prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Arbetsmarknadsstyrelsenmenar däremot liksom LO och de flesta övriga remissinstanser att de ekonomiskaproblemen i samband med arbetsmarknadsutbildning inte kan lösas speciellt fören viss grupp på arbetsmarknaden. Samma synpunkt i denna fråga anför SAF,, och i gemensamtyttrande. Några remissinstanser, bl. a. och länsarbetsnämnden iNorrbottens län, finner att en särbehandling av byggnadsbranschen i det häravseendet kan innebära risk för överrekrytering till och minskad yrkesmässigrörlighet från branschen, dvs. en effekt motsatt den man nu vill åstadkomma. Utredningens förslag omen särskild avarbetsmarknadsstyrelsen disponerad bostadskvotför flyttande arbetskraft tillstyrks av några remissinstanser, t. ex.byggnadsarbetareförbundet och LO, medan andra inte behandlar frågan.Bostadsstyrelsen avstyrker däremot förslaget och menar att behov av det slagsom utredningen avser kan tillgodoses inom ramen för nuvarandefördelningsrutiner. avstyrker också en prioriteringav den flyttande arbetskraften i bostadssammanhang. Frågor av detta slag måstelösas från fall till fall och den enskildes bostadsbehov vägas mot behovet hosandra, säger förbundet. Utredningens synpunkterpä frågan om temporära bostäder biträds i allmänhet avremissinstanserna. Frågan om de rörlighetsstimulerande bidragen behandlas avbl. a. , som betonar att objektanställningen inombyggnadsbranschen gör de nuvarande flyttningsbidragen mindre väl anpassadetill just byggnadssektorn. Även byggnadsarbetareförbundet anser att förhållandenainom branschen är specifika och motiverar särskilda regler röranderörlighetsstimulerande bidrag. Förbundet anser, liksom ,en översyn av bidragssystemet vara angelägen. I allmänhet anser dockremissinstanserna att problemet är likartat för all flyttande arbetskraft. Utredningens allmännabedömning att säsongproblemen kanangripas framgångsrikt med en rad åtgärder inom nuvarande system delas iallmänhet av remissinstanserna. Enligt de flesta länsarbetsnämnderna är detmöjligt nå goda resultat genom bättre resurser till byggarbetsnämnderna.Svenska byggnadsindustriförbundet, och anser att utredningens förslag i säsongutjämnande syfte ärså genomgripande att de totalt sett torde leda till en betydande minskning avarbetslösheten. Förslagen tillstyrks därför. Värderingen avbyggarbetsnämndernas arbete är positiv. anser t. ex. att byggarbetsnämnderna nu 1973:1 Bilaga 13 41 fungerar väl när det gäller information tillparterna och ställningstagande tUl lämpliga starttider.Byggnadsarbetareförbundet liksom flera andra tUlstyrker utredningens förslag omsärskUda medel för informationsverksamhet genom byggarbetsnämnderna. Utredningens bedömningatt det statliga och kommunala byggandets beroende av budgetåret hindrarsäsongutjämning delas inte av flera statliga myndigheter.Fortifikationsförvaltningen håller före att budgetåret snarare stärkermöjligheterna tUl höststarter och således vintersysselsättning. De flestastatliga myndigheter som behandlar frågan anser att det nuvarande systemet församråd med arbetsmarknadsmyndigheterna fungerar tUlfredsställande.Kommunförbundet tillstyrker utredningens förslag att direktiv ges tillbidragsbeviljande myndigheter så att planering och igångsättning av kommunalaprojekt inte hindras. berör inte problemet ochlänsarbetsnämnderna har i allmänhet ansett att nuvarande ordning har gett önskvärtresultat. i anser emellertid att uppgifter omstatligt byggande ändras i alltför stor utsträckning. Byggnadsstyrelsenredogör i sitt remissvar för det planeringssystem som styrelsen tiUsammans medarbetsmarknadsstyrelsen f. n. arbetar fram och som syftar till atttiUhandahålla bättre planeringsunderlag tUl arbetsmarknadsmyndigheterna. tillstyrker utredningensförslag angående frisläppandet av privatfinansieradesmåhus. De flesta länsarbetsnämnderanser att erfarenheterna av den ordning som har prövats och som föreslås blipermanent är klart positiva. avstyrker däremot frånbostadspolitiska synpunkter. Styrelsen menar