prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till att föreningsstämmobeslut kan fårättsverkan mot innehavare av begränsad sakrätt i ddägarfastighet anses sådanrättighetshavare böra få närvara och yttra sig i fråga som rör hans rätt. Rösträttskall däremot bara f örenmgsmedlemmar ha. Ifråga om metoden för röstberäkning anförs i promemorian att de skäl somåberopats tUl stöd för att använda huvudtalsmetoden vid delägarförvaltning (seavsnitt 3.4.4) äger full giltighet beträffande omröstning på föreningsstämma.Därför föreslås att varje röstberättigad medlem skall äga en röst. Vidareskall rösträtten kunna utövas genom ombud men till förekommande avröstinsamling skall ombud inte få företräda mer än en medlem. Som stämmansbeslut skall gälla den mening som fått flest röster. Vid lika röstetal skallval avgöras genom lottning, medan ordföranden skall ha utslagsröst i andrafrågor. omöverlåtelse, intecknuig och mer långvarig nyttjanderättsupplåtdse skall liksomvid delägarförvaltning krävas två tredjedels majoritet. Detsamma skall gäUaför beslut om ändring i föreningens stadgar. De nu angivna omröstningsreglernaföreslås bli dispositiva på det sättet att avvikelse skall kunna föreskrivas istadgarna. Beträffande beslut om stadgeändring skall dock endast strängarevillkor kunna uppställas på detta sätt. Ifråga om förhandlingamas gång på föreningsstämman föreslås i promemorian attinga bestämmelser tas in i lagen utom såvitt avser skyldighet för styrelsendels att på stämman lämna medlemmama upplysningar om föreningens verksamhetoch dels att föra protokoll över de beslut som fattas. I övrigt får behövligabestämmelser meddelas i föreningens stadgar. Vadpromemorieförslaget sålunda innehåUer beträffande föreningsstämma har vidremissbehandUngen inte mött någon kritik annat än i fråga omomröstningsreglema. Remissinstansernas inställnuig tiU frågan omröstberäkningsmetod vid föreningsstämma är i aUt väsentligt densamma som närdet gäller motsvarande fråga vid delägarförvaltning. Vidare anser ett parremissinstanser att det föreslagna förbudet för ombud att vid föreningsstämmaföreträda mer än en medlem bör slopas, huvudsakligen därför att det äropraktiskt. Föregen del är jag också av den meningen att promemorieförslaget i det stora helaär väl avvägt. De föreslagna omröstningsreglerna kräver emellertid särskUdaöverväganden. Närdel gäller att bedöma vUken röstberäkningsmetod som bör tillämpas gör sig ihuvudsak samma synpunkter gällande vid föreningsförvaltning som viddelägarförvaltning. Jag kan därför hänvisa till vad jag i denna fråga haranfört i avsnitt 3.5.4. Dessa överväganden leder till att röstberäkningen ävenvid föreningsstämma i princip bör ske efter huvudtalet men att den modifieradeanddstalsmetoden bör tiUämpas i ekonomiska frågor, om medlem begär det. Vidomröstning i fråga om stadgeändring bör dock uppenbarligen samma röstberäkningsmetodanvändas som när det gäUer att anta stadgar. Röstning efter huvudtalet bör såledeshär tUlämpas undantagslöst. Medhänsyn tiU de motiv som ligger bakom de nu föreslagna bestämmelsema omröstberäkning synes dessa böra få tvingande karaktär. Bestämmelsen ipromemorieförslaget om rätt att meddela avvikande föreskrifter i stadgarna börsåledes inte överföras tUl departementsförslaget. Tveksamhetkan uppstå hur röstberäkningen skall ske inom förening med fleraverksamhetsgrenar eller inom förening för förvaltamg av flera samfälligheter,när ddaktighetsförhåUandena inte är enhetliga inom de skUda verksamhetsgrenamaeller samfällighetema. Vid avgörande av fråga som berör mer än enverksamhetsgren eUer samfäUighet torde huvudtalsmetoden böra tUlämpas så attvarje föreningsmedlem inte äger merän en röst, även om han har del i flera av de berörda verksamhetsgrenama ellersamfällighetema. En tillämpning av anddstalsmetoden synes däremot föratsättaatt röstetalen i de olika verksamhetsgrenarna eller samfällighetema läggssamman och att alltså varje medlems röstetal motsvarar summan av hans andelar,dock högst en femtedel av det totala