prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — Innehålleti fastighetsbegreppet har såvitt gäller den skattelagstiftning, som inte avserinkomstbeskattningen, främst betydelse för värderingsreglerna i SF, AGF ochstämpdskatleförordningen. Enligt dessa utgår enligt huvudregeln skatt förfastighet på grundval av fastställt taxeringsvärde. Detta gäller dock förstämpelskatt endast under föratsättning att köpeskUlingen inte överstigertaxeringsvärdet. Man har att överväga om förslaget att industriliUbehör inteskall beaktas vid åsättande av taxeringsvärde bör inverka på nämndaföreskrifter. De föremål som hänförs till industritillbehör har tidigarebeskattats antingen genom att de utgjort del av underlaget för beräkning avtaxeringsvärdet eller såsom inventarier, IndustritUlbehörenrepresenterar stora värden, ehuru man inte tillför-litiigen kan ange hur stora.Det torde under sådana förhåUanden knappast kunna anses försvarbart att intebeskatta dessa värden vid förmögenhetsbeskattningen och i samband med arv ochgåva. Med hänsyn härtill bör i 4 § SF och 22 § AGF intas bestämmelse om att dådet finns industritUlbehör skall dessa upptas särskilt. De bör därvidvärdesättas enligt reglerna om värdering av lös egendom. Någon bestämmelse avsådant innehåll torde inte behövas i stämpelskatteförordningen med hänsynlill bestämmelsema däri att skatt skall utgå efter köpeskillingen om dennaöverstiger taxeringsvärdet. Även såvitt gäller MF bör en anpassning ske till det ipromemorian föreslagna fastighetsbegreppet. Reglerna om mervärdeskatten är f.n.under översyn. Denna verkställs av mervärdeskatteutredningen. Med anledningdärav lämnas i promemorian inte något förslag tiU författningsändring såvittgäUer MF. 7.2.2 Frågor om fondering och placeringPromemorieförslaget om fastighetsbegreppet Även då det gäller lagstiftning utanför skatterättensområde, i vilken taxeringsvärdet har betydelse för regler om fondering ochplacering och såsom förddningsgrund m. m. bör övervägas, om förslaget attindustritillbehörens värde inte skall ingå i fastighets taxeringsvärde, börmedföra följdändringar. De aktuella fonderings- och placeringsreglerna består ihuvudsak av tre grupper. Den ena gruppen omfattar sådan lagstiftning enligtvilken lån inte får meddelas i industrifastigheter. Dit hör förordningen om erkändaarbetslöshetskassor och reglementet angående förvaltningen av de allmännaförsäkringskassomas fonder för den obligatoriska och den frivilligasjukförsäkringen. För dessa författningar torde förslaget i promemorian i alltväsentligt sakna intresse. Enligt 2 § förordningen med särskUda bestämmelser omanbringande av omyndigs medel får utlåning av omyndigs medel utan överförmyndaressamtj'cke ske endast mot säkerhet av panträtt på grundval av inteckning i fastegendom inom av det senast fastställda taxeringsvärdet. Avser inteckningannan fastighet än jordbruksfastighet, får utlåning dock endast ske om fastighetenär belägen inom stadsplan eUer byggnadsplan och det finns byggnad påfastigheten, som huvudsakligen innehåller bostadslägenheter för uthyrning samtinteckningen ligger inom det belopp, för vilket byggnaden är brandförsäkrad. Iflera författningar ställs samma villkor för utlåning som i återgivnabestämmelse. Detta gäller kommunallagen, kommunallagen för ,landslingslagen, lagen om kommunalförbund och lagen om församlingsstyrelse. Avnyssnämnda bestämmelser i 2 § förordningen med särskilda bestämmelser omanbringande av omyndigs medel framgår att förslaget att värdet avindustritUlbehör inte skall ingå i taxeringsvärdet knappast kan ha någotintresse. Den tredje gruppen gäller försäkringsbolags och liknandeinstitutioners fonderingar. I korthet kan sägas att dessa bolag m. fl. fårplacera medel med säkerhet genom inteckning i fast egendom inom två tredjedelarav taxeringsvärdet. Detta gäller enligt lagen om försäkringsrörelse,reglementet angående förvaltning av fonder och lagen omunderstödsföreningar. För dessa bestämmelser kan förslaget om behandlingen