prop · FW0337 · 1973-12-31 00:00:00 — Om upprepade våldsdåd eUer andra terrorhandlingar begåttsinom det lands territorium där den poUtiska konflikten har sitt ursprung menhar riktat sig mot ett tredje lands intressen det kan t. ex. röra sig om kidnappingav främmande stats diplomater eller av företrädare för en internationeUorganisation - torde detta utgöra en tillräckUg indikation på att denorganisation eller grupp som står bakom sådana handlingar kan komma atttillgripa liknande metoder också på tredje lands territorium. Det krävs självfallet inte att direkt ellerindirekt utpekats av vederbörande organisation eller grupp som ett presumtivtoperationsområde, för att det skall anses föreligga risk för terrorhandlingarpå vårt territorium. Det är tillräckUgt att det över huvud taget föreUgger faraför en internationeU spridning av den politiska konflikten genom användning avterrormetoder utanför området för den ursprungliga konflikthärden. Att bestämma vUka organisationer och grupper som skallanses omfattade av bestämmelsen i första stycket är en grannlaga uppgift sominrymmer känsliga politiska överväganden. Det bör därför ankomma på Kungl. Maj:tatt träffa dessa avgöranden. I föreskrifterna rörande den av rikspolisstyrelsenförda förteckningen skall således anges vilka organisationer eUer grupper somfår tas i betraktande vid upprättandet av förteckningen. Givet är attförhållandena kommer att skifta från tid till annan och att föreskrifterna idetta hänseende kontinuerUgt måste kompletteras eller ändras, så att de korrektåterspeglar den aktuella situationen. Uppgiften blir att vid varje tid skiljaut de organisationer och grupper som kan befaras använda våld i fränandra organisationer. Avvisning enUgt denna paragraf skall kunna ske endast omdet finns grundad anledning antaga att utlänningen tillhör eller verkar för ensådan politisk organisation eller grupp som enligt de berörda föreskrifternaomfattas av bestämmelsen. Huruvida denna förutsättning är uppfyUd får avgörasmed ledning av de informationer som bUvit tillgängliga för den svenska poUsengenom dess egen spaningsverksamhet men framför allt genom det internationellapolissamarbetet. Som har framhållits i den allmänna motiveringen kan det medhänsyn till arten av dessa avgöranden inte ifrågakomma att de anförtros delokala polismyndigheter som svarar 1 saml Nr 37 Prop, 1973:37 98 för inresekontroUen, Prövningen bör i stället ske irikspolisstyrelsen. En sådan ordning ästadkommes genom föreskriften i andrastycket om att förteckningen över de utlänningar som skall avvisas enligtförsta stycket skall föras av styrelsen i förening med bestämmelserna i 2 § avinnebörd att avvisning skall ske av den som finns upptagen på förteckningen menatt fräga om avvisning av annan utlänning inte får prövas av gränskon-troUmyndighetenutan skall avgöras av Kungl, Maj:t. Ättförteckningen på detta sätt tillerkänns ett absolut vitsord gör det givetvisangeläget att det ges från rättssäkerhetssynpunkt tillfredsställande garantierför att urvalet av personer som tas upp på förteckningen sker med störstaomsorg och att misstag så långt möjligt undvikes. Som har framhållits i dénallmänna motiveringen bör förteckningen bli föremål för återkommandediskussioner i in pleno. Föreskrifter bör meddelas om att ensådan granskning skall ske med täta intervaller. Vidare bör rikspolischefenkunna hänskjuta tveksamma enskilda fall till styrelsen in pleno. rörande förteckningen bör slutUgen rikspoUsstyrelsen åläggas atten gång tillhandahålla Kungl. Maj:t förteckningen och detbakomliggande informationsmaterialet. Förteckningen måste givetvis föras fortlöpande. Beslut somrör förteckningen bör under tid som förflyter mellan rikspolisstyrelsensplenarsammanträden för granskning fattas av rikspolischefen med rätt för denneatt delegera beslutanderätten tiU chefen för säkerhetsavdelningen. För att awisningsbestämmdsenskall kunna tillämpas effektivt måste förteckningen lända tiUefterrättelse. Det bör uppmärksammas att polismyndighets