prop · FW0321 · 1973-12-31 00:00:00 — När marken innehas medäganderätt, får sålunda fastighetsägaren byggnadskrediter för markkostnademainom ramen för nämnda överenskommelse. Också när marken upplåts med tomträtt ärdet i regel möjligt för kommun att få kortfristiga krediter avseende kostnademaför marken och dess iord-ningsställande i avvaktan på att tomträttslånet kommeratt utbetalas. Frågan om kommuns möjligheter att få sådana krediter bevakas avdelegationen för bostadsfinansiering. Enligt gällande bestämmelser kan tomträttslän utgåendast i samband med nybyggnad. Utredningen föreslår att lån skall kunna utgåäven när tomträttsupplåtelsen avser fastighet med byggnader som uppenbarligenskall stå kvar och som på särskilda villkor skall överlåtas tilltomträttshavaren. Förslaget stöds av flertalet remissinstanser. Jag förordar i enlighet med utredningens förslag envidgning av tomträttslångivningen till fastigheter med byggnader som skallbevaras. Gällande bestämmelser för tomträttslån kan leda till att kommun, somhar förvärvat en fastighet med byggnad som skaU modemiseras, finner signödsakad att sälja fastigheten i stället för att upplåta tomten med 1973: 21 87 tomträttoch sälja enbart byggnaden. Enligt min mening är motiven för tomträtt likastarka i ett sådant fall som vid nybyggnad. Jag förordar därför att kommunskall kunna få tomträttslån även för tomträttsupplåtelse som avser fastighetmed äldre byggnad, om byggnaden är avsedd för bostadsändamål och haröverlåtits till tomträttshavaren under villkor om modernisering. För att lånetskall fylla en bostadspolitisk uppgift bör vidare som villkor gälla attombyggnaden är av genomgripande art och inte Ugger långt fram i tiden. I här avsedda fall finns det skäl till vissatekniska jämkningar av de allmänna reglerna om beräkning och utbetalning avtomträttslån, eftersom låneunderlaget beräknas och besiktning sker på annat sättvid ombyggnad än vid nybyggnad. Det torde få ankomma på Kungl. Maj:t attmeddela bestämmelser härom och de övriga bestämmelser som behövs för attgenomföra vidgningen av långivningen. De ändrade bestämmelserna bör träda ikraft och äga tUlämpning på tomträtter upplåtna efter den 1januari 1973. 5.SStatligt ekonomiskt stöd till saneringsåtgärder I det föregående har jag framhållit att myndighet,när den prövar frågan om föreläggande för fastighetsägare att modernisera enfastighet, måste göra en bedömning av de tekniska och ekonomiska förutsättningarnaatt genomföra moderniseringen. TUl de ekonomiska fömtsättningama hör inte baraatt de framtida inkomsterna av fastigheten skall räcka tiU för att förränta ochamortera fastighetskapitalet utan också att fastighetsägarens kreditbehov isamband med moderniseringen kan tillgodoses i tillräcklig omfattning och pårimliga villkor. Det är därför viktigt att statens medverkan på kreditsidanutformas så, att den bidrar tUl att skapa de ekonomiska föratsättningar somkrävs för åtgärdsföreläggande enligt det förslag till bostadssaneringslag somjag anmäler . Självfallet finns samma krav på ekonomiska förutsättningarnär modernisering sker på frivillighetens grund. Ombyggnadersom genomförs med stöd av statliga bostadslån är f. n. prioriterade påkreditmarknaden på samma sätt som statligt belånade nybyggnader. Detta gällerbåde krediter och långfristiga fastighetslån. Även till ombyggnaderav flerfamiljshus utan stöd av StatUga lån kan prioriterade långfristigafastighetslån utgå. Den fråga som bör prövas i förevarande sammanhang ärmöjligheterna att genom ändringar i villkoren för de statliga bostadslånenskapa bättre föratsättningar för och stimulera tUl ökadmoderniseringsverksamhet. Jag behandlar också motsvarande fråga beträffande lånför nybyggnad vid totalsanerlng. Saneringsutredningenhar lagt fram flera förslag i detta syfte. Prop.1973: 21 88 a. reglerna för beräkning av låneunderlag och pantvärde. Innan jag gårnärmare in på utredningens förslag vill jag erinra om att systemet att ilåneärendena fastställa två värden, ett låneunderlag för att bestämma