prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — Enligt promemorian behövs inte någon uttryckligbestämmelse om att motparten skall beredas tiUfälle yttra sig men däremot enföreskrift om att interimistiskt beslut får meddelas utan kommunikation. Somhar anförts under rabriken till förevarande lagförslag skall arrende- ochhyresnämnderna behålla sin StäUning som förvaltningsmyndighet. Idepartementsförslaget har därför inte upptagits någon motsvarighet till den ipromemorian föreslagna bestämmelsen om inskränkning i kommunikationskravet. Till paragraferna har utan ändring överförtsbestämmelsema i 1820 §§ i den nuvarande nämndlagen. Bestämmelserna i 19 §andra stycket äger inte tillämpning i fråga om ersättning tUl tolk som kananlitas av nämnden. Beträffande sådan ersättnuig gäller I stället på grund avhänvisningen i 27 § I förslaget bestämmelsema I 5 kap. 8 § ,varvid erinras om att dessa i prop. 1973: 30 föreslagits få ny lydelse. Ifråga om översättning av handling torde 9 § förvaltningslagen få anses tillämplig.Det får alltså ankomma på nämnden att vid behov ombesörja översättning. Paragrafen motsvarar utan ändring 17 § förstastycket I den nuvarande nämndlagen. I paragrafen, som motsvarar 21 § i den nuvarandenämndlagen, meddelas bestämmelser om innehållet i beslut, tiden för beslutetsmeddelande, underrättelse om denna tidpunkt och skyldighet att tillställa part 1973: 23 205 beslut.De nyheter som förslaget innehåller i fråga om tiden för beslutets meddelandem. m. har behandlats I avsnittet 13.9 I den allmänna motiveringen. Förstastycket första punkten I paragrafen har samma innehåll som 21 §första stycket i den nuvarande lagen. Andra punkten är ny och in nehåller att i beslut om avskrlvnuig enligt 9 § andra stycket i den före slagna nämndlagen även skall anges de nya villkor pä vilka avtalet enligt 11 kap. 6 a § tredje stycket eller 12 kap. 58 a § tredje stycket JB skaU anses förlängt. Beträffande bakgrunden tUl bestämmelsen hänvisas till vad som anförts under 9 § i förslaget. TiU andra och tredje styckena I paragrafen har utanändring överförts bestämmelserna I 21 § andra och tredje styckena I dennuvarande nämndlagen. Som en andra punkt I tredje stycket har upptagits en nybestämmelse, enligt vilken det åligger nämnden att lämna underrättelse om tidenför beslutets meddelande vid förhandlingen. Självfallet gäller bestämmelsenbara om beslutet inte kan meddelas vid förhandlingen. Skulle beslutet tUl följdav mellankommande omständighet inte kunna ges på den utsatta dagen, bör såsnart som möjligt ny dag bestämmas för beslutets meddelande och partemaunderrättas härom. Det har inte ansetts nödvändigt att meddela särskildföreskrift om det. Paragrafens fjärde stycke motsvarar delvis 21 §fjärde stycket i den nuvarande lagen och inleds med huvudregeln att beslutskall tiUställas part genom nämndens försorg. Bestämmelsen avser endast beslutsom är slutliga, dvs. sådana varigenom nämnden skiljer sig från ärendet. Attdet kan bli nödvändigt att tillställa part även andra beslut och annan än partbeslut följer av besvärsreglema. Frän huvudregeln görs i andra punkten undantagför beslut om avskrivning enligt 8 eller 12 § I förslaget, om beslutetmeddelas vid förhandling i partens närvaro. Undantaget omfattar inteavskrivningsbeslut enligt 9 § andra stycket i förslaget. Härigenom blir detsörjt för att båda partema, således även den tillstädeskomna, i åsyftade fallfår var sitt exemplar