avvisningsbeslutkommer att kunna överklagas i den ordning som gäller för avvisningsbeslut enUgtutlänningslagen. Detta framgår av hänvisningen i 7 § i den föreslagna lagentill besvärsreglerna i utlänningslagen. Som harframhållits i den allmänna motiveringen bör resp, rikspoUschefen i den omfattning som är påkallad samråda med invandrarverket i frågor som rörförteckningen. Genom ett sådant samråd kan säkerställas att sädana uppgifter omden enskilde utlänningen som kan vara tillgängliga för verket blir beaktade vidavgörande av om han skall vara upptagen i förteckningen. Bestämmelser om dettasamråd bör tas in i de föreskrifter rörande förteckningen som Kungl. 2 § Paragrafen innehåller bestämmelser om lokalpolismyndighets handläggning av frågor om avvisning enligt 1 §. Som haranförts i det föregående bör som huvudregel gälla, att en utlänning som finnsupptagen pä den i 1 § omnämnda förteckningen vid sin ankomst till riket skallavvisas av den lokala polismyndigheten enbart på denna formella grund och utanatt myndigheten ingår i någon saklig prövning huruvida materiellaförutsättningen för avvisning föreligger. Vissa avsteg från denna huvudregel ärdock påkallade. EnUgt 19 §tredje stycket utlänningslagen kan avvisning inte ske av utlänning som innehar visering,uppehållstillständ eller bosättningstill- Skälen till denna reglering är uppenbara. Det kangivetvis inte godtagas att lokal polismyndighet meddelar ett beslut som står idirekt strid med ett beslut som tidigare meddelats av en överordnad myndighet. Dennagrundsats bör i princip vara vägledande också vid utformningen av de nu aktueUanya awisningsreglerna. Det kan väl tänkas att det vid prövningen av en ansökanom visering inte föreUgger sådana upplysningar rörande sökanden som skulle tydapå att han är en sådan presumtiv terrorist som avses i 1 § den föreslagna lagenoch att ansökningen därför bifalls. Om det senare framkommer upplysningar avangivet slag och utlänningen därför förs upp på rikspoUsstyrelsens förteckning,torde visserligen det samråd som enligt vad tidigare anförts förutses äga rummellan rikspoUsstyrelsen och invandrarverket leda till att viseringenomedelbart återkallas. Det kan dock inte uteslutas att detta i något fall intehinner ske förrän utlänningen ankommer till riket, I ett sådant faU bör ett awisningsbeslutinte kunna meddelas av den lokala poUsmyndigheten, I den aUmännamotiveringen har berörts ett annat och sannolikt vanUgare fall då beslut omavvisning inte bör kunna meddelas av lokal polismyndighet. Om en utlänning, somfinns upptagen på rikspoUsstyrelsens förteckning, ankommer tUl riket ochpåstår att han är poUtisk flykting, bör frågan om hans rätt att resa in ilandet självfallet inte prövas ay gränskontroUmyndigheten utan underställas Kungl,Maj:t, Bestämmelser härom har i lagförslaget tagits upp i 5 §, och i nu förevarandeparagraf bör därför ske en hänvisning till nämnda lagrum, I enlighetmed det anförda föreskrivs i första stycket av förevarande paragraf, att närutlänning, som har tagits upp på förteckning och som inteinnehar visering, uppehållstillstånd eller bosättningstillstånd, ankommer tUlriket, polismyndigheten skaU meddela beslut om hans avvisning, omannat inte följer av vad som sägs i 5 §, Bestämmelsen torde inte kräva någon ytterUgarekommentar. Om enutlänning inte kan avvisas enligt utlänningslagen på den grund att han innehar viseringeller uppehålls- eller bosättningstillstånd, leder detta till att han får resain i landet. Föreligger det sädana omständigheter beträffande honom att han enUgtutlänningslagens regler skulle ha avvisats, om han inte innehaft viseringeneller tillståndet, fär det först efter hans inresa prövas om han skallavlägsnas ur landet. En sådan ordning synes emeUertid inte kunna godtas, närdet gäller sädana presumtiva terrorister som omfattas av den nyalagstiftningen. Sä länge en utlänning står pä förteckningöver sådana presumtiva terrorister bör han inte under några förhållanden tUlåtasatt resa in i landet. Ankommer en sådan utlänning till