prop · FW0394 · 1973-12-31 00:00:00 — Kilometerskattensom enligt vad jag tidigare förordat f. n. skall ersätta endast beskattningenav brännolja är att anse som en konsumtions-beskattning. Den bör med hänsyn bl.a. härtill inte tas ut av de i registrerade fordonen vid användningutomlands. Detla förutsätter ett särskilt system för avslämpling avkilometerräknare m. m. vid ut- och inresa. Det torde få ankomma på Kungl. Maj:tatt i huvudsak i enlighet med nuvarande bestänunelser och utredningens förslagutfärda erforderliga bestämmelser i detta avseende. JagviU i detta sammanhang endast tillägga, att utredningens förslag till avgränsningav den fordonskrels för vilken förmånema skall gälla torde kunna accepteras medett undantag. Jag syftar på förslaget att även personbilarna skall omfattas av återbetalnings-och avräkningsrät-ten. Min tvekan på denna punkt är föranledd av fleraomständigheter. Det är i många fall fråga om privata resor med dieseldrivenpersonbil, där någon konkurrenssituation inte föreligger. Skatten per kilometerär förhåUandevis låg. Det kan uppstå svårigheter att vid kontrollen av ut-ochinresan på ett enkelt sätt konstatera om fordonet är brännoljedrivet. Jag ärdärför inle nu beredd att biträda utredningens förslag på denna punkt. Beträffande beskattningenav utländska fordon i kan jag i princip ansluta mig till vadutredningen anfört. En motsvarighet till nuvarande dagskatt bör tas ut avfordon från sådana länder i vilka svenska fordon inle åtnjuter skattefrihet.Dagskatt II borde, med hänsyn till att den utgör enkonsumtionsskatt, tas ut av aUa brännoljedrivna utländska motorfordon. Jaganser dock i likhet med utredningen, att de utländska personbilarna bör undantasfrån dagskatt II. Av praktiska skäl bör sådan dagskatt ocksåbegränsas lill släpvagnar över 10 tons totalvikt, dock bör från beskattningutelämnas släpvagnar tUl bensindrivna dragfordon. Jag SläUer mig tveksamtill utredningens förslag att fastställa dagskatt II medledning av schablonmässigt beräknad bränsleförbrukning och körsträcka per dag.Förslaget skulle, som transporinämnden framhållit, leda till samma skatt vidkort gränsöverskridande trafik och vid långa dagslräckor i . Jag anserdärför att dagskatt II bör fastställas mindre schablonmässigt utan attfördenskull kräva alltför noggranna utredningar vid in- och utresa. Jag förordar därför ettsystem som går ul på, att föraren vid inresan skall uppge vart han skall köra.Vid behov bör detla kunna styrkas med hjälp av frakthandlingar eller andradokument. På grundval härav beräknar tullmyndigheten avståndet med hjälp avupprättade tabeller, eventueUt baserade på en zonindelning, och avkräver skattför den beräknade körsträckan här i landet. Korta sträckor, förslagsvis underfem Prop,1973: 94 87 mil,bör inle föranleda någon beskattning. Maj:t bör dessutom kunna nedsättaeller efterge ifrågavarande dagskalt, t. ex. under förul-sättning avömsesidighet. Ettsärskilt problem utgör trafikulbylet mellan och . Liksom Sverigeär anslutet lill konventioner. I tillämpas emellertidsedan flera år tillbaka en renodlad kilometerbeskattning av brännoljedrivnafordon och släpvagnar till sådana fordon. Härav följer bl. a. att svenskalastbilar och släpvagnar beläggs med norsk kUometerskatt för körningar i Norgeenligt där lUlryggalagda vägsträckor. Skatt utgår enligt samma grunder som förnorska fordon. Kör emellertid norskt fordon i sker i överensstämmelse med1956 års konventioner ingen svensk beskattning. Detta förhåUande missgynnar de svenskatrafikföretagen på så sätt att de norska fordonens körningar i ipraktiken är helt skattefria, medan de svenska fordonen i vart fall belastasmed fordonsskatt. I fråga om körningarna i föreliggerkonkurrensneutralitet genom de möjligheter som föreligger för svenska åkare attfå restitution av fordonsskatt för det antal dagar som fordonet brukatsutomlands. Beläggsnorska fordon liksom andra utländska fordon med dagskalt II förkörningar i undanröjs till väsentlig del nuvarande olikheter ibeskattningen. Visserligen är dagskatt II avseddatt läcka endast den nuvarande brännoljeskatten, vilket innebär att de norskafordonen inte i skulle belastas med någon motsvarighet till denfordonsskatt som utgår på de svenska fordonen. Härvid bör dock beaktas, attrelativt hög skatt utgår i på förvärv av motorfordon och all de norskafordonen därför har en belastning utan motsvarighet för de svenska fordonen.Med hänsyn härtill bör ett någorlunda tiUfredsställande resultat uppnås genomatt dagskatt II påförs de norska fordonen. Från den svenskaåkerinäringen har man framhållit behovet av att snabbt få tUl stånd en lösningav det norsk-svenska trafikproblemet. Jag förordar därför att förhandlingar tasupp med för att åstadkomma en snar lösning av frågan. Förhandlingarna börsyfta tUl att i möjligaste mån uppnå