prop · FW03160 · 1973-12-31 00:00:00 — I likhet med vad som anförs i promemorian anser lantmäteristyrelsenatt risken är liten att bestämmelsen i första stycket kommer att medvetetutnyttjas för att göra anläggningsbeslut ogiltigt. En viss garanti för att såej blir fallet synes föreligga genom den skyldighet att i vissa fall tainitiativ tUl bildande av samfällighetsförening somfastighetsbildningsmyndigheten föreslås få (20 § förvaltningslagen). Avbetydelse i sammanhanget är även möjlighet att utse särskildledamot i styrelsen och bestämmelserna om styrelsemedlems ansvar. I anslutning till andrastycket anför att verkan av att ett anläggningsbeslut till vissdel inte utförts bör regleras så, att anläggningsbeslutet förfaller endastsåvitt det avser ej utförd del av anlägg- ningen.Härvid kan det dock bli nödvändigt att komplettera en sådan bestämmelse med enregel som ger möjlighet att få anläggningsbeslutet i kvarstående del upphävt,eftersom den utförda delen av företaget ej alltid är tUlräcklig förgenomförande av syftet med företaget. Om den nu föreslagna ändringen vidtas kanett ofullständigt utförande av anläggningsföretaget leda till att behovuppkommer att ändra de ursprangliga bestämmelsema om bl. a. delaktighet. Ettstadgande härom kan därför behöva införas i lagen. En förenklad motsvarighettill reglerna i 7 kap. 59 § VL om ändring och upphävande av lagakraftvunnabestämmelser under företagets utförande kan därvid övervägas. Det kan ävenenligt hovrättens uppfattning vara av väsentligt intresse att på ett enkeltsätt få fastslaget huravida frågan om ett företag helt eUer delvis är förfalleteller inte. En möjlighet till besiktning bör sålunda införas. Om 32 § andrastycket promemorieförslaget genomförs bör enligt hovrätten i vart faU möjlighetatt genom ett enklare förfarande erhålla anstånd med företagets fullbordandeinföras. En omprövning med stöd av 34 § förefaller vara alltför omständligt. Länsstyrelseni anser att bestämmelsen i tredje stycket under vissaföratsättningar kan få verkningar som inte är åsyftade. Det förefallerlänsstyrelsen överflödigt att spedalreglera den situation som åsyftas. Regelnkan därför utgå ur förslaget. Föredraganden.Enligt min mening föreligger behov av bestämmdser om att anläggningsbeslutförfaller, om ersättning för ianspråktagen mark inte betalas och omanläggningen inte utförs inom föreskriven tid. Jag ansluter mig vidare iprincip till den utformning förfalloreglerna fått i promemorieförslaget. Avsåväl principiella som praktiska skäl synes det olämpligt att på sätt Sveahovrätt föreslagit reglera verkan av underlåtenhet att utföra anläggning såatt anläggningsbeslutet förfaller endast såvitt gäller ej utförd del avanläggningen. Emellertid kan somframhålUts i vissa remissyttranden den föreslagna regleringen ibland medföra ejönskvärda konsekvenser. a. gäller detta i sådana fall då anläggningsbeslutoch fastighetsbildningsbeslut har samband med varandra. Ett lämpligt sätt attkomma tUl rätta med dessa problem synes vara att fastighetsbUdningsmyndighetenfår möjlighet att förlänga de aktuella tidsfristerna när särskilda skäl talarhärför. Givetvis bör beslut om förlängning meddelas före fristens utgång. Somregel torde initiativ till sådan förlängning böra utgå från sakägarhåll.Särskilt med tanke på fall då anläggningsförrättning begärts av representantför det allmänna bör emellertid fastighetsbildningsmyndigheten få befogenhetatt självmant besluta om förlängning. Detta innebär att myndigheten harskyldighet att hålla sig underrättad huravida ersättning erläggs ochanläggning utförs inom föreskriven tid. Ett visst samråd torde härvid böra ägamm mellan fastighetsbildningsmyndigheten och andra a. bör det åligga fastighetsbildningsmyndigheten attunderrätta i sådana fall då det för anläggningens fortbestånd ärnödvändigt att samfällighetsförenings styrelse kompletteras med representantför det allmänna (jfr 31 och 33 §§ förslaget till lag om förvaltning avsamfälligheter). Medhänsyn till vad som anförts om fastighetsbildningsmyndighetens