en gränsstation med giltigvisering eUer gällande uppehålls- eller bosättningstillstånd bör därför fråganom hans rätt att resa in underställas Kungl, Maj:t, I enlighet med dessa överväganden har i andra stycket avförevarande paragraf föreskrivits att om det hos den lokala poUsmyndigheten uppkommerfräga om avvisning enligt denna lag av annan utlänning än som avses i första stycket, polismyndigheten skall hänskjuta ärendet till Prop,1973:37 100 statens invandrarverk, som med eget yttrande skallunderställa Kungl. Finnerlokal poUsmyndighet skäl tiU awisning enUgt 1 § föreligga beträffande utlänningsom inte är upptagen på förteckning, bör myndighetensjälvfallet som ärendet hänskjuts till invandrarverket anmäla förhåUandettUl för dess prövning humvida utlänningen bör tagas upp påförteckningen. I sådant ärende bör styrelsen samråda med invandrarverket. En handläggning enUgt den här föreskrivna ordningen av de avvisningsärendensom avses i andra stycket förutsätter givetvis att utlänningen kan tagas iförvar i avbidan på Kungl. Maj:ts prövning av ärendet. En bestämmelse härom hartagits upp i 6 § första stycket, 3 § Denna paragraf innehåller bestämmelser om utvisning avpersoner som är att anse som presumtiva terrorister. I fråga om de allmänna överväganden som ligger till grundför bestämmelsen hänvisas till den allmänna motiveringen. I enlighet med vaddär har anförts föreskrivs att utlänning som uppehåller sig i riket fårutvisas, om sådana omständigheter föreligger som sägs i 1 § första stycket.Beslut om utvisning meddelas av Kungl, Maj:t efter hörande av invandrarverket,vars yttrande dock ej behöver inhämtas om ärendet är av synnerligen brådskandenatur. Utvisningskriteriernaär desamma som kriterierna för avvisning enligt 1 §, Det är dock inte någonförutsättning för utvisning enUgt denna paragraf att utlänningen har tagits upppå den förteckning som rikspoUsstyrelsen för enligt 1 § andra stycket, Kungl, Maj:thar alltså att göra en fri prövning av utvisningsfrågan på grundval av allt detinformationsmaterial som kan vara tiUgängUgt i ärendet. Lika litet som vidprövningen av ett underställt awisningsärende beträffande en utlänning sominnehar visering eller uppehäUs- eller bosättningtillstånd men finns upptagenpå förteckning är Kungl. Maj:t i utvisningsärendet bundenav förteckningen. Om Kungl, Maj:tfinner att de materiella förutsättningarna för utvisning enUgt denna paragrafinte föreligger, dvs. att utlänningen inte kan anses vara att hänföra tillkategorien presumtiva terrorister men utlänningen trots detta är upptagen påförteckningen, bör i beslutet i utvisningsfrågan förordnas att utlänningen skaUavföras från förteckningen. Om däremot prövningen resulterar i attförutsättningarna för utvisning enligt paragrafen i och för sig föreligger menatt utlänningen är att anse som poUtisk flykting och på den grunden bör gesrätt att kvarstanna i landet, bör något förordnande om hans avförande frånförteckningen inte meddelas. Det kan nämUgen tänkas att utlänningen sedermerafrivilligt reser ur landet men återkommer . Det bör dåfinnas en möjUghet att redan vid hans ankomst till riket på nytt pröva fråganom han bör få resa in och kvarstanna här. Invandrarverketbör regelmässigt beredas tillfälle att avge yttranden i utvisningsärendenenligt denna paragraf. Det kan emellertid i enskilda fall vara av mycket storbetydelse att ärendet avgörs med stor skyndsamhet. Prop, 1973:37 101 Ett beslut om awisning eller utvisning enUgt lagen skaU ienlighet med vad som har anförts i den allmänna motiveringen utgöra enförutsättning för att polismyndighet skall kunna ingripa med sådana tvångsmedelsom husrannsakan, kroppsvisitation, telefonavlyssning eller brevkontroll.Situationen kan vara sådan att det föreUgger ett trängande behov att kunnaingripa med en sådan åtgärd utan dröjsmål för att om möjligt avvärja ettplanerat våldsdåd, I en sådan situation bör Kungl, Maj:t kunna fatta beslut iutvisningsfrågan utan att avvakta invandrarverkets yttrande. Det är naturligt att yttranden