prop · FW0330 · 1973-12-31 00:00:00 — Upptages ansökningen, föreläggerätten gäldenären att, såframt han vill helt eller till någon del bestridaansökningen, inom viss av rätten bestämd tid efter det ansökningen jämteräkning, om sådan åberopats, blivit honom delgiven, skriftligen hos rättenanmäla sitt bestridande vid påföljd att utmätning eljest må ske. Vid utsättandeav tiden för anmälan av bestridande har rätten att taga hänsyn tillbelägenheten av den ort där gäldenären bor eller handlingarna eljest kunna väntasbliva honom delgivna. Utan synnerliga skäl må tiden icke bestämmas längre äntill . Har borgenären i ansökningenfordrat ersättning för kostnad å målet, skall rätten i föreläggandet angiva vadi sådant hänseende skall, om bestridande ej sker, utgå utöver kostnaden förblivande delgivning. Ersättningen utgår enligt bestämmelser som Konungenmeddelar. Föreläggandet, som skall tecknas Föreläggandet, som skall tecknas å ena exemplaret av ansökningen, å ena exemplaret av ansökningen, skall tUlika innehålla anmaning till skall tillika innehålla anmaning tUl gäldenären att hos rätten anmäla gäldenären att hos rätten anmäla hemvist oc/i postadress, såvida till- personnummer, hemvist, postad- förlitlig uppgift härom icke före- ress och telefonnummer, såvida ligger, tillförlitlig uppgift härom ickeföre ligger. Denna lag träder i kraft , Senaste lydelse 1971:318, Lag om ändring i utsöknlngslagen (1877:31 s. 1) Härigenom förordnas, att 204 och 217 §§ utsöknlngslagen (1877: 31 s.1) skall ha nedan angivna lydelse. Försittes den i 201, 202eller203 § stadgade tid för klagan, och visas ej laga förfall, varde klagan, såvitt den åsyftar att vinna ändring i utmätningsmannens åtgärd, ej upptagen till prövning. Visas förfall, sätte överexekutor ut ny tid för klaganden att målet fullfölja. Försittes den i 201 eller 203 §stadgade tid för klagan, och visas ej laga förfall, vardeklagan, såvitt den åsyftar att vinna ändring i utmätningsmannens åtgärd, ejupptagen till prövning. Har klagoskrift före klagotidens utgång inkommU tillutmätningsmannen, skall klagan ändå upptagas till prövning. Är tiden försuttenoch visas laga förfall, sätte överexekutor ut ny tid för klaganden att måletfullfölja. Vid förrättning, som i nämnda paragrafer omförmäles, meddele utmätningsmannenunderrättelse om vad för ändrings sökande iakttagas bör samt äventyret, om detförsummas. Finnes besvärstalan ej vara fullföljd på föreskrivet sätt eller inom rätt tid, skall den av överexekutor avvisas. Om fullföljd av talan mot beslutet gälle vad i 216 § är föreskrivet. Finnes besvärstalan ej vara fullföljdpå föreskrivet sätt eller inom rätt tid, skall den av överexekutor avvisas. Harbesvärsinlaga inkommit till hovrätten före besvärstidens utgång, skalidenomständigheten att den inkommit tillöverexekutor först därefter ej föranledaatt den avvisas. Om fullföljd av talan mot beslutet om avvisninggäWe vad i216 § är föreskrivet. Avvisas ej besvärstalan efter vad iförsta stycket sägs, late överexekutor utan dröjsmål till hovrätten insändabesvärsinlagan med därvid fogade handlingar ävensom överexekutors protokoll ochutslag samt, i huvudskrift eller styrkt avskrift såvitt angår den fullföljdafrågan, utmätningsmans protokoll och andra hos överexekutor förvaradehandlingar i målet. Denna lag träder i kraft , ' Senaste lydelse 1912:211, - Senaste lydelse 1946:814, Lag om ändring i konkurslagen (1921:225) Härigenom förordnas, att 211 §konkurslagen (1921:225) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 211 §' Mål, som avses i 16,27,85,93,98, Mål, somavses i 16,27,85,93,98, 164 eller 183 §, skall utan förbere- 164eller 183 §, skall utan förbere delse företagas till huvudförhand- delseföretagas till huvudförhand ling. Utsattes målet till fortsatt eller Ung,Utsattes målet till fortsatt eller ny huvudförhandling, ägerätten, om nyhuvudförhandling, äge rätten, om det erfordras för att målet vid denna deterfordras för att målet vid denna skall kunna slutföras, förordna, att skallkunna