regler ominnebörden av panträtt på grund av inteckning m, m, har som nämnls nyligenändrats efter framställning av kreditinstitutionerna (1971: 1209), Enligt kommittéförslagetger aUtså panträtt på grund av inteckning rätt att i den mån giltig pantfordranföreligger få betalt ur medel som myndighet fördelar mellan fartygetsrättsägare vid exekution eller i andra fall. Betalningen skall utgå efter denföreträdesrätt som fastställts för inteckningen och intUl pantbrevels belopp.Därutöver kan för ränta och vissa biförpliktdser tas i anspråk ett tillägg omfemton procent på pantfordringens kapitalbelopp till den dd detla senare fallerinom pantbrevsbdoppel, Belalningsrätten skali inte påverkas av att fordringenpreskriberats eller ej anmälts efter kallelse på okända borgenärer. Harborgenären mer än ett pantbrev som säkerhet för sin fordran, skall han inle fåutnyttja tUlägget pä någotdera utan att hans fordran överstiger pantbrevenssammanlagda belopp. Dessa betraktas alltså som en sammanhållen säkerhetsenhet.Förutsättningen för det är dock alt pantbreven har samma förmånsrätt ellerförmånsrätt i följd efter varandra. Meningen med kommittéförslagetpä denna punkt är bl, a, alt borgenären inle, genom att utnyttja tillägg på ettpantbrev innan det andra las i anspråk, skall kunna försämra efterföljandeborgenärers rätt, mån pantbrev inle ligger som säkerhet för giltig panlfordran skallägarhypotek gäUa, Kommittéförslagethar endast mölt den erinringen under remissbehandlingen alt bestämmelser omborgenärsliUägg måhända inle väl lämpar sig för tillämpning vidutiandsexekulion och att det därför borde överlämnas åt borgenären att lösaproblemet genom väl tiUtaget panlbrevsbdopp. 1973: 42 275 Jagmenar, för min del, alt de grundläggande reglerna i sjörätten om innebörden avpanträtt på grund av inteckning dnte bör avvika frän fastighetsrättens. Det är knappast sannoliktatt bestämmelser om borgenärstUlägg skall ge upphov till tUlämpningssvårigheterutomlands. Enligt sjöpanträttskonventionen skall sakrättsliga verkanbedömas enligt inskrivningsstatens lag. Detta torde också vara en gängseprincip i den internationella privaträtten. Jag ämnar låta utarbeta förslagtill tillämpningsföreskrifter, som tillgodoser behovet av information tiU bl.a. utländska exekutionsmyndigheter rörande svensk rätts innehåll i relevantadelar. Panträtt pä grund av inteckning bör alltså enligt min mening ge rätttill borgenärstUlägg även i sjörätten. Sedan kommittéförslagetavgavs har, som jag erinrade, ändring gjorts bl. a. i JBs bestämmelser omborgenärstillägget av innebörd att tillägget räknas på pantbrevels belopp ochatt tUlägget fär tas d anspråk för pantfordringen ulan att skUlnad skall göraspå kapitalfordran och biförpliktdser. Med motsvarande jämkning biträder jagkommittéförslaget. 3.6.4.3Panträttsupplåtelse i vissa fall Nuvarandebestämmelser om vem som är behörig att upplåta panträtt i fartyg finns i 6 och7 §§ lagen om inteckning i fartyg. Den som är inskriven i fartygsregistretsåsom fartygels ägare har rätt att medge inteckning i fartyget. Iinteckningsärendet skall emellertid prövas alt hans rätt kan härledas tillfartygets tUlverkare eller dess förste svenske ägare, ifall han ej själv äridentisk med denne. Överlåter den inskrivne ägaren fartyget och söks därefterinteckning på hans medgivande, utgör överlåtelsen inle hinder mot altinteckning beviljas. Måhända skall det därvid tillika förutsättas attinteckningssökanden är i god tro. I andra fall är inteckning ogiltig, om denbeviljas på grund av medgivande av annan än rätt ägare till fartyget. Konkurrens mdlanäganderätts- och panträttsförvärv behandlar kommittéförslaget i huvudsak påsamma sätt som JB. Behörighet att upplåta panträtt på grund av inteckning ifartyg eller bygge tillkommer alltså i princip dess rätte ägare. Av hänsyntill omsättningsintresset skall dock inskriven ägare som överlåtit fartygetsåtUlvida vara behörig alt borgenär som i god tro inlåter sig påpantförskrivning med honom, innan nye ägaren sökt inskrivning, skall varaskyddad i sitt förvärv. Vid