prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Avsiktenmed förslaget i promemorian sägs vara att bibehålla ett oförändrat skatteuttagvid garantibeskattningen genom att låta beräkningsunderlaget förtaxeringsvärdena i möjlig mån förbli detsamma som förut. Detta föreslås skeinte genom inskränkning i det civUrättsliga fastighetsbegreppet eller iinnehållet i vad som skall särskilt för sig taxeras, dvs. taxeringsenheterna,utan genom att till enhet hörande faslig-helstillbehör i vissa fall inte skallomfattas av garantiplikten. kap.3 § JB angivna industritillbehören har av detta skäl föreslagits bli undantagnafrån garantiplikt i 5 § 5 mom. KL. Dessa tillbehör behöver då inte värderas. Isamband med detta förslag anförs i promemorian bl. a. följande. Omman skulle genomföra det förslag till gränsdragning i skatterättsligthänseende meUan fastighet och lös egendom, som utredningen om detskatterättsUga fastighetsbegreppet lämnade, skulle vid en jämförelse med vadsom nu gäller en avsevärd del av underlaget för garantibeskattningen fallabort. I första hand skulle de fasta maskiner m. m,, som enligt punkt 5 avanvisningama lill 10 § KL åsätts särskilt maskinvärde, undantas frångarantibeskattningen. Det särskilda maskinvärdet uppgick vid allmännafastighetstaxering lill ca , och utgjorde ungefär en femtedelav det totala taxeringsvärdet för industrifastigheter m, fl,, som uppgick tilli det närmaste . Då garantibeskattningens effektivitetsgrad ifråga om industrifastigheter anses ligga vid , skulle ett effektivtgarantibelopp av omkring 42 milj, kr. bortfalla om fasta maskiner inte hänförstill fastighet och särskilt maskinvärde inte åsätts. Vid en kommunalutdebitering av . skulle detta medföra ett skattebortfall av något mer än10 milj. kr. Emellertid kan det här enligt promemorian röra sig om högrebelopp, då de särskUda maskinvärdena till en större del än genomsnittet harhänfört sig till kraftverk och regleringsdammar, där effektivitetsgraden liggerhögre än den för industrierna genomsnittliga, dvs. Förslageti betänkandet Det skatterältsliga fastighetsbegreppet innebar emellertidavsevärt större konsekvenser i fråga om skattebortfall än enbart det somsammanhängde med det särskilda maskinvärdet. Förslaget innefattade ettundantagande från fastighetsbegreppet av åtskillig egendom utöver den, somåsätts särskilt maskinvärde och som i StäUet är hänförlig tillbyggnadstillbehör. Beräkningar av vad detta skulle innebära i fråga omminskning av taxeringsvärden och skattebortfall finns inte i betänkandet menbl. a. av remissyttrandena framgår att det rör sig om stora belopp. I fräga omjordbruksfastigheter har beräknats att underlaget för taxeringen skulle minskamed . Då det gäller vissa fastigheter där det bedrivs industriellverksamhet torde man få räkna med ett avsevärt större bortfall, särskUt medtanke på den pågående utvecklingen i fråga om konstruktionen avindustribyggnader. Möjlighetenatt låta hela kretsen av industritUlbehör utgöra underlag för åsättandet avtaxeringsvärde finns givetvis, sägs det i promemorian. Liksom vad gällerförslaget i Betänkandet Det skatterättsliga fastighetsbegreppet skulle ettsådant tUlvägagångssätt medföra avsevärda förändringar av taxeringsvärdena iförhållandet till nuläget. Denna förändring skulle bara avse industrifastigheterna.TiUförlitliga beräkningar avvad effekten i ökade taxeringsvärden och ökad garantiskatt skulle bli förindustrifastigheterna vid detta alternativ har inte kunnat göras. Det står dockklart att avsevärt över hälften av vissa industriers värden är att hänföra tillindustritillbehör. I detta läge får det anses mindre lämpligt att låtaindustritillbehören utgöra underlag för garantibeskaltningen, även om t. ex.den panträttsliga behandlingen av industritillbehören kan tala för engarantibeskattning av dessa. Vidare skulle vissa praktiska svårigheter varaförenade med en värdering av industritillbehören vid fastighetstaxeringen. Vid en målsättning om ettsåvitt möjligt oförändrat underlag för