avindustritillbehören vid fastighetstaxeringen ha viss betydelse. Föreskriftema i22 kap. JB om inteckning i fast egendom avser även panträtt genom inteckning iindustritUlbehör. Med hänsyn till dessa panlrattsliga regler kunde det synasföljdriktigt att underlaget för försäkringsbolagens m. fl. säkerheter då detgäller fastighet vidgades i motsvarande mån, dvs. genom attindustritillbehörens värde beaktades vid åsättande av taxeringsvärde eller genom att till dettavärde lades värdet av industritillbehören. Emellertidtillkommer i detta avseende frågor om man materiellt sett vill utvidgaunderlaget för säkerheterna. Förslaget i promemorian avser att bibehållaunderlaget för taxeringsvärdet vid såvitt möjligt oförändrad storlek. Deförändringar av taxeringsvärdena som sannolikt inträffar vid den allmännafastighetstaxeringen torde i allt väsentligt medföra att medgivnainteckningar kommer att ligga inom föreskriven del av taxeringsvärdet. Motbakgrund av det anförda lämnas iite något förslag i frågan utan det bör, sägsdet, övervägas i annan ordning om konsekvensändringar av angivet slag bör kommatUl stånd. Detsamma sägs gälla redovisnings- och uppskrivningsregler i lagen omaktiebolag och regler om fördelning av ansvaret för gemensamma inteckningar eftertaxeringsvärdet. Inte heller i vad avser förköpslagen, enligt vilken kommunsförköpsrätt inte får utövas i fråga om fastighet med lägre taxeringsvärde än200 . (3 §), har förslag om konsekvensändring ansetts böra övervägas ipromemorian. Betänkandet Det skatterättsliga fastighetsbegreppet Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet finnssom tidigare angetts i bihang till promemoria angående fastighetsbegreppet iskatterätten m. m. Här återges endast huvudlinjerna i remissyttrandena såvittdessa avsåg inkomstbeskattningen. Dessa innefattade bl. a. kritik mot allunderlaget för den kommunala garantibeskattningen skulle minskas vid ettgenomförande av förslaget. Någon närmare precisering av effekterna i dettahänseende ansågs inte ha lämnats i betänkandet. Man efterlyste närmareklarlägganden av de kommunalekonomiska verkningarna och förslag lill åtgärderför att motverka det försämrade skatteutfallet. Vidare framfördes åtskiUigadetaljanmärkningar. Bland dessa kan nämnas kritiken mot reglerna i belänkandetför kombinerade hyres- och rördsefastigheler, ifrågasättandet av förslaget ombehandling av tunnlar och ledningar samt påpekandet om konsekvenserna av förslagetsåvitt gäller realisationsvinstbeskattningen. Många remissinstanser förordadeemellertid förslaget om särskilt fastighetsbegrepp för rörelsefastigheter bl.a. med hänsyn till att det ansågs användbart inom olika beskattningsområden. I tidigare avsnitt har de remissyttranden över promemorianredovisats som avser principfrågan om samordning mellan det civilrättsliga ochdet skatterättsligafastighetsbegreppet samt fastighetsbegreppets betydelse förfastighetstaxeringen m. m. I det följande anges ytterligare synpunkter påfastighetsbegreppets betydelse för inkomst- och kapitalbeskattningen somframlagts i remissyttrandena. Någraremissinstanser har yttrat sig över det föreslagna fastighetsbegreppetsanvändbarhet vid den s. k. proportioneringsregeln och i övrigt i samband medavskrivning vid beräkning av inkomst av jordbruk och av rörelse. Företagsskatteberedningenifrågasätter om några väsentliga fördelar står att vinna från redovisnings- ochinkomsttaxeringssynpunkt, om reglema om fastighetsbegreppet anpassades till deför avskrivningsberäkning gjorda avgränsningarna. Avskrivningsreglerna somsådana är av relativt föränderligt slag. Principiella skäl kan därför anförasmot en anknytning till tUlgångsgrapperingen i avskrivningshänseende, då detskatterättsliga fastighetsbegreppet bör innefatta en hög grad av kontinuitet.F. n. föreligger inte någon samordning mellan avskrivningsreglema och nugällande fastighetsbegrepp inom skatterätten. Denna ordning synes inte hamedfört särskilda svårigheter vare sig vid inkomsttaxeringen eller från