prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Med anledning av vad jagnu har anfört anser jag mig kunna konstatera att säkerhetspolitiskaläge inte har ändrats så att någon förändring av mäl ochinriktning enligt försvarsbeslut nu behöver vidtas. Maj:t uppdrog ijuni 1972 åt överbefälhavaren och att genomföraperspektivplanering för det militära försvarets 1973:1 Bilaga 6 24 och civilförsvarets utveckling efter år 1977.Resultatet av denna planering skall redovisas i perspektivplaner. Samtidigtbemyndigades chefen för försvarsdepartementet att ge närmare anvisningar förperspektivplaneringen. Med stöd av detta bemyndigande lämnade jag ijuni 1972 de första anvisningarna. I dessa anvisningar anges bl. a. att arbetetmed att ta fram underlag m.m. inför nästa större beslut om försvaretsinriktning skaU utgå från att detta beslut kommer att fattas och attstatsmakternas ställningstagande härvid skall baseras på underlag bestående avbl. a. perspektivplaner och på dessa grundade programplaner för det militäraförsvaret och civUförsvaret. I anvisningarna meddelas vissasäkerhetspolitiska utgångspunkter för perspektivplaneringen. För närmarekännedom om dessa hänvisas till anvisningarna vilka har tillställts riksdagensförsvarsutskott och utrikesutskott. Enligt intentionerna i prop. 1972:103 hardessutom särskild redogörelse lämnats försvarsutskottet. Som underlag förplaneringen skaU till en början utnyttjas vissa av de angreppsfall somredovisas i rapporter från krigsmaktens miljöutredning och befolkningsskyddetsmiljöutredning resp. och som låg till grund förföregående perspektivplaner. Ett kompletterande miljöunderiag kommer atttillföras planeringen . Underperspektivplaneringens fas 1 skaU strukturer tas fram för några ekonomiskaområden inom ett visst studieintervall. Dessa områden skall förläggas så attlönsamhetsgränser vad gäller egenskaperna hos strukturerna samt förväsentligare system och förband blir belysta. Den allmänna prisutveckUngen, såsom denavspeglas i nettoprisindex, förutsätts innebära att prisnivån fördubblas underen . Den militära utgiftsramen för /73 omräknad tillantaget prisläge utgör således omkring 14 miljarder kr.För det ekonomiska studieintervall som har anvisats för det militära försvaretsperspektivplanering ligger den undre gränsen vid en årlig resurstilldelning om10 miljarder kr. i antaget prisläge och den övre gränsenvid en ärlig resurstilldelning om . i samma prisläge. En betydande del avcivilförsvarets kostnader finansieras på annat sätt än över statsbudgeten.Avsevärda kostnader vilar finansiellt på kommuner, fastighetsägare ochhyresgäster samt företag. SamtUga dessa åtgärder, dvs. även de som finansierasutanför statsbudgeten, måste övervägas vid ställningstagande till avvägningenmellan och inom de olika delprogrammen. Härav följer att avvägningen inteskall styras av kostnadsfördelningen mellan olika finansiärer. Civilförsvaretsnuvarande totala kostnader uppskattas till 280 milj. kr., vilket omräknat tillantaget prisläge motsvarar ca 560 milj. kr. Detekonomiska studieintervall som har anvisats för civilförsvaretsperspektivplanering ligger inom gränserna 450 milj. kr. och 900 milj. kr. Överbefälhavaren ochcivilförsvarsstyrelsen har anmodats inlämna per-spektivplan del 1 till Kungl.Maj:t senast den . 1973:1 Bilaga 6 25 Det miUtära försvarets utveckling Min syn på den fortsattaprogramplaneringen för det militära försvaret redovisade jag utförligt vidanmälan av prop. Jag anförde därvid bl.a. att den internationellamilitärtekniska utvecklingen påverkar inriktningen av och takten ianskaffningen av försvarsmateriel för våra behov. Vi bör eftersträva att skapaförutsättningar för att anskaffa vapen och utrustning av tillräckligt högkvalitet. Konsekvenserna av den tekniska utvecklingen i form av kraftigakostnadsstegringar för kvalificerade vapensystem medför dock stora svårigheterför länder med begränsade resurser. Det kan emellertid konstateras att dettaförhållande gäller även inom stormakterna. De