prop · FW0387 · 1973-12-31 00:00:00 — Fyller stämningsansökningeninle föreskrivna krav och rättas den inle, kan den avvisas, 1 annat fallutfärdar rätlen stämning på svaranden. Sker det, skall förberedelse hållas i målet.Förberedelsen syftar till all få målet så väl förberett all del vid denföljande huvudförhandlingen kan slutbehandlas i ett sammanhang. Förberedelsen kan vara muntlig eller skriftlig. Del förraär del vanliga. Vid muntlig förberedelse kallas parterna lill sammanträde viddomstolen. Parterna skall inställa sig personligen om inte derasnärvaro kan antas vara utan betydelse, I sådana fall får parlen i ställetföreträdas av ombud, I förmögenhetsrällsliga mål brukar domstolarna ofta anse,all parternas personliga inställelse vid förberedelsen inte är viktigare än alldel kan överlämnas åt dem själva att bestämma, om de skall komma personligeneller låta sig företrädas av ombud. Under förberedelsen skall parternasståndpunkter preciseras och bevisningen anges. Rätten är ansvarig för att måletblir från processuell synpunkt väl förberett och att kallelser utfärdas. Vidsidan därav har rätten skyldighet all verka för alt parterna verkligen angerallt som de vill åberopa i målet. Ordföranden skall genom frågor lill parternaförsöka alt klara ul otydlighet eller ofullsländighel i parternasframställningar, Förmögenhetsrällsliga tvister är i allmänhet dispositiva,dvs, hinder föreligger inle för parterna alt träffa förlikning, I alla målgäller att rällen inle får döma över något som parterna inle har yrkat, Idisposiliva mål gäller dessutom alt domen inle får grunda sig pä någonomständighet, som inte part har åberopat till grund för sin talan. Även när delgäller vilken bevisning som skall införas begränsas rättens handlingsfrihet idisposiliva mål i vissa fall lill förmän for parterna. Del kan finnas anledning alt här påpeka, alt ramen förprocessen i princip fixeras när målet anhängiggörs. Som huvudregel gällernämligen att käranden inle får ändra sin talan. Vad domstolen skall döma överär de yrkanden och grunder som käranden har angett i sin stämningsansökan.Vissa begränsade möjligheter att ändra talan finns emellertid. Ett mål behöver inte gå till huvudförhandling. 1 betydandeutsträckning slutbehandlas mål redan vid förberedelsen. Ofta sker det vid detförsta sammanträdet. Flertalet av dessa fall är sådana där parterna förliks.Rätten bör i disposiliva mål försöka förlika parterna, om del bedöms lämpligt.Förlikningen kan stadfästas av rätlen och tas dä in i en dom. Slutbehandlas inle målet under förberedelsen, sker det istället vid huvudförhandling. Huvudförhandling i förenklad form kan i vissafall hällas i direkt anslutning till förberedelsen, varigenom man undgår atthålla nytt sammanträde. Detta är möjligt om parterna samtycker till det. Ävenutan parternas samtycke kan del ske om rätten anser att saken är uppenbar.Huvudförhandling kan med parternas samtycke vidare äga rum i förenklad form, omden hålls från den dag då den muntliga förberedelsen avslutades.Den domare som har lett förberedelsesammanträdel kan vid den huvudförhandlingenavgöra målet ensam. Hälls huvudförhandling i omedelbar anslutning lillförberedelsen eller eljesl i förenklad form, skall allt det som har förekommitvid del sammanträde då den muntliga förberedelsen avslutades anses haförekommit också vid huvudförhandlingen utan att det då behöver upprepas. Vid huvudförhandling som inte äger rum i förenklad formmåste alla yrkanden, invändningar och omständigheter som parternaåberopar redovisas på nytt för domstolen. Huvudförhandlingen följer ell visstschema. Först fixeras tvistefrågan genom att käranden framställer siu yrkandeoch svaranden anger om han medger eller bestrider del. Käranden redogör för vilka omständigheter han åberopar lillslöd för sin ståndpunkt. Svaranden får så yttra sig över vad käranden haranfört. Sedan sakframställningen har avslutals förebringas bevisningen.Skriftliga bevis genomgås dock vanligen redan i samband med sakframslällningen.Den muntliga