konkurrensneutralitet meUan svenska ochnorska åkeriföretag för de gränsöverskridande transporterna. Jag förordardessutom att Kungl. Maj:t genom ett bemyndigande ges möjlighet att i sammasyfte införa skatt på norska lastbilar och släpvagnar . Utredningenhar under denna rubrik behandlat bl. a. frågor om skal-teändringar på grund avändring av fordons beskaffenhet eller användning. I princip föreslås därvidatt högre skatt skall beräknas fr. o. m. den kalendermånad under vilkenändringen skedde eller registreringsbesiktning skedde eller borde ha skett ochatt sänkt skatt skall beräknas fr. o. m. utgången av den månad som sagts.Vidare föreslås, att salu- Prop.1973: 94 88 vagnsskatt och interimsskatt skall regleras i särskildakungörelser som meddelas av Kungl. Härom har endast en remissinstansanfört, att fog saknas för en särskild interimsskatt. Utredningens förslag bygger på de principer som redangäller. Anledning finns inle att frångå dessa. Jag förordar därför attbestämmelser införs i VSF som ger nu avsett resultat. Maj:t bör därvidbemyndigas alt utfärda de bestämmelser som behövs i fråga om interimsskatt ochsaluvagnsskatt. Dessa skatter bör, som utredningen föreslagit, på ettschablonmässigt sätt motsvara skatt enligt VSF. Beträffande beskattningen avfordon, som införts i exportvagnsförteckning, förordar jag ingen ändring i sak. 1972: 115 angav jag att min avsikt var allåterkomma till frågan om kompensation tUl vissa fordonsägare för kostnadernaför anskaffning och montering av räknarapparatur som distribuerats genomstatens försorg. Frågan gäUde de fordon som försetts med kilometerräknarapparaturmen som upphör att vara kilometerskattepliktiga före ingången av ellerkortare tid därefter. Jag förordar, att kompensationen i princip bör avse defaktiska utgifterna för räknarsalsen och monteringen. Bestämmelser härom börkunna utfärdas av Kungl. har i skrivelse till finansdepartementetberört en fråga som har samband med inbetalning av automobUskatt vidnyregistrering av fordon. Förbundet har anfört all skatten betalas genom lösenav postförskotlsförsändelse. Denna sänds inle ut till fordonsägaren förränregistrering skett och därmed förflyter innan fordonet kan brukas.Denna ordning är enhgt förbundet otillfredsställande för bilhandeln.Bilregisternämnden har i jttrande över skrivelsen framhållit att praktiskafördelar står att vinna om ett fordon får brukas mellan registreringstillfälleloch betalningen av skatten. Dessutom kommer bilhandeln, enligt nämnden, altanvända sig av det särskUda systemet med registrering av fordon med samtidig avställningsom ingår i det nya bUregistereringsförfarandet. Interimsregistreringen bör dåockså kunna tas bort. Jag har erfarit att fordonsägare fått vänta på denpostförskottsförsändelse som avser automobilskatlen. Detta får dock ses som enövergående nackdel, som följer av de nya mtinerna för bl, a, bUregistreringen,När detta system varit i bruk torde väntetiderna bli avsevärt kortare.Dessutom bör beaktas, att möjlighet finns att betala skatt genom insättning påsärskilt postgirokonto. Jag är därför inle beredd all f. n, förorda en lösningav angivet slag i fråga om automobUskatten, I det förslag tUl VSF somupprättats inom stadgas förbud mot att bruka fordon för vUkettiU betalning förfaUen skatt ej erlagts. Det är min avsikt att återkomma till Kungl.Maj:t med förslag tiU bestämmei- a. uppbörd av skatt. I det sammanhanget finns det möjlighet att om såbedöms erforderligt fastställa förfallodagen för skatten så att de anfördasynpunkterna beaktas. Idenna proposition behandlas bl. a. avvägningen av vägtrafikbeskattningenmellan olika fordonsslag och mellan olika fordon. En jämförelse mellanskattebelastningen på bensindrivna och pä brännoljedrivna personbilar visar,att de förra genomgående belastas med en högre total beskattning. I nuvarandesystem med fordonsskatt och drivmedeisskalt har det inle varit möjligt altåstadkomma större likhet i beskattningen ulan alt detla skulle medföra ettbetydande inkomstbortfall för staten eller en skärpt beskattning avnyttotrafiken med brännoljedrivna fordon. Det har inle ankommit på utredningenall ta upp denna fråga. Vidövergången till en kUometerbeskattning av de brännoljedrivna fordonen skapasemellertid förutsättningar för alt åstadkomma en mera likvärdig beskattning avpersonbilarna. Det finns inte anledning att i denna fråga avvakta VKU:s arbete.Min avsikt är därför att nämiare låta undersöka de antydda förhållandena och pågrundval därav pröva frågan om och på vilket sätt en ändrad avvägning bör skeav beskattningen av brännoljedrivna och bensindrivna personbilar inom ramenför ett oförändrat totalt skatteuttag på dessa bilar. Somframgått av vad jag tidigare anfört har jag i mycket stora delar kunnat biträdautredningens förslag. På vissa punkter har jag redovisat en annan