prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — sitt samtycke lill en anslutning, skall an-slutningsfråganbehandlas på sammanträde med delägarna i den samfällighet som skall anslutas.Frågan om anslutning skall därvid göras till föremål för omröstning bland denärvarande delägarna och för beslut om anslutning skall krävas enkel majoritet.Fattas sådant beslut, skall enligt uttrycklig föreskrift i andra stycket fråganom bildande av ny förening vUa till dess det slutligt avgjorts huruvidaanslutning kommer till stånd. Om anslutning inte kommer till stånd, skallsärskild förening bildas för samfälUgheten enligt bestämmelserna i 22 §. Fråga om anslutning kommerslutgiltigt att avgöras i samband med att föreningens medlemmar påföreningsstämma tar ställning till frågan om genomförande av de stadgeändringarsom krävs med anledning av att föreningens verksamhetsområde utvidgas,framhålls det vidare i promemorian. Av 52 § framgår att beslut omstadgeändring kräver två tredjedelars majoritet och att beslutet träder i kraftförst när det registrerats. Om föreningsstämman inte fattar beslut om behövUgastadgeändringar, har frågan om anslutning förfallit. Delägama i samfäUighetenbör dä kallas till nytt sammanträde för bildande av egen förening. 1promemorian anförs att den beskrivna gången av en anslutningsfråga kanförefalla onödigt omständlig. Det föratsätts emellertid att alla beslut föregåsav förhandlingar och underhandskontakter meUan företrädare för parterna så attbesluten inte blir annat än formella bekräftelser av de överenskommelser somredan träffats. Det är givet, sägs det, att sammanträdesledaren bör aktivtsträva efter att nå samförstånd mellan parterna på det förberedande stadiet.Ju större överensstämmelsen mellan de olika ddägarkretsama är, desto störremåste givetvis utsik-tema att nå samförstånd vara. Föredraganden.Anslutning av en samfällighet till en redan befintiig samfällighetsförening kanha ekonomisk betydelse för delägama i samfälligheten på samma sätt som ettsamgående enligt 55 §. Omröstning i anslutningsfrågan bör därför i enlighet medvad jag anfört i den allmänna motiveringen kunna ske enligt den modifieradeanddstalsmetoden. På grund härav innehåller andra stycket idepartementsförslaget en ny tredje punkt i vilken hänvisas tillröstberäkningsreglema i 12 § första stycket. I övrigt stämmer paragrafen heltöverens med promemorieförslaget. I denna paragraf meddelasen bestämmelse om slutande av fusionsavtal. Fusion är den form somlagen anvisar när två befintliga samfällighetsföreningar önskar få tUl stånden gemensam förvaltning. Som grundläggande förutsättning för en fusion gällerenligt 57 § att föreningama träffar avtal härom. Det tillkommer föreningarnasverkställande organ, dvs. som regel styrelserna, att ingå avtalet. Avtaletskall gå ut på att den ena föreningen (överlåtande föreningen) skall uppgå iden andra på så sätt att medlemmarna i den överlåtande föreningen blir medlemmari den övertagande föreningen och att den överlåtande föreningen upphör attbestå samt alla dess tillgångar och skulder övertas av den övertagandeföreningen. Det bör understrykas att en överenskommelse som syftar till samverkanmellan samfällighetsföreningar men som inte har den nu nämnda innebörden inteär att betrakta som ett fusionsavtal oavsett hur långtgående samverkan än är. Av 59 § framgår attfusionsavtal måste ingås i skriftlig form för att kunna registreras. Bestämmelserna i denna ochnärmast följande paragrafer behandlar enligt sina ordalag endast det fallet atttvå föreningar träffar avtal om fusion. De torde dock kunna ges motsvarandetillämpning, om flera föreningar önskar gå samman. I denna paragraf uppställssärskilda villkor för att ett fusionsavtal skall fä bindande verkan. Promemorieförslaget.Som framhållits i avsnitt 3.4.5.8 måste det förutsättas att en fusion föregåsav ingående förhandlingar mellan de berörda föreningarnas styrelser omvillkoren för fusionen. När samförstånd mellan