bevisning som kan förekomma är förhör med part undersanningsförsäkran och förhör med vittne eller sakkunnig. Sedan bevisningen harlagils upp får parterna tillfälle all slutföra sin talan, 1 de flesta fallslutbehandlas målet i ett sammanhang. Räcker det inte med , fårhuvudförhandlingen forlsälla . Avbrott ihandläggningen får ske under två eller, om särskUda skäl finns, iveckan. Görs av någon anledning längre uppehåll, föreligger uppskov medhuvudförhandlingen. Överstiger del sammanlagda uppskovet , måste nyhuvudförhandling hållas och hela processmalerialel i allmänhet redovisas pänytt. Är uppskovet kortare, kan däremot huvudförhandlingen fortsätta där denslutade, om samma domare sitter i rätten, Sedan målet har slutbehandlats och överläggning hållilsmeddelar rätten dom. Domen innefattar ell avgörande i sak av målet. Andraavgöranden kallas beslut. Som har angetts får domen inle avse annateller mera än parterna yrkat och i disposiliva mål inte heller grunda sig pånågon omständighet som inle part åberopat lill grund för sin talan. Vid sinbedömning av processmalerialel får rällen däremot fritt använda sig avbevismaterialet på del sätt den anser riktigt. Del är inle alltid nödvändigtalt hela målet avgörs på en gång. Under vissa förutsättningar kan rättenmeddela deldom eller mellandom, Idomskälen motiverar rätlen sitt ställningslagande och anger i samband därmedvad den har ansett styrkt i målet. Domen avslutas med en upplysning om vad denpart har att göra som vill föra talan mol den, I fråga om tidpunkten för domensbeslutande och meddelande gäller detaljerade regler som syftar lill all domenskall meddelas så skyndsamt som möjligt. Helst skall del ske somhuvudförhandlingen avslutas eller . Anstånd kan komma i fråga omdet behövs rådrum för att besluta eller avfatta domen. Om domen inte överklagas ulan vinner laga kraft, kan denfråga som har avgjorts genom domen inle prövas i någon ny rättegång. Domen kanverkställas, I viss utsträckning kan delta ske genast efler det domenmeddelats. I en tvist som leder lill rättegång uppslår åtskilligakostnader. Den största kostnaden brukar avse ersättning lill advokat ellerannat biträde. Det ärinle alla kostnader som ulgör ersättningsgill rättegångskostnad. Ersättning förrättegångskostnad skall enligt RB motsvara kostnaderna för att förbereda ochutföra talan saml för bilrädeskostnad i den mån kostnaderna varit skäligenpåkallade. Vidare skall ersätining utgå för partens eget arbete och denarbetsinkomst part gått miste om i anledning av rättegången, Inkassokoslnadräknas i viss utsträckning som rättegångskostnad. Somprincip gäller i dispositiva tvistemål alt den part som förlorar målet skallersätta motparten hans rättegångskostnad. Vinner parterna i olika delar avmålet påverkas självfallet kostnadsfördelningen av delta. Särskildabestämmelser finns för de fall att målet efler återkallelse avskrivs, att talanavvisas eller att parterna förliks. Vid sidan av de ordinära fördelningsreglernafinns regler om ersättningsskyldighet i anledning av all part genomförsumlighet orsakat extra kostnader. Part som är missnöjd med utgången i målet kan fullföljatalan i hovrätten genom att vädja mol domen. Han skall i så fall redan inom envecka från del domen meddelades formlöst anmäla till rätten all han tänkervädja mot domen. Vadeinlagan skall inges lill den domstol som dömt i målet ochdelta skall ske från domens dag. Har endast den ena parlenvädjat, får motparten möjlighet att överklaga också han även om det sker eflerireveckorsfristens utgång. Sådant anslulningsvad måste emellertid ske inom envecka från den angivna tidpunkten. Storlekenav tvisteföremälets varde saknar varje betydelse för möjligheten alt fåavgörandet underkastat prövning av hovrätten. Har parterna utfäst sig gentemotvarandra all inte överklaga domen, kan fullföljds-möjligheten dock vara slängd.I hovrätten kan målet handläggas vid huvudförhandling på samma säll som vidtingsrätten. Stora möjligheter finns emellertid för hovrätten alt avgöra måletpå