av beslutet. För den sökande är detta av betydelse,eftersom beslutet praktiskt sett kan betraktas som ett ändringsavtal (jfr vadsom anförts under 9 § I förslaget). Som ett nytt femte stycke I paragrafen har tUlagtsatt, om skUjaktig mening har förekommit, denna skall meddelas parterna på sammasätt som beslutet. Mönster till bestämmelsen har hämtats frän 17 kap. 9 §rättegångsbalken i lydelse snUgt förslag i prop. 1973: 30. Paragrafen, som saknar motsvarighet i den nuvarandenänmdlagen, upptar bestämmelser om rättskraftsverkan av arrende- ochhyresnämnds beslut. Ipromemorian Ds Ju 1972: 5 erinras om att det f. n. 1973: 23 206 bestämmelseom verkan I rättskraftshänseende av hyresnämnds oklandrade beslut. Ipromemorian läggs fram förslag tUl ett rättskraftsregel av Innebörd att vissabeslut som meddelas av arrende- eller hyresnämnd skall ha verkan som domstolslaga kraft vunna dom, om beslutet Inte klandras. Genom en sådan regel blir ettoklandrat beslut av nämnden ett slutgiltig avgörande av den tvist som harhänskjutits tUl nämnden. Den föreslagna rättskraftsregeln medför att mte baratvistiga rättsfakta som har prövats av nämnden i tvisten utan också rättsfaktasom hade kunnat åberopas blir prekluderade genom det oklandrade avgörandet. Den rättskraftsregel som promemorleförslagetinnehåller har i allmänhet godtagits av remissinstanserna. Också jag biträderi allt väsentligt förslaget i denna del. Iöverensstämmelse med vad som föresläs i promemorian blir rättskraftsregeln mtetillämplig pä beslut, varigenom ansökan om tUlstånd tUl överlåtelse av lägenhetm. m. och uppskov med avflyttning från lokal lärrmats utan bifall. Ett sådantheOiit hör inte \itgöra hinder för pröv ning av den genom beslutet avgjordafrågan. Skulle ny ansökan göras på samma skäl och samma utredning som iföregående ärende, kommer ansökningen givetvis regelmässigt att ogillas underhänvisning tUl att sökanden inte till stöd för densamma åberopat annat än vadsom anförts i det tidigare ärendet. I departementsförslaget har, i motsats tUl vad somföresläs I promemorian, rättskraftsregeln gjorts tillämplig också i fråga ombeslut, varigenom hyresnämnden prövat frågor enligt tvångsförvaltningslagen.Däremot gäller rättskraftsregeln inte ärenden som avses i 1 §, 1, 3 eller 4eller 4 § 1, 4 eller 5 I förslaget. Undantagen, som har motsvarighet ipromemorieförslaget, torde inte kräva någon motivering. Motsvarighet till den förordade rättskraftsregelnfinns, såvitt gäller domstols dom i tvistemål, i 17 kap. 11 § rättegångsbalken.Vad nämnda lagrum närmare betyder är en invecklad och delvis omdiskuteradfråga. Vad som gäller om rättskraftsregel får anses äga motsvarandetillämpning beträffande den här föreslagna rättskraftsregeln. Den praxis somhar utbildats och de uttalanden beträffande tvistemåls-domens rättskraftsverkansom har gjorts i olika sammanhang torde ge tUlräcklig vägledning förtillämpningen av den nu förordade bestämmelsen. Beträffande några särskildafrågor vill jag anföra följande. Denföreslagna rättskraftsregeln innebär att nämndens ställningstagande I frågan Irättskraftshänseende får samma verkan som om frågan I stället hade prövats avallmän domstol i domskälen. Ogillas exempelvis en förlängningstalan ochklandras inte beslutet, är därmed således rättskraftigt avgjort att dethyresförhållande som tvisten avser skall upphöra vid hyrestidens utgång. Eninvändning från hyresgästens sida i en preliminärfråga, t. ex. att