garantibeskattningen ligger enligt promemoriandet altemativ som innebär ett bortseende vid värderingen fränindustritillbehören närmast. Som nämnts kan därvid visst skatteunderlag fallabort i och med att de fasta maskiner, som åsätts maskinvärde, därvid kundebli lös egendom. De särskUda maskinvärdena spelar erfarenhetsmässigt störstroll i kraftverkskommunerna och vissa kommuner med stora petrokemiskaindustrier. I det sammanhanget framhålls det att en stor del av den egendom,som därvid åsätts särskilt maskinvärde, är sådan att den torde tUlhöra"skräddarsydd" eUer likartad industri och som därför skall ingå ibyggnadsvärdet även i fortsättningen, då den får anses utgörabyggnadstillbehör. En förutsättning för att maskinell utrustning iskräddarsydda industribyggnader skall räknas till bygnadstillbehör bör vara attindustribyggnadens användning och värde är helt beroende av den maskinellautrastningen i fråga. Maskiner av det slag som åsyftas är t. ex. masugnar,tegelbruksugnar, turbiner och generatorer i kraftverk samt maskiner i silobyggnader.Maskinerna skall alltså, för att vid värderingen anses som byggnadstillbehör,representera stora värden och i regel ha en avsevärd storlek. Vidare kommer attsom byggnadstillbehör räknas även maskiner i industrilokaler av nämntslag, vUka inte "kräver och jämväl vilar på fast, från grunden berettunderlag", vilket är det främsta kriteriet på de fasta maskiner, somåsätts särskilt maskinvärde. Som exempel kan nämnas mobila generatorer,instrumenteringspaneler m. m. I fastighets taxeringsvärde skulle sålunda även om industritillbehören undantas från värderingen alltjämt ingå den mestvärdefuUa och väsentliga maskineUa utrustningen i kraftverk m. m. ÖvrigasärskUda maskinvärden, avseende mindre värdefulla fasta maskiner torde inte hanågon större betydelse för garantibeskattningen. Med tanke på att ifastighetsbegreppet skulle komma att ingå viss mobil och annan maskinellutrustning, som inte var fast egendom, torde de skillnader i fräga omunderlaget för garantibeskattningen i förhällande till nuläget, som skulleuppkomma vid ett förslag om bortseende från industritillbehören vidvärderingen, vara obetydliga. Man bör därför enligt promemorian kunna bortsefrån dessa och därigenom erhålla en tUlfredsstäUande klar gränsdragning i frågaom vad som skall värderas och inte värderas. 3.2,2,3Ledningar m, m. Kraftledningarpå annans mark skaU enligt de nya reglerna i JB till skUlnad mot tidigare heltfölja allmänna regler, dvs, bli tillbehör till stationsfastigheten i den mån deinnehas med servitutsrätt till förmån för denna fastighet (2 kap, 1 § JB), Medhänsyn till utredningens om det skatterättsliga fastighetsbegreppetprincipiella ställningstaganden i fråga om fastighetsbegreppet i skatterättenoch till det sätt på vilket kraftledningar f. n. behandlas vidfastighetstaxeringen talar skäl för alt sådana ledningar inte tas med i detskatterättsliga fastighetebegreppet. Värdetav ledningar för vatten, avlopp, elektrisk ström, gas m, m., som är nödvändigaför en allmänna användning, bör ingå i byggnadsvärdet. Ledningarliksom alla andra anordningar, delar och tillbehör tUl mark och byggnad, som äravsedda att direkt tjäna en fastighets användning för rörelseändamål och sominte är att hänföra till markanläggning, bör däremot uteslutas ur detskatterättsliga fastighetsbegreppet. Tunnelanläggningarföreslås bli behandlade enligt reglerna för byggnad. Ipromemorian anförs att markanläggningar, ledningar, tunnlar o, d. vidfastighetstaxeringen i princip behandlas enligt de civilrättsliga reglernasåvitt angår frågan om de skall hänföras till mark, byggnad eller inventarier,I fråga om kraftledningar finns ett särskilt stadgande i 4 § KL, Där föreskrivsatt registrering enligt lagen med vissa bestämmelser om registrering avelektriska anläggningar samt om rätt till elektrisk kraft m. m. inte skallföranleda att sålunda registrerad egendom endast på denna grund i beskattningsavseendehänförs till fastighet. Denya reglerna i JB synes medföra