prop · FW03167 · 1973-12-31 00:00:00 — Med dennes medgivande bör utmätningsmaneller överexekutor kunna tillåta gäldenären alt nyttja fartyget. Det kangivetvis behövas, att sådant tillstånd förenas med särskilda villkor. Beredningenerinrar om att institutet av utmätt fastighet visat sigopraktiskt. Beredningen har övervägt, huruvida det kan knytas störreförhoppningar till av fartyg på den granden att fartyg kanunder gynnsamma omständigheter pä segla in betydande värden. Det synsberedningen emellertid ändå ovisst, huruvida det kan vara motiverat att införaen sådan nyhet som nämnts. Den norska sjölagskommiltén har visserligenenligt vad beredningen erinrar om föreslagit, att ett dylikt institut införs,men någon motsvarande åtgärd har inte blivit ifrågasatt av den svenskasjölagskommiltén. Att tvångsförvaltning av fartyg skall fungera lyckligtförutsätter bl. a. att medel finns tillgängliga att hålla driften igång samt att driften kan ställas under kompetent ledning. Beredningen anserdet tänkbart, att vissa kreditgivare skulle kunna vara villiga att släl- lamedel till förfogande och vid behov skaffa sådan ledning. Uppenbart är attöverexekutor inte själv kan svara för dessa uppgifter. Mellan överexekutor ochkreditgivare måste emellertid förutsättas ett samarbete som kan antas i längdenbli ganska komplicerat. När fast egendom utmätts,kan syssloman utses för att uppbära naturlig eller s. k. civil avkastning somfaller av egendomen till dess fastigheten sålts. Vad som kan seglas in med ettfartyg kan enligt beredningens mening knappast pä motsvarande sätt räknas somavkastning vilken faller av fartyget utan är en vanlig inkomst av den rörelsesom redaren bedriver. Enligt sjölagskommitténs förslag omfattas inte hellerutestående fordringar på frakt m, m, av panträtt som gäller i fartyget. SådantiUgång skall utmätas för sig och omfattas inte av utmätning av fartyget.Beredningen har med denna utgångspunkt ansett sig inte kunna föreslå alt,sedan fartyg ulmätts, syssloman för fartyget skall kunna förordnas föruppbärande av hithörande inkomster. Enligt beredningen kan emellertid anståndmed försäljning kombineras med lämpliga villkor, såsom alt inkomster somintjänas genom fartygets drift frivilligt inbetalas till utmätningssökandeneller överexekutor för all användas som avbetalning pä sökandens fordran. Vadsom sålunda inflyter till överexekutor räknas som ulmätt i målet. Om t. ex.staten fält utmätning för skattefordran, kan amorteringsplan göras upp ochamorteringarna betalas in i nämnda ordning. Enligt beredningens mening bördenna jämförelsevis enkla metod kunna fungera, om redaren är samarbetsvillig.Det bör dock påpekas att om vid anständsbeslut knutits villkor att insegladeinkomster betalas in till utmätningssökanden eller överexekutor, detta intehindrar att medlen eller redarens ännu utestående fordringar hos befraktareoch andra tas i mät för annan borgenärs fordran innan medlen betalts liUutmätningssökanden eller överexekutor. Den ursprunglige utmätningssökanden ärför övrigt oförhindrad att själv begära utmätning även av nämnda tiUgångar. Omredarens finansiella ställning är så dålig alt exigibla krav framställs frånolika håU, är konkurs den rätta ordningen för förvaltning av hans egendom,såvida inte frivillig administration kan ordnas. Under konkurs tordeförvaltaren ha möjlighet alt, om behövliga driftmedel finns att tillgå, hållafartyget i drift tills det blir aktuellt all sälja fartyget. Driften kan, omdet är önskvärt, tillsvidare fortsättas även sedan förvaltaren hos överexekutorbegärt att fartyget säljs exekutivt. Beredningens förslag innehåller på grundav det anförda inga bestämmelser om av fartyg eller omsyssloman för uppbärande av frakter m. m. Remissyttrandena.Sveriges fiskares riksförbund, som i första hand vill ha föreskrift om kortvaraktighet av utmätning, begär att det övervägs ett system, som medger attfiskefartyg kan utnyttjas under utmät-oinsstiden. oftablir klarlagt, att egendomen inte besväras av fordran förenad med