lånetsstorlek och ett pantvärde för att bestämma inteckningssäkerhetens placering iförmänsrättsordningen, i sina allmänna drag har fastställts av . I detföljande begränsar jag mig till att behandla de delar av utredningens förslag somavser ändringar i dessa allmänna grunder för att bestämma låneunderlag ochpantvärde. Enligt beslut skall de närmare grandema för beräkning avlåneunderlag och pantvärde fastställas av Kungl. Maj:t. Beräkningsreglerna ärdelvis tekniskt komplicerade. Deändringar i viUkoren för bostadslån som jag förordar i det följande och som ärav långsiktig karaktär ger enligt min mening inte tiUräcklig stimulans för ensnabbt ökad moderniseringsverksamhet, något som är särskUt angeläget i dagensläge med vikande nyproduktion. I det följande tar jag därför upp frågan omytterligare åtgärder för att ge en sådan sUmulans framför allt under enövergångstid, till dess erfarenhet har vunnits av saneringsverksamheten. Det statliga kieditstödet tUl åtgärder förmodemisering måste till skiUnad mot stödet till nybyggandet anpassas tiUönskemål om varierande standardniväer, olika byggnadskomponenters varaktighetoch bostädernas återstående användningstid. Mot denna bakgrund anser jag ilikhet med saneringsutredningen att frågan om kreditstödet lämpligen kanbehandlas med utgångspunkt i de nuvarande amorteringsvUlkoren för bostadslånvid ombyggnad. F.n. gäller vid ombyggnad av hus som fyller ett varaktigt behov att bostadslånetutgör ett nominellt lån med s. k. rak amortering, dvs. att amorteringen skermed Uka stora årliga belopp. Räntekostnadema minskar då i takt medamorteringarna. Under vissa förutsättningar kan länet i stället utgå somparitetslån. För nominellt lån skall amorteringstiden bestämmas med hänsyntill husets återstående användningstid och övriga omständigheter, dock tillhögst . Lån till begränsad upprastning av flerfamiljshus som Inte fyllerett varaktigt behov utgår som annuitetslån med en amorteringstid av högst 20år. Särskilda regler gäller i dessa fall beträffande fördjupning av ochförskott på lånet. Ränta och amortering på sådant lån betalas med belopp,annuiteter, som är Uka stora . Annuiteten baseras på enränta av . SkUlnaden mellan denna ränta och den årUgen fastställdabostadslåneräntan läggs till eller dras av från annuiteten. Utredningensförslag är att bostadslån med rak amortering skall ersättas med annuitetslån,utformade på samma sätt som lån för begränsad upprastning. Låntagaren skall,när lånet avser ombyggnad, ha valfrihet 1973: 21 89 mellanannuitetslån och paritetslån. Vidare föreslår utredningen att amorteringstidenförlängs för ombyggnadslån till högst och för upprustningslån till högst25 år. Flertalet remissinstanser är positiva till förslaget om en övergång tUlannuitetslån. Förslaget om en förlängning av amorteringstiden till stödsav en del remissinstanser, medan förslaget har mött kritik i åtskilligaremissyttranden med hänsyn till bl. a. de ökade kreditrisker som förslagetskulle innebära. En viktig omständighet vid bedömningen avutredningens förslag är att annuitetslån i jämförelse med lån med rakamortering ger lägre ärliga kapitalkostnader i början av länetiden och alltsåhar en gynnsam effekt pä hyresbildningen i ombyggda hus. Jag vill vidareerinra om de skäl som jag har angett för att lånesystemet bör varaneutralt utformat så att det inte styr valet av saneringsåtgärder och för attsystemet bör ge möjlighet till modernisering i etapper. Båda dessa syftenfrämjas enligt min mening genom en övergång tUl ett system där de nominellalånen genomgående har formen av annuitetslån med i huvudsak enhetliga låneregler.Härigenom undviks dessutom de tröskelproblem som nuvarande regler ger upphovtill. Jag förordar därför att lånevillkoren i nämnda hänseenden ändras ienlighet med vad jag har anfört. Liksom f. n. bör bostadslän för ombyggnad kunnautgå som paritetslån. I huvudsaklig överensstämmelse med vad som gäller börförutsättningarna härför vara dels att huset i väsentliga avseenden får nybyggnadsstandardså att