uppsägnmgeninte är giltig, prekluderas genom avgörandet. Detta gäUer oberoende av omhyresgästen har framställt in- 1973: 23 207 vändningeni processen eller han har försummat att göra det. Detta torde stå helt iöverensstämmelse med vad som anses gälla i fråga om tviste-mälsdomensrättskraftsverkan. Beträffande frågan om verkan av att hyresgästensförlängnlngstalan vinner bifall hänvisas till de föreslagna bestämmelsema i 12kap. 51 § JB. Ett par remissinstanser har i sitt yttrande överjustitiedepartementets promemoria Ds Ju 1972: 5 tagit upp frågor omlitispendens eller förordar att bestämmelser meddelas om att domstol ellerannan myndighet inte får pröva fråga som utgör preliminärfråga I ärende vidhyresnämnd. Som har framhållits i det föregående bör hyresnämnderna inteheller i fortsättningen betraktas som med domstol jämställda prövningsorgan.Därmed förfaller frågan om tillämpning av U-tispendensregleri förhållandet mellan hyresnämnd och domstol. Några särskilda bestämmelser i ämnetför hyresnämndernas vidkommande anser jag inte vara påkallade. Det bör dockpåpekas att tvist som har hänskjutits till hyresnämnd inte torde utgöra hinderför allmän domstol att ta upp och pröva talan som går ut på att få fastställtatt gUtigt hyresavtal föreligger eller inte föreligger, även om hyresvärdenInför hyresnämnden, exempelvis I en förlängningstvist, har gjort invändning omatt det inte föreligger något hyresavtal. De båda tvisterna kan nämligen inteanses gälla samma fråga. I en sådan situation är det emellertid inte rrunst avprocessekonomiska skäl lämpligt att tvisten inför hyresnämnden förklarasvilande i avbidan på att det föreligger en laga kraft vunnen dom över denpreliminära frågan. meddela beslut, varigenomförlängningstalan bifalls, och lämnas beslutet oklandrat, får domstolen, omfastställelsetalan inte återkallas, ogilla käromålet under hänvisning tUlhyresnämndens oklandrade beslut och den av mig förordade rättskraftsregeln i 12kap. 51 § andra stycket JB. Skulle i den beskrivna situationenhyresnämndens beslut klandras, sedan fastställelsetalan har väckts men Innanden har avgjorts, torde domstolen med hänsyn till att de båda tvisterna intekan anses angå samma frågor Inte kunna avvisa klandertalan under hänvisning tiUUtispendens. Om fastställelsetalan först anhängiggörs viddomstolen bör enligt min mening hyresnämnden vara oförhindrad att ta upp enförlängningstvist, för vars avgörande utgången i tvistemålet är av betydelse.Avvisades förlängningstvisten, skulle det kunna göras gällande att hyresgästenär skyldig att avflytta vid hyrestidens utgång. Genom att tvisten tas upp fårhyresgasten enligt 12 kap. 50 § JB rätt att bo kvar i lägenheten till desstvisten är slutligt avgjord. I denna situation talar lika starka skäl som i detförut angivna fallet för att hyresnämnden låter förlängningstvisten vila tilldess att fastställelsetalan har slutiigt prövats. I de av mig nu åsyftadesituationerna är parterna desamma i hyresnämndsärendet och i tvistemålet ochman torde praktiskt sett därför kunna utesluta möjlighe- Prop.1973: 23 208 tenav att hyresnämnden Inte får kännedom om att tvist pågår också vid domstol ochtvärtom. Vad som anförs i det föregående om tUlämpnuigen avden föreslagna rättskraftsregeln i den nya nämndlagen I hyresnänandsärendengäller I tillämpliga delar också i fråga om ärenden som handläggs av arrendenämnd. I paragrafen, som har sin motsvarighet i 22 och 23§§ I den