svenskaförsvarsutgifternas utveckling bör ses i förhällande tillutvecklingstendenserna i omvärlden. Världens samlade försvarsutgifter i fastapriser ökade snabbt men visar en svagtfallande tendens. De totala resurser som avdelades för försvarsändamål minskadefrån med . Analysen av budgeter ochplaner för åren därefter antyder ytterligare minskningar i försvarsutgifterna ifasta priser för många länder. Flera oberoende statistiska studier stöderslutsatsen att utvecklingen av världens samlade försvarsutgifter visar entendens till en fortsatt minskning eller åtminstone en stabilisering på ennågot lägre nivå än den som gällde . Underlaget för denna slutsatspräglas självfallet av en viss osäkerhet, främst beroende på svårigheten attentydigt definiera försvarsutgifterna i olika länder och skapa mätinstrumentsom tillåter en total sammanställning av utgifterna. Det väsentliga enligt minmening är emellertid att vi entydigt kan slå fast att den snabba tillväxt iomvärldens försvarsresurser som utmärkte stora delar av nu ärbruten. Följande tabellillustrerar vad jag har anfört om försvarsutgifternas utveckhng i andra länder. Trender i världens försvarsutgifter -9,8 -3,9 -3,4 -0,2 -0,5 -2,2 -4,3 +10,3 +13,4 +7,3 +6,5 +5,7 -2,3 ' För budgetåren 1970/71 och 1971/72 avserberäkningen budgeterade utgifter. 2 FörWP-staternas del har beräkning skett på basis av löpande priser Källa: S\PRl Yearbook 1972. Försvarsutgifternas andelav ett lands samlade produktionsresultat, bruttonationalprodukten (BNP), geren bild av den prioritet som ges försvarssektorn i förhållande till andrabehov av varor och tjänster. Tillgänglig statistik visar, med all reservationför mätinstrumentens brister, en påtagligt fallande tendens för det storaflertalet länder. Allt mindre del av ländernas totala produktionsresurseravdelas således för försvarsändamål. Följande tabell illustrerar dennatendens. Försvarsutgifter i procent avbruttonationalprodukten till marknadspris 7,3' 1 lörsvar.sutgifternasandel av BNP beräknas till resp. enligt Statement of Secretary of Defense Melvine R. Lairdbefore 1973 Defense Budgetand FY 1973-1977 Program. Källa: The Military Balance 1971-72 och 1972-73. Uppgifterna beträffandeSveriges försvarsutgifter stämmer inte helt överens med officiell svenskstatistik, vilket förklaras av bl. a. olika redovisning av dessa utgifter. Detbör vidare noteras att de båda angivna käl- 1973:1 Bilaga 6 27 lorna använder ohka beräkningsmetoder. Med dessareservationer visar dock tabellerna att den under stora delar av 1960-taletsnabba ökningen av försvarsresurser har följts av en tendens till stabiliseringoch i många fall avsevärda minskningar . Vidare gäller attprisutvecklingen har varit förhållandevis snabb för ett flertalländer. Detta gäller specieUt prisutvecklingen på produktionsfaktorn arbetskraft.Härtill kommer de tidigare berörda kostnadsstegringarna för kvalificeradevapensystem. Av de angivna förhållandena kan dras den slutsatsen att omväridenskrigsmakter måste minska i kvantitativ omfattning eller att omsättningen avmateriel måste ske i betydligt lägre takt än {. n. och med inriktning motenklare vapensystem. Denna tendens kan redan nu skönjas vUket i någon månbelyses av följande uppgifter gäUande stormakterna. Utvecklingen avstormakternas väpnade styrkor och visst materielinnehav Strategiska vapen ICBM' Väpnad styrka U-bätar Kryssare Flygvapnet Väpnad styrka Stridsflygplan 810 000 6 500 730 000 6 000 480 000 10 200 550 000 9 000 ' Interkontinentala robotar Kätla:The MilitaryBalance 1970-71, 1972-73. De tidigare berördakostnadsstegringarna för personal och kvalificerad vapenmateriel skärper kravenpå prioritering vid ställningstaganden till olika vapensystem. Den fortsattautvecklingen av det militära försvaret kräver enligt min mening bl. a. motdenna bakgrund klara riktlinjer för avvägningen mellan kvalitet och kvantitet. Den organisatoriskanumerär för vilken försvarsmateriel anskaffas bör i första hand bestämmas medhänsyn till våra