prop · FW0377 · 1973-12-31 00:00:00 — Såväl som TCO anser att utredningen valten alltför begränsad utgångspunkt när den sagt sig skola behandla förskolan endasti den mån den har intresse för övriga skolfrågor i glesbygdsområdena och dåinrikta sig på tre-timmars lekskola för 56-åringar, kanej förskolan i första hand ses som en skolfråga ulan snarare som en»pedagogiskt inriktad form av den sociala barnavården», dvs. som en socialfråga. Dessutom bör diskussionen utvidgas till alt omfatta daghem, lekskolaoch fritidshem som bör förvallas av samma kommunala myndighet. Bådesocialstyrelsen och SÖ instämmer i utredningens uppfattning att socialakontakter måste vara ett betydelsefullt inslag i förskoleverksamheten menanser inte att social anpassning är förskolans viktigaste mål. Vad som måsteeftersträvas är individens hela personlig-hetsmässiga utveckUng, där del inrymsfaktorer som social, språklig, känslomässig, fysisk och intellektuellutveckling samt viss färdighetsträning. Utredningensförslag, alt pågående försöksverksamhet med integrerad förskola-lågstadiumskall fortsätta och utvidgas, stöds i så gott som samtliga remissvar. Däremotväxlar uppfattningarna om vilka effekter som detta kan få och vilkaförutsättningarna för verksamheten bör vara. Socialstyrelsenoch i viss mån TCO anser att förskoleverksamheten i glesbygd i princip börbedrivas efler samma principer som i övriga delar av landet och primärt varainriktad på all ge alla barn Ukartade utvecklingsmöjligheter. Enligtsocialstyrelsen bör integration med lågstadiet prövas först när barnen har förlånga restider eller då det sammanlagda antalet barn i ett upptagningsområdeär så Utet att sociala och pedagogiska skäl talar för att integreraverksamhetsformerna. Först på , och när förskollärarnas ochlågstadielärarnas grundutbildning har fått en mera likartad utformning, kandet anses lämpligt att i någon större utsträckning samordna de båda formerna. Fleraremissinstanser, bland dem SÖ, länsskolnämnderna i och Norrbottenslän samt skolstyrelsen i kommun, är inte lika optimistiska somutredningen att en integrering skall kunna hindra eller uppskjutanedläggningar av skolenheter. Det tillskott i elevunderlaget som ett antal förskolebarnskulle utgöra anses ej vara tillräckligt för att i nämnvärd grad stärkaskolenhetens möjligheter att leva kvar. Detta beror, enligt SÖ, på attbefolkningsminskningen i glesbygden tUl större delen har skett genomavflyttning av yngre människor, varför antalet bara i allmänhet är färre juyngre åldersklassen är, Länsskolnämndeni och komrnun anför en viss tveksamhet till integrering avförskola och lågstadium av b-typ, och dyUka lågstadier är relativt vanliga iglesbygder. En integration av förskola och ett lågstadium med redan två eUertre årskurser skuUe således kunna medföra en alltför stor arbetsbörda för läraren,särskilt om man betänker det betungande inskolningsarbetet med' eleverna iförsta årskursen. I stället föreslås av länsskolnämnden i attendast årskurs 1 samordnas med förskola, medan kommun förordar ennoggrann uppföljning av hur lågstadieelevernas studieresultat påverkas avintegrationen. Av samma skäl föreslår länsskolnämnden i enlågstadieorganisation med växelläsning. Utredningenhar inte tagit upp frågan om huvudmannaskapet i de fall en integreringgenomförs, men flera av remissinstanserna anser alt förskoleverksamheten böröverföras till utbildningssektom och läggas under kommunernas skolstyrelser föratt inte en splittrad handläggning skall uppstå. Denna synpunkt framförs av länsskolnämndeni , i , Ärjängs kommun m. fl. Förslagetatt utbildningskomplettering i förskolemetodik bör ges för lågstadieläraretillstyrks av flertalet remissinstanser men föranleder i några fall viktigapåpekanden och reservationer. Främst betonas alt behovet och utformningen aven sådan utbildning noga måste analyseras innan den igångsätts. Någraremissinstanser, bl, a, samarbetsnämnden i kommunblock ochVilhelmina kommun, anser att en dylik utbildningskomplettering