nuvarande nämndlagen, meddelas bestämmelser om fuUföljd av talan motarrende- eller hyresnämnds beslut som inte itmefattar prövning i sak. Enligt 8 kap. 31 § och 12 kap. 70 § JB, 16 § lagenom fiskearrenden och 76 § bostadsrättslagen kan part som är missnöjd medarrende- eUer hyresnämndsbeslut i arrende-, hyres- eller bostadsrättstvisteller såvitt gäller fråga om godkännande av beslut på föreninssstämma.fi.illfölj? talan mot hyresnämndens beslut. Dessa bestämmelser gäller barabeslut som Innefattar en materiell prövning av tvisten. Rätten att föra talanmot annat beslut av arrende- eUer hyresnämnd regleras i den nuvarandenämndlagen. I tvångsförvaltningslagen har däremot meddelats bestämmelser omfullföljdsrätt såväl när hyresnämndens beslut innefattar materiell prövningsom i andra fall. För att få en enhetiig systematik beträffande alla slag avärenden I vUka förfarandet regleras i nämndlagen har bestämmelsema om fuUföljdav talan mot sådana beslut i tvångsförvaltningsärenden som Inte Innefattarprövning i sak fljtats från tvångsförvaltnlngslagen till förevarande paragraf.I paragrafens första stycke, till vUket bestämmelserna i 22 § första stycket iden nuvarande nämndlagen har flyttats över, erinras därför även om dekvarstående full-följdsbestämmelserna 1 tvångsförvaltningslagen. I denna delmotsvaras paragrafen av 23 § I den nuvarande lagen. Andra stycket 13 motsvarar med i huvudsak formellajämkningar 22 § andra stycket första och andra punkterna i den nuvarande nämndlagenmen omfattar också awisnings- och avskrivningsbeslut som meddelas itvångsförvaltningsärenden och beslut om ersättning för någons medverkan isådant ärende samt beslut om avskrivning av ärende I fall som avses I 9 § andrastycket i förslaget. Det bör anmärkas att bestämmelsen i punkt 3 även avserersättning som har tillerkänts tolk med stöd av 5 kap. 8 § . Punkt 4 i andra stycket saknar motsvarighet i dennuvarande nämndlagen. Enligt denna punkt får talan föras genom besvär, närarrende- eller hyresnämnd utdömt vite eller annan påföljd för underlåtenhetatt Iaktta föreläggande eller ådömt straff för förseelse 1 förfarandet. Medförseelse I förfarandet åsyftas endast att vittne utan gUtigt skäl Inte in- 1973: 23 209 ställersig efter kaUelse eUer vägrar att avlägga ed eller försäkran eller att avgivavittnesmål och annat dylikt (jfr 36 kap. 21 § ). Paragrafens tredje stycke motsvarar 22 § tredjestycket i den nuvarande nämndlagen men avser också tvångsförvaltningsärenden.I överensstämmelse med vad som gäller redan nu får talan inte föras mot fastighetsdomstolensbeslut med anledning av besvär enligt paragrafens andra stycke 13. Däremotgäller inte någon särskUd begränsning i fullföljdsrätten, närfastighetsdomstolen har meddelat beslut enligt andra stycket 4, Besvärstiden äri enlighet med vad som har anförts i avsnittet 13.9 i den allmänna , räknat från den dag beslutet meddelades. Hänvisningen i tredjestycket i nuvarande lydelse tiU 52 kap, 2 § har bytts ut moten uttrycklig bestämmelse av samma Innebörd, eftersom nämnda paragraf föreslåsändrad i prop. 1973: 30. Fjärde och femte styckena i förevarande paragraföverensstämmer i sak med 22 § andra stycket sista punkten och fjärde stycket iden nuvarande nämndlagen samt 17 § första stycket andra punkten och 18 § andrastycket tvångsförvaltnuigslagen. Det genom promemorian Ds Ju 1972: 5 framlagdaförslaget till ny nämndlag upptar bestämmelser om straff för den som vidsammanträde