i utvisningsärenden föreUggerockså från . Någon särskild föreskrift härom torde dock intevara behövlig, eftersom frågan om utvisning så gott som undantagslöst tordekomma att aktualiseras av eller rikspoUschefen, Beslut om utvisning enligt denna paragraf blir gäUandeendast tills vidare och kan självfallet när som helst omprövas. De politiskaförhållandena i utlänningens hemland kan förändras på sådant sätt att det intelängre föreUgger någon fara för att han eller den organisation eller grupp hantillhör eller verkar för skall ägna sig åt politisk terrorverksamhet. Nyaupplysningar om utlänningen eller organisationen eller gruppen kan ocksåföranleda en annan bedömning av riskerna. Någon särskUd föreskrift om möjlighetför Kungl. Maj:t att ompröva ett utvisningsbeslut är emellertid intenödvändigt, EnUgt 51 § utlänningslagen har Kungl, Maj:t möjlighet att upphävaett beslut om avlägsnande som meddelats enUgt den lagen. Paragrafen blir genomhänvisningen i 7 § tillämplig i fråga om utvisningsbeslut som meddelas enligtförevarande paragraf i den nya lagen. Frågan om en omprövning kan aktualiserasav utlänningen själv eUer genom en anmälan från eller invandrarverket,men det är i och för sig ingenting som hindrar att Kungl, Maj:t självmant tarupp frågan, 4 § Paragrafen innehåller regler om verkställighet avbeslut om awis ning eller utvisning enligt den nya lagen, I överensstämmelse med vad som gäller enligtutlänningslagen bör beslut om avvisning verkställas av poUsmyndighet, under detatt verkställighet av utvisningsbeslut bör ankomma på länsstyrelsen.Paragrafen har utformats i enUghet härmed, 5 § I denna paragraf har tagits upp bestämmelser omförfarandet, när utlänning i ärende enligt den nya lagen gör invändning om poUtiskt flyktingskap. Förfarandebestämmelser för motsvarande fall inomutlänningslagens tillämpningsområde finns i 58 § andra stycket nämnda lag.Dessa bestämmelser innebär i huvudsak att om en utlänning i ärende omverkställighet av hans awisning eller verkställighet av beslut om avlägsnandepåstår att han är poUtisk flykting och påståendet inte är uppenbart oriktigteller redan har prövats genom det beslut som skall verkställas, ärendet skallunderställas invandrarverket, som fattar beslut efter Som har framhållits i den allmänna motiveringen bör frågorom politiskt flyktingskap inom den nya lagens tillämpningsområde alltid prövasav Kungl, Maj:t, TiU skillnad mot vad som gäller enligt utlännings- lagen bör i fall då fråga uppkommer om avvisning enligtden nya lagen men utlänningen gör invändning om poUtiskt flyktingskap polismyndigheteninte meddela något beslut i awisningsfrågan utan hänskjuta ärendet i desshelhet till invandrarverket för slutUg prövning av Kungl, Maj:t, Reglema omförfarandet, när utlänning i ärende enligt den nya lagen gör påstående ompolitiskt flyktingskap, bör därför ta sikte dels på ärenden om awisning, delsärenden om verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Eftersombeslutanderätten undantagslöst skall ligga hos Kungl, Maj:t, synes någonbindande föreskrift om hörande inte vara behövlig. Dettautesluter självfallet inte att Kungl, Maj:t ändå inhämtar nämndens yttrande.Som huvudregel torde böra gälla att så sker, om inte ärendet är synnerligenbrådskande. Det bör i detta sammanhang erinras om att utlänningen i hithörandeärenden kan i avbidan på Kungl, Maj:ts beslut tas i förvar eller ställas underuppsikt. Sådan åtgärd kan vidtas av polismyndighet, av länsstyrelse eller avinvandrarverket. Bestämmelser härom finns dels i 6 § andra stycket förevarandelagförslag, dels i 35 § utlänningslagen, som genom hänvisningen i 7 §lagförslaget bUr tillämpUg i avvisnings- och utvisningsärenden enUgt den nyalagen, I övrigt bör bestämmelserna i denna paragraf om förfarandet närutlänning påstår politiskt flyktingskap utformas i överensstämmelse medmotsvarande regler i 58 § utlänningslagen, I enUghet med det anförda föreskrivs i paragrafen, att omutlänning i ärende om hans awisning eller om verkställighet av beslut om