succession på borgenärssidan skall nye borgenärenvara skyddad, om han var i god tro vid sitt förvärv, oberoende av eventuell ondtro hos förste borgenären. Påmotsvarande sätt löser kommittéförslaget panträttsbehörigheten för fall avdubbdföryttring. överlåtaren förblir behörig i förhållande 1973: 42 276 tillborgenär i god tro tills ny inskrivning söks av någon av de båda förvärvarna.VUken av dessa som övertar behörigheten beror på vem som får företräde enligtbestämmelserna i 2 kap. sjölagsförslaget om verkan av registrering ochinskrivning. Avgrundsatsen om rätt ägares panlrätlsbehörighet beror kommitté-förslagelsståndpunkt alt upplåtelse av panträtt i fartyg, som frångår upplåtaren på grundav , i princip är utan verkan. Om upplåtarens förvärv av fartygetåtergår som ogiltigt eller hävs av överlåtaren, skall upplåtelsen också varautan verkan. Frän denna princip gör kommittéförslaget undantag av innebörd attsädana panträttsförvärv likväl skall beslå, som gjorts i god tro från den somvar eller därefter blev inskriven som ägare. Även vid succession påborgenärssidan skall detta gälla så att nye borgenären blir skyddad om hansjälv var i god tro vid sitt förvärv. Till skillnad från JB låterkommittéförslaget dessa godtrosförvärv av panträtt på grund av inskrivning ståsig även om bristen i upplåtarens förvärv var särskilt djupgående, såsom närhan grundat sitt förvärv på svek eller förfalskning. Motiveringen är här somvid godtrosförvärv av äganderätt som jag behandlat i det föregående (3.4.8.3) den internationella marknadens behov av omsättningstrygghet. Underremissbehandlingen har det uppmärksammats att kommittéförslaget lägger denprincipiella risken för obehörig panträttsupplåtelse på borgenären. Den fråganhar väckts vid vilket tUlfälle behörighels-kontrollen skall sättas in, närpantbrev överlämnas någon tid innan ett beviljat lån betalas ut. Jag erinrarhär om de remissynpunkter som framförts rörande inskrivningsmyndighetensresurser för att tillhandagå med information om registrens innehåll (2.7.4.3).De hänför sig även till denna del av kommittéförslaget. I övrigt har detta lämnatsutan erinran i förevarande delar. efter fastighelsrättslig förebild föreslagna grundsatsen att rättägare skall vara behörig att förfoga över skepp eller skeppsbygge kan synasnaturlig nog. I den mån emellertid med rätt ägare ei\dast skall förstås den somgenom ett i och för sig klanderfritt fång förvärvat skepp eller skeppsbygge, ärsatsen likväl inte Uka självklar för sjörättens vidkommande som förfastighetsrättens. En väsentlig skUlnad föreligger nämligen mellan på den enasidan fastighetsköparen och på den andra skeppsköparen eller den som beställtskepp genom byggnadsavtal. Fastighelsköparen är redan genom förvärvsavtaletskyddad mot överlåtarens borgenärer medan varken skeppsköpet eUerskeppsbyggnadsavtalet skänker köparen eller beställaren en motsvarandeStäUning. För att hans förvärv skall stå sig mot överlåtarens borgenärerfordras enligt mitt förslag att han söker inskrivning. Först genominskrivningsansökningen och den inskrivning som denna föranleder vinner hansakrättsskydd. 1973: 42 277 Omskeppsköparen eller bestäUaren berättigas att med full verkan upplåta panträtti den förvärvade egendomen innan han sålunda vunnit sakrättsskydd, skulleupplåtelsen ge upphov till besvärande konkurrens ifall överlåtaren, likaledesdessförinnan, försätts i konkurs. Skeppet eller bygget skulle då dras in ikonkursboet men konkursborgenärerna skulle som sådana nödgas vika för denförmånsrätt förvärvarens inteckningsborgenär kunde åberopa på grund av sinpanträtt. Jag bortser då frän konkursboets möjlighet till återvinning avpanträttsupplåtelsen (jfr 29 § konkurslagen). Skulleöverlåtaren inte försättas i konkurs men i stället skeppet eller bygget tas ianspråk genom utmätning för skuld, som han har till annan än borgenär medpant- eller retentionsrätt i egendomen, uppstår en mer oskyldigkonkurrenssituation. I de lägen som här avses måste förvärvaren företapanträltsupplåtdse med stöd av pantbrev på grund av inteckning som