sjö- ellerluftpanträtt. Är åter sådan fordran aktuell, bör det inte vara särskUt svårtatt få utrett vem borgenären är. I så fall kan dessa borgenärers rätttillvaratas och det föreligger då ej skäl att av hänsyn till dem avstå frånmöjligheten att sälja egendomen under hand. Förhällandet är ett annat, omegendomen undantagsvis kan antas vara belastad med sjö- eller luftpanträttehura borgenären är okänd eller oanträffbar. Beredningen föreslår därför attlös egendom, som inte kan antas vara föremål för okänd sjö- eller luftpanttätt,skall få säljas under hand. Bestämmelsen är tiUämplig endast på lös egendom somskaU säljas enUgt 5 kap. UL, och sålunda inte på registrerade fartyg,luftfartyg och intecknade reservdelar tUl luftfartyg. Däremot omfattar bestämmelsenförsäljning av andel i sådan egendom oaktat andelen skall säljas avöverexekutor liksom försäljning av vUlkorlig äganderätt tiU registreratfartyg, luftfartyg eller intecknade reservdelar till luftfartyg eUer tillandel i sådan egendom. Härvid är det uppenbarligen utan betydelse, om egendomenär föremål för sjö- eller luftpanträtt som ju inte påverkas av försäljningen. Remissyttrandena.Enligt kronofogdemyndigheten i skulle lagstiftaingen ochden praktiska tillämpningen vinna på en generell regel, som medger bådaförsäljningsalternativen auktion och underhandsförsäljning beträffande allslags egendom. Underhandsförsäljning av lös egendom har visserligen hittUls avolika anledningar förekommit i ytterst begränsad omfattning hoskronofogdemyndigheterna. Förmodligen kan underhandsförsäljning av fast egendomförväntas förekomma i förhållandevis större omfattning. SkiUnaden mellanexekutiv auktion och exekutiv försäljning under hand är enligt kronofogdemyndighetenvarken formellt eller praktiskt så betydande. I båda fallen är det fråga omexekutiv försäljning, som omhänderhas av exekutiva myndigheter. En vissformbundenhet kungörelseförfarandet etc. gäller även vid försäljning underhand. Protokoll över underhandsförsäljning kan erhållas på samma sätt somauktionsprotokoll, när så erfordras för att styrka förvärvet av den försåldaegendomen. För att få enhetliga försäljningsformer för all slags egendom finnerkronofogdemyndigheten det lämpligt, att möjligheter till försäljning underhand införs även beträffande fartyg och luftfartyg, då denna realisationsformbedöms lämplig och komplicerade rättsförhållanden i övrigt inte föreligger. Sveahovrätt uttalar, att det är känt att en underhandsförsäljning ofta ger bättreresultat än auktion. Detta är enligt hovrätten av särskild betydelse i densituationen att ett försäljningsförsök skett utan att skyddsbeloppet uppnåtts,så att försäljningen måste inställas. Då har också vederbörlig kungörelseskett, så att okända sjöpanthavare fått möjlig- Bankföreningenanmärker, att en effektivare exekution skulle kunna uppnås om tvångsförvaltningav utmätt fartyg medgavs. Av de skäl lagberedningen anfört mot en sådanförvaltning anser bankföreningen emeUertid tveksamt om regler omtvångsförvaltning lämpligen bör införas . förutsätter dockatt utvecklingen i andra länder bl. a. uppmärksammas såvitt gällertvångsförvaltning såsom alternativ eller komplement till distansutmätning.Frågan om regler rörande tvångsförvaltning bör kunna omprövas pågrundval av vunna erfarenheter från utiandet. Utm'ätt fartyg skaU säljas på auktion (89 § 1 mom. Underhandsförsäljningav fartyg är ej tillåten (96 a § UL). Beredningen.Försäljning av registrerat fartyg skall enligt beredningens förslag ske påoffentlig auktion. Beredningen har övervägt alt, såsom alternativ form,föreslå försäljning under hand av registrerade fartyg. Enligt beredningen synssjöpanträttskonventionen närmast utgå från att försäljning av fartyg skall skepå auktion. Konventionen lägger dock knappast formligt hinder i vägen förunderhandsförsäljning. Det syns beredningen likväl inte lämpUgt att här tUlämpaförsäljning under hand, bl. a. med tanke på de utländska intressenter som kanförekomma såväl på borgenärssidan som i egenskap