deklareradesäkerhetspolitiska ambitioner och militärgeografiska förutsättningar. Det äremellertid inte möjligt att av dessa dra entydiga slutsatser om lämplignumerär. Om det lämpliga antalet förband av olika skäl inte kan utrustas medmateriel av en viss kvalitet bör lösningen i allmänhet vara att de utrustas medtekniskt mindre avancerade vapensystem. Inom en given kostnadsram kan därvid antaletförband i stället ökas. Denna princip kan dock inte tillämpas genomgående påalla system. För vissa vapensystem är möjlig- 1973:1 Bilaga 6 28 heterna att över huvud taget nå verkanbestämmande för kvaliteten på systemet och för det antal enheter som behövs. Beträffande resursernastidsmässiga avvägning framhöll jag i prop. 1972:75 att det militära försvaretsoperativa styrka kunde tillåtas gå ned något i syfte attförstärka resurserna för att skapa effekt och handlingsfrihet . Dennabedömning gjordes mot bakgrund av de senaste årens utveckling mot en politiskavspänning i . Det gångna året ger, som jag har framhåUit tidigare, inteanledning till en ändrad uppfattning härvidlag. Vid den fortsattautvecklingen av det militära försvaret bör strävan vara att så stor del sommöjligt av tillgängliga resurser används för materielanskaffning och utbildningsom ger försvarseffekt . Åtaganden som binder avsevärda resurserunder en läng period bör emellertid göras med stor försiktighet. Det militära försvaretbör byggas upp så att det i allt väsentligt är balanserat och ger möjlighettill djupförsvar med kraftsamling till gränser och kuster. Begränsningar idenna målsättning kan bli nödvändiga av olika skäl. Därvid bör sådana åtgärderprioriteras som medför att vårt försvar blir i vidsträckt mening uthålligt.Härigenom får försvaret enUgt min mening den största krigsavhåUande effekten.Mot denna bakgrund bör de delar av krigsorganisationen som utgörs av awägningsprogrammenRörliga markstridsförband. Lokalt bundna markstridsförband, Övervattensstridsförbandoch Luftförsvarsförband utgöra den bas på vilken det mUitära försvaretsavhållande förmåga skaU byggas. Denna bas bör kompletteras med bl. a. ettkvalificerat spaningsflyg och en effektiv signalspaning för att möjliggöra engod förvarning. Fjärrstridsförbanden bör ges lägre prioritet. Jag går sä över tillavvägningsprogrammens inriktning och tar därvid mot bakgrund avöverbefälhavarens programplan upp vissa allmänna riktlinjer som bör gälla förden fortsatta planeringen. Vid genomförandet kan variationer och förändringarinom ramen för dessa riktlinjer bli aktuella, t. ex. med hänsyn till resultatenav pågående och planerade studier och utredningar. Utformningen av Markstridsförbanden har stor betydelse för tilltron till vårförmåga att genomföra ett uthåUigt försvar över territoriet. Omfattningen avavvägningsprogrammen Rörliga markstridsförband och Lokalt bundnamarkstridsförband kan varieras endast inom vissa gränser. Antalet enheter inomde lokalt bundna markstridsförbanden bör med hänsyn till värt lands storlekvara förhållandevis högt. De kvalificerade, rörliga markstridsförbanden skallkunna kraftsamlas i olika angreppsriktningar för avvärjande strid. De bördärför hållas på en jämförelsevis hög kvalitetsnivå. Dessa förhållanden medförbl. a. att antalet rörliga förband i stor utsträckning blir beroende avtillgängliga ekonomiska resurser. Jag biträder i stort den avvägning mellanrörliga och lokalt bundna markstridsförband som programplanen ger uttryck för.Jag vill i detta sammanhang framhåUa att de framtida infanteribrigaderna avsesfå en högre standard än de nuvarande samt att de brigader som förs 1973:1 Bilaga 6 29 över till lokalförsvarsförband i stort settbehåller sin materiel. För Övervattensstridsförbanden är tekniskaprestanda av större betydelse än för markstridsförbanden. Det disponiblaantalet är dock av grundläggande betydelse också för dessa förband. För attgöra det möjligt att anskaffa ett tillräckligt antal fartyg förytattackuppgifter bör därför den påbörjade övergången till lättare enheterfortsätta. Sådan fartygsmateriel bör väljas som företrädesvis är lämpad förkustnära uppträdande i invasionsförsvaret, dvs. i första hand patrulibätar ochtorpedbåtar. Jag godtar i princip överbefälhavarens inriktning avavvägningsprogrammet. Överbefälhavarenredovisar en minskning av awägningsprogrammet Fjärrstridsförband.Detta står i överensstämmelse med försvarsbeslut. Överbefälhavarenföreslår att den pågående anskaffningen av 175 attack-, spanings- ochskolflygplan av typ 37 genomförs. Jag kommer senare att lämna förslagtiU programmets fortsatta utformning. 