prop · FW0337 · 1973-12-31 00:00:00 — Denna fråga behandlas i detföljande. Tillämpningeninom den nya lagens tillämpningsområde av de bestämmelser i utlänningslagentill vilka hänvisning sker i förevarande paragraf av förslaget lär i allmänhetinte bereda några svårigheter. Beträffande vissa av de aktuella paragrafernatorde emellertid vissa kommentarer och förtydliganden vara på sin plats. 1 detföljande sker därför en genomgång av de paragrafer i utlänningslagen vilkastillämpning kan ge upphov till tveksamhet. Kommentarerna inleds för varjeparagraf med ett angivande av dess beteckning, Beslut om utvisning enligt nya lagen skall innehåUa ett eventuellt tidsbegränsat återreseförbud samt en erinran om den påföljd, somöverträdelse därav kan medföra enligt 66 § utlänningslagen jämförd med nuförevarande paragraf i nya lagen. Tillämpningen av denna paragraf har kommenterats i 6 § nyalagen. Denna paragraf får knappast någon praktisk betydelse i ärendenom avvisning eller utvisning enligt den nya lagen, eftersom beslut beträffandeutlänning som hålls i förvar eller står under uppsikt alltid kommer attmeddelas av Kungl, Maj:t och följaktligen kan verkställas. Frågan om att upphäva en åtgärd som innebär att utlänninghålls i förvar eller ställs under uppsikt kan aktualiseras hos invandrarverketunder tiden från det ett ärende enligt 2 § andra stycket eller 5 § har hänskjutitstill verket och till dess detta avger yttrande till Kungl. Maj:t, Därefterkommer frågan att prövas av Kungl. Maj:t, som i egenskap av handläggandemyndighet emellertid kan ingripa med beslut enligt denna paragraf så snartanmälan om åtgärden inkommit lill Kungl. Med hänsyn till vad nu sagts rörande tillämpningen av 37 §utlänningslagen torde det inte ifrågakomma att underställa Kungl, Maj:t frägaom förvar än en månad, eftersom anmälan om åtgärden enligt 35§ kommer att göras långt före utgången av och Kungl, Maj:t därmed automatiskt kommer att pröva om åtgärdenskall bestå. I övrigt blir bestämmelserna i 38 § fullt ut tillämpliga i fallsom omfattas av den nya lagen. De paragrafer i utlänningslagen som innehållerbestämmelser om att i vissa fall förhör skall hållas med utlänning omfattasinte av hänvisningen i 7 § nya lagen och blir följaktligen inte tillämpligainom dennas område. , i förekommande fall ochlänsstyrelse kan emellertid komma att ta befattning med ärende enUgt nya lagenoch bör då ha möjlighet att hålla förhör. Hänvisningen till 39 § utlänningslageninnebär dels att dessa myndigheter får möjlighet att hålla förhör, dels att ifråga om sådant förhör 40-42 §§ utlänningslagen skall äga tillämpning. Tillämpningen av denna paragraf inom den nya lagens områdetorde inte kräva någon särskild kommentar. Besvärsreglerna i denna paragraf kan bli tUlämpliga endasti fråga om polismyndighets beslut om avvisning enligt nya lagen. Reglerna fårdock knappast någon praktisk betydelse. Enligt nya lagen kan avvisningsbeslutendast meddelas vid utlänningens ankomst till landet, däremot inte efter detatt han redan har rest in. Meddelas ett avvisningsbeslut vid utlänningensankomst, kommer beslutet antingen att verkställas eller också fråganom verkställighet att underställas Kungl. Maj:t enligt 5 § i den nya lagen, Isistnämnda fall har utlänningen inte något självständigt intresse av attöverklaga själva avvisningsbeslutet. Tänkbart är emellertid att en utlänning,som avvisats genom ett beslut av polismyndighet vilket också verkställts,överklagar beslutet för att få fastställt att han vid ett nytt försök att resain i landet inte åter igen blir avvisad. I ett sådant fall blir reglerna iförevarande paragraf tillämpUga. Bestämmelserna i dessa paragrafer om förfarandet i överklagningsärendenkan bli tillämpliga om en utlänning pä sätt har angetts överklagar ett avpolismyndigheten meddelat avvisningsbeslut enligt den nya lagen. Hänvisningen till denna paragraf är av rent formell natur.Det lär nämligen i praktiken inte föreligga något utrymme för tillämpning inomden nya lagens område av