rentbokföringsteknisk synpunkt. Någon påtaglig fördel torde därför knappast uppnåsgenom en eventuell samordning av dessa regelsystem. Beredningen förbehåUer sigmöjligheten att studera problemet. Förslaget att slopa särskUt maskinvärdetorde påkalla en översyn av proportioneringsregeln vid rörelsebeskattningen.Man bör undersöka om en ny bestämmelse erfordras om reduktion avtaxeringsvärdet för värdet av sådana maskiner och inventarier iindustribyggnader som avses skola behandlas som byggnadstillbehör och därföringå i byggnadsvärdet. Den till proportioneringsregeln knutna jämkningsregelnbör även ses över. Lantbrukets skattedelegation anser attproportioneringsreglema bygger på de tillgångsgrupperingar som gjorts iavskrivningsreglerna. Om inte taxeringsvärdet fastställs med beaktande av dessainkomstskatteregler kan proportioneringsreglema över huvud taget inte fungeraoch detta leder till att underlaget för en företagsekonomiskt riktig avskrivningsprincipundanröjs. Liknande synpunkter framförs bl. a. av . a. i anser att det avredovisningstekniska skäl vore ändamålsenligt om man vid taxeringen kundesåsom särskUd delpost redovisa värdet av sådana byggnadstillbehör som avskrivssom inventarier. anser vidare att en anvisning behövs om rättentill avdrag för värdeminskning av till uthyrd fastighet hörandeindustritillbehör. Begreppet reparation och underhåll av faslighet kan ifortsättningen få ett delvis nytt innehåll i vad avser uthyrd industribyggnad.Vidare bör det komma till klart uttryck i vad mån utbyte av industritUlbehörkan anses som avdragsgill kostnad. Förslagetsbetydelse för realisationsvinstbeskattningen behandlas av bl.a. , i , realisationsvinstkommitténoch Lantbrukets skattedelegation. i anser att detföreslagna begreppet, som inkluderar industritillbehören, avsevärt förändrardet reella innehållet i realisationsvinstreglerna. anser dettveksamt om bl, a, överlåtelse av industritUlbehör skall anses som överlåtelseav del av fastighet eller av lös egendom. Tillämpningen av den schablonregelför realisationsvinst-beräkningen, som utgår från visst taxeringsvärde blirorimlig i fråga om industrifastigheter vars värde tUl stor del utgörs avuthyrda industri-tillbehör. anför bl, a, att man enligt denya avskrivningsreglerna i fråga om rörelse och jordbruksfastighet påintäktssidan tar upp endast fastighetsvärdet exkl, de tillbehör vilka vid beräkningav värdeminskningsavdrag behandlas som inventarier, I de avtal om förvärv avfast egendom som upprättas måste en sådan uppdelning ske men hardetta inte varit fallet. Om inte reglerna för beräkning av realisationsvinst påfastighet ändras, kommer att saknas delvärden påjordbruks- och rörelsefastigheter som kan användas vidrealisationsvinstberäkningen. anför bl, a. att detkan antas att bestämmelsemas utformning i viss utsträckning kan inverka påkommitténs uppdrag att göra en översyn av realisationsvinstreglerna. Kommitténhar ännu inte tagit slutlig ställning till spörsmålen på det område avrealisationsvinstbeskattningen som avser avyttring resp. upplåtelse avfastighet, varför det synes vara för tidigt alt nu uttala sig om hur förslagensdetaljföreskrifter kan tänkas påverka en kommande lagstiftning på dettaområde. Härtill kommer att det får anses mera väsentligt med en allmänanpassning av bestämmelserna om fastighet i skatterätten till bl. a.fastighetstaxeringen än att de på något sätt tillrättaläggs med tanke på attrealisationsvinstbeskattning eventuellt kan aktuaUseras i en viss bestämdsituation. Kommittén betonar att det är av betydelse förrealisationsvinstbeskattningen, alt inte den fasta relation som finns mellanå ena sidan en fastighets taxeringsvärde och å den andra sidan dessmarknadsvärde upplöses. Om man skall beräkna en fastighets hela värde, vUketkan bli erforderligt bl. a. i en upplåtelsesituation, synes man få utgå frånfastighetens taxeringsvärde, och det är i delta sammanhang vitalt, atttaxeringsvärdet någorlunda återspeglar faslighetens marknadsvärde. Någraremissinstanser