prop · FW0398 · 1973-12-31 00:00:00 — Enär de sjömän, varom nu är fråga, inle omfattas avsjukförsäkringen och således icke är placerade i sjukpenningklass, erfordras enhgtdenna bestämmelse genomgående för all sjömannen skaU kunna få förtidspensionberäknad på antagandepoäng att han tillgodoräknats pensionspoäng för tre av defyra åren närmast för pensionsfallet. Detta innebär att enkvalifikationslid om kommer att gälla för att utländsk sjömanskall få förtidspension med tillgodoräknande av antagandepoäng. Beträffandesjömän från övriga nordiska länder gäller enligt den nordiskasjukförsäkringsöverenskommelsen alt de kan skriva in sig i svenskförsäkringskassa och bli sjukpenningklassplacerade. I sådant fall gäller inteden förut omtalade begränsningen i möjlighetema att fä förtidspension medantagandepoängberäkning. Om förutsättningar inte föreligger för alt den försäkradeskall kunna få förtidspension med tillgodoräknande av antagandepoäng, beräknasförtidspensionen på grundval av föreliggande faktiska pensionspoäng och poängårenligt samma metod som ålderspension som utgår fr. o. m. den månad då uppnås. För försäkrad som är mantalsskriven eller bosalt i riketfastställs, som tidigare nämnts, den pensionsgrundande inkomsten av den lokalaskattemyndighet, inom vars tjänstgöringsoinråde den försäkrade taxerats tillstatlig inkomstskatt eller skulle ha taxerats till sådan skatt om han varitbosatt i rikel eller inte haft att erlägga sjömansskatt. För annan försäkrad änsom nu nämnts bestäms den pensionsgrundande inkomsten av den lokalaskallemyndigheten i . Delta är fallet exempelvis beträffande nordiskasjömän bosatta i annat nordiskt land än och svenska, i sjömansregistrelinskrivna sjömän som inle är mantalsskrivna i . Normalt bestäms den pensionsgrundande inkomsten medledning av den försäkrades taxering till statlig inkomstskatt. För sjömän, somicke laxeras lill sådan skatt för sina inkomster ombord, bestäms som tidigarenämnts den pensionsgrundande inkomsten med ledning av den uppgift somsjömansskattekontoret avger till lokal skattemyndighet. Pensionsgrundande inkomslav anställning för vilken skattskyldighet inte föreUgger här i rikel bestäms,där den försäkrade är bosatt utomlands, med ledning av särskUd uppgift frånarbetsgivaren. gäller alltså beträffande de sjömän som kanintjäna rätt lill tilläggspension sammanfattningsvis följande. För den som ärmantalsskriven eller bosatt i riket bestäms den pensionsgrundande inkomsten avden lokala skattemyndigheten för mantalsskrivnings- eller bosättningsorlen.För svenska sjömän som är inskrivna i svenskt sjömansregister men intemantalsskrivna i bestäms den pensionsgrundande inkomsten av den lokalaskattemyndigheten i , Detsamma gäller för de nordiska sjömän som ärbosatta i annat nordiskt land än . För samtliga de sjömän som kanintjäna rätt till tilläggspension, ligger den uppgift, som upprättats av sjömansskattekontoret pågrundval av redarens redovisning av utbetald lön och innehållen sjömansskatt,till grund för bestämmande av den pensionsgrundande inkomsten eller den deldärav som härrör frän anställning pä svenskt handelsfartyg. Här bortses fråninkomst ombord på mindre fartyg eller i inre fart. Sådan inkomst behandlas påsamma sätl som landinkomsl. En utvidgningav tUläggspensioneringen till att avse även icke-nordiska utländska sjömänkräver ett nytt system för bestämmande av den pensionsgrundande inkomsten fördenna kategori, ADB-behandling av löneredovisningarna avser f,n, enbart svenska och övriga i bosatta sjömän. säll att lösa dennafråga vore att ålägga redarna en särskild årlig uppgiftsskyldighet rörande deickenordiska sjömännens löneförmåner. Emellertid kan man hysa betänklighetermot att ålägga redarna denna särskilda uppgiftsskyidighet. Utredningenom