styrelserna nåtts, bör enligtpromemorian skriftligt avtal upprättas och framläggas på föreningsstämma i denöverlåtande föreningen för godkännande. Ett genomförande av fusionen kräversom också angetts i avsnitt 3.4.5.8 ändring i den övertagande föreningens stadgar.Härigenom kommer även denna förenings medlemmar att få ta ställning lillfusionsfrågan på föreningsstämma. I förevarande paragraf fastslås attfusionsavtalel blir bindande först när beslut om godkännande och omstadgeändring föreligger. En fusion torde, sägs deti promemorian, så gott som alltid vara till fördel för den överlåtandeföreningens medlemmar. Det har därför inte ansetts nödvändigt att uppställakrav på kvalificerad majoritet för godkännande av fusionsavtal. Däremot måstebeslut om ändring i den övertagande föreningens stadgar enligt 52 § biträdasav minst två tredjedelar av dem som röstar på föreningsstämman. Ombeslut om godkännande eller stadgeändring inte fattas, fär fusionsavtaletanses förfallet. Det torde emellertid kunna förutsättas alt fråga om fusionförbereds så noga att en sådan komplikation endast undantagsvis skall behövainträffa. I promemorian understryksatt fusion enligt 59 § andra stycket inte är genomförd förrän fusionsavtaletregistrerats. Först då upphör den överlåtande föreningen att vara ettsjälvständigt rättssubjekt. Föredraganden.Paragrafen har utan ändringar överförts från promemorieförslaget. Jag villpåpeka att omröstningsreglerna i 49 § är tillämpliga när fråga om godkännandeav fusionsavtal behandlas av föreningsstämma i den överlätande föreningen.Eftersom frågan alltid torde ha ekonomisk betydelse för medlemmarna, skallalltså omröstning ske enligt anddstalsmetoden, om medlem begär det. Som jaganfört i avsnitt 3.5.5 under rubriken organisation bördäremot omröstning i frågan om ändring i den övertagande föreningens stadgarske enligt huvudtalsmetoden. Paragrafeninnehåller bestämmelser om registrering av fusionsavtal. Enligtparagrafens första stycke skall den överlåtande föreningens styrelse anmälafusionsavtal till för registrering sedan det godkänts avföreningsstämman. Vid anmälan skall fogas en bestyrkt avskrift av avtalet ochav protokollet över föreningsstämmans beslut att godkänna avtalet. Det kan inteanses nödvändigt att föreskriva nägon tidsfrist inom vilken anmälan skall ske,eftersom det torde ligga i föreningens eget intresse att så snart som möjligtfullborda fusionen. Den övertagandeföreningens styrelse är enligt 52 § andra stycket skyldig att anmäla beslut omstadgeändring för registrering. I andra stycket av förevarande paragraf harföreskrivits att registrering av fusionsavtalet inte får ske annat än isamband med registrering av den övertagande föreningens beslut omstadgeändring. Härigenom får man garantier för att registrering inte skerförrän fusionsavtalet fått bindande verkan enligt 58 §. Prop.1973: 160 449 Andrastycket innehåller dessutom en föreskrift om att fusionen är genomförd närregistrering skett. Detta innebär att fusionens rättsverkningar inträder förstvid registreringen. Den viktigaste av dessa verkningar är att den överlåtandeföreningen upphör alt bestå som juridisk person. Det har inte ansetts nödvändigtatt fordra rättens tillstånd att bringa fusionsavtalet till verkställighet. Denöverlåtande föreningens borgenärer torde få ett fullgott skydd genombestämmelsen i 60 § samt reglerna om uttaxering av bidrag tillsamfällighetsförening och om förmänsrätt för sådant bidrag. Paragrafeninnehåller en bestämmelse om förvaltningen av samfällighetsförening varsverksamhetsområde omfattar flera samfälligheter med skildadelaklighetsförhållanden. förvaltar flera samfälligheter med oUkaddaktighetsförhåUanden, föreligger samma behov av att dela upp verksamheten iolika grenar som när en samfällighetsförening förvaltar en samfällighet därolika andelstal gäUer för fördelning av skilda slags kostnader. I fräga omförening av sist angivet slag har särbestämmelser meddelats i 41 § andrastycket, 