uppfattning.Härutöver har jag funnit anledning att göra en del redaktionella ändringar avutredningens författningsförslag. I det följande redovisas vissa av mig iövrigt förordade ändringar i förslaget till VSF. I denna paragraf, som motsvaras av 4 § i utredningens förslag, föreslås etttillägg, som fastslår att skattskyldigheten åvilar fordonets ägare. Med hänsyntill att utredning nu pågår om beskattning m. m. av leasingfordon är jag inteberedd att nu ansluta mig till RSV:s förslag om att brakare i vissa fall skall kimnajämställas med ägare, 9§, Paragrafen motsvarar 7 §, 10 § första stycket och 18 § andra stycket iutredningens förslag med vissa tillägg. I första stycket anges uttryckligenatt den rullande uppbörden för vissa fordon kan vara delad på fyra perioder avett helt skatleår. Som utredningen framhållit (s. 139) kan kilometerskatt ivissa fall komma att i praktiken beräknas för något äntre resp. tolv kalendermånader. Skatten bör dock anses fastställd för skatleåreller skatteperiod. Vidarehar tillagts, att Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer kanfastställa vilket skatteår eller vilka skatteperioder som skall gälla för olikafordon för det rullande uppbördssystemet. Paragrafen motsvarar 16 § i utredningens förslag med endast en ändring.Utredningen har föreslagit att ny ägare av fordon inte skall ansvara för skattsom gamle ägaren skall betala efter ägarbytet. Jag finner att detta i stäUetbör utformas så att den nye ägaren inle skall svara för skatt som fastställtsgenom efterbeskattning och som egentligen skulle ha betalats av den gamleägaren. Det förtjänar här påpekas, att skatteindrivningen kan beräknas bliväsentligt effektivare än f. n. genom det nya bUregistreringssystemet. Paragrafen motsvarar 17 § andra stycket iutredningens förslag med dels redaktionella ändringar och dels tUlägg i ettandra stycke av bemyndigande för Konungen eller myndighet som Konungen bestämmeratt meddela vissa föreskrifier om kilometerräknarapparatur. Sådant bemyndigandehar givils genom principbeslutet men bör tas in i VSF. Paragrafen motsvarar 18 § första och tredjestyckena i utredningens förslag med en kompletterande bestämmelse omskyldighet för ägare av kilomelerskattepliktigt fordon att lämna uppgifter tillledning för fastställande av kilomelerskatt. Paragraferna motsvarar 2331 §§ i utredningens förslag. I 23 § anges atttiden för påkallande av beslut är i likhet med vad som gäller enligt ASFsedan den 1 januari 1973. Vidare anser jag liksom kammarrätten i altden tidpunkt bör anges då fristen börjar löpa. I första hand bör senastebetalningsdag vara begynnelsedag för tidsfristen. Har den skattskyldige förstefter den dagen mottagit krav på skatten bör utgångspunkten i stället varamottagningsdagen. Bestämmelser i enlighet härmed har intagils i 23 §. I 25 § och andraparagrafer i utredningens förslag har hänvisats tUl förordningen (1959: 92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskattning (förfarandeförordningen). RSV harförordat att motsvarande bestämmelser tas in i VSF. Förfarandeförordningen ären central förordning i fråga om den indirekta beskattningen. Det är enligt minuppfattning ändamålsenligt att där intagna bestämmelser göras tillämpliga på vägtraflkskatt.Detta kan lättast ske genom hänvisningar lill relevanta avsnitt. Detta börinte föranleda några praktiska svårigheter. Paragrafen motsvarar32 § i utredningens förslag. Uttrycklig bestämmelse har intagits om attallmänna ombudet får föra talan mot vissa beslut och även till skattskyldigsförmån. Vidare anges att talan får föras mot beslut i fråga om befrielse frånskatt för handikappfordon. Med hänsyn tUl attskattebrottslagen föreslås gälla i fråga om vägtrafikskatt anser jag det tUlräckhgtom straff maximum för åtgärder enligt denna paragraf sätts till fängelse ihögst . Paragrafen saknarmotsvarighet i utrednmgens förslag. Med hänsyn till vad jag förordarbeträffande de handikappades fordon behövs det emellertid i VSF bestämmelserom skattefrihet för handikappfordon i enlighet med vad som gäller i frågaom automobilskatt. Underåberopande av vad jag sålunda har anfört hemställer jag, att Kungl. delsatt antaga upprättade förslag till 1. vägtrafikskatteförordning, 2. förordning om särskildvägtrafikskatt, 3. förordning om ändring iförordningen (1957: 262) om aUmän energiskatt, 4. förordning om upphävande avförordningen (1966: 21) om särskild skatt på motorbränslen, 5. lag om ändring iskattebrottslagen (1971: 69), 6. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m. m., delsgodkänna vad jag förordat i fråga om beskattning av vissinternationell trafik och beträffande kompensation för kostnader förinstallation av kilometerräknarapparatur i vissa fall. Medbifall tiU vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga till detla protokoU ulvisar.