att producenter av gruppbyggda småhusundandrar sig den granskning och de krav som är förbundna med de statiigalånen. Detta innebär att stat och kommun förlorar möjligheten att påverka del av småhusproduktionen. Även när det gäller de statligt belånadesmåhusen avstyrker utredningens förslag. Styrelsens motiv äratt utredningen har övervärderat småhusbyggandets del av den totala säsongvariationen.Länsstyrelsen i anför liknande synpunkter och menar att i varjefall hus som byggs i egen regi bör undantas från en eventuell reglering. Av enundersökning som länsarbetsnämnden i har gjort framgåremellertid att 800 av de 1 000 1 200 arbetslösabyggnadsarbetarna hade haft sin senaste anställning inom de icke säsongstyrdasektorema. I samma remissyttrande konstateras att av samtliga statligalånebeslut beträffande småhus hade lämnats marsseptember.Sysselsättningen under kommande vinterperiod blir då ringa. De flestaremissinstanserna betonar småhussektorns stora betydelse försäsongvariationerna. Nödvändigheten att finna ett smidigt administrativtförfarande betonas av flera länsarbetsnämnder. 1973:1 Bilaga 13 42 och anser att länsarbetsnämnder ochlänsbostadsnämnder kan finna lämpliga handläggningsrutiner. Någralänsarbetsnämnder, bl. a. , föreslår hur sådana rutiner skallutformas. liksom flera länsarbetsnämnder förordaremellertid också att en översyn görs av vinterbidragssystemet. Bostadsstyrelsenanser att denna väg är att föredra och har påbörjat en utredning i syfte attfinna lämpligare former för vinterbidragen. Arbetsgivarnas organisationertillstyrker utredningens förslag rörande säsongreglering av småhusbyggandet. Underhälls- och reparationsarbeten. Utredningens förslagtillstyrks allmänt och vissa länsarbetsnämnder, t. ex. länsarbetsr nämnden iÖrebro län, anser att de föreslagna åtgärderna är särskilt intressanta och viktigamed hänsyn till den väntade ökningen av reparations- och underhållssektornsomfattning. Nämnderna anser det fullt möjligt att utföra dessa arbetenvintertid. Länsarbetsnämnderna i och hänvisar tillpositiva erfarenheter om detta frän . Koininunförhundet anseratt de administrativa frågorna behöver penetreras ytterligare men har i sakingen invänd--ning mot förslaget. Förbundet rekommenderar att den föreslagnaordningen prövas försöksvis genom överenskommelser mellan länsarbetsnämnd ochvederbörande kommun. anser att den planering och redovisningsom sker länsvis till arbetsmarknadsmyndigheterna tillgodoser utredningenskrav när det gäller egenregiverksamheten. har samma meningbeträffande egna reparations- och underhällsarbeten. En ökad andel avegenregiverksamheten beräknas bli reparations- och underhållsarbeten.SJ framhåller att en förläggning av underhållsarbeten som utförsav entreprenörer kommer att medföra merkostnader som SJ i så fall måste kompenserasför inom ramen för den statliga trafikpolitiken. anser inte attrekommendationssystemet bör tillämpas på verkets område. De nuvarandeföreskrifterna bedöms som lämpliga särskUt med hänsyn till att vägverketsbyggandeorganisation inte överensstämmer med länen. Utredningens förslag omen höjning till 10 milj. kr. av kostnadsgränsen för s. k. oprioriterade byggnadsprojekt tillstyrks av en mycket stor majoritet blandremissinstanserna. Länsarbetsnämnderna menar att en realistisk planeringskulle underlättas om större objekt än 3 milj. kr. kunde beviljasbyggnadstillstånd av nämnden. Flera länsstyrelser framhåller att, även omkostnadsgränsen höjs, ärendena även fortsättningsvis förprövas av länsstyrelsenfrån regionalpolitisk synpunkt. arbetsgivarorganisationer anseratt den föreslagna kostnadsgränsen är Uka godtycklig som den nu gällande ochhelt borde kunna slopas. i påminner om att regleringeni första hand syftar till konjunkturutjämning och således måste grundas påriksbedömningar. Den helt övervägande delen av remissinstansernatillstyrker utred- 1973:1 Bilaga 13 43 ningens förslag om personalförstärkning vidlänsarbetsnämndernas kanslier. En sådan förstärkning anses vara förutsättningför att utredningens