av spekulanter. Vidare framhållerberedningen, att underhandsförsäljning av utländskt fartyg uppenbarligen skullekunna medföra särskilda tillämpningssvårigheter. Beredningen har därför, eftersamråd med sjölagskommittén, stannat för att auktion bör vara endarealisationsform för registrerade fartyg. Detta överensstämmer med motsvarandeordning i fråga om luftfartyg. Auktionenskall enligt beredningens förslag vara offentlig. Detta innebär endast, attallmänheten skall ha tillträde. Att försäljningen skall ske i uppslag, dvs.genom bud och överbud, behöver enligt beredningen inte särskUt anges. Vaddärefter gäUer oregistrerade fartyg erimar beredningen om att, när regler omunderhandsförsäljning av lös egendom infördes , undantogs fartyg ochgods i fartyg och i luftfartyg. I fråga om dessa slag av egendom ligger sakenenUgt beredningen annorlunda till. Visserligen får sådan försäljning inte skepå bekostnad av sjö- eller luftpanträtts-havares rätt. De nuvarandebestämmelserna om kungörande syftar enligt beredningen tUl att fästa dessapanthavares uppmärksamhet på försäljningen. Redan genom ägarens uppgifter ochövrig utredning kan emellertid utmätningsmannen regelmässigt få besked,huravida sjö-eUer luftpanträttshavare finns. Berednmgen anser att det härigenom het att ge sig tillkänna. Del kan därför enligt hovrättenförtjäna övervägas om inte underhandsförsäljning av registrerat fartyg bordetillåtas i detta speciella läge, i varje fall om berörda sakägare är ensedärom. Hovrätten tar också upp frågan om underhandsförsäljning avoregistrerad egendom. torde utmätningsmannen frän fall till fall hafåll avgöra sannolikheten för att småbåtar kan vara behäftade med sjöpanträtt.Hovrätten ifrågasätter, om inte vid en revision av exekutionsrätten en regelbör genomföras som tillgodoser presumtiva sjöpant-havares intresse att ha en möjligkälla tUl information om försäljning av sjöpantobjektet utan att fördenskullnödvändiggöra försäljning på auktion. Detta torde enligt hovrätten kunna uppnäsgenom kungörelse i viss fastställd ordning utan att därför försäljningen måsteske på auktion. Sjöpanthavare kunde i sådan kungörelse åläggas att ange sinaanspråk före viss dag, efter vilken försäljning skulle ske. 2.6.2 Utlösnings- och anslutningsrätt Utiösningsrätt infördes beträffandefast egendom genom ändringar i UL (se nu 12 § FfL) och har senareockså införts i fråga om försäljning av luftfartyg (4 § LfL). Den ger möjlighetför vissa intressenter att inträda i utmätningssökandens rätt genom att betalahans fordran och den kostnad för vilken sökanden svarar. Genom att utlösarenövertar sökandens befogenheter får han möjlighet att lägga ned förfarandet ochdärigenom hindra en försäljning som han anser olämplig. Genom ändringar i UL infördes ocksåanslutningsrätt vid fastighetsförsäljning. Bestämmelsen återfinns nu i 13 §FfL. Även vid exekutiv försäljning av luftfartyg finns anslutningsrätt (5 §LfL). Anslutningsrätten innebär att, när exekutiv försäljning skall ske underkonkurs, vissa borgenärer kan begära att försäljningen sker för derasfordringar. Genom alt utöva anslulningsrätt kan borgenären få skyddsbeloppetsänkt. Inteckningshavare kan ha behov av att få veta, om fasligheten förslårlUl hans fordran, för att han i annat fall skall kunna konkurrera medoprioriterade borgenärer för bristen. Varken utlösningsrätten eller anslutningsrätten harmotsvarighet vid exekutiv försäljning av fartyg. De motiv som bär upp utlösningsrättbeträffande fast egendom och luftfartyg gör sig gällande även i fräga omregistrerat fartyg. Dess praktiska betydelse får dock inte överskattas.Beträffande fast egendom lär utlösningsrätten inte ha utnyttjats i nägon störreomfattning. I fräga om fartyg torde användningen bli ännu mer begränsad.Beredningen anser emellertid, att bestämmelser därom bör upptas, och föreslår,att utlösningsrätt ges för borgenär eller annan varsrätt kan vara beroende av försäljningen. Härander inbegrips främst panthavaremed lika rätt som eller sämre rätt än