bör omfattaäven förskolelärare, assistenter och konsulenter, och att man i ett längreperspektiv bör eftersträva en gemensam utbUdning för lågstadie- och förskolelärarepå detta område. Liknande synpunkter framförs av som emeUertidinvänder mot utredningens förslag att kompletteringsutbildningen skall omfattaen termin. Enligt styrelsens mening bör en meningsfull sådan utbildning överstigaen termins längd och dessutom omfatta studiecirkel eller regelbundetåterkommande studiedagar under en efterföljande termin. anserdet vara naturligt att SÖ i samråd med organiserar ochgenomför denna utbildningskomplettering, SÖ nämner att man har enarbetsgrupp som arbetar med hithörande frågor. föreslår att en orientering om oUka handikapp skall ingå ilågstadielärarnas utbildningskomplettering. Bedömningenatt gällande krav på lokaler och utrustning för förskolor är så högt ställdaatt de kan försvåra förskolans utveckling delas med undantag avsocialstyrelsen av samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna fråga.Likaså tillstyrks allmänt att bör få i uppdrag att se övergällande bestämmelser. Socialkonsulenterna i medger att ensänkning av kraven på lokalers standard kan medföra en viss skiUnad mellantätort och glesbygd men anser att denna kvalitetssänkning bör uppvägas av attglesbygdskommunerna får bättre ekonomiska möjligheter att starta förskoleverksam- Denna åsikt delas av länsskolnämnderna iVästerbottens och , kommun, m. fl. menar däremot att de krav som tillämpasinom t, ex, försöksverksamheten med förskolor inte varit för högt ställda ochatt de gällande bestämmelserna utan vidare har kunnat anpassas till de förhållandensom råder i glesbygd. Styrelsen konstaterar sålunda att lokalfrågan hittillsinte i något fall begränsat förskolans utveckling. Vissa övriga förslag framförs av remissinstanserna.Länsstyrelsen i framhåller sålunda alt även om restidsavslåndetmaximeras blir resorna tröttande för barnen, varför vistelsetideni skolan bör förlängas så att de får en måltid och en stunds vila. Vidare börtransporterna samordnas med skolskjutsarna samt förskoleverksamhet begränsastill . VUhdmina kommun påpekar att elevantalet i många skolor ärså lågt i årskurserna 12, att uttaget av resurstid i form av gmpptimmar ej ärmotiverat. En försöksverksamhet föreslås därför som skall inriktas på attbeakta den samlade resurstiden inom förskolan och lågstadiet som enhetlig ochanvändbar på ett friare sätt inom de båda skolformerna. 4.3 , låg- och mellanstadiet Ungefär hälften av remissinstanserna ansluter sig tillutredningens förslag att staten endast bör göra en pedagogisk prövning avindragning av skolenheter i glesbygd och helt överlåta den ekonomiska prövningentill kommunen. Bland dessa kan nämnas länsskolnämnderna i , ,och , kommun och LRF. Från flera andra remissinstanser som i princip stöderdetta förslag görs emellertid vissa tillägg. i betonar att de pedagogiskafaktorerna måste tillmätas mycket stor vikt vid en eventueU skolnedlägg-ning.Sålunda kan man inle fortsätta att driva en skolenhet med hur lågt elevunderlagsom helst, då eleverna i detta fall torde få en så otillfredsställande undervisningssituationfrån bl. a. sociala synpunkter att de vid övergång till ett högre stadium skuUekomma i ett sämre läge än andra barn. Även tiUgången på behöriga lärare måstevara en väsentlig faktor i sammanhanget. i understryker behovet av altmer långsiktiga bedömningar görs av skolenheternas möjhgheter all bestå. I denbedömningen bör bl. a. ingå anlaganden om befolkningsulveckUng och flytlningsbeteenden,varpå en plan kan utarbetas över alternativa sammanläggningar ochnedläggningar. Skolstyrelsen i anser att såväl pedagogiska ochekonomiska som sociala och lokaliseringspoliliska aspekter börpåverka beslut om en skolenhets bibehållande eller nedläggning. Vidare menarstyrelsen att skolstyrelserna måste tilldelas större reellt inflytande på dessafrågor, men först måste klarhet skapas kring det ekonomiska ansvarstagandet,särskilt med tanke