förslag skall få genomslagskraft. TCO intar en kritiskståndpunkt till byggarbetsnämndernas sammansättning. TCO avstyrker utredningensförslag till sam.mansättning av den centrala byggarbetsnämnden och föreslår attden skall bestå av representanter för de huvudorganisationer som ärrepresenterade i byggnadsindustrin. Även de lokala byggarbetsnämnderna börutvidgas, menar TCO, så att bl. a. kommer attingå. föreslår också att byggarbetsnämndernakompletteras så att tjänstemannasidan blir representerad. Hyresgästernasriksförbimd menar att representanter för byggherrar och konsumenter börtUlföras nämnderna. finner inte skäl att f. n. tillskapa denföreslagna centrala byggarbetsnämnden men är positiv till en förstärkning avde regionala byggarbetsnämnderna. TCO och är kritiska till attutredningen har underlåtit att behandla tjänstemännens problem inombyggnadssektorn. Utredningsdirektiven ger inte täckning för en sådanbegränsning av arbetet, menar de båda organisationerna. Denarbetsmarlinadspolitiska verksamheten under /74. Trots attarbetslösheten ännu är relativt omfattande finns det tecken som tyder på att enförbättring i konjunkturutvecklingen är på väg. Därmed har man också anledningatt se fram mot en mera allmän ökning i efterfrågan på arbetskraft. Vissaproblem närmast av strukturell art kommer dock att kvarstå. Det gäller bl. a.byggnadsverksamheten, en sektor inom vilken man på grund av nedgången ibostadsbyggandet måste räkna med särskilda sysselsättningssvårigheter. Även omman på har att räkna med att byggnadsarbetarkåren kommer att behövaminskas är det angeläget att denna minskning inte sker alltför snabbt och ioacceptabla former. tillsattes som nämnts en delegationmed representanter för berörda myndigheter och parterna på byggarbetsmarknaden föratt föreslå åtgärder i detta syfte. Tyngdpunkten i årets budgetförslag ligger pååtgärder som syftar till att underlätta en anpassning av arbetskraftsutbudettill en väntad ökning i efterfrågan inom i första hand tillverkningssektorn menockså inom andra sektorer. Denna ökade efterfrågan kommer att leda till växandeanspråk på arbetsförmedlingen. Dess personalresurser bör därför förstärkasväsentligt. Förstärkningen är motiverad också av behovet att i en utvecklingmed ökande efterfrågan på arbetskraft hjälpa dem som har särskilda svårigheteratt konkurrera om de lediga arbetstillfällena, dvs. framför allt de äldre ochhandikappade. Också den utvärdering av systemet med s. k. öppen förmedling ochde förslag till ändringar i arbetsförmedlingens organisation som dennautvärdering har gett anledning 1973:1 Bilaga 13 44 till får ses som ett led i strävandena atteffektivera arbetsförmedlingen. Även försöken med användning av ADB förframställning av lokala platslistor har detta syfte. Av nu anförda skäl och medhänsyn tUl de förstärkningar i fråga om byggarbetsnämndernas verksamhet, sommina ställningstaganden I det följande till byggarbetskraftutredningens förslagföranleder, förordar jag att länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingskontorentillförs 210 nya tjänster. En förbättring i konjunkturerna kommer att stäUaökade krav på yrkesmässig och geografisk rörlighet hos arbetskraften. Genom denomfattning arbetsmarknadsutbildningen har haft ca 100 000personer kan beräknas ha påbörjat sådan utbildning börförutsättningarna ha väsentligt förbättrats att tUlgodose efterfrågan påyrkesutbildad arbetskraft. Även för nästa budgetår beräknas utbildningen fåstor omfattning. Bidragen vid arbetsmarknadsutbildning höjs. Även starthjälpenhöjs för att de som tvingas flytta till annan ort för att kunna skaffa sig ettarbete skall få bättre kompensation för de extra kostnader som en sådanflyttning innebär . Det avlämnade betänkandetSkyddat arbete har remissbehandlats och beredningen av ärendet pågår inominrikesdepartementet. Beredningsarbetet är från vissa synpunkter vanskligt,främst på grund av de motsatta uppfattningar i huvudmannaskapsfrågan som harkommit till uttryck vid remissbehandlingen av utredningsförslagen. I