har tagit upp vissa kapitalbeskattningsfrågor. iMalmöhus län påpekar att i förslagen tUl 1 § SF och 22 § 1 mom. AGF inteangetts att särskilt värde skall tas upp för sädana ledningar för elektriskkraft som ingår i fastighet. utgår vidare frän att förslaget omsärskild värdesättning av industriliUbehör vid arvs- och gåvobeskattningenskall göras av . ifrågasätter om en särskildordning för värderingen bör tillskapas Lantbrukets skattedelegation anför att fastighetsinventarierna iräkenskaperna redovisas på kontot för maskiner och mventarier. Vidförmögenhetsbeskattningen måste då den del av det totala inventarievärdet somavser fastighetsinventarier utbrytas och särredovisas om inte endubbelbeskattning skall ske vid förmögenhelstaxeringen. Denna bUd komplicerasytterligare av att i fråga om industrifastigheter industritUlbehör enligt 2kap. 3 § JB inte skaU ingå i fastighetsbegreppet, varigenom alltså gruppenfastighetsinventarier i räkenskaperna måste delas mellan dessa industritiUbehöroch industritUlbehör i övrigt, om förmögenhetsredovisningen skall kutma blikorrekt. Förslagetatt man vid beräkning av stämpelskatt inte skall la upp industritillbehörenmed särskilt värde utöver taxeringsvärdet kritiseras av kammarkollegiet ochkammarrätten i . Dessa remissinstanser anser att även värdet avindustritillbehör skall läggas tUl grand för beräkningen av stämpelskatteneftersom det är fastighetsförvärvet som beskattas. Kammarkollegiet föreslåratt i 8 § stämpelskatteförordningen skall föras in en bestämmelse härom. 7.3.2Frågor om fondering och placering Remissutfalleti förevarande frågor har redovisats i bihang till promemorieförslaget omfastighetsbegreppet, till vilket hänvisas. Förslagetatt det förordade fastighetsbegreppet inte skall föranleda några ändringar idetta sammanhang i fonderings- och placeringsregler har lämnats utan erinran avremissinstanserna. AUmänfastighetstaxering, vilket innebär en nyvärdering av landets helafastighetsbestånd, skall ske . Senaste allmänna fastighetstaxeringägde rum . Nästa allmänna fastighetstaxering skall således ske . Detursprangliga och alltjämt främsta syftet med fastighetstaxeringen är att tafram underlag för den kommunala s.k. garantibeskattningen.Fastighetstaxeringen utnyttjas emellertid också för en mängd andra ändamål,såväl på skatterättens område som i andra sammanhang, och synes snarare fåökad betydelse . Jag kan erinra om betydelsen förschablonbeskattningen av villor och för realisationsvinstberäkningen, för attta några exempel på användningen inom skatteområdet. Utanför skatterättenanvänds uppgifter från fastighets- 19 1973.1 saml. taxeringeni t, ex, fastighetsbelåning och för förvärvstillståndsärenden. En närmareöversikt över de olika användningsområdena för fastighetstaxeringen elleruppgifter som därvid tas fram har lämnats i det föregående (avsnitt 2,1 och2,2). Dettotala taxeringsvärdet för skattepliktiga fastigheter uppgick vid 1970 årsallmänna fastighetstaxering till , varav ca 33miljarder kr. eller för kategorin jordbruksfastighet och i detnärmaste . eUer för kategorin annan fastighet. AntaletskattepUktiga taxeringsenheter uppgick totalt till drygt 2 milj., varav ca 350000 eUer taxerades som jordbruksfastighet och återstoden, någotöver 1,7 milj. eller , taxerades som annan fastighet. Motsvarandesiffror från den närmast föregående aUmänna fastighetstaxeringen, som skeddeår 1965, var följande. Det totala taxeringsvärdet belöpte sig tiU omkring 164miljarder kr., varav ca 26 miljarder eller avsåg kategorinjordbraksfastighet och ca 137 miljarder eller sålunda kategorin annanfastighet. Antalet taxeringsenheter var totalt omkring 1,8 milj. Antaletenheter ta.xerade som jordbraksfastigheter var ca 33 000 färre än år1965, under det att antalet enheter taxerade som annan fastighet ökade frän år1965 tiU med nära 300 000. Denallmänna fastighetstaxeringen regleras av en mängd föreskrifter i olikaförfattningar och anvisningar. En del av dessa föreskrifter, företrädesvissådana som