42 § tredje stycket, 45 § och 48 § första stycket. I förevarandeparagraf har dessa bestämmelser därför förklarats skola äga motsvarandetillämpning på den förstnämnda typen av samfällighetsförening. Det kaninträffa att en sådan förening förvaltar samfällighet där kostnaderna skallfördelas enligt skUda andelstal. I sådana fall skall givetvis en ytterligareuppdelning i verksamhetsgrenar ske. Idenna paragraf regleras under vUka förutsättningar samfällighetsförening fåreller skall upplösas. Promemorieförslaget.En samfällighetsförenings primära funktion är att förvalta den eller desamfälligheter som utgör dess verksamhetsområde, understryks det ipromemorian. Om samfälligheten eller samfällighetema upphör att bestå, saknarföreningen existensberättigande. Den skall därför enligt denna paragrafupplösas, om den eller de samfälligheter som står under dess förvaltningupphör att bestå som sådana. Med samfällighet bör härvid jämställas sådanavstyckad fastighet som avses i 5§. Ävenom en samfällighetsförenings förvaltningsobjekt kvarstår orubbade, kan enligtpromemorian de skäl som föranlett bildandet av en särskild juridisk person förhandhavandet av delägarnas gemensamma angelägenheter ha bortfallit ochföreningsförvaltningen framstå som onö- 29 1973.1 saml. Föreningsmedlemmarna bör då ha rätt att själva besluta omupplösning av föreningen. Eftersom samfällighetsförenuig skall bUdas så snarten enda delägare i samfälligheten begär det, bör emellertid för upplösningkrävas fullständig enighet bland medlemmarna. En bestämmelse av denna innebördhar tagits upp i paragrafen. Enligt35 § promemorieförslaget till anläggningslag skall fastighetsbildningsmyndigheteni samband med beslut om ändring i den till en gemensamhetsanläggning knutnadelägarkretsen pröva om samfällighetsförening som förvaltar anläggningen skaUbestå med den beslutade ändringen eller om den skall upplösas. En erinran omatt upplösningen kan beslutas också i denna ordning har fått avslutaförevarande paragraf, 1promemorian understryks att en samfällighetsförening inte skall kunna upplösasi andra faU än de i denna paragraf angivna. Föredraganden.I den allmänna motiveringen (avsnitt 3.5.5 under rubriken allmännaintressen) har jag anfört att medgivande till upplösning avsamfällighetsförening bör krävas för att medlemmamas beslut därom skall varagiltigt. Detta föranleder en omredigering av paragrafen. Idepartementsförslaget har paragrafen således delats upp i tre punkter. Förstapunkten innehåller den i promemorieförslaget upptagna bestämmelsen attföreningsupplösning skall ske när den eller de av föreningen förvaltadesamfällighetema upphör att bestå. 1 andra punkten finns den nya bestämmelsen omkrav på medgivande till upplösning som beslutats av delägarna.Tredje punkten motsvarar helt andra punkten i promemorieförslaget, Paragrafeninnehåller bestämmelser angående tillvägagångssättet vid upplösning avsamfällighetsförening. bör i princip ske på samma sätt som likvidation avandra typer av juridiska personer. Den viktigaste åtgärden bör alltså vara attbetala föreningens borgenärer, I första stycket har därför föreskrivits attförening inte får upplösas förrän alla dess skulder betalats eller medeldärtill nedsatts hos . Uppenbarligen bör man så långt det ärmöjligt förebygga att nya skulder kommer efter upplösningen. Med hänsynhärlUl har möjlighet öppnats för föreningen att söka kaUelse på okändaborgenärer enligt bestämmelsema i förordningen (1862: 10 s. 1) om tioårigpreskription och om kallelse å okända borgenärer. Iövrigt bör givetvis före upplösningen föreningens fordringar indrivas och dessövriga tillgångar realiseras. Några särskilda föreskrifter härom kan inte ansesbehövliga. tUlgångar överstiger dess skulder, skall enligt andra stycketöverskottet skiftas mellan medlemmama. Det ankommer på föreningsstämman altbesluta efter vilka grunder överskottet skall fördelas. Som regel tordefastigheternas andelstal härvid böra följas. För sådant beslut