förändring av den tillämpadeskatterättsliga klassificeringen som fast eller lös egendom av här avseddaanläggningar m. m. Främst följer detta av den nya bestämmelsen i 2 kap. 1 §andra stycket JB om viss med servitutsrätt innehavd egendom. I detta lagrumföreskrivs att tUl fastighet hör byggnad eller annan anläggning som är uppfördutanför fastigheten, om den är avsedd för stadigvarande brak vid utövning avservitut till förmån för fastigheten och inte hör tiU den fastighet där denfinns. Detta innebär i allt väsentligt utom vad gäller kraftledningar enkodifiering av gällande fastighetsrättslig praxis. Ienlighet med den huvudprincip i fråga om fastighetsbegreppet i KL, somförslagits i promemorian, bör här avsedda anläggningar m. m. hänförastill fastighet i samma utsträckning som inom civilrätten. Om det skullebefinnas lämpligt att undanta en del av dessa anläggningar m. m. från garantibeskattningentrots att de utgör fastighet, bör detta ske enligt samma metod som föreslagitsi fråga om industritillbehören enligt 2 kap. 3 § JB, nämligen genom föreskrifti 5 § KL om undantag från garantiplikt och genom särskUt hänsynstagande vid värderingen. Skatterättsligpraxis synes generellt sett innebära att ledningar och Uknande anläggningar m.m. som ligger på mark, vars ägare även äger ledningarna m. m., taxeras somfastighetstillbehör under det att ledningar m. m. på annans mark ansetts utgöralös egendom. Av tUlgängliga rättsfall från skatterätten har inte framgått omledningarna m. m. på annans mark i dessa faU anlagts på grand av servitut. Dettorde dock stå klart, sägs det, att man i skatterätten, i motsats till civilrätten,hänfört byggnader, anläggningar och ledningar på annans mark till lös egendom,oavsett om rätten att anlägga byggnaden m, m. grundat sig på servitut ellerannan rätt. Det förändrade skatterättsliga läge, som inträffar i fråga omledningar m. m., om man inför fastighetsbegreppet i JB och följer bestämmelseni 2 kap. 1 § andra stycket JB, berör sålunda inte ledningar m. m., som liggerpå annan fastighets mark och som inte disponeras på grund av servitut enligtnämnda lagrum. Dessa ledningar kommer liksom tidigare att utgöra lös egendomoch skall därför inte omfattas av garantiplikt. Till skillnad mot nu gällandeordning kommer däremot ledningar och ledningsliknande anläggningar, som pågrund av 2. kap. 1 § andra stycket är hänförliga till fastighetstillbehör ifortsättningen att garantibeskattas, om inte annat särskilt föreskrivs. Frågaär därför i första hand om några av dessa ledningar, anläggningar och byggnaderbör undantas från garantiplikt. Vissaskäl synes tala för att en del av de ledningar och lednings-liknandeanläggningar, som utgör fastighetstUlbehör, undantas från garantiplikt utöverdem som redan nu är undantagna frän skatteplikt. Delta gäller främstkraftledningarna. Med målsättningen om ett i möjlig mån oförändrat skatteuttagär en ändring av behandlingen i garantiskattehänseende i fråga om dessaledningar inte önskvärd. Sådana ledningar sträcker sig ofta över flera kommuneroch skulle, om de anlagts med stöd av servitut, kunna föranleda storahöjningar av de härskande fastigheternas taxeringsvärden. Detta synes vidareolämpligt, då kraftledningar, som framdragits på grund av nyttjanderätt, inteskulle medföra sådana konsekvenser. Numerafmns tunnlar och pipdines, som anlagts på grund av servitut men som går långasträckor utanför den "egna" fastigheten. Sådana ledningsliknandeanläggningar fanns inte vid tiden för tUl- 8 1973.1 saml. komstenav reglerna om skatteplikt i 5 § KL. Dessa anläggningar har många gångertillkommit i kommersiellt syfte. Garantiplikt bör åvila sådana ledningar ochledningsliknande anläggningar. Ifråga om vissa andra ledningar och ledningsliknande anläggningar, anlagda medstöd av servitut enligt 2 kap. 1 § andra stycket JB, synes kunna övervägas omde bör undantas från garantiplikt. Detta gäller sådana ledningar m. m. somingår i allmänt försörjnings- eller kommunikationssystem och drivs