prop · FW03130 · 1973-12-31 00:00:00 — Som förut nämnts föreslåsemellertid alt yrkesinspektionen beträffande samordning på gemensammaarbetsställen skall kunna meddela föreskrifier även för arbetstagare. avses bli straffsanktionerade enligt utredningens förslag.Påföljden enligt 67 § arbetarskyddslagen för arbetstagare som tar bort ellerförsätter ur bruk skyddsanordning anser utredningen bör ändras lill dagsböter.Samtidigt föreslås att föreskriften i nämnda lagrum om yrkesinspektörs åtalsanmälansom förutsättning för åtal ulgår. Vad gäller besvärsförfarandel enligtarbetarskyddslagstiftningen erinrar utredningen om den diskussion som fördes omkompetensfördelningen mellan Kungl. Maj:t i statsrådet samt kammarrätt ochregeringsrätt i förarbetena till lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar. Utredningen uttalar, att överklagade ärenden angåendeförbud, föreläggande eller föreskrift enligt 53-59 §§ arbelarskyddslagen medhänsyn lill den lillsynsorganisation som utredningen föreslår kan komma altprövas av två partssammansatta myndigheter. Enligt utredningen är det inteminst med tanke på vikten att nå ett avgörande inom skälig tid knappasttillfredsställande att ell sådant ärende därefter skulle kunna fullföljas tillkammarrätt, varefter ytterligare överklagande skulle kunna ske i regeringsrätten.Ifrågavarande ärenden är vidare ofta av sådan beskaffenhet att allmänekonomiska synpunkter och allmänna resursavvägningaröver huvud bör spela stor roll vid avgörandet. Även talan mot arbelarskyddsstyrelsensbeslut om förbud, föreläggande eller föreskrift enligt 53-59 §§ bör därförenligt utredningen i fortsättningen föras genom besvär hos Kungl. Av samma skäl bör Kungl, Maj:l i statsrådet pröva talan motarbelarskyddsstyrelsens beslut om förbud eller föreläggande enligtskogsförläggningslagen och kungörelsen om förbud att använda arbetstagare lill målningsarbetemed blyfärg. Del enda tänkbara alternativet lill den förordade besvärsordningenär enligt utredningen att besvär över arbelarskyddsslyrelsens beslul går tillarbetsdomstolen. Med hänsyn till att denna domstols prövning hittUls i förstahand begränsats till tvister av mera renodlad partskaraklär föreslår emellertidutredningen slutlig prövning av ifrågavarande ärenden hos Kungl. Maj:t.Utredningen lägger fram förslag om ändrade författningsbestämmelser i enlighethärmed. Remissinstanserna delar i allt väsentligt utredningens synpå behovet av ett sanktionssyslem i arbetarskyddslagstiftningen och uppgifternaför ett sådant syslem. Utredningens förslag till ändringar i nuvarande systemhar sett som helhet bedömts ändamålsenligt. Behovet av ökad effektivitet i detgällande systemet har understrukits på många håll under arbetsplatsremissen. Förslagetom att ge arbetarskyddets tiUsynsorgan möjlighet att utfärda vitesföreläggandetillstyrks eller lämnas utan erinran i praktiskt taget samtliga remissvar. RÅifrågasätter dock om myndighet, säsom föreslagits, bör ha möjlighet att vidutfärdande av föreläggande välja mellan att sälla ut vite och alt låtastraffsanktion gälla. Vidare ifrågasätts om straff, vare sig fängelse ellerböter, över huvud taget behövs i arbetarskyddslagstiftningen i anslutning tillförelägganden eller förbud. Enligt RÄ:s uppfattning är vite allmänt sett attföredra framför straff på detta område. Enligt utredningsförslaget skall finnas möjlighet allutsätta vite i samband med föreläggande men inte vid förbud. Enligt LO ochkammar-rätlen i bör vite kunna tillgripas även vid förbudsförfarande.Under arbetsplatsremissen har fästs särskilt avseende vid att yrkesinspektionenskall kunna meddela föreläggande vid vite att en åtgärd skall vidtas inom vissangiven tid. Vad gällertillämpningen av vitesinslilutet anför LO alt möjligheten att sätta ut vitenästan genomgående bör utnyttjas vid föreläggande, eftersom en anvisning fräntillsynsmyndigheten regelmässigt föregått föreläggandet. Förslaget om höjning av maximistraffet för överträdelse avförbud och föreläggande avstyrks