utmätningssökanden. Bland dem som iövrigt kan vara beroende av försäljningen kan nämnas innehavare av certepartieroch andra nyttjanderättsavtal. Dessa rättigheter kan inte förbehållas videxekutiv auktion. Särskilt etl långlids-certeparli kan ha mycket stor ekonomiskbetydelse. Enligt utsökningslagförslaget kan en borgenär för vars fordranägarhypotek blivit utmätt begära att fartyget tas i anspråk. Också sådanborgenär bör kunna bli utlöst. Utiösaren kan stoppa försäljningen och begära,att ägarhypoteket (pantbrevet) pantförskrivs tUl honom. Även vid exekutivförsäljning under konkurs kan utlösning ske, t. ex. av den som anslutit siglUl konkursförvaltarens begäran om exekutiv försäljning. I denna situation kanemellertid utlösaren. icke i strid mot konkursförvaltningens önskemål nedläggaförfarandet. Härför skulle fordras, att han även betalade oprioriteradefordringar i konkursen, en möjlighet som torde sakna praktisk betydelse.Vidare kan ägare av fartyg som ej är iståndsättligt enligt sjölågskommitténsförslag begära, att fartyget säljs såsom utmätt för fordran med bästa rätt, Idetta fall skulle utlösning strida mot syftet med bestämmelsen och kommerenligt beredningens förslag ej i fråga. Omflera vUl begagna utlösningsrätt, har sakägare med sämsta rätt företräde. Harborgenär begärt utmätning för endast del av sin fordran t, ex. föramortering och ränta har han företräde för sin återstående fordran framförutlösaren. Får en borgenär betalt för hela sin fordran jämte kostnader, är hanskyldig att till utlösaren lämna de handlingar som berör skuldförhållandet ocheventuella säkerheter. Utlösningsker enligt beredningens förslag genom att den utiösande lill överexekutorbetalar sökandens fordran jämte kostnad för vilken sökanden svarar.Beredningen har inte funnit behövligt att föreslå någon bestämmelse om attutlösning måste begäras före auktionen. Utlösningsrätten får därförutövas så länge fartyget ej är sålt. Det får anses sålt, när inrop slutligtgodtagits av överexekutor och föreskriven handpenning lämnats eUer säkerhetställts. Beträffandeanslutningsrätten anför beredningen till en början, alt såvitt avserregistrerade fartyg ombordanstäUda har sjöpantrält för vissa lönefordringar ochuppenbart behov av anslutningsrätt, om täckningsprincipen införs. Detsammagäller dem som har panträtt i fartyg pä grund av inteckning. Beredningen hardessutom ansett nödvändigt alt beträffande fartyg möjliggöra anslutning även iandra fall än som följer av reglerna om anslutningsrätt beträffande fastegendom. Konkursförvallarenkan inte enligt gällande lag begära att fast egendom resp. luftfartyg ochinlecknade reservdelar till luftfartyg som ingår i konkursbo säljs såsomutmätt för konkursboets krav på ersättning enligt 81 § KL, dvs. för kostnadsom hänför sig tiU egendomens vård och försäljning samt arvode som skall utgåur egendomen. medföratt egendomens försäljning kan hindras av reglerna om lägsta bud resp.skyddsbelopp. Beträffande exekutiv försäljning av fartyg firms f. n. ingabestämmelser om lägsta bud och fartyget kan därför alltid säljas omkonkursförvaltaren gör framstäUning därom enligt 71 § fjärde stycket KL. Dennuvarande ordningen beträffande fast egendom synes enligt beredningen inte havållat några olägenheter. Luftfartyg åter har hos oss sålts exekutivt så sällanatt man inte kan åberopa någon erfarenhet vare sig för eller emot. Beträffandefartyg torde frågan få större praktisk betydelse. Att ha hand om ett fartygsom ligger stiUa drar ofta dryga kostnader i form av hamnavgifter, löner tillvaktmanskap, försäkringspremier, underhåll m. m. F. n. torde inteckningshavarei gemensamt intresse tUlskjuta pengar för fartygets bevarande och får dåsjöpanträtt för tUlskottet enligt 267 § 1 SjöL. Sjöpanträtt för sådant tUlskottskaU emeUertid ej föreligga enligt sjölagskommitténs förslag. Det torde då fåbli konkursboet som måste förskjuta ifrågavarande utgifter. Att fartygetlämnas utan tUlsyn bör uppenbarligen inte få förekomma. För attkonkursförvaltaren skall säkert kunna