skyldighetatt kontrollera utförandet av anläggning synes det inte nödvändigt att som Sveahovrätt föreslagit införa särskilda bestämmelser om besiktning. Enligtmin mening bör uttrycklig föreskrift meddelas om att ersättning som erlagtsinte får återkrävas på grund av att anläggningsbeslut förfallit. Debetänkligheter som i jp-pat mot en sådanbestämmelse torde bortfalla i och med att möjUghet öppnats förfastighetsbUdningsmyndigheten att förlänga förfallofristema. Pågrand av dessa överväganden har bestämmelserna i promemorieförslaget utansaklig ändring överförts till departementsförslaget där de kompletterats medden berörda förlängningsregdn. Paragrafen,som motsvarar 33 § promemorieförslaget, föreskriver att anteckning omanläggningsförrättning skaU göras i fastighetsregistret. Promemorieförslaget.Enligt 38 § LGA skall beträffande anläggnuigsbeslut anteckning ske ifastighetsboken för varje fastighet som berörs av beslutet. Ett liknande kravpå publicitet bör enligt promemorian gälla också enligt den nyaanläggningslagen. Frågan om sättet för publicerandet har emellertid genom dennya lagen kommit i ett annat läge. Till skillnad från LGA innehållerpromemorieförslaget till anläggningslag inga bestämmelser om förmånsrätt i deanslutna fastighetema. Ett anläggningsbeslut enligt förslaget har såledesingen anknytning till de inskrivningsärenden som antecknas i fastighetsboken.Inrättande av gemensamhetsanläggning har däremot flera beröringspunkter medfastighetsbildning. Enligt 19 kap. FBL skall sådan antecknas ifastighetsregistret. Med hänsyn härtill har i denna paragraf tagits upp enföreskrift om att uppgift om anläggningsförrättning skall införas ifastighetsregistret. Uppgiftentill fastighetsregistermyndigheten skall införas så snart förrättningenavslutats och denna eller, om besvär anförts, domstolens avgörande vunnit lagakraft. I fråga om skyldighet för domstolarna att insända beslut omfastighetsbildning till fastighetsregistermyndigheten finns bestämmelser i 16kap. 15 § andra stycket, 17 kap. 3 § och 18 kap. 3 § FBL. Genom hänvisningen i30 § anläggningslagen är, påpekas i promemorian, dessa bestämmelser tiUämpligaockså på beslut som meddelas vid överprövning av anläggningsförrättning. Paragrafeninnebär vidare att anteckning skall ske också beträffande förrättningsom företas med anledning av att väsentligt ändrade förhållanden inträtt (jfr34 § promemorieförslaget). Omförrättningsbeslut förfallit eller av annan anledning upphört att gälla, skalläven detta antecknas i fastighetsregistret. En särskild bestämmelse härom hartagits in som en andra punkt i paragrafen. Remissyttrandena.Vissa remissinstanser anser att anteckning om anläggningsbeslut skall ske ifastighetsboken. TUl dessa hör stadshypotekskassan, bankföreningen ochlänsstyrelsen i . De två förstnämnda instansernaframhåller att det frän kreditgivningssyn-punkt är nödvändigt att igravationsbevis kunna få upplysningar om inrättade anläggningar. Länsstyrelseni anför att några formeUa svårigheter förfastighetsregistermyndigheten att uppfylla det i första punkten ställda publicitetskravetinte kommer att föreUgga. vill emellertid framhålla attföreskriften kommer att medföra ett inte ringa merarbete inom myndigheten.Åtskilliga gemensamhetsanläggningar, främst vägföretag inom områden med starkägosplittring, kan nämligen beröra hundratals fastigheter och därmed - enligt 4§ i den föreslagna lagen om införande av anläggningslagen - jämställdasämjelotter av fastigheter. I de blivande tillämpningsföreskrifterna till dennya lagen bör regislreringsanvisningarna utformas med beaktande härav. Länsstyrelsenframhåller vidare, att det av lagförslaget inte framgår på vad sättfastighetsregistermyndigheten skall erhålla det uppgiftsunderlag som erfordrasför att fullgöra föreskriften i andra punkten av paragrafen. Frågan synesheller icke ha behandlats i motiven. Det möter sannolikt svårigheter att i nuifrågavarande hänseende få till stånd ett rapportsystem som fungerar medtillräcklig säkerhet. Kan