handlingarna. Möjligheternaatt ompröva hovrättens dom är starkt begränsade. För all HD skall pröva målet isak förutsätts alt HD har lämnat prövningstillstånd. Prövningstillstånd fårmeddelas i mål i vilka det bedöms vara av vikt för ledning avrättstillämpningen att talan prövas av HD, Del kan exempelvis vara fråga om altvägleda domstolarna i en fråga som inle tidigare prövats i högsta instans. Äveni några få andra fall som är av extraordinär natur kan prövningstillståndmeddelas, 2.1.6 Förfarandet i mål om lagsökning ochbetalningsföreläggande Förfarandet i mål om lagsökning och belalningsföreläggandeär skriftligt. Den som har en förfallen fordran som grundar sig på skuldebreveller annat skriftligt fordringsbevis kan hos rätten lagsöka gäldenären. Tasansökningen upp, förelägger rätten gäldenären att skriftligen svara pä denna.När delgivning skett skall rätlen, om gäldenären inle svarar, avgöra målet pähandlingarna. Svarar gäldenären, kan ytterligare skriftväxling ske. Bestämmelserfinns vidare om verkan av vissa invändningar från gäldenärens sida.Bestämmelserna innebär alt rätten under vissa förutsättningar kan hänskjutamålet som tvistigt lill rättegång. 1 annat fall skall betalningsskyldighetåläggas gäldenären. Kvarstad, skingringsförbud och annan handräckning, l.ex.vräkning, kan beslutas i lagsökningsmäl. I fräga om kostnad i lagsökningsmålgäller om rättegångskostnad i tvistemål. Hänskjuts målet lillrättegång, prövas frågan om ersättning för sådan kostnad i rättegången. För all fä ul en penningfordran som inle grundar sig påskriftligt fordringsbevis och inle avser skadestånd kan en borgenär hos rätlenutverka betalningsföreläggande. Ansökan om betalningsföreläggande skall görasskriftligen eller muntligen. Tas ansökan upp, förelägger rätten gäldenären attinom viss lid efler delgivning skriftligen anmäla, om han vill bestridaansökan, vid påföljd att utmätning annars fär ske. Om gäldenären inle bestrideransökan, tecknar rätlen pä del ena exemplaret av ansökningen bevis att ansökanlämnats obestridd och all utmätning för fordringen och kostnaden i måletomedelbart fär ske. Har gäldenären bestritt ansökan skall målet, om borgenärenyrkar det, som tvistigt hänskjutas lill rättegång, Hänskjutsmålet lill rättegång, får målet sättas ul lill huvudförhandling, omförberedelse inle behövs. Talan i mål som hänskjutits till rättegång skallanses väckt när lagsökningsinlagan eller ansökan om belalningsföreläggandeinkom lill rätlen. Om i lagsökningsmål borgenärs talan har bifallits eller om imål om belalningsföreläggande bevis meddelats alt utmätning får ske, kangäldenären söka återvinning hos rällen. Ansökan om återvinning skall görasskriftligen, i lagsökningsmäl inom en månad frän den dag då utslaget delgavsgäldenären och i mål om betalningsföreläggande inom samma lid frän delutmätning ägde rum eller betalning skedde med förbehåll om.rätt för gäldenärenatt söka återvinning. 2. y, 7 Antalet mål vid underrätterna anhängiggjordes sammanlagt 52,315 tvistemålvid underrätterna. Antalet slutligt handlagda mål uppgick lill51,715, Antalet avgjorda mål vari inle inräknas avskrivna mål uppgick lill 41,223, Härav var omkring 33,000 () familjemål. Antaletinkomna mål om lagsökning och betalningsföreläggande utgjorde 208,400. I promemorian (Ds Ju 1971:9) redovisas vissa uppgifter ifråga 1969 anhängiggjorda dispositiva tvistemål avförmögenhelsräilslig karaktär i vilka tvisteföremålels värde antingen understeg3.000 kr. eller också låg mellan , och . Mål som innehöll såvälindispositiva som dispositiva frågor eller såväl familjerällsliga somförmögenhetsrällsliga frågor ingår inle i uppgifterna. Med ivisteföremål avses endasthuvudförpliktelsen. Hänsyn las inte lill ränta eller annanlilläggsförpliklelse och inle heller lill rättegångskostnad utom i de fall dånågon av dessa poster utgör huvudsaken. Om moikrav har väckts, ulgörtvisteföremålels värde summan av huvudkravet och motkravel. Har värdet ändratsunder rättegången, har redovisningen skett med hänsyn till det högsta värdet. Av