röstetalet. Om de olika serierna avandelstal bestämts efter skilda principer, bör givetvis före sammanläggning enviss omräkning ske. Jag återkommer till denna fråga i specialmotiveringen. Vad angår frågan om ombudskall få företräda mer än en medlem vid föreningsstämma delar jag promemoriansuppfattning på denna punkt. Jag finner det således angeläget att förhindra attnågon genom insamlande av fullmakter skaffar sig ett avgörande inflytande överstämman. I motsats tiU är jag av den uppfattningen att promemorieförslagetnärmast är ägnat att stimulera ett utbrett och aktivt intresse för föreningensangelägenheter. Några svårigheter för medlem, som är förhindrad att delta istämman, att skaffa ett eget ombud torde i de aUra flesta fall inte föreligga.Med anledning av ett uttalande av hovrätten över och vill jagpåpeka att medlemskap i samfällighetsförening tillkommer var och en avdem som under samäganderätt innehar ddägarfastighet utan att det tillkommer demgemensamt. Medlemskapet och därmed även röstetalet är ju knutet tUlfastighetsinnehavet och därför har t. ex. äkta makar, som är samägare tUlddägarfastighet, tUlsammans bara en röst vid tillämpning av huvudtalsmetoden. Förvaltningen av en samfällighet kräver normalt kostnader för t.ex. administration, drift och kapitalanskaffning. Också direktainvesteringskostnader kan förekomma. Ä andra sidan inbringar samfällighet oftainkomster. Särskilt gäller detta gemensamhetsskogar och vissa andramarksamfälligheter. I promemorian understryks att samfäUighetsföreningsintäkter i första hand bör användas för att täcka föreningens kostnader.Uppkommande överskott kan fonderas eller delas ut tUl medlemmarna. Huravidaavsättning tUl reserv- eller nybyggnadsfond skall ske bör lämpligen bestämmasfrån fall tUl fall. Promemorieförslaget innehåller därför inga bestämmelser omdisposition av överskott utan frågor därom anses i stället böra regleras iföreningens stadgar. Det betonas dock i promemorian att fondering aldrig fårske för ett behov som inte ligger inom ramen för ändamålet med samfälligheten. Någraremissinstanser hävdar att lagen bör innehålla uttryckliga bestämmelser omfördelning av samfälUghetsförenings överskott. Fördelningen skall enligt vadsom föreslås alltid ske i enlighet med delaktigheten i samfälligheten, om inteenighet föreligger om annan fördelning. Föregen del instämmer jag emellertid i promemorieförslaget att inga bestämmelserom fördelning av överskott skall tas upp i lagen. omvinstutdelning till medlemmama hänger oupplösligt samman med frågan omfondering för framtida behov. Sistaämnda fråga bör inte regleras i lagen utanlösas från faU tUl fall med hänsyn till de mycket varierande förhållanden somkan föreligga. I den mån vinstmedel delas ut tUl medlemmama bör fördelningendock givetvis ske i proportion tUl medlemmarnas andelar i samfälligheten.Skulle fördelningen ske på annat sätt, bör beslutet enligt min mening kunna påtalan av förfördelad medlem undanröjas i en klanderprocess på den grund atthans enskilda intressen inte beaktats i skälig omfattning. Iett annat remissyttrande anförs att promemorians uttalanden om fondbildningknappast överensstämmer med den restriktivitet som i detta avseende utmärkergällande rätt beträffande tvångssamfälligheter. För egen del anser jag mig idenna fråga kunna nöja mig med att peka på den frihet tUl fondering avavkastning som föreligger enligt 5 § första stycket bysamfällighetslagen och 19§ häradsallmänningslagen. inkomster inte för att täcka kostaa-dema för förvaltningenmåste behövliga medel skaffas på annat sätt. I avsnitt 1.2.9 har jag redogjortför möjligheterna att skaffa lån tUl anläggningssamfällighet. Vad jag där haranfört torde äga gUtighet i fråga om alla slag av samfälligheter som kanförvaltas av samfällighetsförening. Jag föreslår alltså att allasamfäUighetsföreningar skall tillerkännas den föreslagna förmånsrätten förbidragsfordringar. För att kreditgivare skall kunna få vägledning vidbedömningen av förmånsrättens inverkan på kreditvärdet hos