på att de statliga myndigheterna har stort inflytande på skolansorganisation genorn statsbidragen. anför för sin del att nedläggningav skolor i glesbygder kan bli nödvändig även i framliden, men anser det otillfredsställandeatt utredningen inte angett mer preciserade riktlinjer för vilka principer somska gälla vid en nedläggning. i menar att en rad faktorermåste vägas mot varandra innan beslut om nedläggning fattas. Den ekonomiskaprövningen bör i första hand göras av kommunen, och de kommunala synpunkternamåste tiUmätas stor vikt även när det gäller andra faktorer. Så längenuvarande statsbidragssystem existerar bör dock den slutliga prövningen av en skolindragninggöras av länsskolnämnden, i vissa fall efter samråd med länsstyrelsen.Länsstyrelsen i anför att det är väsentligt i dessa sammanhangvilken utformning statsbidragen kommer att få , då ett överförandeav den ekonomiska prövningen inte under några förhållanden får medföra en övervältringav det ekonomiska ansvaret på kommunerna. Mot utredningens uppfattning att staten endast bör läggapedagogiska synpunkter på skolindragningar uttalar sig SÖ, länsskolnämnden iGävleborgs län, och . Länsskolnämndeni hänvisar till 2 kap. 22 § i skolstadgan som säger att länsskolnämndhar befogenhet alt förordna om indragning av skolenhet och anser att dennabestämmelse bör bibehållas. ifrågasätter om inte ett oinskränktkommunalt avgörande av de ekonomiska aspekterna kan leda lill mycket svårasituationer i glesbygdskommunernas skolpolitiska avväganden och tilllägger altdet är många fördelar med att statsmakterna har sista ordet, särskilt som denstatliga prövningen präglats av stor förståelse och etttillmötesgående av kommunernas önskemål så långt rimligen kan begäras. Påliknande sätt yttrar sig , som betonar att fullt samförståndmåste råda meUan stat och kommun, när fråga uppkommer om skoUndragning, Utredningen anser det inte motiverat att föreslå någraändringar i de bestämmelser i skolstadgan som reglerar hur klasstypen skallförändras med minskande elevunderlag. Samtliga de remissinstanser som kommenterardenna punkt ställer sig kritiska till detta och anser alt bestämmelserna måsteändras i riktning mot större flexibilitet. Skolstyrelsen i anser att kravet på antaletelever för alt få bibehålla en Bl-skola är för hijgt slällt. F. n, skallklasstypen ändras från Bl lill B2 när elevantalet i årskurserna 36 minskartill 24, Styrelsen förespråkar att kravet för en sådan förändringbör sältas vid 20 elever, dvs, fem elever per årskurs, Ärjängskommun är lill skillnad från utredningen av den uppfattningen att det finnsett samband mellan ändring av klasstyp och nedläggning. Av denna anledning bör18 § I skolstadgan ändras så att man, i stället för att ha endast en högstagräns för elevantal, anger både en övre och nedre gräns för Bb-formerna, varvidden nedre siffran skulle utgöra den gräns till vilken den statUga myndighetenkunde sträcka sig i driftbidrag för lärare. Därmed skulle det finnas en formellbestämmelse för var nedläggningsgränsen går och det skuUe bli en enhetUgbedömning bland berörda statliga myndigheter, anser att delningstalen för klasstypernab. Bl och B2 bör sättas till 21, 21 resp, 26, Nuvarande siffror är 24, 24 resp,29, Liknande synpunkter framförs av skolstyrelsen i kommun. SACOföreslår därutöver att stadgeändringar företas så att dels eleverna i en integreradförskola kan räknas in i underlaget för nedläggningshotade låg- ochmellanstadieskolor, dels att förskoleeleverna får inräknas i delningstalen förlågstadiet, så att sammanslagning av klasser kan undvikas, Allaremissinstanser delar utredningens uppfattning att klasser av B-typ intebehöver innebära att elevema får en sämre utbildning där än i klasser av A-typ,Länsstyrdsen i anser det trots detta angeläget att a/A-formen behåUsså långt möjligt och föreslår därför att relativt närbelägna skolor samordnasgenom uppdelning av årsklasserna på skolenheterna. anservisserligen all en övergång från a/A-typ till Bl-typ är