rör organisationsfrågor samt procedurer och längdföringen, hartillkommit och inneburit relativt omfattande moderniseringar ochförbättringar (SFS 1968: 729734, SFS 1969; 210211,709710,SFS 1970; 231,673och 935,SFS 1971: 171). a. har därigenom rationaliseringsvinster kunnatgöras genom införandet av ADB-teknik. I stort sett är emellertid de materiellareglerna för värdering och åsättande av taxeringsvärde av rätt gammalt datum,även om också här en modernisering och rationalisering av metodiken kurmatgenomföras tack vare förutvarande riksskattenämndens och riksskatteverketsmöjligheter att meddela anvisningar. Underen taxeringsperiod, dvs. åren mellan två allmänna fastighetstaxeringar, skers. k. särskild fastighetstaxering av alla fastigheter. Detta innebär dock, förhuvuddelen av landets fastigheter, inte någon ny värdering eller särskildprövning. Genom ett formellt nytt beslut varje taxeringsår faststäUs föregåendeårs taxeringsvärde. I vissa närmare i kommunalskattdagen (1928: 370, KL)angivna fall kan dock ny-taxering ske även . Reglernaför den särskilda fastighetstaxeringen har genomgått engenomgripande ändring (prop. 1972: 49, SkU 1972: 23, rskr 1972; 164, SFS 1972:169 171). Trotsde sålunda fortlöpande revideringarna av det omfattande författningskomplexsom berör fastighetstaxeringarna kvarstår åtskiUigt reformarbete. Vad sombehöver göras kan i princip uppdelas på tre huvudfrågor, nämligen frågan om detskatterättsliga fastighetsbegreppet och den därmed sammanhängande bestämningenav begreppet taxeringsenhet, den materiella frågan om grandema förtaxeringsvärdet, dvs. värderingsunderlag och värderingsmetod samt frågan om nyorganisation av prövningsinstansen länsslyrelsereform. Frågan om detskatterättsliga fastighetsbegreppet fick aktualitet genom att lagen (1895: 36 s.1) angående vad till fast egendom är att hänföra upphörde att gälla den 1 juli1967 på civilrättens område. Där gäller f. n. bestämmelser i jordabalken (JB).För skatterättens vidkommande gäller fortfarande lag provisoriskt.Frågan om det skatterältsliga fastighetsbegreppet har utretts av en sakkunnig ibetänkandet (Ds Fi 1971: 15) Det skatterältsliga fastighetsbegreppet. De övriga nyssnämndahuvudfrågorna har behandlats av fastighetstaxeringsutredning ibetänkandet (SOU 1973:4) Fastighetstaxering. Även detta betänkande har remissbehandlats. I detta sammanhang böräven nämnas frågan om behandlingen i beskattningshänseende av s. k. gemensamhetsanläggningar.Förslag i ämnet har lagts fram av samma sakkunnig som enligt vad nämntsutrett frågan om det skatterättsUga fastighetsbegreppet. Förslaget återfinns ien promemoria (Ds Fi 1972: 11) angående beskattning av vissa gemensamhetsanläggningar,som också remissbehandlats. Slutiigen bör påpekas attbetänkandet (Ds Fi 1971: 15) Det skatterättsliga fastighetsbegreppet samtvissa andra fastighelstaxeringsrättsliga frågor överarbetats i en promemoria(Ds Fi 1973: 7) angående fastighetsbegreppet i skatterätten, m. m. Promemorianhar utarbetats inom och remissbehandlats tiUsammans med ensammanställning av remissutfallet såvitt avser betänkandet Det skatterättsUgafastighetsbegreppet. Sammanställningen återfinns i bihang lill promemorianangående fastighetsbegreppet i skatterätten, m. m. Idet följande avser jag att ta upp de här berörda spörsmålen tiU närmarebehandling vart och ett för sig. vill jagemellertid i korthet yttra mig om framförda önskemål om ett uppskjutande av1975 års allmänna fastighetstaxering. Sädana önskemål tycks förekomma varjegång som det blir aktuellt med en allmän fastighetstaxering och förestavas ihuvudsak helt naturligt av farhågor för att ökade taxeringsvärden skallleda tiU skärpt beskattning. Från den principiella och viktiga utgångspunktenom jämnhet och rättvisa i taxeringen kan emellertid långa uppehåll mellan deallmänna fastighetstaxeringarna inte tolereras. manbeakta det inflytande på prisutvecklingen som taxeringsvärdet har. Olyckligasnedvridningar i fastighetsprisutvecklingen kan således bli