1 avvaktan härpå bör förutsättasatt det s. k. "175-kontraktet" kommer att ligga fast. Tre ubåtar avtyp A 14 har beställts. Härigenom behålls möjligheterna att inom landetutveckla och tillverka ubåtar. Beträffandeavvägningsprogrammet Luftförsvarsförband harriksdagen beslutat att jaktversionen av flygplan 37 skall utvecklas försenare anskaffning. uttalade härvid att ansträngningar skulle vidtasför att minska kostnaderna för detta utvecklingsarbete. Den planering somredovisas i överbefälhavarens programplan har tagit hänsyn härtill. Jag är inteberedd att ta ställning till överbefälhavarens förslag rörandeutvecklingstakten för flygplan JA 37 . Myndigheternas planering innebäräven att del av luftvärnsförbanden hålls på en hög teknisk nivå. Moderniseringsker genom anskaffning av luftvärnsrobotar. Antalet luftvärnsförband går dockned. Beträffandeavvägningsprogrammen Central och högre regionalledning. Allmän försvarsforskningsamt Gemensamma myndigheteroch funktioner vill jag anföra attkostnaderna för fredsorganisationen och övriga fasta kostnader måste begränsas.Den restriktivitet som överbefälhavarens planering ger uttryck för anser jagvara nödvändig och riktig. De senaste årens pris-och löneutveckling gör att uppmärksamhet måste ägnas försvaretskostnadsstruktur. Som jag har framhållit är det av stor vikt atttillgängliga resurser koncentreras till materielanskaffning och utbildning. Bl.a. är det viktigt att uppmärksamma och begagna alla möjligheter att begränsautgifterna för administration samt freds- och förvaltningsorganisationen. Ett viktigt led i dennaverksamhet är den översyn av arbetsuppgifter och organisation som har skettbeträffande fortifikationsförvaltningen och försvarets forskningsorganisationsamt den omorganisation som pågår vid . Förslagbeträffande fortifikationsförvaltningen och forskningsorganisationen bereds f.n. inom försvarsdepartementet. 1973:1 Bilaga 6 30 En fortsatt översyn avarbetsuppgifter och organisation vid försvarets civilförvaltning, försvaretssjukvårdsstyrelse och värnpliktsverket övervägs och bör komma till stånd såsnart erforderliga utredningsresurser kan frigöras. Jag bedömer också att enöversyn av den centrala stabsorganisationen bör kunna påbörjas under åren19741 975. Vad utbildningen beträffar har försöken medmodifierad grundutbildning satts igång. Överbefälhavaren har planerat fortsattmodifierad utbildning . I avvaktan på förslag från1972 års värnpliktsutredning godtar jag detta. Repetitionsutbildningensomfattning har reducerats i myndigheternas programplaner. För arme'förbandensdel har en kraftigare minskning skett under periodens senare del än för detförsta året av planeringsperioden. Marinchefen räknar med att nästan heltställa in repetitionsutbildningen under /74 medanflygvapenchefen räknar med att genomföra ungefär hälften av tidigare planeradrepetitionsutbildning. Överbefälhavaren uttalar att han inte kan acceptera enså stark reducering som försvarsgrenscheferna har föreslagit. Han anmälervidare att han avser att granska repetitionsutbildningssystemet. För egen del anser jag att reduceringar irepetitionsutbildningens omfattning kan accepteras med hänsyn till bl. a. minbedömning av krigsriskerna i närtiden och för att möjliggöra att resurser sättsav för åtgärder som ger styrka på . Jag anser därför attrepetitionsut-bUdningen vid armén under /74 bör kunna begränsasnågot utöver vad chefen för armén har föreslagit. Jag anser