dessa bestämmelser om nöjdförklaring. Prop, 1973:37 107 Genom hänvisningen till denna paragraf klargörs att utövervad som följer av tidigare berörda bestämmelser beslut i ärende som rör awisningeller utvisning enligt den nya lagen eller som rör verkställighet av sådanåtgärd inte kan överklagas, Som framhållits vid 2 § kan bestämmelserna i 51 §utlänningslagen om möjlighet för Kungl. Maj:t att upphäva beslut om avvisningeller avlägsnande bli tillämpliga i fråga om avvisnings- ellerutvisningsbeslut enligt den nya lagen. I praktiken får bestämmelsernaaktualitet endast beträffande utvisningsbeslut. Äv första stycket andrapunkten i förevarande paragraf i utlänningslagen framgår, att Kungl. Maj;t isamband med upphävandet av ett utvisningsbeslut kan meddela föreskrifter förutlänningens fortsatta vistelse i landet. Den möjlighet att upphäva ett avvisningsbeslutsom invandrarverket har enligt 51 § andra stycket utlänningslagen får intenågot praktiskt utrymme i fall som omfattas av den nya lagen, eftersom avvisningsbeslutantingen verkställs av polismyndighet eller underställs Kungl. Denna paragraf blir fullt ut tillämplig inom nya lagenstillämpningsområde såvitt gäller utlänningar vilka utvisats med stöd av dennya lagen. Tillämpligheten av dessa bestämmelser i utlänningslagenhar berörts vid 5 § lagförslaget, Tillämpningen av bestämmelserna i förevarande paragrafer iutlänningslagen i ärenden om avvisning eller utvisning enligt den nya lagentorde inte kräva någon särskild kommentar. Beträffande utlänning som avvisats eller utvisats med stödav den nya lagen blir bestämmelserna i dessa paragrafer i utlänningslagen fulltut tillämpliga. Ansvars-, kostnads- och ersättningsbestämmelserna i dessaparagrafer blir utan inskränkning tillämpliga i fråga om utlänningar somavvisats eller utvisats med stöd av den nya lagen. Innebörden av att denna paragraf genom hänvisningen i 7 §nya lagen görs tillämplig inom dess område är dels att länspolischef kanmeddela de beslut eller vidta de åtgärder i avvisnings- eller utvisningsärende enligtnya lagen som enligt denna ankommer på polismyndighet, dels att länsstyrelsesärskilt kan förordna annan än polismyndighet att meddela sådana beslut ellervidta sådana åtgärder. Vad som skall förstås med polismyndighet framgår avlagen (1972:509) om vad som avses med polismyndighet, vilken lag träder i kraftden . Hänvisningen till denna paragraf i utlänningslagen innebäratt personer som tillhör den i paragrafen beskrivna kretsen av diplomater m.fl. inte kan avvisas eller utvisas med stöd av de nya bestämmelserna, om inte Kungl.Maj:t meddelar särskilt förordnande därom. Av främst politiska skäl lär detdock knappast bli aktuellt för Kungl, Maj:t att meddela ett sådant förordnande. Innebörden av att bestämmelserna i denna paragraf blir tillämpUgainom nya lagens tillämpningsområde är, att föreskrifter som Kungl, Maj:tutfärdar med stöd av och i enlighet med 70 § utlänningslagen blir gällande,även om de skulle avvika från den nya lagens bestämmelser. Detta gäller såvällagens bestämmelser om avvisning och utvisning som reglerna om tagande iförvar. 8 § Denna paragraf innehåller vissa regler om förfarandet,när hinder mot verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut möter pågrund av politiskt flyktingskap. Uppkommer fråga om awisning av utlänning enligtutlänningslagen och gör utlänningen invändning om politiskt flyktingskap, skallärendet underställas invandrarverket. Finner verket att utlänningen är politiskflykting och att det på den grunden möter hinder mot att utlänningen avvisas,meddelas inte något avvisningsbeslut utan utlänningen ges uppehållstillståndoch vid behov arbetstillstånd. 1 ärenden om utvisning enligt 29 §utlänningslagen tages ett eventuellt påstående om politiskt flyktingskap överhuvud taget inte upp till prövning. Sä sker först när utvisningsbeslutförekommer till verkställighet. Som tidigare nämnts sker enligt 58 §utlänningslagen denna prövning i första hand hos invandrarverket med möjlighetför utlänningen att under vissa förutsättningar överklaga verkets beslut hos Kungl.Maj:t, När det gäller avvisning eller utvisning enligt den nyalagen bör generellt den ordningen gälla, att formellt beslut om avvisning ellerutvisning alltid meddelas, om förutsättningarna härför är uppfyllda enligt Iresp. 