ytterligare investeringar inte behövs under länets löptid, dels attparitetslån behövs med hänsyn till storleken av de årliga kostnaderna. Utredningens förslag om en förlängning avamorteringstiden från 30 till högst för annuitetslån till ombyggnad kansom en del remissinstanser har framhållit innebära ökad kreditrisk. A andrasidan torde denna risk ofta vara obetydlig i fråga om fastigheter vilka byggsom tUl sådan standard som jag har angett som föratsättning för paritetslånoch vilka har ett gott läge. Med hänsyn till önskvärdheten av att hålla deårliga kapitalkostnaderna nere och att, som utredningen har föreslagit, fåannuitetslån att fungera som ett alternativ till paritetslån förordar jag atten möjlighet öppnas att förlänga amorteringstiden till högst vidombyggnad av flerfamiljshus. Som föratsättning för sådan förlängning bör,utöver kraven på standard och läge, gälla att förlängningen behövs med hänsyntill storleken av de årliga kostnaderna och att den bedöms inte leda tillpåtagligt ökad kreditrisk. Jag vill tUl-lägga att frågan om amorteringstidenfår prövas på nytt, när resultatet av bostadsfinansieringsutredningens arbeteföreligger. I enlighet med vad saneringsutredningen har anfört bör möjlighetentill förlängning av amorteringstiden för annuitetslån inte medföra någonsänkning av basannuiteten, när ombyggnadslånet har form av paritetslån. Prop.1973: 21 90 För bostadslån tUl ombyggnad i andra fall än demjag nu har nämnt bör amorteringstiden bestämmas med beaktande av husetsberäknade återstående användningstid, dock till högst . Vid ombyggnad avhus som fyller ett varaktigt behov bör amorteringstiden i allmänhet fastställastUl 30 är. Om åtgärderna har förhållandevis liten omfattning, bör dock hänsynkunna tas härtill när amorteringstiden faststäUs. Lånereglerna bör i enlighetmed vad jag tidigare uttalat utformas så att de främjar ombyggnad i etapper. Omhuset inte fyller ett varaktigt behov, torde den återstående användningstiden iregel motivera en kortare amorteringstid än 30 är. Med hänsyn tUl övergången tUl annuitetslån vidombyggnad bör den särskilda bostadslångivningen för begränsad upprustning avflerfamiljshus upphöra som en särskild läneform. De nuvarande möjligheternatill fördjupning av och förskott på lån till ombyggnad för ej varaktigt behovbör dock behållas, när amorteringstiden är kortare än . De av mig förordade ändringarna i lånevillkoren börgälla fr. o. m. den 1 juU 1973. har ägnat stor uppmärksamhetåt frågan om beräkning av låneunderlag och pantvärde vid ombyggnad.Utredningens förslag innebär i korthet att den nuvarande beräkningsmetoden, somi huvudsak grandas på faktisk ombyggnadskostnad och beräknad kostnad för enmotsvarande nybyggnad, skaU ersättas med en s. k. normaliserad avkastningskalkyl.Den skaU grundas på vissa antaganden om bl. a. hyresintäkter ochprisutveckling. Remissopinionen är splittrad i denna fråga. Mångaremissinstanser är i princip positiva till förslaget men anser att det behöverstuderas ytterligare. Jag vill erinra om att frågan om vilken metod somskall användas vid beräkning av låneunderlag och pantvärde för bostadslånbehandlades av (prop. 1967: 100, SU 1967: 100). Min bedömningnu är att det utredningsmaterial som föreligger inte ger tUlräckligt underlagför ett ställningstagande till den av utredningen föreslagna metoden. Detfinns dock som utredningen har anfört vissa skäl som talar för att bestämmapantvärdet för saneringsfastigheter med utgångspunkt I en viss hyra. I näraanslutning till vad har anfört anser jag att styrelsen bör fåi uppdrag att med beaktande av utredningens förslag undersöka vUka ändringar iberäkningsmetoden som kan behöva göras och att komma in till Kungl. Maj:t medförslag i ämnet. Härvid bör även möjligheterna till utveckling och förbättringav nuvarande metod för beräkning av låneunderlag och pantvärde vid ombyggnadbelysas. Jag avser att senare föreslå Kungl. Maj:t att ge styrelsen sådantuppdrag. I avvaktan pä det ytterligare material som sålunda kan presenterassom underlag