avvaktanpå resultatet av denna beredning föreslås endast mindre reformer i denverksamhet som omfattar särskUda åtgärder för arbetsanpassning. Beredskapenför sysselsättningsskapande åtgärder upprätthålls. I det föregående har jag lämnat en utförligredogörelse för innebörden av den reform beträffande stödet vid arbetslöshetsom jag på grundval av förslag (SOU 1971: 42) ämnar föreslåKungl. Maj:t att förelägga i särskild proposition. Anslaget för ändamåletförs upp med ett belopp som motsvarar de beräknade utgifterna för reformen.Totalt beräknas anslagen till arbetsmarknad m. m. för /74 tUl 3227,4 milj. kr., vUket innebär en ökning med 584,1 milj. kr. TCO har i sin framstäUningtagit upp en rad väsentiiga frågeställningar inom arbetsmarknadspolitiken.Remissinstanserna har i allmänhet anslutit sig till de framlagda förslagen.Även jag är positiv till flertalet av de reformkrav som förs fram. De äremellertid till stor del av sådan art att tiUgodoseendet av dem ställeranspråk på statsbudgeten. Önskemålet att gå vidare i fråga om utvecklingen avde arbetsmarknadspolitiska insatserna måste vägas mot andra angelägna ändamålinom den statliga verksamheten. Flertalet av de stimulansåtgärder som TCOrekommenderar för att Prop.1973:1 Bilaga 13 45 förbättra sysselsättningen för bl. a. tjänstemänhar, som framgår av min redogörelse i det föregående, kommit till användning bådeunder och . Beredskapsarbetena har breddats och har under denämnda åren i stor omfattning varit inriktade på arbeten lämpade förkontorsarbetare, långtidsutbildade och kvinnor. Indirekt ger också detraditionella beredskapsarbetena sysselsättning för dessa grupper. Industribeställningarhar förekommit i särskilda lägen men i likhet med vissa remissinstanser anserjag att viss försiktighet är befogad vid användningen av detta medel medhänsyn till riskema för konkurrenspåverkan och med hänsyn tUl internationellaförpliktelser. De krav som vidare framförs i fråga om personalförstärkning vidarbetsförmedlingarna blir till väsentlig del tillgodosedda genom mitt förslagom en betydande personalförstärkning på förmedlingskontoren. I effektivitetshöjanderiktning verkar också ett genomförande av det förslag tUl s. k. modifieradöppen förmedling som lagt fram samt vidare den försöksverksamhetsom kommer att inledas med användning av ADB för platslistframställning. Förslagetom annan organisation för den interlokala arbetsförmedling, som redan nuförekommer, är av den art att det bör prövas av iförsta hand som ett led i den fortlöpande översynen av metodema iförmedlingsarbetet. I likhet med ett flertal remissinstanser hyser jag visstveksamhet beträffande förslaget om utredning av ett system med obligatoriskanmälan av lediga platser till den offentiiga arbetsförmedlingen. Enligt minmening föreligger det stor risk för att en regel härom kommer att leda till enväsentlig merbelastnlng av administrationen utan att man för den skull fårnågra garantier för att platsanmälarna i ökad utsträckning kommer attrekrytera arbetskraft genom den offentiiga arbetsförmedlingen. Vad TCO anförtom förebyggande verksamhet anser jag i likhet med bl. a. LO vara väsentligt ochen åtgärd som bör prioriteras framför obligatorisk platsanmälan. En vidareprövning av detta förslag torde emellertid lämpligen böra anstå i varje falltUl dess att utredningen rörande ökad anställningstrygghet har lagt fram sinaförslag. Beträffande slutiigen förslagen att höja flyttningsbidragen ochutbildningsbidragen vill jag hänvisa till vad jag anför vid min behandling avdessa frågor under anslaget Arbetsmarknadsservice. Jag vill också erinra omatt jag tUlkallade särskilda sakkunniga för att utreda vissafrågor rörande arbetsmarknadsutbildningen. tillsattes för att utreda behovet avarbetskraft m. m. inom byggnads- och anläggningsverksamheten. De förhåUandenoch utveckUngstendenser på byggarbetsmarknaden som motiverade tUlsättandet avutredningen har fått speciell belysning genom attbostadsbyggandet enligt föreliggande kommunala planer bedöms minska