mönstring av sjömän (K 1970:44) arbetar med bl, a. frågan om registrering avutländska sjömän. Från utredningen har inhämtats att en sådan registrering administrerad av sjömansregistrel kommer att föreslås. Utredningen har tänktsig alt varje sådan vid det första tiUfälle han påmönstrar svensktfartyg skall tilldelas ett registernummer. Sjömannen kommer att skriftligen inågon form underrättas om sitt registernummer och det namn han registreratsunder. Avsikten är att numret skall följa honom under alla anställningar i fortsättningenombord på svenskt handelsfartyg. Redarna skall i löneredovisningarna angesjömannens registernummer. Löneredovisningarna, som inges tillsjömansskattekontoret, kan därefter ADB-behandlas och de uppgifter somerfordras för bestämmande av den pensionsgrundande inkomsten kan lämnas tUllokal skattemyndighet direkt från . Dessa löneredovisningarupptar även de sjömän som inte betalar svensk sjömansskatt. Registreringssystemetsnärmare utformning är föremål för överväganden inom utredningen.De huvudsakliga principerna för registreringen är emellertid fastlagda. Förutomdet jämförelsevis enkla förfarande vid fastställandet av den pensionsgrundandeinkomsten som systemet innebär medför registreringsförfarandel åtskilliga andraadministrativa vinster, vUket närmare berörs i fortsättningen. Utredningenhar räknat med att systemet skulle kunna införas frän ,Emellertid har man frän utredningens sida ansett det möjligt att inom ramen förnuvarande register provisoriskt införa en ordning varigenom alla utländskasjömän som är påmönslrade svenska fartyg eller sompåmönstrar senare kan tUldelas registernummer, vilka kan begagnasvid redarnas löneredovisningar. Därigenom skulle förfarandet med beräkning ochregistrering av pensionsgrundande inkomst på grundval av löneredovisningarnakunna tiUämpas redan med avseende på 1 974 års inkomst. Omnuvarande bestämmelser rörande vilka myndigheter som har att bestämma pensionsgmndandeinkomst bibehålls innebär detta att den lokala skattemyndigheten i Stockholmskall bestämma den pensionsgrun- dande inkomsten för hela den nya gruppen utländska sjömän. Det kan emellertid förutsättas att det erfordras ettsamarbete mellan ä ena sidan sjömansregistrel och sjömansskallekontoret och åandra sidan den lokala skattemyndighet som skall bestämma den pensionsgrundandeinkomsten för utländska sjömän. Därför synes det vara ändamålsenligt alt, föralla sjömän som är anställda på svenska handelsfartyg utan att varamantalsskrivna eller bosatta i riket, den pensionsgrundande inkomsten skallbestämmas av den lokala skattemyndigheten i . Enligt uppgift har inomriksförsäkringsverket övervägts en framställning till Kungl, Maj:t omförfattningsändring, innebärande att pensionsgrundande inkomst för de nordiskasjömän som är bosatta i , , eller fr.o.m, år 1973skall bestämmas av den lokala skallemyndigheten i , Sedan pensionsgrundande inkomst fastställts skall denförsäkrades pensionspoäng registreras hos allmän försäkringskassa, F. n. förshos aUmänna försäkringskassa ett särskilt riksregister, omfattandepoängkort och försäkringskort (F-kort) för försäkrade, som utvandrat elleröverförts lUl bok över obefintliga samt fotokopior av F-korl för i andraförsäkringskassor inskrivna personer som inle är folkbokförda i riket. Meddetta korresponderar regeln i 1 § kungörelsen (1962:394) med vissa bestämmelserrörande ansökan om pension enligt lagen om allmän försäkring, m, m., enligtvilket stadgande ansökan om pension skall göras hos iStockholm om den försäkrade inle är inskriven hos allmän försäkringskassa. Enligt förslag ovan skall den pensionsgrundande inkomstenför de utländska sjömän varom fräga är bestämmas av den lokala skattemyndigheteni . Det kan förutses