fastighet sombelastas av förmånsrätt har jag i specialmotiveringen till 34 § förslaget tUlanläggningslag förordat att anteckning bör ske i fastighetsboken om attfastighet har del i anläggningssamfällighet. Motsvarande anteckningsskyldighetsynes inte påkallad beträffande delaktighet i andra slag av samfälUgheter. Somanförs i promemorian får de medel, som samfällighetsförening behöver för sinverksamhet, i sista hand tillskjutas av föreningsmedlemmarna. Detta skernormalt genom uttaxering av bidrag från medlemmama. Jag har i samband medfrågorna om samfälUghetsförenings organisation redogjort för hur detta skallgå tUl. Enligt 5 § bysamfällighetslagen får delägare inte påföras kostnad somöverstiger hans andel i avkastningen jämte den vinst som kan visas ha tillförtshans fastighet genom kostnaden. I promemorian föreslås att denna begränsningav ut-taxeringsrätlen, som saknar motsvarighet i både EVL och LGA, inteöverförs till den nya lagen. Det påpekas dock att rätten till uttaxeringinskränks genom de allmänna principema för förvaltningen och att t. ex.uttaxering för utgift som är främmande för samfällighetens ändamål kanundanröjas på talan av medlem. Särbestämmelser som direkt tar sikte på attskydda medlemmarna mot obehöriga uttaxeringar anses inte behövliga. För egendel är jag av samma uppfattning. Med anledning av vad som anförts i ettremissyttrande vill jag som min mening ut- talaatt uttaxering i aUmänhet bara bör avse att täcka den närmasteverksamhetsperiodens behov. Uttaxering för avsättning till nybyggnadsfond bördock vara tUlåten, om nybyggnaden kan sägas ligga inom ramen för föreningensverksamhet och kan antas komma att förverkligas. Skyddför enskUda intressen. Intresset av en ändamålsenlig samfälUg-hetsförvaltningkan komma i konflikt med enskilda intressen av skilda slag. Lagenom förvaltning av samfäUigheter måste uppenbarligen innehålla bestämmelser om ivilken mån och på vilket sätt motstående enskUda intressen skall beaktas vidförvaltningen. Bland de intressenter för vUka skyddsbestämmelser kommer i frågamärks naturligtvis främst ägare av fastighet som har del i samfälligheten. DenenskUde delägaren kan mycket väl tänkas ha egna intressen som inte sammanfallermed delägarkretsens gemensamma. Vidare kan, som tidigare antytts, förvaltningenha återverkningar för innehavare av begränsad sakrätt i ddägarfastighet.Slutligen har förvaltningen betydelse även för borgenär och annan tredje man. Vadangår den enskUde samfälUghetsddägarens ställning vid föreningsförvaltningkonstateras i promemorian alt kravet på stadgar och den obligatoriskagranskningen av dessas innehåll utgör betydelsefulla trygghetsfaktorer.Beträffande granskningen skall bestämmelsema i lagen om ekonomiska föreningaräga motsvarande tillämpning. Detta innebär att stadgarna inte får strida motlagen om förvaltning av samfälligheter eUer annan författning eller i någothänseende vara otydligt eller vilseledande avfattade. Granskningsverksamhetensägs i flertalet fall kunna inskränkas till en kontroll av alt stadgarnautformats efter sådant normalförslag som, enligt vad som tidigare nämnts,torde komma att utarbetas av central administrativ myndighet. Någon meraingående bedömning av särskilda föreskrifter behövs sålunda bara i de fall dånormalförslag inte följts. Iallmänhet torde föreningsförvaltningen inriktas på att nå ett så fördelaktigtekonomiskt resultat som möjligt för det kollektiv som samfäl- [ lighetsddägarnautgör. Med hänsyn exempelvis till fastighets beskaffen-, het, läge ochanvändning eller till ägarens bostadsort och andra person-; liga förhållandenkan emellertid en delägare eller en grapp av delägare i vissa fall ha ettstarkt intresse av att samfälligheten inte utnyttjas på det sätt som skulle geden högsta avkastningen eller medföra det minsta behovet av bidrag. Ipromemorian föreslås därför att en avvägning meUan kollektiva och enskildaddägarintressen alltid skall ske vid föreningsförvaltaing. Att närmare angehur avvägningen skall ske anses dock omöjligt. I förslaget föreskrivs bara attföreningen vid förvaltningen skall tiUgodose medlemmarnas gemensamma intressenmen även beakta varje medlems enskilda intressen i skälig omfattning. Enbestämmelse med detta innehåU sägs få betydelse inte bara för förvaltningensbedrivande utan också för granskningen av stadgarna. 