krävs endastenkel majoritet även om fast egendom ingår bland de tillgångar som skallskiftas. Bestämmelsenatt föreningsstämman skall besluta om grandema för skiftet skall inte gälla omsådana grander fastställts i stadgarna. I dessa kan också med bindande verkanbestämmas att överskottet inte skall skiftas meUan medlemmarna utan användastill annat ändamål. En undantagsregel av denna innebörd finns i slutet avandra stycket. Detkan inte anses behövligt att i lagen meddela särskUda bestämmelser för densituationen alt föreningens skulder överstiger dess tillgångar, eftersom i såfaU bidrag till täckande av klara och förfallna skulder skall uttaxeras ochuttas av medlemmarna enligt bestämmelserna i 43 § innan föreningen fårupplösas. Om föreningen har skulder som inte är förfallna till betalning, kanuttaxering ske med stöd av 40 § och medel till täckande av skuldema nedsättashos . Paragrafeninnehåller bestämmelser om anmälan för registrering av samfällighetsföreningsupplösning. Närvad som föreskrivits i 62 § blivit fullgjort, skall föreningen anses somupplöst. Uppgift härom bör givetvis införas i samfäUighetsföreningsregistret.Det skall enligt förevarande paragraf åligga föreningens styrelse att tilllänsstyrelsen inge anmälan om föreningens upplösning jämte i förekommande fallen avskrift av skifteshandlingen för granskning och registrering. Ingentidsfrist inom vUken anmälan skall göras har föreskrivits, men anmälan börnaturligtvis göras utan onödigt dröjsmål. Paragrafeninnehåller bestämmelser om avveckling av viss verksamhetsgren för förening somförvaltar flera samfälligheter. Promemorieförslaget.När en samfällighet upphör att bestå, bör givetvis förvaltningen av denavvecklas oavsett vilken förvaltaingsform som valts för samfälligheten, anförsdet i promemorian. Förvaltas den av förening som i enlighet med bestämmelsernai 5560 §§ också förvaltar en eUer flera andra samfälligheter, skall varjesamfällighet såsom tidigare framgått utgöra en verksamhetsgren för sig med bl.a. särskUd bokföring. Denna verksamhetsgren kan då avvecklas utan attförvaltningen av övriga verksamhetsgrenar i princip behöver påverkas därav ochaUtså utan att föreningen som sådan behöver upplösas. Detta gäUer oavsettanledningen till avvecklingen. I denna paragraf fastslås att sådan av- vecklingskall ske under samma förutsättningar och i motsvarande ordning som gäller förupplösning av samfäUighetsförening. Tydligt är, heter det vidare i promemorian,att samfällighetsföreningens stadgar måste ändras med anledning avavvecklingen. Registreringen av stadgeändringen torde böra samordnas medregistreringen av avvecklingen. Avvecklingenskall som nämnts ske på samma sätt som upplösning av förening. Innan de skuldersom hänför sig till verksamhetsgrenen betalats, får avveckling alltså inteske. Avvecklingen förutsätter också att en fördelning sker av tillgångar ochskulder som är gemensamma för flera verksamhetsgrenar inom föreningen. När detrör sig om mer betydande värden, torde det enligt promemorian ofta varalämpligt att styrelsen inhämtar föreningsstämmans godkännande av förslag tillsådan fördelning. förvaltar en enda samfäUighet men verksamheten är uppdelad på fleragrenar, är bestämmelserna i denna paragraf inte till-lämpliga, betonas det ipromemorian. Delägama i en av verksamhetsgrenama skall alltså inte kunnabesluta om separat avveckling av föreningens förvaltning beträffande dennaverksamhetsgren. Föredraganden.I konsekvens med vad som skall gälla i fråga om upplösning avsamfällighetsförening bör också för avveckling av verksamhetsgren enligt dennaparagraf uppställas krav på medgivande av , när medlemmarnabeslutar om avveckling. Detta har i departementsförslaget skett genom etttillägg till första stycket andra punkten. I övrigt har paragrafen sammalydelse som i promemorieförslaget. 