ett sådant system inte åstadkommas bör enligtlänsstyrelsens mening andra punkten i paragrafen utgå eUer den däri meddeladeuttryckliga föreskriften uppmjukas. Föredraganden.Med hänsyn till anläggningsförrättningars nära anknytning tillfastighetsbildningsförrättningarna biträder jag förslaget i promemorian att debör antecknas i fastighetsregistret. I promemorian föreslås att däremot ingenanteckning skall ske i fastighetsboken. I denna del vUar promemorieförslaget påförutsättningen att finansieringsfrågan löses på annan grundval än ettförmånsrättssystem. Enligt departementsförslaget skall emellertidsamfällighetsförening ha förmånsrätt för bidragsfordringar som varit obetaldahögst (se avsnitt 1.2.9). Uppenbarligen är det från kreditgivarsynpunktvärdefullt att på ett enkelt sätt kunna få upplysning om fastighets lämplighetsom kredit-objekt. Jag anser därför att, om fastighet har del igemensamhetsanläggning, detta bör i princip framgå av fastighetsboken ochgravationsbevis. Där bör också anges anläggningens beskaffenhet(förbindelseled, parke- Behövliga uppgifter därutöver bör inhämtas från fastighetsregistret ochförrättningshandlingama. Såväl detta register som inskrivningsregister kommeratt föras med ADB. uppgifter om bl. a.gemensamhetsanläggningar kommer då att bli lätt tUlgängliga genom s. k.fastighetskort. Om skyldighet att göra anteckning i fastighetsboken omgemensamhetsanläggning införs, kommer denna att gälla endast . Nägon särskild bestämmelse om sådan anteckning bör därförenligt min mening inte införas i anläggningslagen. Frågan torde kunna reglerasi administrativ författning. Vad gäller fastighets delaktighet i anläggningsom imättats med stöd av EVL har inte visat sig föreligga behov avanteckning därom i fastighelsboken. Enligt min mening saknas anledning att nuinföra anteckningsskyldighet beträffande sådan äldre anläggning. Även i frågaom anläggning, som inrättats med stöd av anläggningslagen men som enbart avserväg, synes anteckning i fastighetsboken kunna undvaras ulan olägenhet. FråganvUka uppgifter som bör inflyta i fastighetsregistret får övervägas i annatsammanhang. Detsamma gäUer spörsmålet på vad sätt anteckning skall ske i frågaom sådan egendom som enligt 2 § skall jämställas med fastighet. Somjag anfört vid föregående paragraf åligger det fastighetsbUdningsmyndighetenatt kontrollera huruvida anläggningsbeslut förfaller. För den händelse så sker,bör myndigheten lämna fastighetsregistermyndigheten upplysning härom.Behövliga föreskrifter i detta hänseende kan meddelas av Kungl. Maj:t ellermyndighet som Kungl. Pågrund av vad som anförts har bestämmelserna i promemorieförslaget ioförändrat skick tagits upp i departementsförslaget. Paragrafen,som motsvarar 34 § promemorieförslaget, anger föratsättningama för omprövningav anläggningsförrättning. Beträffande de överväganden som Ugger tUl grund för bestämmelserna iparagrafen hänvisas i promemorian till den allmänna motiveringen (avsnitt1.1.10). I första stycket anges att ny förrättning får äga ram beträffandeanläggningsfråga som slutligt avgjorts, om ändrade förhållanden inträtt somväsentiigt inverkar på frågan. Föreskriften stämmer i sak överens med regeln i39 § första stycket LGA. I pruicip torde enligt promemorian böra krävas att detär fråga om nya eller ändrade förhållanden av rent faktisk natur och inte baraom annat bedömande av föreliggande fakta. Som framhölls vid lagrådetsgranskning av förslaget tUl LGA (prop. 1966:128 s. 362) bör dock omprövningi vissa fall kunna medges även när föreliggande fakta tidigare bedömtsfelaktigt, t. ex. när kostnaderna för anläggningens utförande visar sig bliavsevärt högre än man räknat med vid tiden för anläggningsförrättningen.Likaså synes som regel tillräckUg anledning saknas att vägra ny prövning, närsamtliga fastighetsägare är ense om att anläggningen bör läggas ned eller överhuvud inte komma tUl utförande, i synnerhet om anläggningsbeslutet grundats påfrivUlig överenskommelse meUan dem. Närföremålet för omprövningen