av SAF och HAO men godtas av övriga remissinstanser.Enligt SAF har en slraffskärpning knappast effekt i de fåtaliga fall, då straff för överträdelse över huvud lagetövervägs. Hos seriösa arbetsgivare är en bestämmelse, som föreskriver straff påupp till fängelse redan vid oaktsamhet, enligt SAF enbari ägnad allväcka anslöt, SAF anser i vart fall alt det för slraffbarhel bör krävas grovoaktsamhet. Kritiskasynpunkter anförs av en del remissinstanser mot förslaget alt Kungl, Maj:lskall kunna uppdra åt arbetarskyddsstyrelsen all meddela föreskrifter i vissaavseenden och i sädana föreskrifier bestämma straff. Enligt hovrätten för övreNorrland bör det inle ankomma pä administrativ myndighet att meddelastraffbestämmelser, framför allt inte då frihetsstraff ingår i straffskalan.Kammarrätten i anför att lagstiftningsåtgärd inom specialstraffrällen börförbehållas Kungl. Maj:t, RÅ har samma inställning, LO anser attdelegationsmöjligheten inte bör vara begränsad som utredningen närmast avsett- lUl frågan om förprövning av arbetslokaler ulan bör gälla generellt för allafrågor som faller under arbetarskyddslagen. Denföreslagna rätten för arbetarskyddsmyndigheterna att förordna om rättelse påarbetsgivarens bekostnad avstyrks av SAF och HAO men tillstyrks eller lämnasutan erinran av övriga remissinstanser. Behovet av en sädan bestämmelseunderstryks vid arbetsplatsremissen. Arbetarskyddsstyrelsen anser attIvångsutförande endast relativt sällan behöver utnyttjas. Redan detförhållandet att möjligheten finns att verkställa åtgärd på arbetsgivarensbekostnad bör dock enligt styrelsens mening ge ökad stadga åt kraven på bättrearbelarskyddsförhållanden. Utredningensförslag alt slopa särregleringen i arbetarskyddslagen för statlig verksamhetoch att förbud eller föreläggande således i fortsättningen skall kunnameddelas även för staien som arbetsgivare godtas av remissinstanserna. LO anserdessutom att den allmänna principen om att statlig myndighet inte kanföreläggas vite inle bör upprätthällas vad gäller arbetarskyddslagstiftningen. Förslagetatt upphäva de speciella bestämmelserna om arbetsföreslåndare iarbetarskyddslagstiftningen tillstyrks av ett flertal remissinstanser. och statens personalnämnd anser dock alt bestämmelserna bör behållas. Någraremissinstanser berör frågan om arbetstagares ansvar i arbelar-skyddshänseende.Byggnadsstyrelsen understryker vikten av all detta ansvar lyfts fram ianvisningar och tillämpningsföreskrifter. Svenska brandförsvarsföreningenkonstaterar att många svåra personskador och omfattande egendomsskador orsakatsav att arbetstagarna inte efterlevt allmänna eller lokala skyddsföreskrifter.SAF anför att de enskilda arbetslagarnas dåliga efterlevnad av allmänna ochlokala skyddsföreskrifter är en realitet i det dagliga skyddsarbetet iförelagen och menar att upprepat åsidosättande av en lokal skyddsföreskrift börutgöra saklig grund för uppsägning. Föreningen att det är en brist alt utredningens förslag inte upptar en generellstraffbestämmelse för fall då arbetstagare vägrar följa givnaskyddsin-struklioner eller använda tillhandahållen personlig skyddsutrustning. Utredningen föreslår att talan mot arbetarskyddsstyrelsensbeslut om förbud, föreläggande eller föreskrift enligt 53 - 59 §§arbetarskyddslagen skall föras hos Kungl, Maj:t, Endast kammarrätten iGöteborg avstyrker förslaget och anser att det bör vara av värde all behålla deallmänna förvaltningsdomstolarna som överinstanser i ärenden angåendearbelarskyddsfrägor. \0 1973. 