överlåtareneller någon före honom i fångeskedjan utverkat. Som jag skaU utveckla i detföljande (3.6.4.7) kan nämligen endast den som sökt inskrivning av sittförvärv få ut inteckning i den förvärvade egendomen, Utsökningsborgenärenssituation är alltså den att han tar i anspråk ett skepp eller bygge, som redanär belastat med inteckning. Det gör inle stor skillnad för honom, om panträttär upplåten på grund av inteckningen eller ej. Ty även om den är obelånad, färhans rätt på grund av utmätningen vika för det ägarhypotek på grund av inteckningensom skall föreligga enligt vad jag angett (3.6,4,2), I konkursfalletförhåller det sig i stället så alt ägarhypoteket skulle tillkommakonkursborgenärerna. För dem är det alltså en klar skillnad på det fall allpanträtlsupplåtelse skett på grund av inteckningen och det fall att pantbrevetär obelånat. Detär uppenbarligen inte lämpligt att panträltsupplåtdse kan företas av förvärvareav skepp eller skeppsbygge med verkan att konkurrens uppstår mellan hansinteckningsborgenär och överlåtarens allmänna borgenärer. Och omvänt är detinte heller riktigt tilltalande alt förvärvaren genom sådan panträtlsupplåtelsekan ge en av sina borgenärer säkerhet i skeppet eller bygget innan det äråtkomligt för hans övriga borgenärer. Men det är vad en enbart på förvärvetgrundad panträttsbehörighet skulle kunna föra med sig. Ty först sedanförvärvaren sökt inskrivning för sitt förvärv och därigenom uteslutitöverlåtarens allmänna borgenärer frän möjlighet alt ta egendomen i anspråk,kan förvärvarens övriga borgenärer göra gällande rätt till skeppet ellerbygget. Deolika konkurrenssituationer jag här skisserat förebyggs enligt min mening bästgenom att ägarens behörighet att upplåta panträtt i sitt skepp ellerskeppsbygge görs beroende av att han också sökt och vunnit inskrivning av sinrätt. Det finns ingen anledning att räkna med att ett sådant formkrav förpanlrätlsbehörighet skaU medföra beaktansvärda praktiska olägenheter föromsättningen av skepp och skeppsbyg- 1973: 42 278 genoch kreditgivningen mot säkerhet på grund av dnteckndng i sådan egendom. Jagförordar alltså, alt för panträttsbehörighet skall förutsättas ej endast altupplåtaren är rätt ägare av egendomen utan även att han vunnit inskrivning avsin rätt. Jagvill tillfoga, att ehuru pantsättningen antas ske genom ägarens tradition avpantbrevet förfarandet i praktiken troligen ofta kommer att bli del altborgenären med stöd av en redan förelagen pantförskrivning och med fullmakt avskeppets eller byggets ägare söker inteckning på dennes vägnar och mottarpantbrevet direkt av registermyndigheten. Är ägaren då redan inskriven iregistret, får den avgörande tidpunkten för panträttsupplåtelsen antas bli dendå inteckningsansökningen görs. Om i stället både inskrivningsansökan ochinteckningsansökan görs , blir den avgörande tidpunkten tydligen dendå inskrivningsansökningen beviljas. Mittförslag leder, liksom f. ö. även kommitténs, till att borgenären dåpanträllsupplåldsen företas eller, om den företas i flera steg, åtminstone då denfullbordas, mäste förvissa sig om att han har med behörig panträttsupplåtareatt göra. Det kommer normalt att ske genom kontroll hos registermyndigheten avatt gäldenären är inskriven som ägare utan villkor som inskränker hanspanlrättsliga rådighet över skeppet eller bygget. Enligt kommittéförslagetmåste kontrollen också avse att ingen ny förvärvare sökt inskrivning av sinrätt. Kontrollkraven förutsätter i sin tur, med hänsyn tUl all inskrivningsdagskall hållas varje arbetsdag, all registermyndigheten, som jag tidigare berört,organiseras och utrustas så alt myndigheten omgående kan tiUhandahålladagsaktuell information om registrens innehåll pä ett ändamålsenligt sätt. Kontrollproblemetblir särskilt accentuerat i oUka fall av pantförskrivning till säkerhet förframtida fordran, t. ex. för byggnadskreditiv, checkräkningskredit och s. k.generella pantförskrivningar, I den mån det i sådana fall dnte längre beror avborgenären om fordran kommer till stånd har naturligtvis en fullbordadpanträltsupplåtdse