1paragrafen regleras den situationen att skuld eller tUlgång framkommer efterdet att samfällighetsförening verksamhetsgren avvecklats. Ävenom likvidationsförfarandet skötts med all tillbörlig omsorg och noggrannhet,kan det mycket väl tänkas att skuld eller tillgång framkommer efter det attsamfällighetsförening verksamhetsgren avvecklats. I så fallskall enligt denna paragraf förordna syssloman att vidta deåtgärder som skulle ha ålegat styrelsen för föreningen om skulden ellertillgången varit känd tidigare. Förordnande skall meddelas på begäran avborgenär eller annan för vilken det har betydelse att så sker. Omdet är en ny skuld som framkommer, skall denna betalas. Medel till betalningenfår anskaffas genom uttaxering i vanlig ordning från dem som varföreningsmedlemmar vid tiden för föreningens upplösning eller derasuniversalsuccessorer. Uppdagas i stället ny tUlgång, skall den skiftas mellande tidigare medlemmama, sedan den vid behov realise- rals.Om föreningsstämman tidigare beslutat om de grunder som skall tillämpas vidskifte av överskott i föreningen, torde dessa böra tillämpas också vidifrågavarande skifte. Genombestämmelsema i förevarande paragraf får föreningens borgenärer ett fullgottskydd vid upplösning av förening eller avveckling av verksamhetsgren, samtidigtsom föreningsmedlemmarnas berättigade krav på Uka behandling tillgodoses. Denföreslagna regleringen måste i sistnämnda hänseende anses överlägsen den sominryms i 43 § LGA och som innebär att delägama i samfällighet svararsolidariskt för skuld som framkommer efter samfällighetens upplösning. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om laga domstol i mål och ärenden som enligtlagen skall prövas av fastighetsdomstol. Iparagrafen fastslås som huvudregel att mål eller ärende som enligt lagen omförvaltaing av samfälligheter skall prövas av fastighetsdomstol upptas av denfastighetsdomstol inom vars domkrets samfälligheten är belägen. Enligt 1 §lagen om fastighetsdomstol gäller att en fastighetsdomstol i princip skallfinnas i varje län. Med hänsyn härtUl torde det bli mycket ovanligt att ensamfällighet kommer att ligga under flera fastighetsdomstolar (jfr 13 kap. 1 §andra stycket FBL och prop. 1969: 128 s. B 770), men en forumbestämmelse fördetta särfall kan likväl inte anses överflödig. En sådan har tagits upp iparagrafens andra punkt. Den innebär att den fastighetsdomstol under vUkenhuvuddelen av samfälligheten ligger blir behörig. Denu angivna bestämmelserna skall äga tillämpning också när mål eller ärende rörendast en av flera samfälligheter som förvaltas av samfällighetsförening. Fördet fallet att målet eller ärendet rör mer än en av samfällighetema behövsemellertid en särbestämmelse. Enligt sista punkten i paragrafen skall i sådantfall talan prövas av den fastighetsdomstol under vUken huvuddelen avsamfäUigheterna ligger. Idenna paragraf meddelas bestämmelser om talan mot beslut. Promemorieförslaget.Första stycket behandlar frågan om talan mot länsstyrelses beslut att vägrainförande av uppgift i samfäUighetsföreningsregistret. Efter förebUd från deni prop. 1971: 30 (se del 1 s. 77) föreslagna 105 a § lagen om ekonomiskaföreningar föreskrivs att talan skallföras hos kammarrätten genom besvär från beslutets dag. enligt 31 § första stycket första och tredje punkterna attföreskriva utökning av antalet ledamöter i samfällighetsförenings styrelse ochatt förordna särskild sådan ledamot anses i promemorian vara av sådanbeskaffenhet att det bör ankomma på Kungl. Maj:t att pröva besvär däremot.Detsamma gäUer beslut att skilja styrelseledamot från uppdraget somlänsstyrelse meddelar enUgt 32 §. Bestämmelser av denna innebörd har lagits uppi paragrafens andra stycke. övrigabeslut som länsstyrelse har att meddela enligt lagen rör enligt promemoriansådana förhållanden av rättslig natur meUan enskilda medborgare och det aUmännaeUer mellan enskilda medborgare inbördes att överprövningen därav börtillkomma kammarrätten. Delta slås fast i tredje stycket av paragrafen. I fråga om besvärstalanmot länsstyrelses beslut gäller, framhålls det i promemorian, i den