slutföras, förordna, att förberedelse skall äga rum, samt förberedelseskall äga rum, samt meddela erforderliga föreskrifter meddelaerforderliga föreskrifter därom. Vid huvudförhandling i mål därom.Vid huvudförhandling i mål som avses i 16 § är rätten domför somavses i 16 eller 85 § är rätten med en lagfaren domare, domför med en lagfaren domare. Mål, som avses i 109 eller 130 §,må ej företagas till huvudförhandling, med mindre sammanträde för muntligförberedelse hållits. Lämna samtliga närvarande sitt samtycke därtill ellerfinnes saken uppenbar, må huvudförhandlingen hållas i samband medförberedelsen. Hålles ej huvudförhandlingen i samband medförberedelsen, skall envar som närvarit och vars adress är känd erhållasärskild underrättelse om tid och ställe för huvudförhandlingen, så framt ejbesked därom lämnats under förberedelsen. Uteblir i mål, som avses i denna paragraf, part ellerannan, som äger komma tillstädes vid förhandling, utgöre det ej hinder förmålets handläggning och avgörande, om ej annat är stadgat. Beträffande talan mot avgörande imål, som sagts, gälle vad i är stadgat om talan mot besluti mål, som väckts vid underrätt. Över underrätts eller hovrätts beslut,varigenom sådan av gäldenären förd talan, som avses i 183 § tredje stycketandra punkten, blivit bifallen, må klagan ej föras. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1969:805. Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenom förordnas, att 9 §rättshjälpslagen (1972:429) skall ha nedan angivna lydelse. 1972:132 föreslagen lydelse Föreslagenlydelse Vid allmän rättshjälp betalarstaten kostnaderna i den rättsliga angelägenheten som rättshjälpen avser.Bestämmelser om att den rättssökande har att själv helt eller delvis betalakostnad för rättshjälp finns i 16 § andra stycket och 27 § första stycket andrapunkten. Såsom kostnad för rättshjälpen anses den rättssökandeskostnad för 1, biträde somvarit behövligt för tillvaratagande av den rättssökandes rätt, 2, bevisning vidallmän domstol, krigsrätt eller arbetsdomstolen samt nödvändig utredning iangelägenhet, som kan komma under sådan domstols prövning eller som skallprövas av skiljemän, 3, utredning i angelägenhet som skall prövas avförvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet om utredningen är skäligen påkallad för tillvarata gande av den rättssökandes rätt och ej kan erhållas genom myndigheten, 4, resa ochuppehälle för den rättssökande eller hans ställföreträdare och för vårdareeller annan, som måste anlitas, i samband med inställelse inför domstol ellerannan myndighet, om personlig inställelse ålagts, eller i samband medinställelse för blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftligaegenskaper i mål om äktenskaplig börd eller faderskapet till barn utomäktenskap, 5, avgift somenligt expeditionskungörelsen (1964:618) utgår för ansökan om expedition vidallmän domstol, krigsrätt eller arbetsdomstolen, dock ej i fråga om sådanrättens expedition som utfärdas endast på särskild begäran om icke expeditionenbegäres innan tiden för fullföljd av talan gått till ända, samt avgift somutgår enligt exekutionsavgiftskungörelsen (1971: 1027), 6, kungörelse imål eller ärende vid allmän domstol, krigsrätt eller arbetsdomstolen, 7, vad av allmännamedel utgått i 7, vad av allmänna medel utgått iersättning tiU tolk eller stenograf ersättning för översättning eller i eller i ersättning enligt 4 eller5 § ersättning enligt 4 eller 5 § lagenlagen (1958:642) angående biodun- (1958:642)angående blodunder-dersökning m,m, i mål om akten- sökning m. m, i mål om äktenskaplig skaplig bördeller vid utredning av börd eller vid utredning av faderfaderskapettill barn utom akten- skåpet till barn utom äktenskapeller skåp eller enligt föreskrift i rätte- enligtföreskrift i gångsbalken eller 3 § första stycket eller 3 § första stycket nämnda lag nämnda lag förbevisning som rätten för bevisning som rätten självmantsjälvmant föranstaltat om, föranstaltat om. Såsom kostnad för bevisning enligtandra stycket 