enligtsjälvkostnadsprincipen, såvida inte undantag från garantiplikt redan föreliggerpå grand av bestämmelserna i 5 § 1 och 2 mom. KL. Därmed avses främstledningar o. d. utanför den "egna" fastigheten, som ingår i allmänva-anlägg ning enligt lagen (1970: 244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. Även andra ledningssystem, t. ex. för gas och värme, skulle eventuelltkunna likställas i garantiskattehänseende med allmänna va-anläggningar. Attavgränsa de gas- och värmeledningsanläggningar, som drivs endast för täckandeav självkostnader mot andra slag av sådana anläggningar, sägs dock inte varalika lätt som då det gäller allmänna va-anläggningar. Pågrund av vad som anförts, föreslås i promemorian en bestämmelse i 5 § 5 mom.KL om imdantag från garantipUkt för kraftledningar, varmed avseskraftöveiföringsledningar och kraftdistributions-ledningar, samt ledningar ochdärmed jämförUga anläggningar tiU allmän va-anläggning. Skäl anses tala föratt allmänna vattenledningar i garantiskattehänseende behandlas enhetligt medavloppsledningarna för vilka redan nu beskattning av garantibelopp inte sker.Taxesättningen vilar för dessa båda typer av anläggningar på principen omsjälvkostnadspris. Befrielse skall därvid gälla utom lednings- eller rörsystemetäven värde av rätten att nyttja erforderlig mark för anläggningen. Befrielsefrån garantiplikt synes kunna utvidgas sedermera i den mån andra typer avledningssystem för allmän användning befinns drivna enligtsjälvkostaadsprincipen. Deföremål som bör kunna undantas från garantiplikten bör avgränsas till föratomegentliga ledningar även ledningar som utgörs av rör, tunnlar och likartadeanordningar. Nationalparkeroch såsom naturminnesmärken fridlysta områden är f. n. enligt 5 § 1 mom. förstastycket a) KL undantagna från skatteplikt. Reglema om skydd av naturområden m.m. finns naturvårdslag (1964:822, NVL). NVL upptar flera olika slagav fridlysta naturskyddsobjekt däribland nationalpark (4 §), naturreservat (7§) och naturminne (13 §). Enligt övergångsbestämmelser tUl NVL skalli fråga om fridlysning, som skett med stöd av äldre lag, anses som om beslutetmeddelats enligt motsvarande bestämmelse i nya lagen. Fastighetstaxeringsutredningenanför att begreppet naturminnesmärke utmönstrats ur NVL. Institutet naturparksom behandlades naturskyddslag, vilken föregick NVL, har likaledesutmönstrats. Vidare har begreppet naturminne i NVL fått en annan innebörd änbegreppet hade i den äldre naturskyddslagen. Som naturminnesmärken ellernaturminnen tidigare fridlysta områden eller tUl fastighet hörandenaturföremål är att anse som naturreservat, om skyddsobjektet är ettmarkområde, och som naturminne, om objektet är ett naturföremål. På samma sättär ett tidigare som naturpark fridlyst område enUgt utredningen numera attanse som naturreservat. Stadgandet i 5 § 1 mom. första stycket ä) KL omundanlagande från skatteplikt av nationalparker och såsom naturminnesmärkenfridlysta områden bör därför ändras. Anlednmgsaknas att ändra på nu gällande bestämmelse om nationalparks undantagande fränskatteplikt. Vad åter angår fridlysning av visst naturföremål såsom naturminnetorde det för naturföremålet erforderliga skyddsområdet som jämväl omfattasav fridlysningen oftast vara av ringa storlek. Även om skyddsföreskrifternaför ett sådant skyddsområde skulle vara av ingripande natur, blir fridlysningenspåverkan på fastighetens marknadsvärde ofta ringa eller ingen, beroende på attdet är en så liten del av fastigheten som över huvud berörs av fridlysningen. Utredningenföreslår, att nationalparker bibehålls i katalogen över skattefria objekt i 5 §1 mom. första stycket, att begreppet naturminnesmärke utmönstras ur katalogensamt att hithörande fridlysnings- och skyddsföreskrifter i övrigt t. ex. ifråga om naturreservat beaktas vid värdeuppskaltningen genom skälig nedsättningav det taxeringsvärde som eljest skulle ha åsätts. I den mån särskilda anvisningarbehövs i detta hänseende torde det i vanlig ordning få ankomma på RSV ellervederbörande skattechef att meddela sådana anvisningar. 