inför nämnd stör förhandlingen eUer vägrar att efterkommaföreskrift som har meddelats för att upprätthåUa ordningens upprätthåUande ochom straff för den som bryter mot tystnadsföreskrift som meddelats av nämnden.Med den ståndpunkt jag har intagit i fråga om nämndemas ställning kan sådanabestämmelser inte anses påkallade. Med hänsyn till bl. a. bestämmelsema i 13 §i förslaget om muntlig bevisnmg i bytesärenden och för att över huvud tageteffektivisera nämndförfarandet, bör däremot som föreslagits i promemoriannämnden själv få döma ut förfarandeviten samt böter, när vittne uteblivit.Bestämmelser om viten och böter har tagits upp under förevarande rabrik. Paragrafen har inte någon motsvarighet i dennuvarande nämndlagen. I första stycket har tagits upp bestämmelser om vite somnämnd bestämmer med stöd av den föreslagna nämndlagen. På grund avhänvisningen i 13 § i förslaget blir bestämmelsema tiUämpliga också på vite sombestäms med stöd av 36 kap. 20 och 21 §§ . I överensstämmelsemed vad som gäller enligt nämnda balk har högsta vitesbelopp angetts vara, vidförstagångsvite . och vid nytt vite, när ett tidigare förelagt vite hardömts ut, . 14 1973.1 saml. Prop.1973: 23 210 Andra stycket i förevarande paragraf innehåller enföreskrift om att vite inte får dömas ut, om ändamålet med det har förfallit.Detta överensstämmer med vad som gäller enligt . Motsvarigheten till förevarande paragraf är 27 § nuvarande nämndlagen. F. n. gäller att talan om utdömande av vite somförelagts enligt nämndlagen skall efter anmälan av nämnden föras av åklagarevid fastighetsdomstolen. I förslaget har I förevarande paragraf I ställetföreskrivits att nämnd skall självmant ta upp fråga om utdömande av vite somnämnden har förelagt med stöd av den nya lagen och om ansvar för vittne som uteblivit.Självfallet bör vite eller böter inte utdömas utan att den beslutet rör harfått tUlfälle att yttra sig. Tillförevarande paragrafer har i allt väsentligt oförändrade överförtsbestämmelsema i 16 §, 17 § andra stycket och 24 § i den nuvarande nämndlagen.I 27 § i förslaget har emellertid tUlagts att också bestämmelsema i 5 kap.rättegångsbalken om ordning vid domstol äger motsvarande tillämpning vid nämnd.Enligt 9 § i nämnda kapitel ankommer det pä rättens ordförande att upprätthållaordningen vid rättens sammanträden och att meddela erforderliga föreskrifterom det. Han har också rätt att visa ut den som stör förhandlingen eller annarsuppträder otillbörligt. I vissa fall får rätten förordna om frihetsberö-vandeför ordningens upprätthåUande. I samma lagram meddelas också förbud motfotografering. Till 5 kap. 9 § anknyter straffbestämmelsen I9 kap. 5 § samma balk. I förslaget till nämndlag har inte meddelatsbestämmelser om straff för rättegångsförseelse. EnUgt min mening fmns det Inteanledning att för den skuU i förevarande paragraf göra undantag för de ifrägakomnabestämmelsema i 5 kap. 9 § . Genom hänvisningen tillbestämmelsema i 5 kap. blir också föreskrifterna om att tolkskall ha avlagt ed eller försäkran innan han anlitas för uppdraget tUlämpligai fråga om tolk vid nämnd. Det bör anmärkas att 4 kap. 12 och 13 §§ och 5 kap.7 och 8 §§ föreslås ändrade i det förslag tiU lag om ändringi nämnda balk som har förelagts (prop. 1973: 30). Paragrafen har sin motsvarighet i 25 § i dennuvarande nänmdlagen och innehåller bestämmelser om hur handling skalltUlställas part. Förstastycket i paragrafen avser annan handling