acceptabel vadbeträffar skolans arbetsförutsättningar, däremot inte en övergång lill B2-typ. I treremissyttranden, nämligen från , kommun ochTCO föreslås att barn från tätorter skjutsas ut till skolor på landsbygden för attöka elevunderlaget. En sådan åtgärd skulle kunna vara ett led i den skolsocialaverksamheten och hjälpa t. ex. skoltrötta elever från städerna till en meraharmonisk miljö. Utredningen föreslår inte några åtgärder vad beträffar lärartillgångenoch lärarnas utbildning i glesbygdsskolor eftersom några särskilda problem härinte anses föreligga. Länsskolnämndeni anser dock alt det är svårt att knyta kvalificerade lärarkraftertill B-skolor. föreslår att särskilda åtgärder vidtasbeträffande metodikundervisningen för lärare i b/B-klass. Därför förordas attSÖ får i uppdrag att anordna särskilda melodikkurser för sådana lärare. Redvägskommun framlägger ell liknande förslag. kommun föreslår alt lärarei glesbygd ges generösare statUga resebidrag. Länsskolnämndeni anser att det statUga läromedelsförlaget bör få i uppgift attproducera läromedel speciellt anpassade för B-former, Även , kommunoch samarbetsnämnden i kommunblock menar att läromedelsförsörjningenvid dessa skolor är otlillfredsställande och alt en särskUd satsning här börgöras, instämmer huvudsakligen i utredningens slutsatser,dock med undanlag för de ekonomiska beräkningarna, EnUgt SIA:s uppskattningartorde vinsterna vid nedläggning av en skola i allmänhet bU lägre än iutredningens exempel, finner vidare att det VisserUgen förelåg en svag tendenstill högre driftkostnader per elev i mindre skolor, men mer påfaUande var demarkanta avvikelser från denna tendens som kunde iakttas. Utredningens uppfattning att inackordering för elever pålåg- och meUanstadiet bör undvikas möter inga invändningar. Flertalet remissinstanserstöder även förslaget att restider på ej bör accepteras. i tillägger dock alt man utöver självarestiden måste beakta vägens kvaUtet, För skärgårdens del föreligger dessutom :>peciellaproblem att skjutsa eleverna till skolan. För att uppfyllautredningens krav i detta avseende behövs i vissa fall helil:opterlransport ominackordering skall kunna undvikas. Om inackordering ändock tillgrips föreslårlänsstyrelsen alt man överväger möjligheten att medge fri hemresa mitti veckan. i föreslår en längsta tiUålnarestid för lågstadieelever, medan LRF anser att denna siffra börgälla även meUanstadiet. För pedagogiska institutionen vid i accepterandet av ett maximalt reslidsavslånd någotförhastat. Med hänsyn till de stora geografiska variationerna i fråga omvägnätets kvaUtet torde ett sådant generellt riktmärke vara ytterst diskutabelt.Någon form av gradering av vägar i olika klasser efter kvaUtet borde medföraatt riktmärket kunde hållas flytande. Så gott som samtliga remissinstanser ansluter sig tillutredningens uppfattning att nuvarande högstadieorganisation i princip börbibehållas under 1970-talel, och att således varken indragningar eller nyinrät-tandenbör förekomma. SÖ har i ett tidigare belänkande beräknat att ett tämhgenstort antal högstadieenheter skulle behöva läggas ned fram , SÖanser att utredningen inte tillmätt de pedagogiska problemen samma vikt som SÖ,För att minska de undervisningsorganisatoriska problemen vid de mindrehögstadieenheter som bedöms behöva finnas kvar förordar SÖ att inrefunktionsförändringar görs. Länsstyrelseni anser alt en sänkning av antalet elever per klass i sådana kommunerdär centralorten inte har underlag för treparallelligt högstadium böraccepteras. i har en Uknande uppfattning, Vilhelminakommun anser till skillnad från utredningen att del torde vara oundvikligt attnya högstadieenheter inrättas, särskilt med tanke på att mindre skolenheterlättare går att förena med läroplan för , Nyinrättandenskulle komma i fråga om man vill uppnå andra mål som utredningen uppställer,nämligen korta restider, undvikande av inackordering och ett allmänttillgodoseende av den lokala behovsnivån. Utredningenhar berört