1 saml Nr 130 9 Departementschefen 9.1 Inledning Arbetshvets vUlkor står i centrum för 1970-taletsreformpolitik. För att stärka arbetslagarnas inflytande och ge demmedbestämmanderätt i fråga om företagets ledning har enligt beslul av de anställda i större förelag rätt alt vara representerade i företagetsstyrelse. Inom den statliga företagsgruppen pågår en försöksverksamhet med ökalinflytande och medbestämmande för de anställda. De s, k, äldrelagarna somträdde i kraft har ökal anställningstryggheten förde äldre.Förslag om ny lagstiftning som ytterligare i väsentliga avseenden förstärkertryggheten i anställningen for arbetstagarna läggs fram . i uppdrag alt föreslå sådana ändringar i de arbetsrättsUgalagarna att arbetslagarna och deras organisationer skall få en medarbetsgivaren mer jämbördig ställning och ett ökat inflytande inom företagen,särskilt pä områden som berör arbetstagarna nära och . Genomdessa reformer på arbetslivets område och genom en rad ätgärder för bättrearbetsmiljö, som jag här skall gå närmare in pä, skapas förutsättningar för enförnyelse av arbetslivels villkor. Dessa nya möjligheter måsle utvecklas ochfördjupas genom samarbete på arbetsplatserna och i förhandlingar mellan arbetsmarknadensparter. Reformerna innebär att samhället genom lagstiftning och på annat sättställer sig bakom löntagarorganisationernas krav och ger dem det stöd debehöver för att få till stånd en förbättring av arbetsförhållandena och endemokratisering av arbetslivet. Ett sådantsamspel mellan lagstiftningsåtgärder och den fackliga rörelsens insatser ärnödvändigt inte minst när det gäller de vikliga frågorna om arbetsmiljön.Kraven på bättre arbetsmiljö förs fram med stor tyngd av hela den fackliga rörelsen.Det är krav som har sill ursprung i en bister verklighet ute påarbetsplatserna med risker för ohälsa och skador på grund av bl. a. buller,luftföroreningar och psykisk press. Undersökningar inom har visatalt av medlemmarna upplever risker för hälsan på grund avförhållanden i arbetsmiljön. Mänga upplever sitt arbete som psykiskt pressande.De kemiska miljöriskerna är stora problem i arbetsmiljön. På mångaarbetsplatser förekommer ljudnivåer som överstiger gränsen för vad som gerhörselskador. Det är mot bakgrunden av dessa påtagliga och vardagsnäraförhållanden på arbetsplatserna som kraftfulla åtgärder för en bättrearbetsmUjö måste ges en central plats i reformpolitiken. Genomgripande ätgärder för bättre arbetsmiljö är avavgörande betydelse för industrilivets villkor och arbetslivets förnyelse. Denya utvecklingstendenserna inom arbetslivet har lett till att arbetarskyddetsansvarsområde har vidgats. Ett modernt arbetarskydd mäste ta ansvar för deanställdas hälsa i vid bemärkelse. Arbetsplatserna måste så långt som möjligt göras säkra och riskfria utifrån en mera totalhälsosynpunkt, I produktionsförloppet måste skyddsfrågorna ständigt hållasaktuella med rätt för de anställda alt medverka och utöva ett direktinflytande. Arbetsmiljön skapas genoin beslut som fattas i företagen.Dessa beslul har i hög grad fatlats av arbetsgivarna och derasföreträdare. En social förnyelse av villkoren i arbetslivet förutsätter att deanställda själva får större möjligheter att påverka förhållandena på dearbetsplatser där de gör sin insats, Arbetsmäjön bUr därmed både en socialtrygghetsfråga och en fräga om de anställdas inflytande på den egnaarbetsplatsen. Det är mot denna bakgrund i hög grad angeläget att genomett omfattande reformarbete skapa en bättre arbetsmiljö och tillförsäkra deanställda ett ökat inflytande på den egna arbetsplatsen. har arbetarskyddet fått kraftigtförstärkta resurser bl, a, för att öka yrkesinspektionens insatser ute påarbetsplatserna. har organisatoriska förändringar genomförts, sombl, a, innebär att arbetsmedicinska institutet integrerats iarbetarskyddsstyrelsen. En översyn av yrkesskadestatistiken har satts i gångför att få en bättre och snabbare redovisning av yrkesskadefrågorna. Ettutbyggnadsprogram för företagshälsovården häller på att genomföras.En arbetarskyddsfond vars medel används för forskning, utbildning ochinformation startade sin verksamhet , Arbetstiden är också enviktig arbetsmiljöfråga, och på detta område har den nya arbetstidslagensbestämmelser om 40 timmars arbetsvecka trätt i kraft fullt ut iår. har tillsalts en utredning med uppgift all göra en översyn av vissaregler i lagstiftningen om semester. Jämsides med denna utveckling har de mera övergripandefrågorna