3.2.3Remissyttrandena 3.2.3.1 Allmänt Utredningsförslaget Fleraremissinstanser delar fastighetstaxeringsutredningens uppfattning att enöversyn bör göras av bestämmelserna om skatteplikt till garantibdopp förfastigheter. Denna mening framförs bl.a. av ,länsstyrelserna i , och samt ,lokala skattemyndigheten i och Svenska landstingsförbundet.Länsstyrelsen i anför bl. a. att det i det praktiska taxeringsarbetetofta uppkommer svårigheter att avgöra om en viss fastighet skall vara skattefrijämlikt 5 § KL. En ytterligare modernisering och en exaktare exemplifieringskulle därför vara önskvärda. Vidare ifrågasätter om inte kretsenav folkrörelser, vars fastigheter undantas från skatteplikt, kan utvidgas ytterligare.Landstingsförbundet ifrågasätter om inte en fullständig översyn avskattepliktsreglerna i 5 § KL borde ske. En omarbetning av reglerna omundantag från skatteplikt för vissa fastigheter är angelägen ur landstingenssynpunkt, t. ex. för fastigheter som helt används för vårdändamål, terapi etc. Förslagettill omdisponering av 2 kap. KL lämnas utan erinran av remissinstanserna. Detföreslagna utbytet i 5 § KL av begreppen skatteplikt och skattepliktig såvittgäller garantibelopp för fastighet mot orden garantiplikt och garantipliktigtas upp av några instanser. En negativ inställning till detta förslagredovisar kammarrätterna i och , ,länsstyrelserna i och samt län. anser attbenämningen garantiplikt civUrättsligt för tankama till annat än vad somåsyftas. i tillstyrker utbytet. 3.2.3.2IndustritUlbehör Promemorieförslaget om fastighetsbegreppet Fråganom gränsdragningen mellan byggnadstillbehör och industritillbehör harbehandlats av bl. a. kammarrätterna i ,och , länsstyrelsernai , , saml och län.Näringslivets skattedelegation och . Kammarrätten i anser attförslaget om den maskinella utrustningen i s. k. skräddarsyddaindustribyggnader och liknande fått en utformning som i stort sett överensstämmermed kammarrättens uppfattning. Maskinerna i de skräddarsyddaindustribyggnaderna bör hänföras till byggnadstillbehör endast om derepresenterar stora värden och i regel har en avsevärd storlek. Maskiner ikraftverksbyggnader uppfyller ofta inte dessa villkor men är ändå av såspecifik karaktär att de bör behandlas på samma sätt. Liknande synpunkterframförs av kammarrätten i och av länsstyrelserna i och Bohussamt liksom av . a. att det med hänsyn tUl industrins snabba utveckling i samhället kanbefaras att svära gränsdragningsproblem kan uppkomma med angivna Imapphändigadistinktion. förklarar sig dock inse svårigheten med att iförarbetena ge en mera detaljerad beskrivning av dessa anläggningar. lämnastill rättstillämpningen och eventuellt bli föremål för närmare anvisningar.Kammarrätten i och föratsätter att RSV lämnar anvisningar angåendegränsdragningen mellan byggnadstillbehör och industritillbehör. Kammarrätternai och anser att man bör förtydliga lagtexten avseendeundantagande från skatteplikt för industritillbehör. Enligt kammarrätten iStockholm bör man i en anvisningspunkt till 5 § KL ange att tiUindustritillbehör inte hänförs maskiner i skräddarsydda industribyggnader ochsådana maskiner som tjänar tUl stadigvarande brak för industribyggnader i allmänhet. Ävenlänsstyrelserna i , , och länunderstryker de tolkningssvårigheter som kan uppkomma i fråga om begreppenbyggnadstillbehör och industritillbehör. Detsamma gäller och Näringslivets skatteddegation. Näringslivetsskattedelegation anser att man skapar nya svårigheter med det föreslagnafastighetsbegreppet genom bestämningen av kretsen tillbehör tillindustribyggnad. och Svenska kraftverksföreningenhar berört frågor om gränsdragning mellan byggnads-tillbehör ochindustritUlbehör inom kraftindustrin. framhåller att sågott som all utrustning av betydelse kommer, om förslaget genomförs, attinräknas i taxeringsvärdet för kraflindustrin. i länanser det tillfredsställande att den mest värdefulla och väsentligautrustningen i kraftverk