för en fortsatt prövning av utredningens förslag bör nuvarandeberäkningsmetod användas. Ianslutning till de mål för saneringsverksamheten som jag har an- 1973: 21 91 gettbör bostadslån vid ombyggnad inte utgå om kostnaderna för ombyggnadsföretagetär oskäligt höga i förhållande till ombyggnadsåt-gärdemas art och omfattningeller om lägenhetemas standard efter ombyggnaden väsentiigt överstiger dennormala standarden i nyproducerade lägenheter. Beträffande basannuiteten för lån till nybyggnadvid totalsanering föreslår utredningen att den för centralt belägnaflerfamiljshus sänks frän 5,1 till . Den ärliga kapitalkostnaden skullehärigenom kunna minskas med . per kvadratmeter lägenhetsyta i börjanav lånetiden. Endast ett mindre antal remissinstanser är positiva tUl förslaget. De föratsättningar i fråga om bl. a. räntenivån,som utredningen har angett för sitt förslag, föreligger inte. Med hänsyn härtilloch till pågående utredning om bostadsfinansieringen kan jag inte tUlstyrkaförslaget. Utredningenhar också tagit upp frågan hur man skall behandla vissa belopp som kan ingåi pantvärdet men inte i låneunderlaget, nämligen läges- och standardtilläggsamt saneringstillägg. Läges- och standardtilläggen är avsedda att beaktasärskUt högt fastighetsvärde som beror på gott läge, ringa bebyggelsetätheteUer hög gatustandard, medan saneringstilläggen avser de särskilda kostnadersom uppstår vid nybyggnad av flerfamiljshus I område med äldre bebyggelse.Dessa tillägg har direkt betydelse särskilt vid totalsanering men de påverkarindirekt också pantvärdet vid ombyggnad. Utredningens förslag innebär ihuvudsak att dessa tillägg skall ingå även i låneunderlaget, vilket skulle medföra en viss minskning av de årliga kapitalkostnaderna. Sombostadsstyrelsen har framhållit bör läges- och standardtilläggen ses över. Jagkommer i annat sammanhang att föreslå Kungl. Maj:t att uppdra åt styrelsen attgöra en sådan översyn. Härvid bör i anslutning tUl vad styrelsen har anfört isitt yttrande tillämpningsområdet för standarddelen av läges- ochstandardtillägget samt saneringstillägget övervägas. Sedan styrelsen harredovisat resultatet av dessa undersökningar, ankommer det på Kungl. Maj:t attmeddela beslut i frågan om överförande av tilläggen tiU låneunderlaget ochtillämpningsområdet för dem. De statliga förbättringslånen är i huvudsak avseddaatt främja en förbättring av bostäder för personer som har fyllt ,förtidspensionärer och handikappade. Genom beslut av förra årets riksdag(prop. 1972: 124, CU 1972: 32, rskr 1972: 306) vidgades tUlämpningsområdet förlångivningen så att kommun eller allmännyttigt företag kan få förbättringslånför upprustning av lägenheter i omoderna flerfamiljshus med begränsadåterstående användningstid utan hinder av att lägen- Prop.1973: 21 92 heternabebos av även andra personer än som nämnts. Lån utgår endast beträffandefastighet inom planområde för vilket det finns en bestämd tidplan förgenomförandet av t. ex. trafikledsanläggningar eller genomgripandestadsombyggnader och under förutsättning att huset enligt sådan plan är avsettatt rivas . Lånet är räntefritt och stående intUlett belopp av . Återstoden av lånet skall amorteras ochlöper med ränta efter . I anslutning till att jag förordade de nya reglernaanmälde jag att undersökningar pågick om möjligheterna att ge förbättringsläntill alla byggherrekategorier. Skäl för en sådan vidgning av tillämpningsområdetär att det är angeläget att medverka till att även de som bor i enskUt ellerkooperativt ägda fastigheter av det slag det är fråga om får sina bostäderförbättrade. Det förslag till bostadssaneringslag som jag anmäler utgörytterligare ett skäl härför, eftersom lagen Innebär att fastighetsägare kanåläggas att vidta förbättringsåtgärder, varvid bl. a. de ekonomiskaföratsättningarna att genomföra de erforderliga åtgärderna måste beaktas. Förbättringslängivningen bör emellertid enligt minmening vidgas till att omfatta upprustning även av fastigheter, som ägs avannan än kommun eller allmännyttigt