om en bättre arbetsmiljö behandlats 1970 tillsattaarbetsmiljöulredningen, vars uppdrag främst är att göra en genomgripandeöversyn av hela arbetarskyddslagstiftningen. Utredningen har i december 1972-lämnat sitt första betänkande (SOU 1972:86) Bättre arbetsmiljö. Del innehållerförslag till ändrad lagstiftning framför allt på de viktiga områden som berörde anställdas inflytande över arbetsmiljön. Betänkandet innehåller ocksåförslag lill en organisatorisk förstärkning av arbetarskyddet. Betänkandethar nu remissbehandlats. Remissinstanserna har i huvudsak godtagit denuppläggning av reformarbetet som utredningen förordat. Resultatet av remissbehandlingenförstärks genom de djupgående diskussioner inom den fackliga rörelsen somligger bakom remissyttrandena frän både LO och TCO. Genom initiativ av LO och socialdemokratiska partiet harparallellt med den sedvanliga remissbehandlingen genomförts ett omfattanderemissförfarande rörande utredningens förslag i form av diskussioner vidarbetsplatsmöten och andra sammankomster. Denna arbetsplatsremiss, somredovisats i samband med de övriga remissyttrandena, innebär att utredningensförslag har diskuterats i över 7 000 olika grupper med sammanlagt mer än 85 000deltagare från alla näringsgrenar och alla delar av landet. Den granskning avutredningens förslag som genomförts på detta sätt av dem som direkt berörs avförslagen saknar motstycke i fråga om offentUga utredningar i vårt land. Redovisningen avarbetsplatsremissen visar all dellagarna haft ett starkt intresse för ochengagemang i de frågor utredningen lar upp. Resultatet är sammanfattningsvisatt utredningens förslag fått ett klart positivt mottagande vidarbetsplatsremissen och alt en rad synpunkter kommit fram som är av värde vidställningstagandet i de olika frågorna. Såväl arbelsplalsremissen somremissyttrandena frän LO och TCO aktualiserar på en del punkter vissa ändringari förhållande till utredningens förslag. Jag återkommer härtill i det följande. belänkande och remissbehandlingenger enligt min mening underiag för ett betydelsefullt steg pä vägen motförbättrade arbetsförhållanden och ökal löntagarinflytande på arbetsplatsema.Utredningen har i detta första betänkande lagt tyngdpunkten vid den lokalaarbetarskyddsverksamheten och de anställdas inflytande över den egnaarbetsmiljön samt vid den offentliga tillsynsorganisationens utbyggnad, I sittfortsatta arbete kommer utredningen att fullfölja översynen avarbetarskyddslagstiftningen med sikte på en helt ny lag om arbetsmiljön. Att enrad betydelsefulla frågor därvid återstår att lösa har omvittnats vidarbetsplatsremissen. Inte minst frågorna om de s, k, hygieniska gränsvärdena,som enligt de av regeringen meddelade utredningsdirektiven skall tas upp iarbelsmiljöutredningens fortsatta arbete, är enligt min mening av storbetydelse. Jag vill tillägga alt arbetsmiljöfrägorna i ett längreperspektiv inle kan avgränsas till alt enbart gälla enskUda länder,Arbelsmiljöfrågorna griper över gränserna. Det är därför en angelägen uppgiftatt även i olika internationella sammanhang ta upp dessa frågor. Från svensksida har vi med kraft aktualiserat arbetsmiljöfrägorna i internationellaarbetsorganisationen () och under.slrukil angelägenheten av att som enhuvudfråga tar upp arbetsmiljön vid en av sina konferenser. Jag villockså erinra om att nordiska ministerrådet beslutat inrätta ett permanentnordiskt samarbetsorgan för arbetsmiljöfrågor, är i huvudsak enig i sinaöverväganden och förslag. Detta i förening med remissinstansernas aUmäntpositiva hållning ger stöd för min uppfattning att betänkandet och de vidremissbehandUngen framkomna synpunkterna är en god grundval förreformpolitiken på detta område. De förbättringar i arbetsmiljön som utredningens förslagsyftar till kan i en del fall fordra ekonomiska insatser av betydandeomfattning för de berörda förelagen. När det gäller denna fräga är utredningenenig om alt kostnaderna för arbetsmiljöförbättrande ätgärder skall vara en delav företagens produktionskostnader. Det är enligt min mening av grundläggandebetydelse att denna princip om alt kostnaderna för arbetsmiljön skall bäras avproduktionen så entydigt kan slås fast i delta sammanhang pä grundval av enenig uppfattning hos både arbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationer. De reformer i fråga om arbetsmiljön som jag här kommer altförorda innebär i korthet följande. 