enligt förslaget kommer att ingå i taxeringsvärdet. remissinstanser har yttrat sig över den effekt på skatteutfallet sompromemorieförslaget om fastighetsbegreppet har. Bland dessa är kammarrätterna iStockholm och , Lantbrukets skattedelegation, Näringslivetsskatteddegation. och Svenska landstingsförbundet.Kammarrätten i anför bl. a. alt en huvudprincip i det framlagdaförslaget varit att underlaget för taxeringsvärdet såvitt möjligt skuUebibehållas vid oförändrad storlek. Så synes enligt kammarrätten även ihuvudsak bli fallet, om förslaget genomförs. En fördel med ett i huvudsakoförändrat taxeringsunderlag är bl. a. att en önskvärd kontinuitet därigenombibehålls såväl beträffande fastighetsvärdestatistiken som vad gäller självafastighetstaxeringen, som grandas på denna statistik. Kammarrätten i Göteborganför att den föreslagna lösningen för att undvika skatteskärpningar för vissafastighetsägare synes lämplig och förmodligen är den enda framkomliga vägen.Svenska kommunförbundet anför att förbundsstyrelsen avstyrkte förslaget ibetänkandet Det skatterättsliga fastighetsbegreppet om utmönstring av maskineroch andra tillbehör tUl rörelsefastigheter ur det skatterältsligafastighetsbegreppet på grund av att en sådan åtgärd kunde antas medförabetydande skattebortfall för åtskUUga kommuner. Medmålsättningen i det nu föreliggande förslaget att det materiella innehållet ifastighetsbeskattningen skall förbli i stort sett oförändrat genom attfastighetsbegreppet i skatterätten i princip bringas att överensstämma med detcivilrättsliga fastighetsbegreppet har styrelsen inte några invändningar motdelta förslag. anför bl, a, att även om förslagetkommer att medföra ett totalt sett oförändrat taxeringsvärdeunderlag kan docklokalt vissa avvikelser uppstå. För landstingskommunemas vidkommande tordesådana avvikelser endast få marginell betydelse. Näringslivetsskattedelegation anför att effekterna på garantibeskattningen av ett minskatunderlag inte redovisats. Av de uppgifter som lämnats om garantibeskattningenseffektivitet m. m. framgår att skattebortfallet om man godtagit förslaget ibetänkandet Det skatterättsUga fastighetsbegreppet skulle; blivit mycketbegränsat. Storleksordningen skulle varit 1020 milj. kr., motsvarande avden totala skatt garantibeskattningen inbringar. En så obetydlig förändring iskatteutfallet är försumbar i detta sammanhang. Skulle den drabba enskilda kommunerpå ett icke acceptabelt sätt, borde det vara möjligt att lämna kompensation förskattebortfallet i annan ordning. Det är också möjligt att bygga på taxeringsvärdetmed ett värde på vissa fastighetsinventarier enkom för garantibeskattningen,men sådana åtgärder synes, med hänsyn till den ringa ekonomiska betydelsen,knappast motiverade. Liknande synpunkter framförs av Lantbruketsskattedelegation och Svenska revisorsamfundet. Särskildafrågor om skatteutfallet för främst kraftindustrin och elverken vid detföreslagna fastighetsbegreppet behandlas 2mstatens vattenfallsverk. anser att beräkningsunderlagetför taxeringsvärdet kommer att öka för kraflverksinduslrin, då större delen avden maskinella utrustningen enligt förslaget skall räknas sombyggnadstUlbehör. Verket anser att denna ökning bör neutraliseras genom att häravsedda byggnadstillbehör får ingå i taxeringsvärdet med ett reducerat belopp.Reduktionen bör åstadkommas genom en lägre taxeringsvärdenivå än den generella.Vidare bör återanskaffningskostnaden för de fasta maskinerna reduceras med ca35 å i stäUet för som f. n. 30 å , eftersom beräkningsunderlagetenligt förslaget ökar. och framför liknande synpunkter. tillägger bl.a. att det är uppenbart att taxeringsvärdena för exempelvis kärnkraftverkskulle öka med synnerligen stora belopp om allt större maskineri tiUoreducerat värde räknades in i detta värde. 3.2.3.3Ledningar m. m. Promemorieförslaget om fastighetsbegreppet Motförslaget att kraftledningar och ledningar för allmän va-anläggning skallundantas från skatteplikt finns inte någon erinran i remissyttrandena.