2 anses ej den Yätts-sökandes kostnad för blodundersökning ellerannan undersökning rörande ärftliga egenskaper i mål om äktenskaplig börd ellerfaderskapet till barn utom äktenskap. Denna lag träder i kraft , Lag om ändring i lagen (1961:262) om försäkringsdomstol Härigenom förordnas, att 3 § lagen(1961:262) om försäkringsdomstol skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Ledamot och ersättare för leda-Ledamot och ersättare för ledamot skall vara svensk medborgare mot skall varasvensk medborgare, och hava fyllt . Ej må Ej må befattningen utövasav den befattningen utövas av den som är som är omyndig eller ikonkurstill-omyndig eller i konkurstillstånd, stånd. Lagfaren ledamot skall hava avlagtför behörighet till domarämbete föreskrivna kunskapsprov. Denna lag träder i kraft , Lag om ändring i förvaltningslagen (1971:290) Härigenom förordnas, att 7 §förvaltningslagen (1971:290) skall hanedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Handling anses ha kommit intillmyndighet den dag då handlingen eller avi -.n betald postförsändelse, i vilkenhandlingen är innesluten, anlänt till myndigheten eller kommit behörigtjänsteman till banda. Underrättas myndighet särskilt om att telegram tillmyndigheten anlänt till telegrafanstalt, anses telegrammet ha kommit in redannär underrättelsen nått behörig tjänsteman. Kan det antagas att handlingen Kan det antagas att handlingeneller eller aviom denna viss dag avläm- avi om denna viss dag avlämnats i näts i myndighetens lokal eller fun- myndighetens lokal elleravskiltsiör nits tillgänglig för myndigheten på myndigheten på postanstalt, anses postanstalt,anses den ha kommit in den ha kommit in den dagen, om den Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse den dagen, om den kommit behörig kommit behörig tjänstemantill hantjänsteman till banda närmast föl- danärmast följande arbetsdag,jande arbetsdag. Telegram eller annat meddelande somicke är underskrivet skall bekräftas av avsändaren genom egenhändigtundertecknad handling, om myndigheten begär det. Denna lag träder i kraft den , Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom förordnas, att 44 §förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 44 § Handling anses ha kommit intill rätten den dag då bandi ingen eller avi om betald postförsändelse, ivilken handlingen är innesluten, anlänt till rätten eller kommit behörigtjänsteman till hända. Underrättas rätten särskilt om att telegram till rättenanlänt till telegrafanstalt, anses telegrammet ha kommit in redan närunderrättelsen nått behörig tjänsteman. Kan det antagas att handlingen Kan det antagas att handlingen eller avi om denna viss dag avläm- eller avi om denna viss dag avläm nats i rättens kansli eWer funnits till- nätsi rättens kansli eller avskiltsfor gäng//g för rätten på postanstalt, an- rätten på postanstalt, anses den ha ses den ha kommit in den dagen, om kommitin den dagen, om den kom- den kommit behörig tjänsteman till mitbehörig tjänsteman till banda hända närmast följande arbetsdag, närmastföljande arbetsdag. Telegram eller annat meddelande somicke är underskrivet skall bekräftas av avsändaren genom egenhändigtundertecknad handling, om rätten begär det. Denna lag träder i kraft den , Utdrag av protokollet överjustitieärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet på Stockholmsslott . Närvarande: statsministern ,statsråden , , , , , ,, , , , , , , ,, , . Chefen för ,statsrådet , anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övrigaledamöter fråga om ändring i m.m. och anför. 