förhållandeviskraftigt och att vissa problem i fråga om rekryteringen tUl yr- 1973:1 Bilaga 13 46 ket har skärpts. har isärskilda skrivelser till regeringen tagit upp dessa problem. Detta ärbakgrunden till att jag ansåg det nödvändigt atttillkalla sakkunniga för att skyndsamt lägga fram förslag tUl åtgärder för attmotverka en omedelbar kraftig nedgång i sysselsättningen inombyggnadsverksamheten. En krympning av byggarbetssektorn torde dock varaofrånkomlig med det underlag för bedömningen som vi har . huvudbetänkande behandlas vissa frågor som harsamband med planering av byggnadsverksamheten och strävandena att åstadkomma enutjämning av sysselsättningen över året. Dessa frågor har jag ansett lämpligtatt anmäla i förevarande samm.anhang. De ytterligare frågor som utredningen hartagit upp och som berör rekryteringen av arbetskraft till byggnadsarbeten kommerjag att anmäla särskUt i ett senare sammanhang. I de delar avutredningens betänkande som jag nu tar upp är det framför allt tvåproblemområden som enligt min mening har stor betydelse. Det är delssysselsättningen av äldre byggnadsarbetare, dels de stora säsongvariationerna ibyggnadsverksamheten med därav föranledd hög arbetslöshet . I flera sammanhang harjag redovisat de omfattande åtgärder som framför allt arbetsmarknadsstyrelsenhar vidtagit för att ge praktisk effekt åt lagstiftningen till skydd för denäldre arbetskraften på arbetsmarknaden, särskilt då den s.k. främjandelagen(SFS 1971:202). Jag delar utredningens uppfattning att byggarbetsnämnderna börhandha dessa arbetsuppgifter inom byggnadssektorn, som med hänsyn till sysselsättningensstruktur endast i begränsad mån omfattas av lagstiftningen. Överenskommelse omhur arbetet skall bedrivas inom denna sektor har, enligt vad jag erfarit,redan träffats mellan parterna. För att nå resultat kommer betydandearbetsinsatser att krävas av byggarbetsnämndernas kanslier, dvs.länsarbetsnämndernas planeringsavdelningar. Utfärdandet av rekommendationer ifråga om ålderssammansättning konuner sålunda att kräva att man skaffar sig godinblick i branschens förhållanden, att man når god kontakt med producenternaoch får vetskap om planerade byggprojekt. En förbättringav prognosarbetet är angelägen och kan här fullgörauppgifter av metodutvecklingskaraktär. Byggarbetsnämndernas arbete komm.er attha värde även för arbetsmarknadspolitiska insatser av annat slag. Kännedom omden lokala utvecklingen är nödvändig för att selektiva åtgärder skall kunnaplaneras och vidtas . Ökade insatser i här nämnda hänseendenkräver en förstärkning av arbetsmarknadsverkets personal. Jag återkommer tilldenna fråga längre fram. Jag går i dettasammanhang inte närmare in pä frågan om behovet av hårdare styrmedel för attfrämja sysselsättningen av äldre bygg- 1973:1 Bilaga 13 47 Denna fråga kommer jag attbehandla närmare i samband med anmälan av frågan om rekryteringen avarbetskraft till byggarbetssektorn. Också utredningensuppfattning att utbildningsfrågorna behöver följas kontinuerligt ansluter jagmig tUl. Samråd sker redan nu i dessa frågor mellan skolmyndigheter ocharbetsmarknadsmyndigheter och jag anser att en utveckling avbyggarbetsnämndernas verksamhet bör öka möjligheterna att få ett bättreunderlag för detta samråd. Av betydelse i detta sammanhang är också attarbetsmarknadsutbildningen inom byggnadssektorn har varit föremål för ettkonstruktivt utvecklingsarbete som börjar komma i praktisk tUiäm.pning.Byggarbetsnämnderna tar redan nu på sig ett ansvar för dessa frågor och medverkartill att lösa de problem som uppstår. Behovet av en aktiv ochsmidig UtbUdningsverksamhet kommer att öka . Den förraåret tillsatta utredningen om arbetsmarknadsutbildningen kommer att ta upp ävendessa frågor. Byggarbetskraftsutredningensförslag om särskild bostadskvot för flyttande arbetskraft kan jag inte biträda.Den balans som på många håll har inträtt på bostadsmarknaden bör underlätta dengeografiska rörligheten. Som har framhållit beäktas väntad inflyttningtill ett område vid fördelning av ramarna för