än beslut och över- 1973: 23 211 ensstämmertiU sitt innehåll med motsvarande bestämmelser i den nuvarande lagen. I andra stycket har tagits upp nya bestämmelser omhur och när part skall tiUställas beslut. Bestämmelserna har behandlats Iavsnittet 13.9 i den allmänna motiveringen. I sitt yttrande över promemorian Ds Ju 1972: 5anför bl. a. hyresnämnden för i anslutning till motsvarigheteni promemorieförslaget till förevarande paragraf att föreskriften om delgivning av annan handUng än beslut bör omformuleras så att denomfattar även andra än parterna, t. ex. vittne. I redaktionellt hänseendeförordar hyresnämnden att bestämmelserna om hur beslut skall tillställas partförs till det lagmm i vilket föreskrivs att beslut skall tillställas part genomnämndens försorg, i förevarande förslag 21 §. Vidare framhåller hyresnämndenatt den frist om för expediering av beslut som promemorieförslagetinnehåller bör gälla inte bara, när beslutet har meddelats vid förhandling utanockså i anslutning till förhandUng. EnUgt min mening behövs inte någon uttryckligföreskrift nya lagen om att t. ex. kallelse på vittne skall delges denne.Det får anses ligga i sakens natur. Inte heller har jag funnit anledningbiträda förslaget om ändrad placering av bestämmelsen om tillhandahållande avbeslut. Vad slutligen angår hyresnämndens synpunkter på tillämpningen börskyldighet att tUlställa part beslut som det meddelas föreligga baranär beslutet meddelas på annan dag än förhandlingsdagen. Det föratsätts därvidatt nämnden ger till känna vid förhand-Ungen att beslut kommer att meddelassenare . Bestämmelsens utformning har jämkats i enlighet härmed. TUl paragraferna har utan ändring I sak överförtsbestämmelserna i 26 och 28 §§ I den nuvarande nämndlagen. I fråga om processuella bestämmelser av det slagsom förslaget till ny nämndlag innehåller gäller grundsatsen att de bliromedelbart tUl-lämpUga vid ikraftträdandet, om inte annat sägs. Vissa av debestämmelser som förslaget upptar är emellertid sådana att det har ansettsnödvändigt att övergångsvis begränsa deras tillämpUghet. Vidare har det befurmitsnödvändigt att till den nya nämndlagen flytta över övergångsbestämmelser somfogats till den nuvarande lagen. De åsyftade bestämmelserna torde nämUgen varasådana att de upphör att gäUa, när den nuvarande lagen upphävs (jfr prop. 1970:145 s. 96). NågrasärskUda övergångsbestämmelser som anknyter till bestäm- Prop.1973: 23 212 melsemai 4 § 2 nya lagen om prövnmg av hyresvillkor enligt 12 kap. 55 § JB och i 9 §andra stycket nya lagen om avskrivning av ärende i visst fall och därtillanslutande bestämmelser torde Inte vara påkallade. Den nya lagen bör träda I kraftsamtidigt med att flertalet föreslagna ändringar I JB träder I kraft, dvs. De ändringar I JB som föreslås träda I kraft den 1 januari 1974påkallar Inte någon särskild övergängsreglermg vad beträffar förfarandet. Genomden nya nämndlagen bör den nuvarande upphävas. Bestämmelser med nu angivetinnehåll har tagits upp i punkt 1 av övergångsbestämmelsema. I 11 § nya lagen har upptagitsnya bestämmelser i fråga om den tid Inom vilken ansökan om återupptagande avärende skall göras. Har avskrlvningsbeslutet meddelats före ikraftträdandet börmotsvarande äldre bestämmelser gäUa. En bestämmelse härom har tagits upp ipunkt 2 av övergångsbestämmelserna. Den ordning som föresläs ifråga om bytesärenden och ärenden om upplåtelse av bostads- ellerbostadsrättslägenhet i andra