företag, endast under förutsättning attlångivningen inte medför en höjning av fastigheternas värde som måste ersättasvid framtida inlösen. Vidare måste rimliga garantier föreligga föratt den subvention som lånen innebär kommer de boende tUl godo vidhyressättningen. De särskUda amorterings- och avskrivningsregler förförbättringslån tiU upprastning av flerfamiljshus som gäller enligtriksdagens beslut innebär bl. a. att den räntefrla och ståendedelen av lånet avskrivs i sin helhet, om huset rivs inom återbetalningstidenför amorteringsdelen av lånet, normalt . Om däremot huset står kvar efterutgången av denna amorteringstid, skall den räntefrla och stående lånedelensägas upp till förräntning och amortering av . Vid rivningunder avskrivs då återstående lånebelopp. Dessa avskrivningsregler bör ses mot bakgrand avatt länen f. n. utgår endast till kommunala eller kommunalt domineradebostadsföretag. Skäl saknas att på motsvarande sätt medge dennaavskrivnings-möjlighet för annan fastighetsägare. Räntefritt förbättringslåntill sådan fastighetsägare bör därför om huset rivs, inte kunna avskrivas utansägas upp till förräntning och amortering om det inte redan har skett.Förräntning och amortering bör ske enUgt nu gällande regler. Om emellertidfastigheten under lånets löptid övergår till kommunen eller till allmännyttigtföretag, varvid ansvaret för lånet normalt överförs på förvärvaren, böravskrivning av lånet kunna ske enligt gällande bestämmelser när huset rivs. Ränte-och amorteringsfriheten på del av förbättringslån under länets 1973: 21 93 ursprungligalöptid innebär en subvention. Som jag har sagt bör denna subvention kommade boende tUl godo vid hyressättningen av de förbättrade lägenheterna.Hyresregleringslagen ger fastighetsägare möjlighet att höja hyran för vissa ilagen angivna förbättrings- och moderniseringsåtgärder. Sådan hyreshöjning börInte få medges I den män vidtagna åtgärder har bekostats med ränte- ochamorteringsfri del av förbättringslån. Efter samråd med statsrådet jag i lagstiftningsärendet förslag till sädan ändrmg avhyresregleringslagen som tUlgodoser detta syfte. I det följande föreslår jagett särskUt tidsbegränsat initialstöd till modernisering av flerfamiljshus,när förbättringslån inte utgår för ändamålet. Ändringen av hyresregleringslagenbör utformas så att hyran inte heUer får höjas i den mån åtgärderna har bekostatsmed sådant stöd. Såvälhyresregleringslagens tUlämpningsområde som lagens giltighetstid är begränsad.När hyresregleringslagen inte är tUlämplig gäller bestämmelserna i hyreslagen.Enligt denna lag bestäms hyran med hänsyn till lägenhetemas braksvärde.Kommunala och allmännyttiga företags hyror kan emellertid vidbruksvärdesprövningen antas få samma prisledande funktion I fråga omförbättrade lägenheter som de f. n. har i fråga om nyproducerade lägenheter.Härtill kommer att amorteringstiden för den räntebärande delen avförbättringslånet är avsevärt kortare än vad som gäller för lån i allmänhet.Möjligheterna för fastighetsägare att själva tiUgodogöra sig de subventionersom förbättringslånen innehåller bedömer jag därför som begränsade. Deredovisade avskrivningsreglerna och de föratskickade ändringarna ihyresregleringslagen begränsar väsentligt nackdelarna med att vidgaförbättringslångivningen till den enskilda sektorn. Vid en avvägning mellanåterstående nackdelar och vikten av att åstadkomma upprustning av även hus ienskUd och kooperativ ägo finner jag mig böra förorda attförbättringslångivningen vidgas till att omfatta samtliga byggherrekategorier.Vidgningen bör genomföras och ske under föratsättningar som jaghar angett i det föregående. Den övre länegränsen för annan låntagare änkommun och allmännyttigt företag är av godkänd förbättringskostnad. för vilken den övre lånegränsen vid bostadslån är98 % bör motsvarande övre lånegräns gälla vid förbättringslån. 