3 §, alltså även i fall då beslutet inte kan verkställas pä grund av att utlänningen är att anse som politisk flykting. Ensådan ordning är motiverad redan med hänsyn till behovet att kunna på ettformellt entydigt sätt avgränsa den kategori av utlänningar som skall kunna bliföremål för de särskilda spaningsätgärder som kommissionen föreslår, dvs,husrannsakan, kroppsvisitation, telefonavlyssning och brevkontroll. Det liggerockså närmast till hands att här knyta an till det förfarande som tillämpasenligt utlänningslagen vid utvisning. Eftersom kriterierna för avvisning ochutvisning är gemensamma och prövningen i båda fallen ankommer på Kungl. Maj:t,när vederbörande utlänning gör invändning om politiskt flyktingskap, är detnaturligt att förfarandet är enhetligt för utvisning och avvisning. Dennaordning förutsätter emellertid att ett avvisnings- eller utvisningsbeslutbeträffande en politisk flykting förknippas med ett uttryckligt förordnande omatt beslutet tills vidare inte får verkställas. Som har framhållits vid 3 § börett beslut om utvisning kunna omprövas, Pä motsvarande sätt bör givetvisfrågan, huruvida hinder mot verkställighet av avvisnings- ellerutvisningsbeslut pä grund av poUtiskt flyktingskap består, bli föremål föromprövning så snart förhållandena påkallar det, eftersom de förhållanden sombetingar det politiska flyktingskapet snabbt kan förändras. 1enlighet med vad nu har anförts föreskrivs i förevarande paragraf, att om Kungl,Maj:t meddelat beslut om avvisning eller utvisning enligt den nya lagen men detpä grund av bestämmelserna i 5354 §§ utlänningslagen möter hinder motverkställighet av beslutet, i detla skall förordnas att verkställighet tillsvidare inte får ske (första punkten), samt att frågan huruvida hinder motverkställighet består skall omprövas när anledning förekommer därtill (andrapunkten). 9 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om meddelandeav särskilda föreskrifter och tillämpning av vissa tvångsåtgärder beträffandeutlänning, mot vilken har meddelats ett avlägsnandebeslut som inte kanverkställas. Av skäl som har närmare utvecklats i den allmänna motiveringenföreslår kommissionen att utlänningar som är att hänföra till den kategoripresumtiva terrorister som den nya lagstiftningen avser men som på grund avpolitiskt flyktingskap måste tillåtas kvarstanna i skall kunnaunderkastas en skärpt kontroll i olika hänseenden. Att en presumtiv terroristav utländsk nationalitet i andra fall än då politiskt flyktingskap föreliggerskulle tillåtas stanna kvar i landet skal! man inte behöva räkna med annat än irena undantagsfall då det föreligger synnerligen starka humanitära skäl. Denskärpta kontroll som ifrågakommer innebär dels att särskilda inskränkningaroch villkor för utlänningens vistelse i landet skall kunna meddelas och delsatt denne skall kunna underkastas särskilda tvångsmedel i form av husrannsakan,kroppsvisitation, brevkontroll eller telefonavlyssning. Ett förutsättning föratt sådana åtgärder skall kunna tillgripas är emellertid antingen, att ettbeslut om avvisning eller utvisning meddelats enligt den nu förevarande lagenoch att Kungl. Maj:t enligt 8 § förordnat att verkställighet av beslutet tills vidare inte får ske, eller att det enligt utlänningslagenhar meddelats ett beslut om avvisning eller avlägsnande av utlänningen och vidprövning enligt den lagen befunnits att hinder mot verkställighet av beslutetmöter. I enlighet med dessa överväganden föreskrivs i förstastycket av förevarande paragraf, att om utlänning har avvisats eller utvisatsenligt den nya lagen och beslutet härom inte kan verkställas, reglerna i 1013 §§nya lagen om särskilda tvångsmedel äger tillämpning samt att Kungl. Maj:t färmeddela föreskrifter om inskränkningar och villkor för sådan utlänningsvistelse i landet. I andra stycket föreskrivs, att om enligt utlänningslagenhar meddelats ett beslut om avvisning, förpassning, förvisning eller utvisningoch beslutet inte kan verkställas, Kungl, Maj:t fär, om sådana omständigheterföreligger beträffande utlänningen som sägs i 1 § första stycket nya lagen,förordna, att 10-13 §§ nya lagen skall äga tillämpning och meddela sådanaföreskrifter som nämnts. 