1 en inom justitiedepartementetutarbetad promemoria (Ds Ju 1972:1) har förslag lagts fram till vissa ändringari RB och konkurslagen (1921:225) KL. Promemorianslagförslag torde fåfogastill protokollet i detta ärende som bilaga 1. Yttranden över promemorian haravgetts av justitiekanslern (), lagberedningen, , hovrätten överSkåne och , hovrätten för Nedre , domstolsväsendetsorganisationsnämnd (), . Föreningen (), läns rättshjälpsanstalt samt,angående särskilda frågor, statens invandrarverk, i Stockholmslän, köplagsutredningen, vattenlagsutredningen och konkurslagskommittén.Hovrätterna har bifogat yttranden från olika tingsrätter, 1 skrivelse harSvensk sjuksköterskeförening hemställt att legitimerad sjuksköterska måttebefrias från vittnesplikt i likhet med vad som gäller läkare, barnmorska ochandra i 36 kap, 5 § andra stycket RB angivna yrkesutövare. Efter remiss har yttranden överframställningen avgetts av JK, hovrätten för , ,. 2 Allmänt om förslagen i departementspromemorian De i promemorianbehandlade frågorna har aktualiserats på skilda sätt. En grupp avändringsförslag har sitt ursprung i den genomfördaförvaltningsrättsreformen. Hörnstenarna i denna genomgripande omdaning avförfarandet vid förvaltningsmyndighet och förvaltningsdomstol utgörs av lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, förvaltningslagen (1971:290) ochförvaltningsprocesslagen (1971:291), Lagarna betecknas i det följande LAF, FLresp, FPL, I de förvaltningsrättsliga lagarna har i flera hänseenden valtslösningar som avviker från RB:s reglering av motsvarande frågor, 1 prop,1971:30, i vilken förslaget till reformen lades fram, framhölls (s, 280) attdet fanns anledning att överväga om inte i anslutning till denförvaltningsrättsliga förfarandelagstiftningen borde göras vissa ändringarockså i RB, Mot den angivna bakgrunden tas i promemorian upp frågan omharmonisering av i vissa hänseenden med de förvaltningsrättsligalagarna. En del av de ändringsförslag som läggs fram är av huvudsakligenformell art och innebär ingen nämnvärd ändring i sak i förhållande till vad somgäller f,n. Hit hör bl,a, förslag om borttagande av krav på viss ålder fördomare, om ändrad avfattning av bestämmelserna om domarjäv ochrättegångsförseelse samt av införande i RB av en bestämmelse om s.k,partsoffentlighet. Av större saklig betydelse är förslag angående tolkning ochöversättning vid domstol, om tid och plats för ingivande av inlaga eller annanhandling till rätten samt om ingivande av fullföljdsinlaga, 1 promemorian behandlas också ett par frågor röranderättegångskostnad i tvistemål. En av dessa har väckts av styrelsen för Sverigesadvokatsamfund som hemställt om utredning och eventuellt lagstiftning rörandefrågan om ränta på utdömd ersättning för rättegångskostnad. Ett annat spörsmålrörande rättegångskostnad har aktualiserats under arbetet på en reform avsamhällets rättshjälp (jfr prop. 1972:4), nämligen frågan i vilken utsträckningkostnad, som uppkommit före rättegången, bör betraktas som rättegångskostnad. Slutligen tas i promemorian upp en av JK genom skrivelseden initierad fråga om rättens sammansättning i mål om arvodetill förvaltare och rättens ombudsman i konkurs. I ett mindreantal remissyttranden görs allmänna uttalanden rörande förslagen i promemorian,JK framhåller sålunda uttryckligen att en jämkning av vissa bestämmelser i bättre överensstämmelse med FL och FPL är motiverad. De avvikelser från RBsom förekommer i de förvaltningsrättsliga lagarna får delvis ses som resultatav en strävan att göra bestämmelserna mer ändamålsenliga och anpassade eftertidens krav. Enligt JK är det lämpligt att mot varandra svarande regler påifrågavarande områden utformas på likartat sätt när så är möjligt. Särskiltgäller detta i fråga om bestämmelser som den rättssökande allmänheten har attiaktta för att bevaka sin rätt eller överhuvud i sin kontakt med myndigheterna.Oenhetliga regler av det slaget kan lätt leda till onödiga rättsförluster. ÄvenSödra Roslags rmgsrärf finner det befogat att i de hänseenden som berörs ipromemorian överensstämmelse uppnås mellan RB och de nya lagarna påförvaltningsområdet. Några remissinstanser är mer kritiska till förslagen, Sveahovrätt erimaT om att hovrätten i skilda sammanhang yttrat sig över de betänkandensom Hovrätten har därvid utgått från att regleringenav förvaltningsförfarandet skulle kunna ske med RB som förebild, låt vara medde modifikationer som föranleddes bl.a. av