5.5.4Särskilt stöd för att främja igångsättning av moderniseringsverksamheten Efterkrigstidens bostadspolitiska satsning pånybyggnadssektorn har haft avgörande betydelse för att förbättrabostadsförsörjningen i landet. Ombyggnadsverksamheten har emellertid inteutvecklats på samma sätt som nybyggandet. Visserligen har förbättringen avbostadsstandarden i småhus varit omfattande, men när det gäller förbättring avstandarden Prop.1973: 21 94 iäldre omoderna flerfamiljshus, framför allt i de större tätorterna, harutvecklingen gått långsamt. Det beror sannolikt på flera faktorer, bl. a. densplittrade fastighetsägarbilden, som har medfört att många fastighetsägare harbristande erfarenhet av byggnadsverksamhet över huvud taget och särskilt avombyggnadsverksamhet, samt osäkerheten om det ekonomiska utfallet avmoderniseringsarbeten. Som jag redovisade I prop. Maj:t om en särskUd form av statsbidrag vid vissaombyggnads- och upprustningsarbeten på fastighet i äldre bostadsområde närarbetet utförs som enskilt beredskapsarbete. Bidraget utgår avredovisade och av länsarbetsnämnden godkända lönekostnader för arbeten som harutförts fram t. o. m. . Motivet för denna särskildabidragsform är i första hand sysselsättningspolitiskt, men ett syfte är ocksåatt stimulera ökad ombyggnadsverksamhet. För att fullfölja dettabostadspolitiska syfte finns det, som jag framhöll redan i prop. 1972: 124,skäl att även för tiden ge stimulans för att snabbtfå till stånd en väsentlig ökning av saneringsverksamheten. Härför talardessutom de sysselsättningsproblem inom byggnadsbranschen som kan förutsesenligt vad som redovisas bl. a. av byggarbetsgrappen I promemorianSysselsättningen på byggarbetsmarknaden 19731974. Det nuvarande lönekostnadsbidraget vid ombyggnadersom bedrivs i form av beredskapsarbeten har inte gett dåliga resultat. Menbidragsformen innebär svårigheter att i förväg beräkna bidragets ekonomiskaeffekter och har svagheter från administrativa synpunkter. Jag vill därför inteförorda att denna form av bidrag behålls. Den fortsatta stimulans tUlombyggnadsverksamheten som jag förordar bör få en enklare och meralätthanterlig utformning. Ett generellt, långsiktigt stöd i stimulanssyfteskulle kunna leda till stigande fastighetspriser. Inte heller skulle ett sådantstöd vara ägnat att initiera en snabb ökning av ombyggnadsvolymen. Stödet bördärför vara tidsbegränsat och bör ses som ett bidrag till kostnaderna förbyggnadsbranschens omställning från nybyggande till moderniseringsverksamhet.De kostnader det gäller avser t. ex. modeller för hur ombyggnadsarbetenlämpligen kan organiseras tekniskt och administrativt och hur samverkan mellanbyggherrar kan åstadkommas. Stödet bör å andra sidan tUlämpas så attutrymme ges för projektering, byggnadslovsprövning, upphandling m. m. Ett initialstöd av det slag som jag här avserskulle syfta till att få tUl stånd ökad modernisering av bostäder Iflerfamiljshus. Jag förordar den avgränsningen att stödet får utgå i fråga ombostäder I hus med mer än två bostadslägenheter. Som föratsättning bör vidaregälla att bostäderna före moderniseringen har en standard som understiger denlägsta godtagbara enligt de normer som jag strax återkommer till. 1973: 21 95 Vidarebör stödet förbehållas moderniseringar som finansieras med staUiga bostadslån.Sker modemiseringen med stöd av förbättringslån bör initialstöd inte utgå. Jagföreslår att stödet skall utgå av de godkända ombyggnadskostnaderna,dock med högst . Beslut om stöd bör meddelas avlänsbostadsnämnden I samband med preliminärt beslut om bostadslån. Beloppetfastställs slutligt och betalas ut i anslutning tUl det slutliga länebeslutet.Som förutsättning för stödet bör utöver vad jag förut har sagt gälla attarbetskraften anvisas eller godkänns av den offentliga arbetsförmedUngen. Frågan om de ändringar i hyresregleringslagen sombör föranledas av initialstödet har jag berört i det föregående. Ifråga om avgränsningen av initialstödet i tiden bör till en börjanuppmärksammas att det nuvarande lönekostnadsstödet avser kostnader för arbetensom utförs t. o. m. . Blir ombyggnadsprojektet inte färdigt underdenna tid, utgår inget stöd för resterande arbeten.