1 fråga om utlänning som har avvisats eller utvisatsenligt den föreslagna nya lagen men som ändå tillåts kvarstanna lär Kungl, Maj;tredan i samband med beslutet om avvisning eller utvisning ta ställning till omhan skall underkastas särskilda föreskrifter enligt första stycket. Ingentinghindrar emellertid att frågan om sädana föreskrifter tas upp på ett senarestadium. Likaledes kan det givetvis bli aktuellt att från tid till annan ändraeller komplettera tidigare meddelade föreskrifter. Som har anförts i denallmänna motiveringen kan föreskrifterna avse begränsningar i utlänningensrätt att vistas i olika delar av landet, t. ex, i den formen att han åläggs attuppehåUa sig endast på viss ort eller inom visst område, att inte besöka vissort, att regelbundet anmäla sig för polismyndighet, att anmäla förändring avbostadsadress eller arbetsanställning osv. Det är över huvud taget här fråga omsamma slags föreskrifier som kan meddelas med stöd av 34 § utlänningslagen. Andra stycket har avseende på utlänningar som drabbats avbeslut om avvisning eller avlägsnande meddelade med stöd av utlänningslagen mensom trots sådant beslut har tillåtits att kvarstanna i landet. Om detbeträffande en sådan utlänning uppdagas omständigheter som tyder på att han ärpresumtiv terrorist, dvs. att det beträffande honom föreligger sädanaomständigheter som anges i 1 § första stycket av den nya lagen, kan Kungl. Maj:tbeträffande honom meddela föreskrifter av det slag som nämnls ellerförordna att han skall kunna underkastas husrannsakan, kroppsvisitation,brevkontroll eller telefonavlyssning. Givetvis kan beträffande samma utlänningbåde meddelas föreskrifter och förordnas om tillämpUghet avtvångsmedelsreglerna. Det föreligger alltså här samma möjligheter till skärptkontroll som när det gäller en utlänning vilken har avvisats eller utvisatsenligt den nya lagen men tillåtits att kvarstanna i landet. 1 praktiken tordefrågan om att meddela föreskrifter eller förordnande om tillämpning av 1013 §§nya lagen, dvs. bestämmelserna om sådana tvångsmedel som nämnts, aktualiserasgenom att utlänningen förs upp på den förteckning som skallföra enligt 1 § andra stycket nya lagen, och att medanledning därav hos Kungl. Maj:t begär att särskilda föreskrifter meddelas eller att förordnande om tillämpning av nämnda paragrafermeddelas. Föreskrifter eller förordnande enligt nu förevarande lagrum kanmeddelas utan att det meddelas något särskilt beslut om utvisning enligt den nuförevarande lagen. Det bör observeras att de föreskrifter om inskränkningaroch villkor för en utlännings vistelse i landet som kan meddelas med stöd avdenna paragraf kan gå längre än de föreskrifter som kan meddelas enligt 9 §utlänningslagen i samband med beviljande av uppehållstillstånd. Enligtsistnämnda paragraf kan ett sådant tillstånd begränsas till att avse bara enviss del av landet, dock inte mindre än en kommun, I likhet med vad som gällerenligt 34 § utlänningslagen är Kungl. Maj:ts möjligheteratt meddelaföreskrifter enligt nu förevarande paragraf inte på detta sätt inskränkt. Sålundakan utlänningen t. ex. åläggas att uppehålla sig inom ett mindre område än somsvarar mot en kommun. Detsamma gäller f. ö, också de föreskrifter som kanmeddelas enligt 51 § utlänningslagen vid återbrylande av beslut om avvisningeller avlägsnande. Utlänning som överträder föreskrift som har meddelats medstöd av förevarande paragraf kan ådömas straff. Bestämmelser härom har tagitsupp i 1 5 § nya lagen. 