prop · FW03167 · 1973-12-31 00:00:00 — Lederförfarandet tUl försäljning, skall enligt första punkten i förevarandeparagraf betalnuig ske i den ordning som anges i 137 §. Handpanthavare och retinentskall alltså regelmässigt få betalt senast efter försäljningen.Fördelningssammanträde behöver inte hållas. Finns fordran som är förenad medsjö- eller luftpanträtt, skall dock enligt andra punkten i förevarande paragrafgälla vad som föreskrivs i 141 § 2 mom. i förslaget. Liksom f. n. skall aUtså särskUtsammanträde sättas ut för fördelning av köpeskillingen och i övrigt iakttas vadsom föreskrivs i sistnämnda lagram. Dennuvarande hänvisningen tUl 140 § UL skall utgå. De särskUda reglema i UL omfördelning av köpeskUling för fartyg som sålts av överexekutor skall nämligenupphävas enligt förslaget. I stället är avsikten att motsvarande bestämmdser ifråga om fast egendom skall tillämpas (jfr 23 § första stycket skeppsförsäljningslagen). 139§ Departementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. Första punkten i 1 mom. av denna paragraf reglerar rätten tUlbetalning om borgenär har annan panträtt än handpanträtt eller retentionsrättoch utmätning av lös egendom skett för annan borgenärs fordran. Därvidhänvisas lill vad som anges "nedan", dvs. i efterföljande paragrafer.Förutsättning för ifrågavarande panthavares eller retinents rätt till betalningär, att han framställt yrkande om betalning före auktionen eller, om egendomensålts under hand, före köpeskillingsfördelningen. Andra t. o. m. fjärdepunkterna i 1 mom. behandlar inleckningshavares rätt lill betalning, närutmätt egendom svarar för företagsinteckning. Femte punkten i 1 mom. behandlarden situationen att fartyg, gods i fartyg eller gods i luftfartyg skall säljasexekutivt under konkurs. Härvid skall borgenär, som för sin fordran harförmånsrätt enligt 10 eller 11 § förmånsrättslagen, få betalning ur köpeskUlingen,om han framstäUer yrkande därom före auktionen. I 2 mom. regleras f.n. hur ejanmäld fordran på grand av inteckning i fartyg skall beräknas. Föredraganden.TiU följd av den föreslagna ändringen i 138 § måste tUlämpningsområdet för 139§ 1 mom. första punkten inskränkas tUl att avse borgenär som har sjöpanträtt i fartyg,som ej är infört i skeppsregistret, eller i gods i fartyg samt borgenär somhar luftpanträtt i gods i luftfartyg. Någon annan form av panträtt utanbesittning torde ej förekomma. Bestämmelsen har ändrats i enlighet härmed. Medhänsyn tUl det snäva tUlämpningsområdet som den nuvarande första punkten i 1mom. föreslås få har bestämmelserna i andra t. o. m. fjärde punkterna tagitsupp som ett särskilt mom., 2 mom. Denspeciella situationen vid exekutiv försäljning under konkurs som avses inuvarande 1 mom. femte punkten föreslås reglerad i 3 mom. Sistnämndabestämmelser omfattar nu aUa fartyg men måste inskränkas till fartyg, som ej ärinfort i skeppsregistret, samt gods i fartyg eller i luftfartyg. Såvitt avserregistrerat skepp finns bestämmelser i 10 § andra stycket andra punkten skeppsförsäljningslagen.Om sådant skepp skall säljas exekutivt under konkurs och skeppet tUlika ärutmätt, skall i sakägarförteckningen tas upp fordringar med förmånsrätt enligt10, 11 eller 12 § förmånsrättslagen. Äveni förevarande sammanhang bör borgenär, vars fordran är förenad med sådanförmånsrätt, ha rätt tUl betalning. I förslaget har tagits upp motsvarandehänvisning tUl 1012 §§ förmånsrättslagen. Förslagetatt fartyg, som faller utanför skeppsförsäljningslagens till-lämpningsområde,och gods i fartyg eller i luftfartyg skaU kunna säljas under hand (se 96 a § 1mom. ovan) måste uppmärksammas här. Den tidpunkt då yrkande om betalning sistmåste framställas har av den anledningen angetts genom hänvisning tUl vad somenligt 1 mom. i förevarande paragraf skall gälla för den som har sjö- ellerluftpanträtt. Nuvarande2 mom. föreslås få sin motsvarighet i 12 § andra stycket skeppsförsäljningslagen. Föredraganden.Paragrafen innehåUer nu bestämmelser om sammanträde för köpeskUlingensfördelning