svarenfrån tingsrätterna framgår att del anhängiggjordes 6,833disposiliva tvistemål av förmögenhelsräilslig karaktär, vari tvisteföremålelsvärde understeg , I 5,567 av dessa mål understeg tvisteföremålels värde3,, medan värdet i 1,266 mål låg mellan 3.000 och . Parternaeller någon av parterna hade fri rättegång i 562 mål. 1.165 mål avgjordes genomdom (utom tredskodom och dom varigenom förlikning fastställts). Genom undersökningen erhölls också vissa uppgifter om demål som i nämnd mening avgjordes genom dom. 1902 av målen understeg tvisteföremålels värde , Idessa 902 mål förekom juridiskt biträde för båda parter i 282 fall och för enaparlen i 489 fall. Rättegångskostnaden i underrätt översteg tvisteföremålelsvärde i 286 mål, dvs, nästan en tredjedel av målen. Det genomsnittliga värdetav Ivistef öremålet utgjorde ,, medan genomsnittskostnaden i underrättuppgick till . Inom departementet har dessutom gjorts en undersökningbeträffande anhängiggjorda mindre tvistemål vid vissa domstolar.Undersökningen lorde få redovisas i bilaga 2. 2.2 Förfarandet vid arrende- och hyresnämnder Hyresnämnderna har lill uppgift bl,a. att medla och varaskiljenämnd i hyres- eller bostadsrällsivisler saml alt pröva vissa typer avsådana, främst tvister om hyrans storlek och om förlängning av hyresavtal. Den1 har inrättats arrendenämnder som har till uppgift bl.a. attmedla och vara skiljenämnd i arrendetvister samt all pröva vissa typer avsådana, främst tvister om arrendeavgifter och om förlängning av arrendeavtal. och hyresnämnd finns i samtliga län. De hargemensamt kansli. , som i vissa fall är gemensamt för tvä ellerflera län, finns på tolv orter. och hyresnämnd består av lagfaren ordförandeoch två andra ledamöter, varav den ene representerar fastighetsägarsidan ochden andra arrendators-, hyresgäst-resp, bostadsrältsinnehavarsidan, 1 vissafall kan dock nämnd bestå av ordföranden ensam, t,ex, vid medling. Tvisthänskjuts av part lill arrende- eller hyresnämnd genom skriftlig ansökan.Nämnden skall sedan kalla parterna alt inställa sig inför nämnden. Vid sådantsammanträde skall nämnden handlägga tvistefrågorna och, även om medling inlepåkallats, söka förlika parterna. Träffas inle förlikning skall nämnden avgöratvisten, om den faller inom nämndens kompetensområde. Förfarandet är i övrigtinle reglerat närmare i lagen om arrendenämnder och hyresnämnder. Ordförandenhar sålunda frihet all ordna förfarandet som han finner lämpligt med hänsyntill ändamålet alt klarlägga tvistefrågorna och söka förlika parterna. När delgäller parts inställelse inför nämnden har nämnden möjlighet all föreläggavite. Även i fråga om andra prestationer av part, t,ex, att förete kontrakt,kan vite användas som tvångsmedel. Nämndenkan förordna om besiktning av fastighet och föranstalta om annan nödvändigutredning. Den som inte är part kan kallas att höras inför nämnden. Förhör kandock inte inför nämnden hållas under ed eller sanningsförsäkran. Tvångsmedelkan inle heller användas mol den som inle är part. Däremot föreligger rätt tillersättning av allmänna medel för inställelsen, 1 övrigt saknas särskilda reglerom kostnadsersättning vilket innebär, all vardera parlen får slå sin kostnad, Inämnds beslut skall anges de skäl på vilka beslutet grundas i den mån del ärbehövligt. Beslut tillställs part genom nämndens försorg om del inte meddelasvid förhandling i partens närvaro. Om part inle inom viss lid klandrar nämndsbeslut genom all väcka talan mot den andra parlen vid fastighetsdomstol, ländernämndens beslut lill efterrättelse. I vissa frågor fär talan mol domstolensavgörande inte fullföljas lill hovrätt. Mol hovrättens avgörande får talan inteföras. 