däremot, liksomöverbefälhavaren, att en något större omfattning av repetitionsutbildningenvid armén bör eftersträvas under de därpå följande fyra åren. Beträffanderepetitionsutbildningens omfattning vid marinen och flygvapnet kan jag ihuvudsak godta marinchefens resp. flygvapenchefens planering. Jag vill i dettasammanhang erinra om att Kungl. Maj:t 1 972 har meddelat vissaföreskrifter rörande repetitionsutbildningen inom armén, varigenom besparingarkan göras genom minskning av antalet tjänstgöringsdagar utan att antaletrepetitionsinkallade värnpliktiga sjunker i motsvarande grad. Jag går så över till attbehandla personalutvecklingen inomdet militära försvaret. Maj:t har genom beslut uppdragitåt överbefälhavaren att i samråd med lämnaförslag till och vidta åtgärder för att genomföra vissa personalminskningarinom försvaret. För perioden /73-1976/77 har som mål angetts en minskningmed minst 2 500 anställda. I en till beslutet fogad promemoria anges att vissabeslut av statsmakterna kan medföra ökningar av den anställda personalen.Överbefälhavaren häri samråd med för minskning av antalet anställda inom olika organisationer. Dessadirektiv innebär att personalminskningen skall vara nettoomkring 3 000. Myndigheternas planering visar pä vissa problem att uppnåavsedda reduceringar, bl. a. gäller detta de förbandsbundna verkstädernascivila personal. Överbefälhavaren föreslår att vissa åtgärder vidtas för attunderlätta personal- 1973:1 Bilaga 6 31 Den tidigare nämnda översynen avarbetsuppgifter och organisationen vid vissa myndigheter är ett led i dennaverksamhet. En minskning av antaletanställda bör ske utan friställningar och sålunda främst genomföras i sambandmed naturliga avgångar. Antalet pensionsavgångar t. o. m. /78bland civil personal inom försvaret har beräknats till mellan 4 000 och 5 000beroende på vilken pensionsålder som tillämpas i de olika individuella fallen.Härtill kommer övrig s. k. naturlig avgång. 1 syfte att ytterligareunderlätta rationaliseringsverksamheten har Kungl. Maj:t genom beslut den 30juni 1972 uppdragit åt statens personalnämnd att med biträde av försvaretspersonalnämnd svara för omplacering av övertalig personal inom försvaret.Härtill kommer det trygghetsavtal för statstjänstemän som har ingåtts den 30oktober 1972 mellan och de statsanställdashuvudorganisationer. Detta ger möjlighet att genom beslut fattade före den 1januari 1974 tillämpa normerna i Kungl. Maj;ts brev medföreskrifter om särskilda förmåner för viss övertalig personal vid försvaret. Överbefälhavaren anmäleratt befintliga bindningar inom byggnadsverksamhetenskapar vissa svårigheter att kunna tillgodose investeringsbehoven isamband med personalminskningar. Enligt min mening är vissa investeringarnödvändiga och bör prioriteras för att snabbt nä avseddarationaliseringsvinster. Det är emellertid också nödvändigt att i dettasammanhang beakta bl. a. det förslag som försvaretsfredsorganisationsutredning har lagt fram samt statsmakternas ställningstagandeni anslutning till detta förslag. Jag vill också erinra om att ett stort antalmilitära byggnadsobjekt har tidigarelagts under senaste allmännakonjunkturnedgång. Därigenom har eftersläpningar i viss utsträckningåterhämtats. Detta bör ge möjligheter till investeringsåtgärder i denutsträckning som bedöms vara erforderlig för att nå rationaliseringsvinsteroch minskning av antalet anställda. Jag bedömer det också möjligt att göravissa besparingar inom byggnadssektorn , bl. a. som en följd avatt fredsorganisationen minskar. Det gångna åretssäkerhetspolitiska händelser förstärker intrycket av ökad politisk avspänning iEuropa, Några väsentliga förändringar av de militära styrkeförhållandena haremellertid inte skett. Utvecklingen i är därför f. n. svår attbedöma. Av dessa skäl är det nödvändigt att våra militära resurserupprätthålls pä rimhg nivå och handlingsfriheten säkerställs.Jag anser att den säkerhetspolitiska utvecklingen och det samhällsekonomiskaläget inte ger anledning att ändra planeringsinriktningen eller planeringsramenför det militära försvaret. Planeringen för det militära försvarets utvecklingunder perioden /74-1977/78 bör därför ske enligt en planeringsram somutgår horisontellt från basbeloppet, avrundat 6 904 mUj. kr., i den utgiftsramför /74 som jag förordar i det följande. Planeringsramen förfemårsperioden bör således vara 34 520 milj. kr. 1planeringen bör förutsättas att kompensation för pris- och löneförändringarskall ske enligt nettoprisindex. 