25 1973.1 saml. Vidareanförs i promemorian att en majoritet av medlemmar inte bör kunna tvinga övrigamedlemmar att ta del i en verksamhet som inte ingår som ett naturligt led iförvaltaingen av samfälligheten. Därför föreslås en bestämmelse om attsamfällighetsförening inte får driya verksamhet som är främmande för dessändamål att förvalta samfälligheten. Somytterligare garantier för den enskilde medlemmens rättssäkerhet föreslås attstadgarna alltid skall innehålla närmare uppgifter om när föreningsstämma skallhållas och hur kallelse dit skall ske. Vidare ges behörighet attutlysa både ordinarie föreningsstämma när förenmgens styrelse underlåtit altkalla tUl sådan stämma i enlighet med stadgarnas föreskrifter och extraföreningsstämma på begäran av minst en femtedel av alla röstberättigademedlemmar. Denu redovisade förslagen har inte föranlett någon erinran vid remissbehandlingen.Även jag anser dem vara lämpligt utformade. De bör därför godtas. De iavsnittet om samfällighetsförenings organisation behandlade bestämmelsema omkrav pä kvalificerad majoritet för vissa beslut av större betydelse förmedlemmarna, t. ex. försäljning av fast egendom, utgör också ett skydd förminoritetsintressen. Eftersom stadgarnas innehåll får en avgörande inverkan påhela förvaltningen och medlemmarnas stälhiing, är det enligt promemorianuppenbart att även möjligheterna tiU stadgeändringar bör kringgärdas med etteffektivt skydd mot förhastade eller godtyckliga beslut. I aUmänhet tordeemellertid de stadgeändringar som kan komma i fråga knappast vara av sådanbetydelse för de enskilda medlemmarna att det finns anledning alt uppställalika rigorösa krav som i lagen om ekonomiska föreningar, dvs. godkännande avsamtliga röstberättigade eller av två på varandra följande föreningsstämmor. Sveahovrätt gör gällande att promemorieförslaget inte ger ett tillfredsställandeskydd mot att en minoritet genom en kupp får till stånd stadgeändring. Enligthovrätten bör lagen om ekonomiska föreningar tjäna som förebild i dettaavseende. Föregen del ansluter jag mig dock tUl promemorians uppfattning i denna fråga.Enligt min mening innehåUer lagförslaget i övrigt behövliga garantier motkupper av det slag hovrätten antytt. Särskilt kan nämnas möjligheterna attklandra beslut på föreningsstämma och att få tUl stånd extra sådan stämma förny prövning av stadgefrågan. Ett starkt skäl att inte i lagen kräva mer än tvåtredjedels majoritet är - som påpekas i promemorian - att förening bör kunnautan alltför stor tidsåtgång anförtros förvaltningen av ytterUgare en ellerflera samfälligheter. Eftersomden löpande förvaltningen skall handhas av föreningens styrelse medan denenskilde föreningsmedlemmens inflytande över förvaltningen inskränks tUldeltagandet på föreningsstämma, är det viktigt att styrdsefunktionema sköts påett effektivt men betryggande sätt.Varje medlem måste sålunda aUlid kunna kräva att det över huvud taget finns enstyrelse som är beslutför. Därför föreslås i promemorian att påansökan av den som är beroende av att det finns en behörig styrelse skall kunnaförordna en syssloman att ensam eller tiU-sammans med eventuellt befintligastyrelseledamöter handha föreningens angelägenheter. I promemorian påpekasvidare att styrelsen, även om den formeUt är beslutför, kan vara mindrefunktionsduglig, exempelvis därför att den består av några få ledamöter medmotstridiga uppfattningar. bör i sådana fall ha möjlighet attefter prövning i varje enskilt fall utse särskild ledamot i föreningensstyrelse. Ingenkritik har vid remissbehandlingen riktats mot promemorieförslaget i denna del.