få åter vad han lagt ut bör han ha rättatt fordra, att försäljning sker för konkursboets fordran, oavsett omkonkursboet eller borgenär tagit initiativ till försäljningen. Beredningenframhåller att detta ej innebär att någon ny post ges företräde framförsjöpanträtt eller panträtt på grand av inteckning utan endast att mansäkerställer att försäljning ej uteblir på grund av eljest tillämpliga reglerom skyddsbelopp. Vidare är tydligt, att försäljning i praktiken ofta skulle säkerställas genomanslutning från sjöpanträttshavareeller annan borgenär med god förmånsrätt i fartyget. Konkursförvaltaren böremellertid lämpligen inte vara beroende av andras initiativ. Vid det fortsattaarbetet på en utsökningsbalk ämnar beredningen överväga, om inte samma regelbör gälla beträffande fast egendom och luftfartyg. Beredningentar också upp bestämmelser om anslutningsrätt för andra intressenter, närfartyg som ingår i konkursbo skall säljas exekutivt. Även sådan rätt bör fåutövas oavsett om försäljningen sker på konkursförvaltarens begäran ellerinitiativet tagits av borgenär. Anslutningsrätten bör stå öppen för borgenärvars fordran är förenad med sjöpanträtt, panträtt på grand av inteckning,retentionsrätt eller förmånsrätt enligt 10, 11 eller 12 § förmånsrättslagen.För inteckningshavare som har personUg fordran mot konkursgäldenären kan detvara viktigt att få skyddsbdoppet sänkt. Inteckningsborgenären har nämligenenUgt 18 § andra stycket förmånsrättslagen rätt att för den del av fordringensom inte kan utgå ur fartyget konkurrera med oprioriterad, om han kan styrkaatt fartyget ej förslår tUl betalning av hans fordran. För att visa attköpeskillingen inte räcker till betalning av inteckningen kan inteckningshavarenanvända anslutningsrätten. har innehavare av far- tygsinteckninginte behövt någon sådan rätt, eftersom något lägsta bud inte beslämts. Förretinent är det självfallet av värde att genom anslutning kunna fäskyddsbeloppet placerat framför sin fordran. Anslutningsrätten för borgenärermed förmånsrätt enligt 10, 11 eller 12 § förmånsrältslagen har däremot fögapraktisk betydelse. Sådana fordringar ger rätt till betalning först efterfordringar som är förenade med sjöpantrält eller retentionsrätt eller för vilkafartyget svarar på grund av inteckning. Även om konkursförvaltaren begärtförsäljning utan att begära anslutning kommer skyddsbeloppet i regel attbestämmas på samma sätt vare sig borgenär med förmånsrätt enligt 1012 §§förmånsrältslagen utövar anslulningsrätt eller ej. Har emellertid före konkursenutmätning skett för oprioriterad fordran, kan vid försäljning under konkursenanslutning från nämnda borgenärer medföra sänkning av skyddsbdoppet. IFfL och LfL har som förutsättning för anslutningsrätt upptagits att borgenärensfordran bevakats i konkursen. Delta krav kan tänkas medföra ölägenheter försjöpanträttshavare. Beredningen har ansett, att man kan avstå från kravet bl.a. därför att rätten till betalning ur fartyget skall vara ostridig ellerstyrkas. Härmed undviks, att sakägaren hänvisas att bevaka sin fordran ikonkursen, ehuru han inte har något som helst behov av alt få ut betalning urannan egendom än fartyget. Förutsättning för att få utöva anslutningsrätt äralltså, att borgenärens rätt till betalning ur fartyget är oslridig eller styrks.Del bör anses till fyllest att, om bevakning skett i konkursen, fordringen harlämnats utan anmärkning. Framställs jäv mot bevakningen, synes tillräckligt,att borgenären kan åberopa dom i saken från första instans. Är anslutningsborgenärensfordran förenad med allmän förmånsrätt, måste han också visa, att tillgängligegendom som ej är föremål för särskild förmånsrätt är otillräcklig. Att fordrananses styrkt när det gäUer frågan huruvida borgenären är behörig att begäraanslutning torde inte vara bindande vid köpeskUlingsförddning med anledning avskedd försäljning. Beredningenhar inte funnit behövUgt att ange någon tidpunkt då anslutningsrätten sist kanutövas. När konkursförvallaren enligt KL skall