huruvidaförvaltningsangelägenheterna skulle handläggas vid förvaltningsmyndighet, vidallmän förvaltningsdomstol eller vid skatterätt och länsrätt. Med dennautgångspunkt och med hänsyn till de olikheter som föreligger mellan allmändomstol och förvaltningsdomstol kan inte som skäl för nu föreslagna ändringar iRB åberopas att de aktuella förvaltningsrättsliga bestämmelserna utformatsavvikande från RB, Avgörande bör vara om olägenheter framkommit förrättegångsväsendets del eller om en bättre ordning kan vinnas genomändringarna, för fram vissa principiella synpunkter.Tingsrätten menar att partiella ändringar i lagstiftningen bör ske endast närsä är påkallat av sakliga skäl. Ändringar av formell natur bör däremot anståtills en saklig ändring görs av lagrummet i fråga eller en större samladgenomgång av anslutande bestämmelser sker. Smärre formella ändringar leder lätttill bristande samstämmighet mellan olika stadganden. Dessutom innebär varjelagändring, även om den är rent formell, en belastning för de tillämpandemyndigheterna som måste sätta sig in i vad ändringen innebär. Med hänsyn tiUden nuvarande intensiva verksamheten inom lagstiftningen är det enligttingsrättens mening av vikt att endast nödvändiga lagändringar vidtas. Ävenbeträffande en sakligt motiverad ändring bör man emellertid, om ändringen är avringa betydelse, göra en avvägning mellan intresset av att ändringen sker ochde olägenheter i olika avseenden som den kan innebära. När det gäller de olikai promemorian framlagda förslagen anser tingsrätten det i och för sig lovvärtatt i görligaste mån eftersträva likformighet mellan RB:s ochförvaltningslagstiftningens regler. Det måste emellertid beaktas att deallmänna domstolarnas verksamhet i betydelsefulla avseenden skiljer sig frånförvaltningsmyndigheternas. Ett okritiskt överförande av bestämmelser från detena området till det andra får därför inte ske. Tingsrätten anser attpromemorian brister i detta hänseende. Hovrätten över och , somansluter sig till de av anförda allmanna synpunkterna, menaratt endast förslaget om ändring i konkurslagen är av sådan praktisk betydelseatt det bör genomföras . 3 Ändringar i RB med anledning av förvaltningsrättsreformen 3.1 Viss ålder för behörighet att vara domare Enligt 4 kap. I § RB skalllagfaren domare vara svensk medborgare, ha fyllt och ha avlagt förbehörighet till domarämbete föreskrivna kunskapsprov, dvs juriskandidatexamen. har uppnått får utöva domarämbete endast iden begränsade omfattning Kungl. Den som är omyndig eller i konkurstillståndfår inte utöva domarämbete. Bestämmelsen om möjlighet för Kungl, Maj:t att dispenserafrån 25-årskravet har närmast tillkommit för att möjliggöra för ungatingsnotarier att handlägga inskrivningsärenden samt mål och ärenden av enklarebeskaffenhet (jfr 1 LU 1948:3 och 7), De nuvarande bestämmelserna omtingsnotaries behörighet att utföra domargöromål återfinns i 11-13 §§tingsrättsinstruktionen (1970:108), Enligt en (SFS 1972:6) infördbestämmelse i 13 § tredje stycket tingsrättsinstruktionen får förordnande attpå eget ansvar utföra domargöromål meddelas även tingsnotarie som inte fyllt 25år. I motsats till RB innehåller LAFinte något ålderskrav för behörigheten att vara förvaltningsdomare. 1 motiventill det lagrum, 15 § LAF, som reglerar behörigheten att vara ledamot ochföredragande i allmän förvaltningsdomstol framhålls, att det inte längre finnstillräckliga skäl att hålla fast vid den gängse 25-årsgränsen, Även om dennavisserligen nästan helt saknar praktisk betydelse, bordet bl,a, av principiellaskäl räcka med en föreskrift att den som är omyndig inte är behörig atttjänstgöra som ledamot eller föredragande i domstolen (prop, 1971:30 s. 110),Inte heller när det gäller behörigheten att vara ordförande eller föredragande iskatterätt och länsrätt har något krav på viss ålder ansetts påkallad (7 §lagen 1971:52 om skatterätt och länsrätt; jfr prop, 1971:14 s,79). Det kan isammanhanget också påpekas att kravet på har tagits bortsom behörighetsvillkor