frågan om de eventuella vinster som kan uppkomma vid en lokalmässigsamordning av mindre högstadieenheter med andra skolor eUer skolstadier, Länsskolnämndeni anser att en sådan lösning är ytterst diskutabel, då deninnebär att eleverna som skjutsas till närmaste större högstadium får längrerestid och splittrad skoldag. Vidare torde den innebära höjdaskolskjutskostnader. och Skola och framför sammasynpunkter, den senare organisationen med tillägget att de småhögstadieenheterna i förekommande fall bör utrustas med institutioner församtliga högstadiets ämnen, varvid en generös statlig bidragsgivning blirnödvändig. Utredningensförslag om samverkan och samläsning mellan årskurserna och att sådan bör fåtillämpas generellt tiUstyrks i huvudsak av remissinstanserna. Detsamma gällerförslaget att kommunen bör få göra jämkningar i högstadiets timplan så attolika klasser får samma veckotimtal i de olika ämnena och förslaget attresurstimmarna bör kunna samordnas för hela skolenheten och disponeras somskolan finner lämpligt. Skolstyrelsen i Kalixkommun föreslår att B-undervisning prövas i ämnen med allmän och särskild kurs,varvid undervisningsgruppens storlek ej bör översliga 15 elever. Skolstyrelsenanser även att resurstimmar bör tilldelas för sådan undervisning. finner utredningsförslaget om samverkan överårskursgränserna vara en bra lösning men tillägger att man därvid så långt sommöjligt bör eftersträva likhet mellan skolor i olika delar av landet ochundvika särskilda glesbygdslösningar. Beträffandeförslaget om att kommunen bör få göra jämkningar i limplanen anförlänsstyrelsen i län att en sådan jämkning även bör kunna avse en ökningav veckotimtalen. begär lUcaledes att kommunerna gesgenerellt tillstånd att jämka vecko-tiihtalen detta även för att förbättraoch samordna skolskjutsira- Båda dessa instanser anser att kommunernassjälvbestämmanderätt i fråga om resurstimmarnas användning bör ökas avsevärt. Viklen av att insatser görs på läromedelsproduktionensområde, främst för alt förbättra läromedelsförsörjningen för samläsande högstadier,betonas av bl, a, i . SÖ däremot anser altspeciella åtgärder på detla område bör anstå till dess att en utvärdering avförsöksverksamheten med årskurslösa högstadier har gjorts. Remissinstanserna stöder i allmänhet utredningensöverväganden och förslag om att inbesparingar på driflbidraget bör få användasgenerellt på för skolan lämpligaste sätt, t, ex, för att bilda lUlvalsgrupp medfärre än fem elever, påpekar alt man när elevernas valmöjligheter diskuterasinle enbart bör beakta möjUgheten för dem att övergå till gymnasieskolan. Omeleverna kan få sina val tillgodosedda torde intresset och motivationen förskolarbetet bli större, vilket har betydelse för elevernas hela situation iskolan, analyserar ingående utredningens beräkningar om elevernasvalmöjligheter och kommer till delvis annat och mer negativt resultat, eftersomman utgått från den faktiska klass-storleken i en- och tvåparallelligahögstadier, vilken är genomsnittligt lägre än på andra håll, anser alt ett minimikrav för de minsta högstadiernabör vara möjlighet till åtminstone två tillvalsmöjligheter oavsett antal eleverliksom möjlighet att välja mellan allmän och särskild kurs. Skolstyrelsen i kommun föreslår att glesbygdshögsladiernages ett extra statsbidrag om exempelvis av lärarlönebeloppet för altmöjliggöra upprättandet av tillvalsgrupper med mindre elevantal än fem. Ett sådantanslag skulle enligt styrelsen fritt få disponeras av skolstyrelsen utansärskilt medgivande från länsskolnämnden. och Skola anser att de elever, som ejhaft tUlräckliga valmöjligheter, senare bör ges möjlighet att komplettera sinutbildning med specialstudier. En fråga som inte behandlats av utredningen är möjlighetenatt genomföra de obligatoriska studiebesöken i årskurs 8 och den s, k, praktiskayrkesorienteringen i årskurs 9, Det kan vara svårt i en glesbygd med odifferentieratnäringsliv och långa avstånd att tUlförsäkra eleverna tUlgång till utbildadpersonal