1, Den lokalaskyddsverksamheten byggs ut och de anstäUdas inflytande i de lokalaskyddsfrågorna förstärks. Skyddsombud skall utan undanlag finnas på allaarbetsplatser med minst fem anställda, även kontor, butiker etc. Skyddsombudenslagfästa befogenheter utvidgas. Bl, a, införs i arbelarskyddslagen (1949:1)regler om all skyddsombud skall delta i planeringen av arbetslokaler,anordningar och arbetsmetoder. Skyddsombud får ocksä räll all ta del av allahandlingar och upplysningar i företagel som är av betydelse för hansverksamhet. Skyddsombud ges rätt all bestämma att visst arbete skall avbrytas iavvaktan på ställningstagande av yrkesinspektionen, om arbetet innebäromedelbar och allvarlig fara för arbetstagares liv eller hälsa. Delsamma gällerom förbud från tillsynsmyndigheten överträds av arbetsgivaren. En regel införsi arbetarskyddslagen som frilar skyddsombud frän skadeståndsskyldighet, Ilagen slås vidare fast att skyddsombud skall ges erforderiig ledighet med lönför att fullgöra sina uppgifter. Skyddsombudens anställningstrygghet säkras.De ges också rätt till erforderlig utbildning. Systemet med regionalaskyddsombud byggs ut, 2, Skyddskommittéskall alltid tillsättas när del finns minst 50 anställda på arbetsplatsen menskall ocksä inrättas på mindre arbetsplatser om parterna är ense ellerarbetstagarsidan begär del. Även skyddskommittéernas uppgifter breddas, bl, a,i fräga om planeringen av nya eller ändrade arbetslokaler, arbetsmetoder e,d.Skyddskommittén skall planera och övervaka hela skyddsarbetet inkl,företagshälsovården. uppgifter när del gäller utbildning ochinformation markeras särskilt, 3, Lagändringarföresläs som innebär skärpta regler om förhandsprövning av nya eller ändradearbetslokaler m, m. Nya lagregler införs om samordning av och ansvar förskyddsåtgärderna på arbetsställen som är gemensamma för flera arbetsgivaresanställda, bl, a, byggarbetsplatserna, 4, Effektivarepåföljdsbeslämmelser mol arbetsgivarna införs för att tillsynsmyndighelensnabbt skall kunna åstadkomma rättelse av missförhållanden i skyddshänseende.Yrkesinspektionen skall ha möjlighet att ge föreläggande vid vite om att enåtgärd skall vara vidtagen , 5, Utbildningenför skyddsombud byggs ut kraftigt. Kostnaderna för utbildningen skall falla påarbetsgivarna. Detta sker genom att utbildningen finansieras överarbetarskyddsfonden. Vidare öppnas möjlighet till utbildning iarbetsmiljöfrågor även för arbetsledare, tekniska planerare och andra som ärmed om att forma arbetsmiljön. En utbildningsdelegation med representanter förarbetsmarknadens parter knyts till arbetarskyddsstyrelsen, 6, Antaletyrkesinspektionsdistrikl ökas frän 1 1 lill 19, 1 varje distrikt skallverksamheten ledas av en nämnd med representanter för arbetsmarknadens parter.Den kommunala tillsynen av mindre arbetställen effektiviseras, 7, Denarbetarskyddsavgift som erläggs av arbetsgivarna höjs från till 0,10%fr. o. m, är 1974, Genom att arbetsgivaravgiften till yrkesskadeförsäkringenenligt redan framlagt förslag sänks frän lill kan höjningen avarbelarskyddsavgiften ske inom ramen för en oförändrad sammanlagd arbetsgivaravgift. Avarbetarskyddsavgiften för avsätts viss del för utbildningsverksamhet ianslutning till de anstäUdas styrelserepresenlation i aktiebolagen, 8,Eftersom hela lagstiftningen om arbetarskyddet även avser staten somarbetsgivare skall arbetarskyddsavgift i fortsättningen också betalas avstaten. Härigenom och genom den höjda arbelarskyddsavgiften tillförsarbetarskyddsfonden ytterligare ca 50 milj, kr, . Dessa medel skall bl,a, finansiera den utvidgade