efter försäljning av fartyg genom överexekutors försorg. Enligt23 § första stycket förslaget till skeppsförsäljningslag skall vad som i143166 §§ UL föreskrivs om fördelning av köpeskUling m. m. beträffande fastegendom ha motsvarande tillämpning i fråga om egendom, som sålts enligt skeppsförsiUjningslagen(jfr 24 § första stycket LfL). Förevarande paragraf bör därför kunna upphävas. Föredraganden.I paragrafen meddelas en föreskrift om fördelning av ersättningsbelopp som försumUginropare av fartyg, vUket sålts av överexekutor, är skyldig att utge. Dettaregleras i fortsättningen i 22 § skeppsförsäljningslagen samt 23 § samma lag,såvitt sistnämnda lagram hänvisar tiU 143 § UL. Följaktligen kan 140 a § UL iöverensstämmelse med beredningens förslag upphävas. 141 §Departementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. Föredraganden.När lös egendom sålts på auktion, skall enligt 2 mom. i 141 § UL sammanträdeför köpeskillingens fördelning sättas ut, om annan än sökanden gjort anspråk påbetalning enligt vad som sägs i 139 § eller, när flera är sökande, någon av dempåstått bättre förmånsrätt än utmätningen medför. Bestämmelsen gäller ejegendom som avses i 140 § UL, dvs. fartyg som säljs av överexekutor. Av 6och 23 §§ skeppsförsäljningslagen följer, att fördelningssammanträde blir obUgatorisktefter försäljning av registterat skepp. Bestämmelsema i 141 § 2 mom. skall ienlighet härmed begränsas tiU att gälla endast lös egendom som sålts på auktionenligt reglema i UL. Förslaget anger detta genom hänvisning till 5 kap. Föredraganden.I denna paragraf ges föreskrifter om förfarandet vid fördelning av köpeskilluigm. m., när fråga är om gUtighet av fordran eUer inteckning. Dessa frågor harjag förat behandlat i avsnitt 3.7. Som jag där utvecklat bör överexekutor varaskyldig att i vissa fall själv avgöra tvister i samband medköpeskillingsfördelningen. Bestämmelser härom har tagits upp i ett nytt 3 mom.Föreskrifter om förfarandet finns i andra t. o. m. fjärde punkterna i 3 mom. Somandra punkt har tagits upp föreskrift, att talan anses väckt när partframställde sitt yrkande. Härmed avses yrkande om betalning ur den utmättaegendomen. Sådant yrkande har som regel framställts genom ordinär bevakning imålet på ett tidigare stadium men kan undantagsvis komma att framstäUas först isamband med köpeskillingens fördelning. Av bestämmelsen framgår, att stämningeller annan formaUtet inte krävs. Ombevisning skall enligt tredje punkten gälla vad som enligt RB föreskrivs förtvistemål, överexekutor skall sålunda bl. a. få höra vittnen på ed. Medhänsyn tiU den säregna partställning som kan förekomma har jag inte ansettlämpligt att föreskriva tillämpning av RB;s bestämmelser om parts utevaro.Förfarandet företer flera likheter med anmärknings- processeni konkurs och efter mönster av 211 § tredje stycket KL införs i förslaget somfjärde punkt i 3 mom. en bestämmelse om att parts utevaro från förhandling inteskall utgöra hinder för handläggning och avgörande av tvisten. Förslagethar alltså endast ett fåtal processuella bestämmelser om förfarandet. Jag har emeUertid i likhet med beredningen ansett de regler jag nu redogjort för vara tilhäckliga.Jag har nämligen den uppfattningen, att detaljerade bestämmelser förhandläggningen skulle motverka syftet att få ett i egentiig mening förenklatförfarande. Slutligenvill jag anmärka att nuvarande 3 mom. med en redaktionell jämkning lagils uppsom 4 mom, 198§ Paragrafen rör verkstälUghetskostnader vid utmätning, medan efterföljande199 § gäller kostnaderna för annan verkställighet än den som sker genomutmätning. Enligt 198 § 1 mom. första punkten skall exe-kutionskoslnaden förutmätning och det fortsatta förfarandet utgå ur köpeskillingen för den utmättaegendomen, behållen avkastning eller andra tillgängliga medel. Kan kostnadeninte tas ut på det sättet, skall den betalas av utmätningssökanden eller, omden avser åtgärd som annan begärt, av denne och får utmätas. Enligt198 § 3 mom, är den som begär utmätaing skyldig att