skett genom panlförskrivningen. Men eljest måste borgenärennär han medverkar lill fordringens uppkomst förvdssa sig om att upplåtarenalltjämt är behörig att företa panträttsupplåtelsen (jfr prop, 1971: 179 s,3339 och 5762), Föralt undanröja de praktiska ölägenheterna av en sådan ordning har nyUgen, efterframställning från kreditinstitutionemas sida, genomförts ändringar i JBsbestämmelser om godlrosskydd för pantborgenär (jfr prop, 1971: 179),Godlrosskyddet har utvidgats sä att ny ägares lagfarlsansökan ej utan vidaresätter punkt för överlåtarens panträttsbehörighet. Borgenären kan i förlitanpå ett ej helt nytt gravationsbevis förbli i god tro tills han fåttunderrättelse om ägarskiftet. Därigenom lättas alltså kraven på dennes behörighetskontroll 1973: 42 279 betydligt.Frågan är nu om motsvarande ordning bör etableras för hanteringen av detsjörättsliga hypoteket. Det kan genast sägas, attönskemål om rättslikhet mellan fastighets-hypoteket och skeppshypoteket i ochför sig talar för att fastighetsrätten efterbildas på denna punkt. Vissapraktiska fördelar skulle också slå att vinna på borgenärssidan på samma sättsom för fastighetskre-ditgivningen. Men det finns också skäl mot sådanefterbildning. Det skulle enligt min mening framstå som i viss månanmärkningsvärt om också teoretiskt lätlförklarat alt den som förvärvatskepp och genom inskrivning vunnit skydd mot överlåtarens borgenärer inte genomsamma inskrivning skulle vara skyddad mot överlålarens obehöriga förfogandeöver skeppet genom panträttsupplåtelse, vare sig denna inletts föreöverlåtelsen av skeppet eller i sin helhet företagits därefter. Och denallmänna publicitetsverkan av registrering och inskrivning som jag förordat dett tddigare avsnitt (3.4.8.4) och som utgör en logisk följd avinskrivningsprincipen skulle inte kunna upprätthållas. Det skulle i sin luromedelbart förrycka grundvalen för det inskrivningsrättsliga beaktandet avskeppsomsättningens realiteter i form av förvärvsvillkor. Ty om tredje mantilläts åberopa god tro rörande själva omsättningen, måste han med så mycketstörre fog kunna göra gällande god tro med avseende på förvärvsvillkorsförekomst och innehåll. Inskrivningsrättsligt beaktande och redovisning avsådana villkor skulle därmed på det hela taget reduceras till en fräga om godordning i inskrivningsförhållanden. Inskrivning av rätt till skepp ochskeppsbyggen skulle förlora åtskilligt av sin mening. Som jag antydde redan isamband med frågan om publicitelseffekten finner jag alt borgenärsbehovet avvidgat godlrosskydd inle är på långt när så praktiskt underbyggt här som ifastighetsrätten. Där rör det sig om masshantering och, i övervägande antaletfall, jämförelsevis måttliga värden. Och de fastighetsrättsliga inskrivningsmyndigheternasmöjligheter alt motsvara höga krav på snabb och i övrigt ändamålsenliginformation är tillsvidare tämligen begränsade. Här är det fråga om ettrelativt fåtal omsättningar som i stället ofta rör ytterst stora värden.Köpares och säljares intresse av att omsättningen redovisas rättvist ochverksamt genom inskrivning kräver minst lika stort beaktande somkreditväsendets trygghetskrav. DärtUl kommer att det, som jag antytt i detföregående, är jämförelsevis enkelt och föga kostnadskrävande att organiseraoch utrasta registermyndigheten så att den kan tillgodose det behov avinformation och annan service som aktsamhelskraven på borgenärerna föranleder.Jag finner det följaktligen varken orimligt eller opraktiskt att ställa högaaktsamhetskrav pä borgenären vid hantering av skepps- ochskeppsbyggnadshypotek. Aklsamhelen torde f. ö. vara väl utvecklad redan undernuvarande 1973: 42 280 ordning.Jag biträder på grand av det angivna den lösning kommittéförslaget i denna delinnebär i sak. Attden som ej är rätt ägare, emedan hans eller någon hans företrädares förvärv ärbehäftat med brist, i princip inte skall vara behörig att upplåta panträtt iegendomen är tämligen självklart. Ogiltigt förvärv kan alltså inte ge upphovtill behörighet att råda över egendomen genom pantsättning.