och förbättrade utbildningen av skyddsombud liksomutbildningen i arbelsmiljöfrågor för arbetsledare, tekniska planerare m, fl. Deregionala skyddsombudens verksamhet skall ocksä finansieras genomarbetarskyddsavgiften. Fondmedlen skall dessutom täcka vissautbildningskostnader för personal inom förelagshälsovården och ge betydligtökade resurser för slöd åt forskning och produktutveckling inomarbetsmUjöområdet, Samtligade nämnda reformerna bör genomföras , Innan jag övergår liUden närmare utformningen av förslagen vUl jag erinra om att anslagsfrågorna /74 i anledning av utredningens förslag om en förstärkning avden offentliga tillsynsorganisationen redan har behandlats i åretsstatsverksproposilion (prop, 1973:1 bil, 7 s, 209), Därvid har jag förordat attarbetarskyddsstyrelsens resurser byggs ul kraftigt fr, o, m, den 1 juh 1973,bl, a, för att möjligt ytterligare öka kapaciteten för utarbetande avarbelarskyddsan-visningar och för att leda och samordna yrkesinspektionensverksamhet. Förslagen i stalsverkspropositionen gäller också ' inrättandet aven arbetsmedicinsk filial i i enUghet med tidigare principbeslut samt enytterligare kraftig utbyggnad och förstärkning av yrkesinspektionens resurserfr, o. m, , Anslagsberäkningen är gjord så att det finnsmöjlighet att inom ramen för anslaget genomföra en ny distriklsorganisation ihuvudsak enhgt utredningens förslag. Sammanlagt uppgår personalförslärkningarinom för nästa budgetär till 84nya tjänster. Samtliga dessa förslag har numera godkänts av (SoU1973:5, rskr 1973:102), 9.2 Den lokala skyddsverksamheten Arbelsmiljöfrågorna har ett starkt samband med dedjupgående strukturförändringarna i samhälle och arbetsliv. Ny teknik och nyaproduktionsformer har skapat ändrade arbetsförhållanden. Den enskildearbetstagaren har därvid ofta ställts inför en ny eUer väsentligt ändradsituation, I vissa avseenden har arbetsförhållandena otvivelaktigt kunnatförbättras och den ekonomiska utvecklingen har möjliggjort en successivförkortning av arbetstiden så att älta limmars arbetsdag numera är en realitetäven inom ramen för fem dagars arbetsvecka. är det uppenbart all nyaoch ofta allvarliga problem följt i utvecklingens spår. De tekniskaförändringarna har medfört nya risker för skador på grund av buUer, damm, gaserosv. Nya kemiska produkter har tillkommit, vars verkningar i många fall ärokända. Den psykiska påfrestningen inom mänga yrken och arbetsprocesser har ocksä blivit ett alltmer påtagligt problem. Den intensiva debatt som på senare är förts omarbetsmiljöfrägorna får till stor del ses som ett uttryck för att mängaarbetstagare upplever oro och osäkerhet inför utvecklingstendenserna i dessaavseenden. Det allmänt ökade intresset för arbetsmiljön är uttryckför den generellt höjda levnadsstandarden och den förbättrade kunskapsnivån.Förändringar har skett i attityder och synsätt när del gäller arbetslivetsvillkor och kraven pä arbetarskyddet har därför ställts allt högre. Dessa kravär enhgt min mening berättigade,Som jag redan framhållit mäste ett moderntarbetarskydd la ansvar för de anställdas hälsa i vid bemärkelse ochskyddsfrågorna ständigt hållas aktuella i produktionsförloppet med rätt för deanställda alt medverka och utöva ett direkt inflytande. Samhället och dess organ skall ytterst svara för altsäkerheten i arbetslivet tryggas. framstår del som hell klart attgrunden för en bättre arbetsmiljö måste läggas i den lokala skyddsverksamhetenute på arbetsplatserna. För att en bättre arbetsmiljö skall bli en realitet förden enskilde arbetstagaren måste de anställda själva få större möjligheter attpåverka förhåUandena pä den egna arbetsplatsen. Frågan om de anställdasinflytande i den lokala skyddsverksamheten är därför enligt min mening avgrundläggande betydelse då det gäller alt genomföra reformer påarbetsmUjöområdet. Som jag förut nämnt formas arbetsmiljön genom beslul somfattas i företagen. Inflytandet på denna beslutsprocess kan inte förbehållasarbetsgivarna och deras företrädare.