förskjuta kostnaden föråtgärden. Kostnaden för annan åtgärd i målet skall förskjutas av den som begäråtgärden, om utmätningsmannen eUer överexekutor påkallar det. Verkställighetskoslnadför kvarstad torde f. n. inte omfattas av regleringen. Inte heUer enligt 199 §UL torde sökanden få ersättning för kostnaden för verkställighet av kvarstad. Föredraganden.Bestämmelsema om kostnad i utsökningsmål reformerades i samband med översynenav fastighetsexekutionsreglerna . Därvid infördes föreskriften i 198§ 3 mom. att utmätningssökanden alltid skall förskjuta kostnaden för utmätning.Ifrågavarande föreskrift har kritiserats såsom alltför rigorös. EON har iskrivelse tUl hemställt att föreskriften måtte mjukasupp. EON har föreslagit att den ändras så att utmälningskostnaden liksomkostnaden för annan åtgärd skall förskjutas, om det begärs av utmätningsmannen.Om lagrummet ändras i enUghet härmed avser nämnden att med stöd av 8 § exekutionsavgiftskungördsen(1971: 1027) utfärda erforderUga föreskrifter om förskottsbetalning. EON harbifogat till nämnden inkomna skrivelser från kronofogdeföreningen och vissa in-kassobyråer.Av dessa framgår att ett utbrett önskemål är att bankgaranti skall få ställassom säkerhet för utmätningskostnaden. Föreskriftenom obligatorisk förskottsbetalning av kostnaden för utmätning har enligt vad deinkomna handlingarna utvisar medfört ett betydandemerarbete i form av framför allt ökade kassarutiner hoskronofogdemyndigheterna. En uppmjukning av föreskriften är därför motiverad.Flera möjligheter tiU uppmjukning är länkbara. Jag anser mig emellertid kunnagodta EON:s förslag och har följaktiigen ändrat 198 § 3 mom. i enlighet härmed. Enligt art. 11 mom. 2 i sjöpanträttskonventionenskall ur köpeskillingen för fartyg utgä bl. a. av domstolen fastställdakostnader för kvarstad. TUlämpat pä svenska förhållanden bör här med domstolförstås den myndighet hos vilken kvarstadskostnaden uppkommit. Det är vanligtatt utmätning av fartyg föregås av kvarstadsbeslut meddelat av rätten eller överexekutor.TUl efterföljd av konventionen fogas därför i departementsförslaget liksom iberedningens förslag tUl 198 § ett nytt 5 mom, vari beaktas alt kvarstadföregått. Bestämmelsen har innehållet att i fråga om egendom, som var belagdmed kvarstad när den utmättes, även kostnad för kvarstaden skall räknas somkostnad för utmätningen. Eventuell kostnad för vårdåtgärd som avses i 60 a § ULskall räknas som kostnad för utmätning, om den uppkommit i utmätningsmålet.Bestämmelsen syftar endast på kostnaden för verkställighet av myndighetsåtgärder och ej på parts kostnad för att utföra talan. Det förutsätts, att kvarstadenövergår direkt i utmätning. I sådant fall behöver som regel ej några nyasäkerhetsåtgärder vidtas. Om däremot kvarstaden hävs innan utmätning sker,måste naturligtvis nya säkerhetsåtgärder vidtas. Det fallet hör emellertid ejunder den föreslagna bestämmelsen. Föredraganden.Paragrafen innehåller bestämmelser om klagan över utmätnmg. Klagan överutmätningsmans förfarande skall enligt 200 § ske skriftligen hos överexekutor.Någon bestämd klagolid gäller i allmänhet inte. Undantag härifrån ges i 201 §1 och 2 mom,, där klagotiden är begränsad i vissa praktiskt viktiga fall, I 1mom, föreskrivs att, om gäldenär eller borgenär vill klaga hos överexekutoröver beslut om utmätning, han skall göra det från den dag dåhan erhöll del av beslutet. Utmätning av pantbrevskall enligt 91 a § UL kunna följas av beslut av utmätningsmannen attfasligheten skall tas i anspråk. Sådant beslut innebär, alt egendomen ansesutmätt. Enligt 1 mom. i förevarande paragraf skall vad som gäller för gäldenäroch borgenär vid klagan över beslut om utmätnmg också gälla, när fastighet tasi anspråk enligt 91 a §. Förslaget utvidgar, liksom beredningens förslag, dettatill att gälla även heslut om att skepp tas i anspråk enligt 91 a §. UL-förslagets77 § föranleder en redaktionell följdändring i 201 § 2 mom. Besvärstidenför tredje man är inte begränsad. Detta är av mftidre betydelsesåvitt