10 § Förevarande paragraf innehåller vissa bestämmelser omhusrannsakan och kroppsvisitation. I enlighet med vad som har anförts i den allmännamotiveringen föreskrivs i första stycket i denna paragraf, att om det finnesvara av betydelse för att utröna i vad mån verksamhet som bedrivs av organisationeller grupp som avses i 1 § första stycket utgör hot mot allmän ordning ochsäkerhet, utlänning som avses i 9 § fär underkastas husrannsakan eller kroppsvisitation. Hänvisningen till 9 § innebär att förevarande lagrum ärtillämpligt dels på utlänning mot vilken har meddelats ett icke verkställbartbeslut om avvisning eller utvisning enligt den nya lagen, dels utlänning motvilken har meddelats ett beslut om avvisning eller avlägsnande enligtutlänningslagen och beträffande vilken Kungl, Maj:t har förordnat att 10-13 §§nya lagen skall vara tillämpliga. För att en utlänning inom någon av dessa kategorier skallkunna underkastas husrannsakan eller kroppsvisitation krävs emellertid ytterligareatt åtgärden är av betydelse för att utröna i vad män den verksamhet som bedrivsav en sådan organisation eller grupp som avses i 1 § första stycket nya lagenutgör hot mot allmän ordning och säkerhet. Det rör sig här om politiskorganisation eller grupp som kan befaras här i landet använda våld, hot ellertvång som medel i sin verksamhet. Varje sådan organisation eller grupp utgöruppenbarligen ett hot mot allmän ordning och säkerhet, och det är dåsjälvfallet angeläget att utröna hur allvarligt detta hot är. Huruvidahusrannsakan eller kroppsvisitation hos en viss utlänning tillhörande kategorinpresumtiva terrorister i det särskilda fallet kan vara av betydelse i dennaspaningsverksamhet, mäste naturligtvis bedömas frän fall till fall, men deltorde inte behöva uppställas alltför höga krav på sannolikhet för att åtgärden skall lämnapositivt resultat för att den skall fä tillgripas. I första hand blir detgivetvis fråga om åtgärder till utrönande av den närmare karaktären av denverksamhet som bedrivs av den organisation eller grupp som den enskildeutlänningen tillhör eller antagits tillhöra. Det är dock ingenting som hindraratt åtgärd vidtas mot en utlänning som tillhör eller antas tillhöra en vissorganisation eller grupp till utrönande av i vad mån närstående organisation eUergrupp utgör hot mot allmän ordning och säkerhet. Men om det inte föreliggeromständigheter som tyder på att utlänningen tillhör eller verkar för dennaandra organisation måste det å andra sidan föreligga särskilda omständighetersom tyder på att åtgärden trots allt kan leda till positiva resultat ispaningsarbetet beträffande denna andra organisation eller grupp. 1 andra stycket föreskrivs att åtgärd enligt förstastycket dvs. husrannsakan eller kroppsvisitation beslutas av polismyndighet(första punkten) och att i fråga om sådan åtgärd bestämmelserna i 28 kap.rättegångsbalken i övrigt gäller i tillämpliga delar (andra punkten). Med uttrycket polismyndighet förstås enligt den vid 7 §omnämnda lagen om vad som avses med polismyndighet m, m, polisstyrelsen ipolisdistriktet, om ej annat följer av lag eller annan författning. 1 ärendensom här avses kommer polisstyrelsens beslutanderätt att utövas av polischefen,vars uppgifter i sin tur kan delegeras till lägre befattningshavare.Bestämmelser härom finns intagna i 49, 52 och 53 §§ polisin-struklionen (1972:511)samt 2 och 3 §§ kungörelsen (1964:595) om handläggning av vissapolischefsuppgifter. Av sistnämnda paragraf torde följa att beslut omhusrannsakan eller kroppsvisitation enligt förevarande paragraf kan delegerastill sådan tjänsteman inom polisväsendet som innehar eller uppehåller tjänstsom polis- eller kriminalkommissarie eller biträdande polis- ellerkriminalkommissarie. Till följd av hänvisningen i 7 § nya lagen till 68 §utlänningslagen kommer även länspolischef eller den länsstyrelse särskilt harförordnat att kunna fullgöra vad som enligt denna paragraf ankommer påpolismyndighet. Hänvisningen till 28 kap. avser närmastbestämmelserna i 57, 9 och 13 §§, Att märka är att enskild polisman med stödav 28 kap, 5 § jämförd med andra stycket av nu förevarandeparagraf kan företa husrannsakan utan förordnande av polismyndighet, när faraär i dröjsmål. Del bör också framhållas att enligt 28 kap, 8 § rättegångsbalkenpost eller telegrafförsändelse, handelsbok eller annan enskild handling somanträffas vid husrannsakan inte fär närmare undersökas och att brev ellerannan sluten handling som anträffas vid sådan åtgärd inte får öppnas, såvida intemisstanke om brott föreligger och bestämmelserna i 27 kap. 12 § första stycketrättegångsbalken är tillämpUga. Emellertid kan enligt 11 § andra stycket nyalagen utverkas särskilt förordnande om rätt för polismyndighet att ulförabrevkontroll, 11 § Denna paragraf innehåller bestämmelser omtelefonavlyssning och brevkontroll. I enlighet med vad som har anförts i den allmännamotiveringen har i denna paragraf föreskrivits, i första stycket, att rätten,om synnerliga skäl föreligger, kan meddela polismyndighet tillstånd att ta delav samtal till och från telefonapparat, som innehas eller eljest kan antaskomma att begagnas av utlänning, beträffande vilken föreligger sädanaomständigheter som avses i 10 §, och i andra stycket, att rätten under sammaförutsättningar kan meddela polismyndighet tillstånd att närmare undersöka,öppna eller granska post- eller telegrafförsändelse, brev eller annan slutenhandling, som är ställd till eller avsänd från utlänningen och som påträffasvid husrannsakan eller kroppsvisitation eller som finns hos post-, telegraf-,järnvägs- eller annan befordringsanstalt. Enligt tredje stycket kan rätten itillstånd enligt andra stycket förordna, att försändelse, som ankommer till befordringsanstalt,skall kvarhållas till dess den närmare har undersökts, öppnats eller granskats,och att sådant förordnande skall innehålla underrättelse att meddelande omåtgärden inte får utan tillstånd av den som begärt åtgärden lämnas avsändaren,mottagaren eller annan. För attutlänning skall kunna underkastas telefonavlyssning eller brevkontroUförutsätts att sådana omständigheter föreligger beträffande honom som avses i10 §. Detta innebär till en början, att åtgärden riktar sig mot en sådanutlänning som avses i 9 §, dvs. en utlänning som har drabbats av ett beslut omavvisning eller utvisning enligt den nya lagen eller ett avvisnings- eller avlägsnandebeslutenligt utlänningslagen men på grund av politiskt flyktingskap eller annatsärskilt skäl likväl har tillåtits att kvarstanna i landet. Har avvisnings-eller avlägsnandebeslutet meddelats enligt utlänningslagen krävs därutöver attKungl. Maj:t har med stöd av 9 § andra stycket nya lagen förordnal att nuförevarande paragraf skall äga tillämpning. Det är emellertid också enförutsättning att telefonavlyssning eller brevkontroll är av betydelse för attutröna i vad män verksamhet som bedrivs av organisation eller grupp som avses iförsta paragrafen första stycket utgör hot mot allmän ordning och säkerhet.Rörande innebörden härav hänvisas till vad som har anförts vid 10 §, Förordnandeom telefonavlyssning eller brevkontroU enligt denna paragraf får emellertidmeddelas endast om det föreligger synnerliga skäl. Innebörden härav är närmastatt det kan anses föreligga en överhängande fara för att den politiskaorganisation eller grupp varom fråga är skall utföra eller låta utförabrottsliga handlingar som innefattar bruk av våld, hot eller tvång och attandra spaningsmedel än telefonavlyssning eUer brevkontroU inte kan antas varatillräckliga för att avväga denna fara. Rättens beslut enligt förevarande paragraf färundantagslöst karaktären av slutligt beslut, I fråga om talan mot sådant beslutblir bestämmelserna i 49 kap. 2 § utan vidare tillämpliga.Någon särskild fullföljdsbestämmelse är därför inte behövlig. 12 § I första stycket av denna paragraf har föreskrivits,att fråga om tillstånd till telefonavlyssning eller brevkontroll enligt 1 I §skall las upp på framställning av eller polismyndighet somstyrelsen 1 saml Nr 37