bostadsbyggande. Säsongvariationerna påbyggarbetsmarknaden är stora trots de åtgärder som bl. a. inom ramen för dets. k. rekommendationssystemet vidtas för att minska dem. En radikal lösning pådetta problem torde vara svår att nå så länge en mycket stor del avbyggnadsarbetarkåren är objektanställd. En övergång till fast årsanställning istörre delen av branschen skulle sannolikt pressa ned vinterarbetslösheten ikåren. Under nuvarande förhållanden torde utredningens bedömning att en radolika åtgärder bör vidtas för att ytterligare främja en sådan utjämning vararealistisk. En möjlig åtgärd för attnå detta syfte är att öka informationen. Redan nu ingår i byggarbetsnämndernasarbetsuppgifter att fungera som informerande organ. I likhet med utredningenanser jag att informationen om vinterbyggande bör intensifieras. Det tordedärvid vara en lämplig ordning att informationsmaterial utarbetas centralt ochatt de regionala byggarbetsnämnderna ger informationen spridning. Den positiva värdering avbyggarbetsnämnderna som utredningen och de flesta remissinstanser ger uttryckåt vill jag ansluta mig till. Flera av de åtgärder som utredningen föreslår kanrealiseras genom en aktivering av byggarbetsnämndsverksamheten. Det gäller t.ex. säsongstyrningen av det statliga byggandet. Detsamma torde gällaunderhålls-och reparationsarbeten på offentliga byggnader och anläggningar. Dennasektor är viktig och utredningens förslag om årsvisa sysselsättningsplaneräven för kommunala arbeten bör prövas. 1973:1 Bilaga 13 48 Utredningen harframhållit att säsongvariationerna I småhusbyggandet är stora och att åtgärderbör vidtas i syfte att förlägga en större del av detta byggande tillvinterhalvåret. Utredningen föreslår bl. a. att byggnadstillstånd skall krävasäven för styckebyggda, statligt belånade småhus. har i sittyttrande funnit att detta inte är nödvändigt, eftersom säsongstyrningen avdetta byggande lika väl kan ske genom förbättringar av systemet medvinterbidrag. För egen del anser jag att ochbostadsstyrelsen gemensamt och med hänsyn tagen till syftet med lagstiftningenpå området bör kunna finna former för en säsongutjämning av småhusbyggandet.Jag vill emellertid betona att viss hänsyn därvid bör tas tUl de s. k.självbyggarnas önskemål om att få utnyttja sommarmånaderna och semestertidenför att genomföra sina byggnadsplaner. Den av väckta fråganom att höja vinterbidragen får prövas i annat sammanhang. Jag är inte beredd attpröva frågan om införande av helt nya styrmedel för att utjämnasäsongvariationerna i sysselsättningen på byggarbetsmarknaden förränresultatet av byggarbetsnämndernas ytterligare insatser i detta syfte kanöverblickas. Utredningen har ävenföreslagit en höjning av kostnadsgränsen för s.k. oprioriterat byggande. Detankommer på Kungl. Maj:t att besluta i denna fråga. Vad gällerbyggarbetsnämndernas sammansättning delar jag den uppfattning som har kommittill uttryck i yttrandena från och att äventjänstemannasidan bör vara representerad. Med hänsyn till de ökadeinsatser som byggarbetsnämnderna skall göra enligt byggarbetskraftsutredningensförslag har utredningen föreslagit en förstärkning av nämndernaskansliresurser, dvs. av länsarbetsnämndernas planeringsavdelningar. Jag delarutredningens uppfattning att en personalförstärkning behövs för detta ändamålhos vissa länsarbetsnämnder. Mitt förut nämnda förslag om ökadepersonalresurser hos länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingen syftar till attbl. a. möjliggöra sådana förstärkningar hos de mest arbetstyngda nämnderna. Jag hemstäUer att Kungl. att godkänna de riktlinjer som jag har förordat i fråga om byggandets planering. Arbetsmarknadsstyrelsentillhör de myndigheter som deltar 1 utrednings- och försöksverksamheten medprogrambudgetering inom statsförvaltningen. Övergången till programbudget förarbetsmarknadsområdet skedde fr. o. m. /73 och anmäldes förriksdagen i prop. 1973:1 Bilaga 13 49 1972:1 (bil. 13 s. 2736). Den programindelning som då redovisades har senareändrats i några avseenden.