angår lös egendom som kan bli föremål för godtrosförvärv. Den som köptsådan egendom i god tto är nämligen skyddad mot rätta ägaren även om denne aUtjämthar möjlighet att överklaga utmätningen. Ett överklagande leder efterförsäljning endast till att rätta ägaren kan få del i influtna medel, omredovisning ej skett, eller ett ersättningsanspråk mot utmätningsgäldenären. Enligt201 § - mom. skall den som förvärvat fastighet från utmätningsgäldenären kunnaklaga över utmätning av fastigheten intiU dess denna sålts men därefter kunnaangripa utmätningen endast i samband med klagan över försäljningen. För sådantalan gäUer enligt 213 § bestämd klagotid. Försummar han att klaga i nu angivenordning, kan alltså den som åberopar fång från utmätningsgäldenären intesedermera frånvinna köparen fastigheten. Bestämmelserom skydd för den som förvärvat skepp på exekutiv auktion har tagits upp i en ny213 a §. Där har även tagits upp bestämmelse om den rättsverkan som skallinträda såsom följd av underlåtenhet att överklaga försäljning av fastegendom. I 4 mom. av förevarande paragraf föreslås en gemensam föreskrift ommöjligheten att överklaga utmätaing av registrerat skepp eller andel i sådantskepp, av vUlkorUg äganderätt tUl registrerat skepp eUer tUl andel i sådantskepp eller av fast egendom. Termen fast egendom inbegriper även andel ifastighet liksom vUlkorlig äganderätt till fastighet eller tiU andel därav.Förslaget går ut på att, sedan egendomen sålts, utmätningen ej får överklagasannat än i samband med Magan över försäljningen. I201 § 4 mom. UL föreskrivs f. n., att vederbörande är oförhindrad att klagaöver utmätningen i samband med klagan över försäljningen "i den ordningsom anges i 213 §". Denna lydelse utesluter ej extraordinära rättsmedel,i den mån sådana kan användas i utsökningsmål. Förslaget nämner inte 213 § ULmen är ej avsett alt medföra saklig ändring i fråga om möjligheten att användaextraordinära rättsmedel. Förslagetomfattar inte försäljning av luftfartyg eller inlecknade reservdelar tUlluftfartyg eller andel i sådan egendom, ehura exekutiv försäljning av densamma skaUförrättas av överexekutor (jfr 89 § 2 mom, i förslaget). Bestämmelsen i 201 §bör nämligen korrespondera med 213 a § i förslaget, som har samma begränsning. 209§ Departementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. Föredraganden.EnUgt 213 § 1 mom. UL skaU den som viU klaga över överexekutors beslut i målsom anges i 209 § inkomma till överexekutor med besvärsinlaga inom tre veckorfrån den dag då utslaget meddelades. För att partema skall få kännedom om attett slutiigt avgörande ägt ram hos överexekutor och att besvärstid börjar löpaföre- skrivsi 209 §, att överexekutors utslag i där angivna mål skaU sändas tUl parternasamma dag som det meddelas. De mål som avses i 209 § är bl. a. mål om klaganöver fastighets tagande i anspråk enligt 91 a §. EnUgt förslaget skaU 209 §även omfatta klagan över beslut att skepp tagits i anspråk enligt 91 a §, dvs.via utmätning av pantbrev. Föredraganden.I 213 § 3 mom. UL meddelas bestämmelse om klagan mot överexekutors utslag ifråga om fördelning av medel för egendom som sålts av överexekutor. Klagotidenär från den dag då utslaget meddelades. Hänvisningarna till 140 och140 a §§ UL som avser fördelning efter fartygsförsäljning utgår enligtförslaget (se 23 § skeppsförsäljningslagen). Föredraganden.I denna paragraf tas upp nya regler om verkan av exekutiv försäljning. Reglemaavser att skydda den som i exekutiv ordning förvärvat fastighet och skepp samtandel i eller villkorlig äganderätt till sådan egendom (se avsnittet 3,8).Paragrafen har avfattats så att del framgår att bestämmelserna är tUlämpligainte bara vid exekutiv försäljning efter utmätning utan också vid exekutivförsäljning i konkurs av ifrågavarande egendom. Iförslaget behandlas tvesalufaUet i 1 mom. Därvid avses främst konkurrensmellan exekutivköparen och den som eljest åberopar rättsenligt fång från gäldenärenmen även konkurrens mellan exekutivköparen och den