awisningeller utvisning påstår, att han i det land till vilket han skulle befordraslöper risk att bU utsatt för politisk förföljelse eller att han där inteåtnjuter trygghet mot att bU sänd till land, i vUket han löper sådan risk, ochpåståendet inte är uppenbart oriktigt, den polismyndighet eller länsstyrelsehos vilken ärendet är anhängigt skall hänskjuta det till statens invandrarverk,som med eget yttrande skall underställa Kungl, Maj:t ärendet, samt att vad nusagts inte skall gälla när fråga är om verkställighet av beslut, varigenompåståendet om politiskt flyktingskap redan har prövats. Som framgår av den allmänna motiveringen skall frågor om poUtisktflyktingskap i ärenden enligt den nya lagen prövas med tillämpning av degrundsatser och den praxis som tillämpas i motsvarande ärenden enligtutlänningslagen. Bestämmelserna i 53 och 54 §§ utlänningslagen blir genomhänvisningen till dessa paragrafer i 7 § förslaget tUlämpliga vid prövningen.Det bör emellertid framhållas att en utlänning som är att anse som en presumtivterrorist enUgt den nya lagen aldrig bör tillåtas att kvarstanna i landet avpolitiska skäl, om dessa inte är av sådan styrka att han verkligen kankarakteriseras som poUtisk flykting. Det bör sålunda i hithörande ärenden skeen noggrann och fullständig prövning av frågan om hans status som politiskflykting. Kan han inte tilläggas sådan status bör han alltså avlägsnas. Endasti sällsynta fall då det föreligger synnerUgen starka humanitära hänsyn kan detkomma i fråga att han Ukväl skall få stanna kvar. Prop, 1973:37 103 Denna paragraf innehåller bestämmelser om tagande i förvarm, m, EnUgt 35 § utlänningslagen kan myndighet som handläggerärende om awisning eller avlägsnande eller ärende om verkställighet av sådanåtgärd förordna, att vederbörande utlänning skall tas i förvar eller ställasunder uppsikt. Handläggs ärendet hos Kungl, Maj:t, kan förordnande meddelas avlänsstyrelse eller av invandrarverket. Handläggs ärendet av verket, kanförordnande också meddelas av länsstyrelse. Kan det skäligen befaras attutlänningen avviker får åtgärden vidtas av polismyndighet. Som harframhållits kommer dessa föreskrifter att bli tiUämpliga i avvisnings-ochutvisningsärenden enligt den nya lagen genom hänvisningsbestämmelsen i 7 §förslaget. När det gäller de presumtiva terrorister som avses med dennya lagstiftningen kan det vara av största vikt till förhindrandeav att ett våldsdåd kommer till utförande att ett omhändertagande sker så snartfrågan om en tillämpning av lagens avvisnings- eller utvisningsbestämmelser aktuaUseras,Ett tillräckligt snabbt omhändertagande kan säkerställas endast om polisen gesstörre befogenheter att ingripa med ett omhändertagande eller ett beslut om attställa utlänningen under uppsikt än 35 § utlänningslagen medger. När en utlänning som finns upptagen på rikspolisstyrelsensförteckning över presumtiva terrorister ankommer till riket och följaktligen iprincip skall avvisas men awisningsfrågan måste underställas Kungl, Maj:tpå den grund att utlänningen gör invändning om politiskt flyktingskap, talarsäkerhetsskäl för att han undantagslöst tas i förvar. Är det återigen fråga omen utlänning som antingen står pä förteckningen men innehar visering,uppehållstillstånd eller bosättningstillstånd eller, utan att stå påförteckningen, av polismyndigheten bedöms vara eller kunna vara presumtivterrorist och awisningsfrågan följaktligen skall avgöras av Kungl Maj:t, börett omhändertagande visserUgen inte vara obligatoriskt, bördock utrustas med befogenhet att ta utlänningen i förvar eUer åtminstone ställahonom under uppsikt. Detsamma synes böra gälla när fråga är om en utlänning somredan befinner sig i landet och fråga uppkommer om hans utvisning enligt dennya lagen. I enlighet med dessa överväganden föreskrivs i förstastycket av denna paragraf att om ärende om awisning enligt 5 § skallunderställas Kungl, Maj:t, polismyndigheten skall ta utlänningen i förvar, samti andra stycket, att polismyndighet får ta utlänning i förvar eller