1973:23 har föreslagils vissa ändringar i förfarandet vidhyresnämnd och arrendenämnd. Ändringarna avses träda i kraft den . Under år1970 har av hyresnämnderna avgjorts 13.940 hyresärenden, varav 9.357 ärendenenligt hyreslagen, 4,577 ärenden enligt hyresregleringslagen och 6 ärendenenligt ivångsförvallningslagen. Av dessa har 185 () avvisats, 4,617 ()avskrivits efler äterkallelse eller på grund av sökandens utevaro, 905 ()avskrivils efler förlikning och 143 () ulan förlikning samt 8,090 ()prövats i sak. Av de 13,940 avgjorda ärendena har 11,953() varitföremål för 15,137 sammanträden. Sammanträdestiden har varit kortare än 1 timmei av ärendena, längre än I men kortare än 2 limmar i av ärendena,längre än 2 men kortare än 3 limmar i av dessa saml längre än 3 limmarlikaså i av dem. Skiljeavtal förekommer i två olika former. För det förstakan parterna i anledning av en redan uppkommen tvist komma överens om att låtatvisten avgöras av skiljemän. Vanligare är emellertid att skiljeavtalet harformen av en bestämmelse i ett mellan parterna träffat, civilrättsligt avtal.Skiljeavtalet innebär i detla fall vanligen alt de tvister som kan uppkomma iframtiden med anledning av avtalet skall hänskjutas lill avgörande av skUjemän,I ett skiljeavtal kan las in bestämmelser om skiljemännen och hur de skallutses, hur förfarandet skall gä lill och andra frågor av liknande beskaffenhet. Om ena parten harväckt talan vid domstol i en fråga som omfattas av skiljeavtal och den part somvill åberopa skiljeavtalet gör invändning härom vid domstolen, avvisas sålundakäromålet vid domstolen. Parterna avgör hur skiljemännen skall utses och hur mångade skall vara. Inom vissa branscher är del regel all branschorganisationenskall utse skiljemän eller all skiljemännen skall utgöras av befintligskiljenämnd, som har utsetts av organisationen eller av handelskammare. Såväl iSverige som utomlands finns flera permanenta skiljedomsinstitut. Det kanemellertid hända att ingen överenskommelse har träffats om skiljemännen. Fördet fallet föreskriver lagen all skiljemännen skall vara tre och utses så, attvardera parlen väljer en och de båda utsedda skiljemännen tillkallar dentredje, Skiljemannaförfarandetinleds med att någon av parterna påkallar skiljedom. Del sker vanligen i enskrift ull motparten. Den som påkallar skiljedom brukar med dettauppge vem han har utsett lill skiljeman. Detta får nämligen liU följd aUmotparten blir skyldig att lämna uppgift om sitt val avskiljeman, I den skrift som inleder förfarandet brukar den som påkallarskiljedom hell kort ange vad saken gäller och framställer i anslutning tilldetta ell bestämt yrkande. Inget hindrar emellertid att yrkanden och grunderframställs först i ett senare skede. Vidhandläggningen av målet hos skiljenämnden fungerar en av skiljemännen somordförande. Ordföranden bestämmer lid och plats för skiljenämndenssammanträden. Han utfärdar erforderliga förelägganden för parterna. Vidsammanträdena leder han förhandlingen och svarar för att protokoll förs i denutsträckning som är lämpligt, I fråga om förfarandet föreskrivs i lagen allskiljemännen, i den mån hinder inte möter, skall tillämpa vad parterna harföreskrivit och i övrigt handlägga saken opartiskt, ändamålsenligt och skyndsamt,1 skiljeförfarandet ges parterna och skiljemännen sålunda fria händer attanpassa förfarandet lill vad tvisten i del särskilda falletkräver. Skiljemännen avgör efter omständigheterna om förfarandet skall varaskriftligt eller muntligt. Skiljemännen är skyldiga all bereda parterna tillfälle allskriftligen eller muntligen ulföra sin talan. Om någon part utan giltigt skällåter bli att begagna sig av den möjligheten, får skiljemännen avgöra målet påden föreliggande utredningen. Om inle parterna har bestämt någol annat, fårskiljemännen vidla olika åtgärder för all målet skall bli tillräckligt utrett.De kan exempelvis anmoda part, sakkunnig eller annan all infinna sig för althöras i saken. Vidare kan de uppmana någon, som innehar en handling eller ettföremål av betydelse i målet, all tillhandahålla handlingen eller föremålet.Syn lorde i mänga fall ha stor betydelse. Tvångsmedel får emellertid inleförekomma, Inle heller får ed eller sanningsförsäkran avläggas. Förbevisupptagning enligt är skiljemännen hänvisade alt gå tilldomstol. Skiljedom avfallas skriftligen och undertecknas av skiljemännen, 