som åberopar rättsenligtfång från någon gäldenärens företrädare i äganderätten (jfr angående äldredubbelöverlåtelse SOU 1960; 25 s. 548 f). Sistnämnda konkurrensfall hartillagts i departementsförslaget. I 2 mom. behandlas de fall då gäldenärenseller någon hans företrädares fång enligt eljest tUlämpliga regler skullekunna angripas som ogiltigt eller därför att det av annat skäl ej gällde moträtta ägaren. För att exekutivköparen härvid skall vara skyddad föratsätts attvid den exekutiva försäljningen gäldenärens åtkomst var inskriven eller, ifråga om fast egendom, lagfart var beviljad för honom. Slutligen innehåller 3mom. regler om ersättning när tredje mans rätt gått förlorad enligt 2 mom. Enligt denna punkt skall lagen om ändring i UL med ett undantag träda ikraft den dag Kungl. Maj:t bestämmer (jfr skeppsförsäljningslagen). Undantagetavser ändringen i 198 § 3 mom. UL varigenom utmätningssökanden skall förskjutakostnaden för utmätning inte obligatoriskt som utan närutmätningsmannen begär det. Ifrågavarandeändring föreslås skola träda i kraft . Den nya regeln bör kunnatillämpas även i mål som inkommit före nämnda tidpunkt (jfr SOU 1968: 64 s.245). De regler som vid försäljning av gods i luftfartyg f. n. gäller förkungörande av auktion och underrättelse om auktion skall enligt 91 § 3 mom. UL-förslagettillämpas även vid försäljning av fartyg, som ej är infört i skeppsregistret,eller gods i fartyg. Detta mnebär alt den lid före auktionen, dä kungörelsesenast skall ske, blir förlängd med . När auktion hålls så kort tidefter lagens ikraftträdande att förberedande åtgärder måste vidtasdessförinnan bör, som beredningen föreslagit, nya lagens bestämmelser i ämnettillämpas. Under remissbehandlingen har ifrågasatts om inte den lag som gälldevid tiden för det exekutiva förfarandets inledande borde tillämpas vidauktionen. Det är emeUertid en vedertagen princip att regler av processuellnatur bör träda i kraft möjligt. Man undviker därigenom att skildaförfaranden tillämpas. Förevarande punkt i övergångsbestämmelsernahar utformats i enUghet med vad jag nu anfört (jfr punkt 2 i övergångsbestämmelsernatill skeppsförsäljningslagen). Förslaget innehåller nya regler om utmätning, försäljning ochköpeskillingsfördelning, när det gäller lös egendom som någon innehar somhandpant eller med retentionsrätt. De innebär materiella ändringar. Enligtprincipen att sådana ej bör få lillbakaverkande kraft föresläs i förevarandepunkt, att äldre lydelse av 71, 92, 138 och 139 §§ skall tillämpas, om egendomsom besväras av handpant- eller retentionsrätt blivit utmätt före de nyabestämmelsernas ikraftträdande. Vidare föreslås att 73 § i sin äldre lydelseskall tillämpas om fartyg utmätts före nya lagens ikraftträdande. Enligt vad som sägs inledningsvis under punkterna 1119 iövergångsbestämmelserna lill det lill lagrådet remitterade sjölagsförslagetskall panträltsbestämmdserna där i princip ha tillämpning även påfordringsinteckning i fartyg som har beviljats eller sökts före samma förslagsikraftträdande. I punkt 17 i nämnda övergångsbestämmelser föreskrivs, attborgenären likväl kan göra gällande personligt betalningsansvar på grund av inleckningshandlingen. Omskuldebrev, som är intecknat i fartyg, pantförskrivs av utmätningsman enligt91 b § UL-förslaget, bör eventuellt personligt betalningsansvar upphöra. Punkt4 innehåller föreskrift om detta (jfr punkt 3 i övergångsbestämmelserna tUllagen, 1971; 495, om ändring i UL). I tillämpningsföreskrifter bör bestämmas,att skuldebrevet skall förses med anteckning om att det personligabetalningsansvaret inte består efter sådan pantförskrivning (jfr tredjestycket i övergångsbestämmelserna till USK). I fråga om de ändrade fullföljdsreglerna i 201 § 4 mom. i förslaget böräldre bestämmelser bli tillämpliga, om egendomen sålts förenya lagens ikraftträdande. Vad angår 213 och 213 a §§ bör äldre lag tillämpas,om överexekutor verkstäUt försäljning före nya lagens ikraftträdande (jfrbeträffande 213 § punkt 4 i övergångsbestämmelserna liU skeppsförsäljningslagen). I denna punkt har tagits upp en övergångsbestämmelse som på sedvanligt sättanger hur hänvisningar till ersatta lagrum i UL skall tiUämpas. 