på detta område och tillfredsställande kontakt med arbetsliv ocharbetsmarknad. Såväl som länsskolnämnden i Gävleborgslän finner det sannoUkt att särskilda ekonomiska stödåtgärder här måstetillgripas. Likaså torde en utökad service från arbetsförmedlingens sidakrävas. förordar därutöver att yrkesorienteringenförläggs till en större högstadieskola. Utredningens överväganden och förslag rörande lärarsituationeni glesbygd har föranlett många synpunkter och kommentarer. SÖ betonar alt antalet akademiskt utbildade lärare medpraktisk lä- rarutbildning svarar för en betydligt lägre andel avundervisningen vid enkla högstadier och tvåparallelliga högstadier än vad somgäller för riksgenomsnittet. Även länsskolnämnden i anser att' tUlgångenpå behöriga lärare är ett större problem i glesbygd än annorstädes, även omdet föreligger svårigheter att exakt bedöma den faktiska situationen. en allsidig undersökning av lärarbehov och lärartillgång vidde små högstadieskolorna. Vidare menar nämnden att vidareutbildning av behörigalärare måste anpassas tiU de behov som glesbygdsskolor uppvisar. Ett problemur anställningstrygghetssynpunkt utgör de många formellt icke behöriga läraresom har en lärartjänstgöring bakom sig. Enligt nämndens mening är detlaproblem allvarligast i glesbygderna där dessa lärare inte haft möjlighetertill vidareutbildning på samma viUkor som kolleger i tätorten. Särskildabehörighetskurser förordas därför. Förslaget att ge företräde åt lärare medtreämneskombination tillstyrks bl. a. av SÖ, länsstyrelserna i ochVästerbottens län, och samarbetsnämnden i kommunblock. SÖ, länsstyrelserna i och stöderhelt utredningens uppfattning att förtur bör ges lärare som är behörig attundervisa på flera stadier, kommun stöder detta och anför dessutom attkombinerade mellanstadie/högstadielärartjänster för vidareutbildadefolkskollärare i viss mån kunde utgöra en lösning på lärarfrågan för mindrehögstadier, påpekar i delta sammanhang att en högstadieadjunkt redanenligt gäUande bestämmelser i skolstadgan är behörig att tjänstgöra på t, ex,mellanstadiet. De två förslagen om att lärare i läroämne bör fåtillgodoräkna tid för resor på samma villkor som övningslärare samt att lärarebör ha rätt till tjänstledighet från stathgt reglerad lärartjänst i kommunutanför glesbygdsområde för att upprätthålla tjänst vid glesbygdsskola möteringa invändningar. Bl, a, skolstyrelserna i och kommuner delarutredningens och SÖ:s uppfattning att ett antal arvoderade huvudlärar-tjänslerbör inrättas, som omfattar ett bredare ämnesregisler än normalt. i antyder att lärartjänstermed halvtidstjänstgöring eventuellt kan inrättas vid små högstadieskolor.Länsstyrelsen i framlägger ett förslag till lösning avsvårigheterna att bereda lärare full tjänstgöring vid skolenheter med mycketlågt elevantal. Delta förslag innebär att lärare anställs vid fleraskolor och pendlar meUan dessa. anser det fördelaktigare attlärare pendlar än att eleverna tvingas göra det. yrkar på en lärarförstärkningtiU glesbygdshögstadierna i form av konsultlärare från centralortens gymnasium,främst för att öka elevernas tillvalsmöjligheter. I åtminstone fyra remissyttranden från i Koppar- bergs län, pedagogiska inslitulionen vid iUmeå, och fästs uppmärksamheten på ytterligare ett sätt alt förbättralärarförsörjningen i glesbygd. Detta kunde ske genom ökad samverkan mellangrundskolan och vuxenutbildningen, YtterUgare några åtgärder föreslås av ,nämligen ett modifierat klasslärarsystem med ökad användning av tekniskahjälpmedel, sänkning av undervisningsskyldigheten samt fyllnadstjänstgöring påmellanstadiet. delar flertalet remissinstanser utredningensuppfattning att det är betydelsefullt att den får tUlräckliga resurser vidvarje högstadieskola även efter den pågående kommunreformens genomförande ochatt dispens från gällande bestämmelser om skolledarorganisationensdimensionering bör kunna ges glesbygdsskolor. Ett antal instanser anserdessutom att skolledarens funktion bör förstärkas.