angetts vara viss fråga innebär detta i och för siginte nägon begränsning av prövningens omfattning till att avse enbart sådan delav förrättningen, som sökanden begärt ändring i, understryks i promemorian. Imånga fall råder nära samband mellan förrättningens olika delar. En ändring ivisst hänseende kan därför föranleda omprövning också av andra frågor. Begäranom ny förrättning kan, förutom av delägare i anläggningen, framställas av ägaretill utomstående fastighet som i fortsättningen skall delta i anläggningeneller som avstått utrymme till denna. Även och länsstyrelsenkan under de förutsättningar som anges i 5 § promemorieförslaget begära nyförrättning. Angående den materiellaprövnmgen vid den nya förrättningen gäller enligt promemorian i princip sammaregler som vid anläggningens inrättande. Som en påbyggnad av dessa regler hari paragrafens andra stycke föreskrivits att vid förrättningen inte får beslutassådan ändrmg angående kretsen av fastigheter som deltar igemensamhetsanläggningen eller fastighets andelstal att avsevärd olägenhetuppkommer från allmän eller enskild synpunkt. Tillämpning av bestämmelsen bliraktuell först sedan det visat sig att övriga villkor för ändring avdelaktigheten är uppfyllda. I första hand bör det åliggafastighetsbildningsmyndigheten att söka få till stånd sådana lösningar attolägenhet som sagts inte uppkommer (jfr 9 § promemorieförslaget). Visarsig detta omöjligt, skaU förrättningen inställas. Det synes inte möjligt attlämna några generella anvisningar om tolkningen av begreppet avsevärdolägenhet. Det får ankomma på rättspraxis att med beaktande av omständighetemai varje särskilt fall avgöra om sådan olägenhet kan anses föreligga. Itredje stycket har tagits upp en bestämmelse om att byggnadsnämndensmedgivande enligt 22 § promemorieförslaget inte behöver inhämtas när den nyaförrättningen endast gäller sådan ändring som inte påverkar bebyggelsensutformning eller markanvändningen i övrigt. En motsvarande föreskrift finns f.n. i 39 § tredje stycket LGA. () anför, att enligt de föreslagna reglema förändring av anläggning skall medgivande inhämtas endast ombebyggelsens utformning eller markanvändningen påverkas. Det är emellertidangeläget för bygg- nadsnämndenatt sådana gemensamhetsanläggningar, som är en del av stadsplanegenomförandet,hälls vid liv. Lika viktigt är att till dem är anslutna fastigheter i sådanomfattning som erfordras för en godtagbar planstandard. Byggnadsnämndenföreslår därför att reglema om medgivande i 22 § promemorieförslaget ävenskall gälla ändring av anläggning. Att inhämta medgivande idessa ändringsfaU kan inte vara något merarbete förfastighetsbildningsmyndighet. Föredraganden.Den i första stycket promemorieförslaget upptagni huvudregeln omförutsättningama för omprövning av anläggningsför rättning har inte föranletterinran vid remissbehandlingen. Den ha] därför i oförändrat skick förts övertill departementsförslaget. Den hai emellertid där försetts med ett tillägg sommedger att ny förrättning fåi äga rum utan att väsentiigt ändrade förhållandeninträtt. Härför krävs att det tidigare avgörandet innehåller en föreskrift omatt omprövning får ske samt att gått ut. Den direktaorsaken till den nya bestämmelsen är vad som anförts i remissyttranden över 16§ promemorieförslaget om behovet av att begränsa giltighetstiden för andelstalsom bestäms i fråga om skogsvägar. Även i fräga om andra förrättningsbeslutkan det vara lämpligt att föreskriva att omprövning skall ske efter viss tid.Möjligheten härtill bör dock begagnas med viss urskiljning så alt intemyndigheter och enskUda besväras med onödiga förrättningar. Ävenbestämmelsen i andra stycket promemorieförslaget har utan saklig ändring lagitsupp i departementsförslaget trots att den mött viss kritik vidremissbehandlingen. Jag vill i delta hänseende hänvisa till mina uttalanden iden allmänna motiveringen (avsnitt 1.2.10) där jag också anfört vissasynpunkter på tolkningen av uttrycket avsevärd olägenhet. JagtUlstyrker slutligen också att den i