1domen brukar intas skiljemännens beslut angående skiljedomskostnaderna, dvs,kostnaderna för skiljemännen. Om ingenting har beslämls i skiljeavtalet om närskiljedomen skall meddelas, skall den meddelas frånskiljeavtalet eller, om detta avsåg framlida tvister, från del skiljedompåkallades. När särskilda skäl föreligger kan fristen förlängas. Om ingenting annat uttryckligen sagts i skiljeavtalet,anses parterna ha godtagit all skiljedomen inle får klandras. Så är ocksåvanligen fallet. Föreligger det formella brister kan detta i vissa fall medföraall skiljedomen betraktas som ulan vidare ogiltig, I andra fall leder bristernatill att skiljedomen kan klandras. Parterna är som tidigare nämnts skyldiga all betalaskiljemännen för deras arbete. De är solidariskt ansvariga för ersättningen.Förutom skilje-domskoslnaderna uppslår i förfarandet vanliga processkostnader,t,ex, ombudsarvode, instäUelsekostnad eller ersättning till sakkunnig. Omparterna har kommit överens om hur skiljedomskostnaderna och processkostnadernaskall fördelas dem emellan, blir detta bindande för skiljemännen, I annat fallfår skUjemännen på yrkande av part pröva om och i vilken mån motparten skallersätta parlen de kostnader hart haft i förfarandet, omkostnadsfördelningen i tvistemål får av naturliga skäl inflytande påkostnadsfördelningen i skiljeförfarandet. Del kan dock antagas att bestämmelsenom lappande parts kostnadsansvar inte alllid tillämpas lika strängt som viddomstol. Verkställighet av svensk skiljedom söks hos överexekutor.Sedan denne förordnat om verkställighet av skiljedom blir den verkslällbar påsamma sätt som domstols lagakraftvunna dom. Sökanden får vända sig till utmätningsmanför all få verkställigheten genomförd. har under ledning av universitetslektorn i och professor ,0, Bolding i bedrivits ett sociologiskt juridiskt forskningsprojekt kallat 'konfliktlösning genom skiljedom'.Undersökningen inleddes med en enkät hos 1,430 advokater och biträdandejurister på advokatbyråer, 213 domare och 160 bolagsjurister samt vissa andrajurister och tekniker. Vid sidan av enkäten har gjorts ingående intervjuer medett tjugofemlal jurister och tekniker. Undersökningenger inle någon säker uppgift om antalet skiljeförfaranden per är i , Dei enkätsvaren lämnade uppgifterna om dellagande i skiljeförfarande motsvararhögst omkring 350 fall . Med hänsyn till bl,a, alt svaren från olikajurister till stor del avser samma skiljeförfarande, anges siffran börareduceras. Utredarna vågar den gissningen att antalet skiljef ör f arandenenligt enkäten ligger någonstans mellan 100 och 150 , A andra sidan harenkäten inte fångat in mer än en viss del av de fall som i verkligheten harinträffat. Utredarna uppskattar med hänsyn härtiU antalet skiljeförfaranden ifrågor av tvislemålskaraktär tUl omkring 200 , 1fråga om tvistens art visar utredningen att skiljeförfaranden främst avsettaffärslvister mellan svenska parter samt byggnads- ochanläggningsentreprenader. Utredningen visar att skiljeförfarande i ytterstobetydlig utsträckning används i tvister , värde. Svarsfördelningentyder i övrigt på all erfarenheten av tvister om värden , kan havarit större än erfarenheten av tvister där värdet understiger ,Enkätsvararna, dvs, främst advokater, har undvikit skiljeförfarandet ibagatellarlade fall. Utredarna antar emellertid alt skiljeförfarande i mål ommindre värden ofta förekommer utan medverkan av sådana jurister som enkätenvände sig lill, bl,a, som integrerade delar i olika branschersavtalsmekanismer, Ifråga om kostnaderna för förfarandet lämnas vissa uppgifter. Advokaternasarvodesdebiteringar är ungefär desamma som vid domstol. Skiljemännens arvodenförefaller vara lägre än biträdenas. Det är möjligen så att kvittningförekommer oftare i skiljeförfarande än i rättegång. Svarentyder inte på att skiljeförfarandel föredras ur kostnadssynpunkt. Däremotantyder svaren att skiljeförfarandet vanligen anses snabbare ändomslolsförfarandel. Möjligheten att hemlighålla konflikter tillmäts storbetydelse,