ställahonom under uppsikt, när enligt 2 § andra stycket ärende om hans awisning skallunderställas Kungl, Maj:t eller när fråga uppkommer om hans utvisning enUgtdenna lag. Bestämmelserna innebär som nämnts att polisen får mervittgående befogenheter i berörda hänseenden än den har enligt 35 § utlänningslagen.Sistnämnda paragraf kommer emellertid i övrigt att bli tillämplig. Det innebärdels att om polisen i ärende som avses i andra stycket av förevarande paragrafhar underlåtit att ta utlänningen i förvar eller stäUa honom under uppsiktbeslut härom kan meddelas av länsstyrelse eller av invandrarverket. Det fårnämligen anses att ett sådant ärende handläggs Prop,1973:37 104 av Kungl, Maj:t redan från den tidpunkt då ärendet har hänskjutitsav polismyndigheten till invandrarverket för dess yttrande. Att 35 § utlänningslagenär tillämplig innebär vidare att om poUsmyndighet fattar beslut enligtförevarande paragraf, anmälan om åtgärden skyndsamt skall göras hos Kungl, Maj:tsom har att pröva om åtgärden skall bestå, I fråga om tiUämpningen av den fakultativa bestämmelsen iandra stycket av förevarande paragraf gäller att ett omhändertagande så gottsom undantagslöst bör ske när fråga är om en utlänning som finns upptagen pårikspolisstyrelsens förteckning. Beträffande sådan utlänning bör det endastundantagsvis anses tillräckligt att han ställs under uppsikt. Är det däremotfråga om en utlänning som inte finns på förteckningen men som den lokalapolismyndigheten vid utlänningens ankomst till riket anser böra avvisas kan detibland vara tillräckligt att han ställs under uppsikt. Även i sådana fall tordedock ett omhändertagande ofta vara påkaUat eller i varje faU försvarligt. I likhet med vad som gäller i fråga om motsvarande beslutenligt utlänningslagen bör polismyndighets beslut enligt denna paragraf intekunna överklagas. I sak föreligger inte heller något behov av besvärsmöj-Ughet,eftersom i samtliga fall frågan huruvida åtgärden skaU bestå kommer att inommycket prövas av Kungl. 7 § Genom hänvisningen i förevarandeparagraf blir ett stort antal bestämmelser i utlänningslagen tillämpliga iärenden som rör avvisning eller utvisning enligt den nya lagen eller som rörverkställighet av sådan åtgärd, 1 paragrafen föreskrivs sålunda att vad i 32,3549, 51 57, 6062 och 6670 §§ utlänningslagen är föreskrivet i fråga omavvisning eller utvisning enligt sistnämnda lag gäller i tillämpliga delar isådana ärenden som nämnts. Att bestämmelserna i 1 31 §§ utlänningslagen inte kanäga tillämpning pä ärenden enligt den nya lagstiftningen är uppenbart ochtorde inte kräva någon ytterligare motivering. Bestämmelserna i 34 §utlänningslagen om s, k, politisk utvisning blir visserligen i och för sig tillämpUgaocksä beträffande de presumtiva terrorister som avses med den nya lagen, mennågot utrymme för en tillämpning av paragrafen i fall dä utvisning sker enUgtden nya lagen finns uppenbarligen inte. Bestämmelserna i 50 § utlänningslagenrör uteslutande uppehålls- och bosättningstillslånd. De blir visserligentillämpliga också beträffande de utlänningar som omfattas av den nya lagen mennågon tillämpning av paragrafen i avvisnings- eller utvisningsärende enligtförevarande lag blir inte aktueU. 58 och 59 §§ utlänningslagen reglerarförfarandet i ärenden där utlänningen gör invändning om politiskt flyktingskap.I den nya lagen har i 6 § tagits upp uttömmande bestämmelser härom, som i sakvisserligen i allt väsentligt motsvarar nyssnämnda paragrafer i utlänningslagenmen som blir exklusivt tillämpliga inom dennas område, och något utrymme fören tillämpning av 58 eller 59 § utlänningslagen finns därför inte, 6365 §§utlänningslagen innehåller straffbestämmelser. Med hänsyn till de straffbestämmelsersom den nya lagen innehåller finns inget utrymme för en tiUämpning av berörda paragrafer i utlänningslagen. Attnågon hänvisning till 71 § utlänningslagen inte skall ske torde vara"uppenbart. Däremot påkallar tillkomsten av den nya lagstiftningen etttillägg i nämnda paragraf i utlänningslagen.