4.3Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1921: 225) DettUl lagrådet remitterade sjölagsförslaget, förslaget till skeppsförsäljningslagoch förslaget om ändring i UL påkallar vissa ändringar i konkurslagen, 1921:225 (KL). Departementsförslaget överensstämmer med beredningsförslaget och har däratövertUlägg i form av ändringar i 21, 26 och 198 §§. 21§ Ändringen av förevarande paragraf har tillkommit underdepartementsbehandlingen. I 21 § KL föreskrivs, att underrättelse om beslutad konkurs skall sändastUl myndigheter m. fl. och anteckning om konkurs göras i vissa register. Fjärdestycket avser fall då tUl konkursboet hör fartyg eller andel i fartyg. Finns iboet fartyg som blivit infört i fartygsregistret, skall anmälan om konkursen ofördröjligengöras till den myndighet som handlägger ärenden angående inteckning i fartyg,dvs. I anmälan skall fartygels registreringsnummeranges. På första inskrivningsdag skall anteckning om konkursen göras iinteckningsboken för fartyg. Dessa bestämmelser är upptagna i första punkten.Andra punkten avser andel i fartyg, oavsett om fartyget är infört i fartygsregislreteller ej. Hör fartygslott till boet, skall anmälan sändas till den myndighetsom för fartygsregislret, dvs. Sådan anmälan skallinnehålla uppgifter erforderUga för fartygets säkra identifiering. Skälet tUlatt innehav av andel alltid skall anmälas torde vara att det f. n stundom kanvara omöjligt alt veta hur det förhåller sig med registreringen. Föredraganden.Det tUl lagrådet remitterade sjölagsförslaget föratsätter att besked utansvårighet skall kunna erhållas om ett skepp är registrerat eller ej. Endastbeträffande registrerat skepp eller andel i sådant skepp behöver därförmeddelande sändas. I dessa fall är emellertid anmälan nödvändig ocksåframdeles. Jag erimar om att ägarens konkurs är inteckningshinder och därför skaUantecknas i skeppsregistret. Anmälan skall av konkursdomaren sändas tUlregistreringsmyndigheten. Bestämmelsen i fjärde stycket har utformats ienlighet med vad jag nu anfört. Vad skeppsbyggen beträffar vilka ju framdelesskall bli registrerings- och inteckningsbara återkommer jag tUl dem vid 195a §. 26§ I paragrafens andra stycke meddelas föreskrifter beträffande anmälan ochanteckning om konkurs i vissa fall, när konkursbeslut upphävts av högre rätt.Bestämmelserna korresponderar delvis med reglerna i 21 §. Såvitt de avserfartyg och fartygsandel har de anpassats till den föreslagna lydelsen av 21 §.Ändringen har tillkommit under departe-mentsbehandUngen. Paragrafen innehåller bestämmelser om försäljning av lös egendomgenom konkursförvaltares försorg. Som huvudregel gäller, att lös egendom skallsäljas på auktion om försäljningen inte sker genom att gäldenärens rörelsefortsätts. För försäljning i annan ordning gäller vissa krav på samtycke. Fjärdeoch femte styckena rör försäljning av vissa specialobjekt. Fjärde stycketgäller fartyg och gods i fartyg, medan femte stycket behandlar luftfartyg,intecknade reservdelar till luftfartyg samt gods i luftfartyg. Skall fartygeller gods i fartyg säljas, får förvaltaren begära försäljning i den ordningsom gäller för utmätt sådan egendom, om fartyget finns inom riket.Förutsättning för att intecknat fartyg skall få säljas på annat sätt änexekutivt är att inteckningshavare, som ej får full betalning, samtycktdärtill. Dessutom krävs det, att inteckningshavaren lämnar inleckningshandlingenför dödning till den som utses av honom och köparen. Vidförsäljning av luftfartyg och inlecknade reservdelar tUl luftfartyg harbestämmelserna om försäljning av fast egendom i 70 § första och andra styckenamotsvarande tillämpning. Detta innebär, att försäljning kan ske antingenexekutivt eUer, om förvaltaren finner det fördelaktigare för boet, i annanordning med rättens ombudsmans eller i förekommande fall borgenärernassamtycke.