tredje stycket promemorieförslagetupptagna motsvarigheten tiU bestämmelserna i 39 § tredje stycket LGA införlivasmed den nya lagen. Att som förordats i ett remissyttrande krävabyggnadsnämndens medgivande vid omprövningsförrättning i samma utsträckningsom vid inrättande av anläggning synes inte rimligt. Åtskilliga avomprövningsförrättningama torde komma att gälla ändring i tidigare andelstaloch andra frågor som helt saknar intresse för . Jag villemellertid understryka att särregeln inte bör tillämpas i andra fall än när detstår fullt klart att ändringen inte påverkar bebyggelsens utformning ellermarkanvändningen i övrigt. Enligt min mening kan fråga om ändring ianläggningens ddägarkrets ibland ha sådana verkningar som gör det nödvändigtatt inhämta medgivande. Paragrafen,som motsvarar 35 § promemorieförslaget, innehåller föreskrift om prövning ivissa fall huruvida samfälUghetsförening skall upplösas. Promemorieförslaget.Ändring av gemensamhetsanläggning vid ny förrättning innebär, påpekas det ipromemorian, i flera fall också ändring i förhållandet mellan de deltagandefastigheterna. Vare sig den nya förrättningen avser ändring av de deltagandefastighetemas krets eller ändring av andelstalen, aktualiseras frågan om enreglering av det ekonomiska förhållandet mellan fastighetema.Promemorieförslaget innehåller olika alternativa lösningar. Föivaltasanläggningen av samfällighetsförening, kan enligt förevarande paragrafföreningen i vissa fall upplösas och ny sådan bildas. Beslutas ej upplösning avföreningen eller förvaltas samfälligheten direkt av delägarna, skall enavräkning ske mellan delägarna enligt 36-38 §§ promemorieförslaget. Upplösningav en samfällighetsförening är, sägs det i promemorian, en så ingripande ochomständlig åtgärd att denna möjlighet bör tillgripas endast när ekonomiskuppgörelse inte lämpligen kan komma till stånd på annat sätt. Som allmänförutsättning för att frågan om upplösning skall få tas upp anges i dennaparagraf i överensstämmelse med gällande rätt (40 § LGA och 66 § EVL) att detbeslutas ändring angående vilka fastigheter som skall vara anslutna tillanläggningen. lagen närmare ange under vilka omständigheter upplösning avsamfällighetsförening skall ske har inte ansetts möjligt. Frågan härom fär istället prövas av fastighetsbUdnrngsmyndigheten från fall tUl fall. Avserändringen enstaka fastigheter, torde det som regel vara lämpligast attföreningen får bestå med den jämkning som ändringen medför. Om meragenomgripande ändringar görs i fråga om faslighelsunderlaget eller omföreningens skulder överstiger värdet av anläggningen och tillgångarna,framstår däremot ofta en upplösning som ofrånkomlig. När fastighetIvångsansluts till anläggning som förvallas av förening med underskott ibalansen, torde upplösning alllid böra ske. Beslutasvid den nya förrättningen att föreningen skall upplösas, måste reglema i 62 §förslaget till lag om förvaltning av samfälligheter iakttas. Det är enligtpromemorian inte uteslutet att den slutUga upplösningen kan komma till ståndförst . Detta förhållande hindrar dock inte att en ny föreningbildas och tillträder förvaltningen av anläggningen. Enligtförslaget till lag om förvaltning av samfälligheter kan samma förening förvaltaflera olika samfälligheter. I andra punkten av förevarande paragraf har tagitsupp en specialregel med tanke på dessa faU. Om förrättningen rör endast en avde samfälligheter som förvaltas av 17 1973.1 saml. föreningen,skall enligt denna bestämmelse prövningen avse frågan huruvida denverksamhetsgren som samfälligheten utgör skall avvecklas. Bestämmelsen anknytertill föreskrifterna i 64 § nyssnämnda lagförslag. Föredraganden.Departementsförslaget är i sak identiskt med promemorieförslaget, som inteföranlett erinran vid remissbehandlingen. Paragrafeninnehåller bestämmelser om ekonomisk reglering när fastighet inträder ibestående samfällighet och när fastighets andelstal höjs. I promemorieförslagettas motsvarande bestämmelser upp i 36 §. Promemorieförslaget.För det fall alt