följden av att denallmänna fastighetstaxeringen skjuts upp. Jag kan med hänsyn tUl det nu anfördainte ansluta mig till tanken på ett uppskov. Verkningarna i inkomst- ochförmögenhetsskattehänseende får studeras när fastighetstaxeringens preliminärauppgifter om utfallet föreligger och åtgärder i syfte att motverka eventuellaomotiverade skatteskärpningar diskuteras i detta sammanhang. VidareviU jag påpeka att en fråga som rör allmänna fastighetstaxering intebehandlas i denna proposition. Frågan rör taxering av vattenfallsfastigheteroch övervägs f. n. inom . Förslag i ämnet avses skolaföreläggas nästa års riksdag. Denföreliggande propositionen behandlar huvudsakligen frågor om fastighetstaxering.I det sammanhanget kommer emellertid några konsekvensändringar att föreslås ominkomst- och förmögenhetsbeskattningen. Sådana 'ändringar har varitaktuella även i fråga om gemensamhetsanläggningar enligt lagen (1966: 700) omvissa gemensamhetsanläggnmgar. Som nämnts föreligger ett utredningsförslag idetta ämne. EmeUertid har bl. a. under remissbehandlingen av sistnämnda förslagframkommit önskemål om en översyn av beskattningen av inte bara gemensamhetsanläggningarutan även av andra slag av samfälligheter. Vidare har medan arbetetmed föreliggande proposition pågått förelagts förslag till anläggningslag ochlag om förvaltning av samfälligheter (prop. 1973: 160). De beskattningsfrågorsom rör olika samfälligheter bör därför över\'ägas ytterligare inomfinansdepartementet innan förslag till nya beskattningsregler i dessa frågorframläggs. Totalutgifternaför allmänna fastighetstaxering uppgick tUl ca 32 milj. kr. I beloppetingick även landstingens och kommunernas kostnader. Fastighetslaxeringsutredningenhar gjort en beräkning av den kostnadshöjning, som man skulle ha att räkna medom man genomför utredningens förslag. För jämförelsens skuU har vid beräkningeni tUlämpliga delar använts de ersällningsnormer som gäUde vid 1970 årstaxering. Merkostnaderna skulle då uppgå till . Begreppenfast egendom och fastighet används på mångskiftande områden inomlagstiftningen. Av historiska skäl är behovet av och begreppsbildningen kringdessa juridiska distinktioner emellertid främst att söka inom civUrätten. Såvälde legala definitionerna som flertalet rättsregler av väsentlig betydelse isammanhanget återfinns i JB eller till JB knuten lagstiftning. När emeUertid bestämmelser erfordras i frågaom fast egendom eller fastighet i annat avseende än det som rör civUrättsligaförhållanden, brukar man allmänt använda de civUrättsliga begreppen ochrättsreglerna. Så är i princip förhållandet även beträffande skatterätten. Dengrundläggande bestämmelsen, som ges i 4 § tredje stycket KL, är av deninnebörden att civUrättsliga regler skall bestämma omfattningen av begreppetfastighet såvitt gäller tillämpningen av KL. Som jag framhållit i detföregående har emeUertid de civilrättsliga reglerna ändrats, under detatt de skatterättsliga bestämmelserna i avvaktan på närmare utredningmateriellt sett fick kvarstå oförändrade. Denya civilrättsliga reglerna i JB har i väsentligt avseende fått behålla äldrebestämning av vad som är fastighet och fast egendom. En betydelsefullutvidgning har emellertid skett. Utöver de tidigare huvudsakliga tillbehören tUlfastighet byggnader, andra direkta fastighetstillbehör samt byggnadstiUbehör,bl. a. s. k. fasta maskiner hänförs nämligen numera även s. k. industritiUbehörtill fast egendom. Industritillbehör är maskin och annan utrastning somtillförts industrifastighet för att användas i verksamheten huvudsakligen pådenna. Fordon, kontorsutrastning och handverktyg är dock inte industritillbehör. Enomedelbar tiUämpning av det utvidgade civilrättsliga fastighetsbegreppet påskatterättens regler skulle ha medfört långt gående rubbningar ibeskattningshänseende, rubbningar som dels var svåra att föratse tUl sin exaktainnebörd, dels såvitt principiellt sett kunde bedömas redan vid genomförandetav den nya civUrättsliga regleringen inte var önskvärda.