Även jag biträder förslaget. I samband med frågoma om skydd för allmännaintressen återkommer jag till möjligheten för att utsestyrelseledamot. Ipromemorian framhålls att möjligheten att föra talan mot föreningsorganensbeslut givetvis är ett mycket betydelsefullt led i skyddet för enskildaintressen. Möjlighet att vid allmän domstol klandra beslut angåendeförvaltningen av samfällighet fmns f. n. enligt såväl EVL som LGA. Anledningföreligger ej att i princip frångå eller göra några mer väsentliga ändringar idet nuvarande överprövningssystemet. Med hänsyn tUl den anknytning som kanfinnas mellan tvistefrågorna i en klanderprocess och de frågor som avgjortsvid den bakomliggande förrättningen skall klandermålen dock enligtpromemorieförslaget handläggas av fastighetsdomstol. Som grund för klandertalanmot samfällighetsförenings stämmobeslut får enligt promemorieförslagetåberopas att beslutet ej tiUkommit i behörig ordning eUer att det strider motlagen om förvaltning av samfälUgheter eller annan författning eller motstadgarna. Det anses inte finnas skäl att särskilt nämna de fall då beslutkränker klagandens rätt såsom medlem i föreningen eUer strider mot förrättningsavgörande.Ett beslut som avviker från ett förrättningsavgörande som har full aktualitettorde, betonas det i promemorian, alltid strida också mot lagen ellerstadgarna. När det gäUer äldre samfäUigheter kan man inte räkna med att detföreligger total överensstämmelse mellan förrättningsföreskrifterna ochstadgarna, exempelvis i fråga om samfällighetens ändamål. Ettföreningsstämmobeslut som har stöd i stadgarna bör då inte kunna överklagas påden grunden att det strider mot förrättnings-avgörande. Ett beslut som kränkermedlems rätt trots att det i och för sig är förenligt med bådeförrättningsavgörande och stadgarna kan överklagas på den grunden att detstrider mot lagbestämmelsen att varje medlems intressen skall beaktas i skäligomfattning. Samma grand kan åberopas för talan om rättelse i framlagddebiteringslängd. I ettremissyttrande hävdas att frågan om besvärsinstans bör ses över med hänsyn tillatt bl. a. är överinstans enligt lagen om fiskevårdsområden. Föregen del finner jag emellertid under hänvisning tUlvad jag anfört i avsnitt 3.5.4 inte skäl föreligga att frångå promemorieförslagetpå denna punkt. Ettpar remissinstanser anser det självklart att förvaltningen av samfällighetmåste vara ovillkorligt bunden av förrättningsavgörande beträffandesamfälligheten. Föreningsstämmobeslut som står i strid med ett sådant avgörandebör sålunda alltid kunna undanröjas efter . Vidare görs det gällandeatt stadgarna måste ha ett iimehåll som inte strider motförrättningsavgörande. SjälvviU jag emeUertid ansluta mig tUl den ståndpunkt som intagits i promemorian.SärskUt när det gäller ändamålet med en samfälUghet kan det inträffa att ettförrättningsavgörande inom förhållandevis blir mer eUer mindreinaktuellt. ÅtskUUga marksamfälligheter som bUdats genom förrättaingar långttUlbaka i tiden torde sålunda numera tjäna ett helt annat ändamål än det förvilket de tUlkommit. Att kräva ny förrättning för minsta förskjutningbeträffande ändamålet eUer annan förrättningsföreskrift är enligt minuppfattaing helt oreaUstiskt. En viss elasticitet i fråga om bundenheten vidförrättningsavgörande måste med andra ord tolereras med hänsyn tUl denfortgående ekonomiska utvecklingen. Tydligt är dock att det endastundantagsvis kan komma i fråga att avvika från förrättningsavgörande. Endastnär det framstår som klart att detta saknar aktualitet bör awikdse få ske.Föreningsstämmobeslut som eljest fattas i strid mot förrättningsavgörandetorde som påpekas i promemorian alltid också strida mot lagen eller stadgarna,och således efter kunna undanröjas. Stadgar som strider motförrättningsavgörande torde i motsvarande mån komma alt underkännas vid denlegalitetsprövning som sker i samband med registreringen. Några särskildabestämmelser om förrättningsavgörandes bindande verkan församfällighetsförvaltningen behövs därför inte. I övrigt kan i fråga om klanderhänvisas tUl vad jag anfört i avsnitt 3.5.4. Somett betydelsefullt skydd för enskUda intressen