fastighet inträder i bestående samfälUghet fastslås iparagrafens första stycke att ägaren av fastigheten skall förpliktas utgeersättning för den andel i samfällighetens överskott som tillförs honom genomanslutningen. Hur överskottet skall beräknas anges i 38 § promemorieförslaget. Närsamfälligheten förvaltas av samfällighetsförening, innebär anslutningenautomatiskt att fastighetsägaren blir skyldig att efter andelstal bidra tillbetalningen av föreningens förbindelser, påpekas det i promemorian. Vidberäkningen av överskott enligt 38 § skall hänsyn därför tas tUl dessaförbindelser. Förvaltas samfälligheten däremot direkt av delägama, innebäranslutningen inget ansvar för de förbindelser, som de tidigare delägarnaåtagit sig. Som överskott skall i detta fall anses anläggningens värde. Detsynes lämpligt att ersättningsskyldigheten enligt förevarande paragraf då helteller delvis fullgörs på så sätt att den nytillträdande genom särskildutfästelse övertar ansvaret för en del av dessa förbindelser. Nytillträdandefastighets ansvar för förenings förbindelser inträder den dag anslutningen blirgällande och avräkningen skall följaktligen avse . Detta innebärenligt promemorian att i förrättningsbeslutet kan anges endast de grunderefter vilka ersättning enligt denna paragraf skall beräknas (jfr lagrådetsuttalande i prop. 1966: 128 s. 364). Efter förebild frän 41 § LGA anges i förevarandeparagraf att fastighetsägaren skall utge ersättningen till övriga delägare isamfälligheten. I de fall då samfälligheten förvaltas av samfällighetsförening,anses det i promemorian lämpligt att föreningen ombesörjer indrivningen aversättningsbeloppet och fördelningen av detta mellan delägama. Närredan ansluten fastighets andelstal höjs vid ny förrättning enUgt 34 §promemorieförslaget, behövs en ekonomisk reglering av i princip samma slag somvid nyanslutning. I andra stycket paragrafen föreskrivs att bestämmelsema omnyanslutning skall äga motsvarande tUlämpning i detta fall. Föredraganden.Promemorieförslaget har utan ändring i sak överförts tUl departementsförslaget. I denna paragraf meddelasbestämmelser om ekonomisk reglering när fastighet utträder ur beståendesamfällighet och när fastighets andelstal minskas. Paragrafen motsvarar 37 §promemorieförslaget. Promemorieförslaget.Första punkten i paragrafens första stycke utgör en spegelbUd av bestämmelseni 36 § första stycket promemorieförslaget. I denna punkt anges nämligen attägaren av fastighet, som utträder ur bestående samfällighet, är berättigadtill ersättning för den andel i samfällighetens överskott som han förlorargenom utträdet. I lagtexten sägs inget om vem som skall utge ersättningen.Förvaltas samfälligheten av samfällighetsförening, torde det enligt promemorianböra åligga denna att svara för utbetalningen av ersättningen. I annat fall fårskyldigheten anses åvila kvarvarande delägare i samfälligheten, var och enefter sitt andelstal. Andra punkten i samma stycke avser den situationen attunderskott föreligger i samfälligheten för utträdet. Denutträdande åläggs då att utge ersättning för sin andel i detta underskott.Eftersom underskott endast kan föreligga i fall då anläggningen förvaltas avsamfällighetsförening, torde ersättning böra utges till denna. Debestämmelser som sålunda skall gälla vid utträde ur bestående samfällighet böruppenbarligen äga motsvarande tillämpning när fastighets andelstal minskas vidny förrättning enligt 34 § promemorieförslaget. En bestämmelse härom hartagits upp i paragrafens andra stycke. Avskäl som anförts vid föregående paragraf bör i förrättningsbeslutet endastanges de grunder efter vilka ersättning enligt denna paragraf skall utgå. Föredraganden.Jag tillstyrker lagstiftning i enlighet med promemorieförslaget. Paragrafen, som motsvarar38 § promemorieförslaget, anger grunderna för beräkning av överskott eUerunderskott enligt 37 eller 38 §. Promemorieförslaget.I paragrafen meddelas olika bestämmelser föt samfällighet som förvaltas avsamfällighetsförening och annan samfällighet.