för nämndeman och ledamot i hyresnämnd. Ipromemorian anförs att den gällande 25-årsgränsen för behörighet att varadomare har gammal hävd. Med hänsyn till gällande befordringsgångar ochutbildningskrav skulle ett avskaffande av åldersgränsen så gott som uteslutandefå formell innebörd. För att vinna överensstämmelse med motsvarande bestämmelseför förvaltningsdomstolarna föreslås att ålderskravet i 4 kap, 1 § RB utgår. Förslagettillstyrks eller lämnas utan erinran i så gott som alla remissvaren. Endast ettpar remissinstanser, JK och läns rättshjälpsanstalt, ställer sigtveksamma därtill, JK menar sålunda att det,särskilt i mål medhuvudförhandling, bl.a, med hänsyn tUl allmänhetens förtroende för domstolen ärangeläget att förhandlingen leds av en person som redan på grund av sin ålderkan antagas besitta viss mognad och erfarenhet. Även om åldersgränsen i RB intehar någon större praktisk betydelse kan det enligt JK finnas skäl att låtabestämmelsen stå kvar i RB som en huvudregel, varifrån undantag kan medges. Nuvarande ordning m.m. I 4 kap, 13 § RB anges undernio skilda punkter i vilka fall en domare på grund av jäv är förbjuden att tabefattning med mål eller ärende. Bestämmelserna, som i huvudsak går tillbaka påäldre , är mycket detaljerade. 1 synnerhet gäller dettabeskrivningen av de släktskaps- och svågerlagsförhållanden som grundar jäv. Enligt punkt 1 föreligger jäv om domaren själv ärpart eller har del i saken (s.k, sakägarjäv) eller om han eljest kan väntasynnerlig nytta eller skada av utgången i målet (s,k, intressejäv), 1 punkterna2 och 3 anges att vissa släkt-och svågerlagsförhållanden mellan domaren ochpart eller någon som eljest har del i saken eller har synnerligt intresse avutgången grundar jäv (s,k, släktskapsjäv). Domaren får sålunda inte vara ellerha varit gift med den saken angår eller vara trolovad eller i rätt upp- ellernedstigande släktskap eller svågerlag eller syskon eller i sådant släktskap,att den ene är avkomling till den andres syskon eller syskons avkomling ellermed någon från vilkens syskon den andre härstammar. Enligt punkt 4 är domarenjävig om han eller någon honom närstående enligt punkt 2 är förmyndare, god maneller eljest ställföreträdare för part. Jäv föreligger vidare om han är ledamoti styrelsen för bolag, förening eller stiftelse eller liknande samfund ellerinrättning, som är part, eller medlem i nämnd eller styrelse inom kommun ellerannan menighet om denna är part. Detsamma gäller enligt punkt 5 om vederbörandeperson, association eller menighet inte själv är part men har del i saken ellerkan vänta synnerlig nytta eller skada av utgången. Enligt punkt 6 föreliggervidare jäv om domaren i annat mål är parts vederdeloman, dvs. motpart, ochenligt punkt 7 är domaren jävig om han i annan instans eller vid annanmyndighet eller såsom skiljeman tagit befattning med saken (s.k.tvåinstansjäv). Enligt punkt 8 föreligger jäv om domaren varit ombud ellerbiträde för part i saken eller om han varit vittne eller sakkunnig däri.Paragrafen avslutas i punkt 9 med en generalklausul enligt vilken jäv är förhanden om eljest särskild omständighet föreUgger som kan rubba förtroendettill domarens opartiskhet i målet. Bestämmelser om släktskapsjäv finns också på andrahåll i RB, Enligt 4 kap. 12 § får inte de som är eller varit gifta med varandraeller är trolovade eller är i rätt upp- och nedstigande släktskap ellersvågerlag eller är syskon eller är så besvägrade att den ene är eller varitgift med den andres syskon sitta i rätten. Och om någon står imotsvarande förhållande till domaren får han enligt 12 kap. 4 § inte vara ombudi målet, 1 36 kap. 3 § föreskrivs vidare att vissa nära anhöriga till part inteär skyldiga att vittna. Den personkrets det gäller är densamma som anges i 4kap, 12 §. I 41 § FPL hänvisas för de allmännaförvaltningsdomstolarnas del till om jäv mot domare. Genom FL har jävsbestämmelser införts också förförvaltningsmyndigheterna, för vilka någon enhetlig reglering i ämnet intetidigare funnits.