iaktta förmånsberättigadeborgehärers rätt och underrätta dem om anmälan eller yrkande som han framstäUerpå deras vägnar, torde saken bli förberedd . Klart är att borgenär ejkan använda anslutningsrätten sedan sakägarförteckningen upprättals. Försjöpanträtt i fartyg gäller enligt den huvudregel sjölagskommittén föreslagiten preskriptionstid av etl år från det alt fordringen tiUkom, om inte fartygetblivit föremål för kvarstad eller utmätning som leder till att det säljsexekutivt. Fartygsägarens konkurs avbryter däremot inte preskription, även omhän satts i konkurs på begäran av sjöpanträtlshavaren. Denna stränga ordning är konvenliönsfeglerad 5 1973.1 saml. (art.8 sjöpantsrättskonventionen) och syftar tUl att stärka långtidskrediten. Enligtberedningens förslag skaU emellertid fartyget anses utmätt, närkonkursförvaltarens begäran om försäljning inkommit tUl överexekutor ochfartyget tagits ur drift. Härmed torde också preskriptionen av sjöpanträtt ifartyget få anses avbraten, föratsatt att fartyget också blir sålt. För attsjöpanträtlshavaren skall kunna förlila sig på det inledda förfarandetföratsätts, att det ej läggs ned. Av denna anledning förordar beredningen attom borgenär, vars fordran är förenad med sjöpanträtt, begärt att fartyget säljsför hans fordran, får förfarandet ej nedläggas därför att frågan om försäljningför konkursboets räkning eventuellt förfaller. Ettmotsvarande behov av att kunna framtvinga försäljning för sin fordran harenligt beredningen sjöpanträttshavare, om fartyg, som ej hör till konkursbo,blivit utmätt för annan borgenärs fordran. Kvarstad eller utmätning innebär eji och för sig preskriptionsavbrott. För att sjöpanträtlshavaren skall varaskyddad fordras, att förfarandet också fortsätter tiU exekutiv försäljning. Omannan än sjöpanträttshavaren är exekutioiissökande, kan man inte bortse frånmöjUgheten att sökanden lägger ner förfarandet eller att bestämmelserna omskyddsbelopp hindrar försäljning. Tiden kan då vara så långt framskriden attsjöpanträttshavaren inte längre har möjUghet att avbryta preskription.Beredningen anser att sjöpanträttshavare inte för att bli skyddad själv skallbehöva begära utmätning, när fräga om exekution mot fartyget redan är väcktgenom utmätning för annans fordran. Om sjöpanträttshavarens fordran ärostridig eller styrks, bör han enligt beredningen få begära, att fartyget säljsför hans fordran. Denna begäran skall beaktas även om frågan om försäljning förutmätningssökandens fordran förfaller. För att fordran skall anses ostridigtorde i detta fall i allmänhet vara tiUräckligt, att fartygsägaren medger attfordringen är förenad med sjöpanträtt i det utmätta fartyget. Att fordringengodtas som stöd för rätt att begära försäljning blir inte bindande för andraintressenter vid fördelning av köpeskilling m. m. Sjöpanträttshavarenkan framstäUa sm begäran om försäljning för sjöpantfordringen så snart fartygetblivit utmätt. Framställning kan göras intill dess sakägarförteckningenupprättats. Därefter får inte framställas yrkanden som kan inverka påskyddsbeloppet. Om den, ursprungliga sökanden återkaUar sin ansökan måstesjöpanträttshavaren utöva sin rätt innan överexekutor avskriver ärendet. Innanbeslut fattas på grund av sökandens återkaUdse bör enligt beredningen överexekutorlämpligen söka utröna, om känd sjöpanträttshavare vill använda sin rätt enUgtförevarande lagrum. I motsats tiU utiösare är anslutande borgenär i allmänhetinte skyldig att betala vare sig sökandens fordran eller kostaad för vilkendenne svarar. sökandensin ansökan, får dock sjöpanträttshavare som driver saken vidare svara fördärefter uppkommande kostnader. Den anslutande borgenären får inte lägga nedförfarandet mot sökandens vilja. Däremot kan han återkalla sin begäran omförsäljning för den egna fordringen. Om t. ex. flera sjöpantfordringar finns,bör därför varje sjöpanttätts-havare använda sin rätt att begära försäljning.Har flera borgenärer anslutit sig, sätts skyddsbeloppet framför den fordran somhar bästa rätt.