hand innebär att muntlig formell bevisning får tasupp i hyresnämnden och att den nuvarande klandermöjligheten slopas. Enligtövergångsbestämmelsema tUl förslaget om lag om ändring i JB består dockklander-möjUgheten, om ärendet har anhängiggjorts före utgången av maj 1973.Kan part på grund av nämnda övergångsbestämmelse klandra hyresnämndens beslut,bör han inte också kunna förebringa muntlig formell bevisning inför nämnden. Punkt 3 av förevarande övergångsbestämmelse harutformats I överensstämmelse härmed. Förslaget till ny nämndlagupptar bestämmelser om utdömande av vite som skiljer sig från vad som gäller f.n. Har vite förelagts genom beslut som har meddelats före ikraftträdandet, börden nuvarande ordningen för utdömande av vite tillämpas. Talan om utdömande avsådant vite skall således föras av åklagaren vid domstol efter anmälan avnämnd. Bestämmelser med det innehåll som har angetts har tagits upp i punkt 4av övergångsbestämmelserna. Bestämmelsema i förslaget tUlny nämndlag om beräkning av besvärstiden och sättet att tillställa part beslutär ändrade i förhållande till vad som gäller . Har beslut meddelats föreikraftträdandet bör äldre bestämmelser gälla I angivna hänseenden. Enbestämmelse härom har tagits upp i punkt 5 av övergångsbestämmelserna. 6 och 7. Till punkterna 6 och 7 avövergångsbestämmelserna har av skäl som anförts förat överflyttats deövergångsbestämmelser som fogats till den nuvarande nämndlagen. Lydelsen avden i punkt 6 upptagna bestämmelsen har därvid jämkats för att den inte skallfä annat sakligt innehåll än den nuvarande bestämmelsen. Prop.1973: 23 213 Departementsförslaget innebäratt möjligheten att begära prövning av förstagångshyra slopas. Denna möjlighetskall emellertid enligt övergångsbestämmelserna till den föreslagna lagen omändring i JB finnas kvar beträffande äldre avtal som de nuvarandebestämmelserna i 12 kap. 55 § JB om förstagångsprövning äger tillämpning på.När hyresnämnden handlägger frågor om förstagångsprövning efter ikraftträdandetav denna lag, bör tillämpas samma regler som föresläs gälla när tvisten rörfråga som avses i 4 § första stycket 2 nya lagen. I punkt 8 avövergångsbestämmelserna har regler tagits upp härom. I rättstvister måste partemasjälvfallet utföra sin talan med hänsyn tagen till den rättsverkan sombeslutet i tvisten kommer att få. I tvist som anhängiggjorts vid nämnd före dennya nämndlagens ikraftträdande bör därför vad som tidigare kan ha gäUt omrättskraft av nämnds beslut alltjämt äga tillämpning. I enlighet härmedföreskrivs i punkt 9 av övergångsbestämmelserna att reglema i 22 § nya lageninte gäller i fråga om beslut i ärende som anhängiggjorts före ikraftträdandet. 15.3Förslaget till lag med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter Som anförts i avsnitten 13.10 och 13.11 har tilldenna nya lag överförts förbuden i 9 § hyresregleringslagen mot uthyrning avbostadslägenhet till kontor o. d. samt i 11 § samma lag mot ersättning för anvisningav bostadslägenhet. Utöver förbudsbestämmelserna innehåller lagen vissaförfaranderegler m. m. Paragrafen ger bestämmelser om lagenstillämpningsområde. Detta bestäms såväl regionalt som kategorimässigt av Kungl.Maj:t. Förordnande skall kunna begränsas till att avse viss bestämmelse ilagen. Paragrafeninnehåller vidare en definition av begreppet bostadslägenhet. Med sådanförstås lägenhet som är avsedd att helt eller tUl Icke oväsentlig del nyttjastill bostad.