månavvikande föreskrifter inte meddelats bestämmelsema i 12 § i den föreslagnaförvaltningslagen (prop. 1971: 30 del 1 s. 8). Detta innebär bl. a. attfuUföljdstiden mot beslut enligt andra och tredje styckena av förevarandeparagraf är . Föredraganden.Bestämmelsema i promemorieförslaget bygger på det förslag till reform påförvallningsrättsskipningens område som lagts fram i prop. 1971: 30. Dennareform är genomförd och bl.a. har i enUghet med propositionen utfärdatsförvaltningslag (1971: 290) och lag (1971: 603) om ändring i lagen (1951: 308)om ekonomiska föreningar. Departementsförslagetinnehåller mera vidsträckta befogenheter för att ingripa tillskydd för allmänna intressen än promemorieförslaget. Sålunda skalllänsstyrelsen kunna förordna syssloman oberoende av yrkande närsamfällighetsförening saknar beslutför styrelse (33 § första stycket), vägramedgivande till upplösning av förening (61 §) och vägra medgivande tillavveckling av verksamhetsgren (64 §). Dessa beslut är av sådant slag attöverprövningen av dem bör ankomma på Kungl. Andra stycket i förevarandeparagraf har kompletterats i enlighet härmed. Iövrigt stämmer paragrafen helt överens med promemorieförslaget. VFörslaget till lag om införande av anläggningslagen och lagen om förvaltning avsamfälligheter Promemorieförslaget.Sambandet mellan anläggningslagen och lagen om förvaltning av samfällighetergör det enligt promemorian nödvändigt att lagarna träder i kraft samtidigt.Detta samband medför vidare att en del av de övergångsbestämmelser som behövsmed anledning av ikraftträdandet kommer att beröra båda lagarna, övervägandeprmci-piella och praktiska skäl talar då för att en gemensam promulgalionslagutfärdas till dem. Detnormala förfaringssättet vid införande av ny lag är, framhålls det ipromemorian, att man upphäver motsvarande äldre lagstiftning och samtidigtmeddelar särskilda föreskrifter i den mån de tidigare bestämmelsernafortfarande skall äga giltighet. Upphävandet sker givetvis med den begränsningsom följer av de särskilda föreskrifterna. När det gäUer att reglera övergångenfrån LGA och bysamfällighetslagen till den nya lagstiftningen torde det intefinnas anledning att frångå denna metod. Deövergångsfrågor som rör EVL är däremot enligt promemorian mera komplicerade. EVL innehåller bestämmelser som är gemensamma för alla enskildavägföretag, dvs. även för företag enligt 3 kap., vilka ej skall omfattas avanläggningslagen. Genom direkta hänvisningar anges vidare att åtskUligabestämmelser i 2 kap. äger motsvarande tUl-lämpning vid handläggning av frågorenligt 3 kap. Det finns enligt promemorian givetvis möjlighet att bryta detangivna sambandet mellan skilda delar av EVL genom att alla hänvisningarersätts med direkta bestämmelser. Emellertid bör i detta sammanhang beaktasatt EVL f. n. är föremål för översyn av vägutredning. Det kan antasatt utredningsarbetet kommer alt resultera i genomgripande ändringar. Den nyssifrågasatta reformen kan därför väntas få begränsad varaktighet. Eftersom debehövliga lagändringarna dessutom skulle bli ganska omfattande, framstår ensådan lösning som mindre tilltalande. Motdenna bakgrund anses det i promemorian försvarligt att vid regleringen av denu aktuella övergångsfrågorna avvika från den vanliga metoden. Bestämmelserna i2 och 4 kap. EVL har sålunda i promemorieförslaget inte formellt satts urkraft utan i stället har i särskilda föreskrifter angetts att bestämmelsema ivissa hänseenden inte skall tillämpas i fortsättningen. Genom föreskriftema i1 § anläggningslagen och 'Av promemorieförslaget och remissyttandena redovisas ej här de delar som avserföretag enligt VL. 2§ lagen om förvaltning av samfälligheter är det sörjt för att någon konkurrensmeUan dessa lagar och fortfarande tiUämplig äldre lagstiftning inte uppkommer. Remissyttrandena.Svea hovrätt finner det från lagteknisk synpunkt inte godtagbart att såsomföreslagits införa förbud mot påbörjande av vägförrättning enligt 2 och 4 kap.EVL.