1973:1 Bilaga 6 32 Riktlinjer för denfortsatta programplaneringen för civilförsvaret fastställdes vid (prop. 1972:75, FöU 1972:17, rskr 1972:231). Dessa riktlinjer innebär istort att civilförsvaret skall ha som mål att bidra till totalförsvaretsfredsbevarande funktion genom att stärka civilbefolkningens motståndsförmågaoch därmed tilltron till vår vilja att göra motstånd mot påtryckningar ochangrepp. Om vi inte lyckas att avhålla från angrepp eller hot, är det civilförsvaretsuppgift att skydda befolkningen och lindra verkningarna av skador. Även närkrig pågår i vär omvärld och endast indirekt berör vårt land skallcivilförsvaret kunna hndra de sekundära verkningarna för befolkningen. Grundläggande förplaneringen skall vara att befolkningen skyddas mot verkan av i första handkonventionella stridsmedel vid bekämpning av mål i samband med invasion samtvid markstrider. Befolkningen som sådan skall inte ses som ett primärt mäl fören angripare. Viss hänsyn måste emellertid tas till att befolkningen kanställas inför direkt hot om skadegörelse och att civilförsvaret då kan påverkahotsituationen. Beträffande kärnvapen samt biologiska och kemiska stridsmedelär utgångspunkten att krig i med dessa stridsmedel ter sig föga troUgt.Möjligheten av att de ändå används kan emellertid inte uteslutas. Inom ramenför den allmänna inriktningen mot främst skydd mot konventionella stridsmedelbör därför vidtas de åtgärder som till måttUga kostnader kan motverka följdernaav även sådana stridsmedel. Med hänsyn till att en omfattande utrymningallvarligt stör samhällslivet bör planeringen inriktas på att i möjlig mån gebefolkningen skydd i skyddsrum. Nuvarande skyddsrum ger ett gott skydd motannan vapenverkan än verkningarna av kärnvapen i och närmast omkringdetonationscentrum. Mot bakgrund av deninriktning av civilförsvarets utveckhng som statsmakterna har angett framhållercivilförsvarsstyrelsen som angeläget att befolkningsskyddet balanserasmot de angreppsfall som bör vara vägledande för planeringen. Detta medför bl.a. att resurser för skadeförebyggande åtgärder planeras in i störreutsträckning än resurser för skadeavhjälpande verksamhet. Underprogramplaneperioden bör skyddet över ytan förbättras så att skydd kan beredas befolkningen även isamband med markstrider. Skyddsmöjligheterna bör förbättras i de störstastädernas innerområden. Lednings- och undsättningsorganisationen i denomfattning som försvarsbeslutanger bör kompletteras och anpassas främst tUl det konventionella krigetskrav. Slutligen bör beredskap upprätthållas för att vid eventuellt senare beslut av statsmakterna kunna anskaffaskyddsmasker åt befolkningen. En översyn av utrymningssystemet väntas blinödvändig . Vadcivilförsvarsstyrelsen har anfört i programplanen beträffande inriktningen istort av planeringen föranleder inte någon erinran från minsida. Jag vill emellertid framhålla betydelsen av att tillräckliga resurser sätts av i den anvisade planeringsnivån för att 1973:1 Bilaga 6 33 upprätthålla produktionsberedskap förtillverkning av skyddsmasker. Detta innebär att en begränsad anskaffningupprätthålls i syfte att kunna öka produktionen, om ändrade förhållanden geranledning härtill. För att göra detta möjligt kan de kompletterande åtgärdernaför fortsatt uppbyggnad av lednings- och undsättningsorganisationen behövabegränsas. En sådan begränsning kan enligt min mening accepteras ochöverensstämmer med principen att skadeförebyggande åtgärder bör prioriterasföre skadeavhjälpande verksamhet.