betecknas i promemorian denuvarande bestämmelserna i om skyldighet för styrelseledamot,firmatecknare, revisor eller fastighetsägare att ersätta skada som tillfogatssamfälligheten, fastighetsägare eUer tredje man. Därför föreslås attmotsvarigheter till dessa bestämmelser tas upp i förvaltaings-lagen. Jaginstämmer i förslaget, som inte föranlett någon erinran vid remissbehandlingen. Ifråga om olika rättighetshavares ställning enligt förvaltningslagen innebärpromemorieförslaget tUl en början att innehavare av tomträtt som anslutits tUlgemensamhetsanläggning jämställs med fastighetsägare. Detta gäller ocksåinnehavare av tomträtt i fastighet som har del i samfälld mark ellerrättighet. Vad angår innehavare av andra begränsade sakrätter i fastighet somingår i eller har del i samfällighet anförs i promemorian att övervägandeprincipiella och praktiska skäl talar för att beslut enUgt den nya.lagen börgäUa också mot dem. varebör sålimda inte ha en bättre ställning än den fastighetsägare från vUken hanhärleder sin rätt. Inte heller bör en av en enskild fastighetsägare företagendisposition inskränka samfällighetsförenings möjligheter att förfoga överförvaltningsobjektet. Om en rättighetshavare lider förfång av ettförvaltningsbeslut, torde han i vissa faU kunna få ersättaing härför avfastighetsägaren enUgt allmänna avtalsrättsliga grundsatser. Bestämmelsema i 7kap. 30 § JB kan i viss utsträckning tillämpas analogt när det gällerbeslutets inverkan på rättighetshavarens rättighetei och skyldigheter. Vad somnu sagts om rättighetshavares stäUning gäller enUgt promemorian inte för detfaU att samtliga delägare i samfällighet upplåtit rättighet som avsersamfäUigheten. I detta fall har ett förvaltningsbeslut samma verkan som envanlig rättshandling från delägarnas sida. Motvad som sålunda anförs i promemorian har ingen annan anmärkning riktats vidremissbehandlingen än att man ansett det tveksamt om möjUghet finns atttillämpa 7 kap. 30 § JB analogt i fråga om förvalt-ningsbesluts uiverkan påbegränsad sakrätt. I ifrågavarande remissyttrande sägs att det därför skullevara värdefullt med en klar lagbestämmelse som reglerar rättsföljderna avbeslutet. Enligt min uppfattning kan emellertid en sådan bestämmelse inte ansesnödvändig. Det torde få överlämnas till rättstillämpningen att med ledning avde prmciper som . ligger tUl grand för bestämmelserna i 7 kap. 30 § JB bedöma ivad mån vederlag för rättighet som påverkas av förvaltningsbeslut bör jämkas. Medhänsyn tUl att ägare av fastighet i vilken en begränsad sakrätt gäller kantänkas underlåta att i allo iaktta rättighetshavarens intressen vidsamfällighetsförvaltningen tUlerkänns rättighetshavaren i promemorieförslagetvissa befogenheter att själv inverka på behandlingen av förvaltaingsfrågor somhar betydelse för honom. Rättighetshavaren skaU sålunda ha rätt att närvara ochyttra sig på föreningsstämma vid behandlingen av fråga som rör hans rätt. Hanskall dock inte få ta del i beslut på stämman. Någon garanti för att beslutenstämmer överens med rättighetshavarens önskemål kan inte ges och därför har hanockså fått behörighet att föra talan mot beslut i frågor som angår honom. Enföratsättaing för att en rättighetshavare skall kunna utöva nu nämndabefogenheter är att han får kännedom om föreningsstämman och de beslut som därfattas. Enligt promemorian kan emellertid skyldighet atf kaUa rättighetshavareeller underrätta dem om stämmobeslut inte komma i fråga. Man får ytterstförlita sig på att det skall Ugga i fastighetsägarens intresse att hållarättighetshavaren underrättad. Promemorieförslagetrörande rättighetshavares befogenheter vid föreningsförvaltning avses fåmotsvarande tUlämpning vid delägarförvaltning. Inågra remissyttranden understryks risken att de föreslagna befogenheterna blirillusoriska, om rättighetshavama inte blir informerade om förvaltningen.Därför förordas att skyldighet införs att efterforska rättighetshavare ochkalla dem tUl sammanträde eller i allt fall underrätta dem om beslut som rörderas rätt.