att ett nära samarbete erfordras, inte blottmellan sjömansregistret, sjömansskattekontorel och den lokala skattemyndigheteni , ulan även mellan sistnämnda myndighet och den försäkringskassa hosvilken dessa sjömän skall vara registrerade. Det framstår därför somändamålsenligt att registreringen av dessa utländska sjömän sker hos Göteborgsallmänna försäkringskassa. Det bör nämnas att ianslutning till den omläggning av beräkningen av pensionsgrundande inkomst somavses ske, planerat att fr. o. m, 1973 föra över registreringen av de nordiskasjömännen som är bosatta i annat nordiskt land än tillförsäkringskassan i , Som en konsekvens av detta förslag börsjälvfallet ansökan om pension i dessa fall göras hos iGöteborg, Som redan anförts kan de utländska sjömännen fr, o, m, den1 åsättas särskUda registernummer. Därigenom förenklas självfalletregistreringsförfarandet hos . a, undviks alla devanskligheter som är förenade med en registrering efter namn. Det händer inleså säUan att namnuppgifterna för en och samma varierar t, ex, därför atttveksamhet råder om namnets rätta stavning eller tveksamhet råder om vilketnamn som är för- och efternamn. Likaså kan uppgifter om födelsetid vara svåraatt få fram. Även då pensionsansökan kommer in blir förfarandet tämligenenkelt. Genom alt sjömannen kan uppge ett registernummer kan man lätt återfinna hanspensionskort. Givetvis får man vänta sig alt del uppkommer fall då sjömanneninte kan uppge sitt registernummer. I dessa fall kan särskilda efterforskningargöras i sjömansregistret. Del bör i delta sammanhang anmärkas att del enligt 20 kap.8 § AFL åligger försäkrad att, i enlighet med de föreskrifter som meddelas av Kungl.Maj:t eUer, efter Kungl. Majits bestämmande, , lämna deuppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen. I sådana föreskrifterbör införas bestämmelse om att som här avses skall i sin pensionsansökanange registernummer. Därutöver bör observeras kungörelse(1962:697) med föreskrifter om fogande av prästbevis eller annat bevis vidansökan om pension enligt lagen om aUmän försäkring, m, m. Enligt dennakungörelse skaU, då pension söks av person som inte är kyrkobokförd i rikel, lillansökningen fogas av behörig myndighet utom riket utfärdat intyg rörandesökanden, innehållande de uppgifter rörande födelselid, civUständ och dyUkl, vUkaerfordras för bedömande av rätlen tiU den sökta förmånen, eller annat dyliktbevis som kan godtaga. En svårighet av administrativ art uppkommer genombestämmelserna rörande underrättelse om beslut i 8 och 9 §§ förordningen (1959:551)angående beräkning av pensionsgrundande inkomsl enligt AFL, Enligt 9 § andrastycket nämnda förordning skall beslut om pensionsgrundande inkomst, som inteanges på debetsedel å slutlig skall, delges den försäkrade "om det ej ärkänt att han icke kan anträffas". Uppenbarligen skuUe denna delgivningsskyldighelvålla den lokala skattemyndigheten i stora bekymmer om den skulletillämpas på den grupp, varom här är fråga. Förutom svårigheter med själva delgivningsförfarandetskulle den lokala skattemyndigheten tvingas att registrera och hålla vaijeutländsk adress aktuell. Det kan förutses att delta i flertalet faUskulle ske utan nytta dä möjligheterna att nå dessa sjömän även med vanligabrev ofta torde vara begränsade. De beslut det här är frågan om kan som regel inle antas gåden försäkrade emot. Beslutet grundas nämligen enbart pä de uppgifter somframgår av löneredovisningarna. Det praktiska behovet för sjömannen att få enUnderrättelse måste därför anses vara ringa. Det synes med hänsyn tUl desvårigheter som är förknippade med en obligatorisk underrättelseskyldighetlämpligast med en ordning som innebär att sjömannen i det särskUda fallet påförfrågan hos får upplysning om den pensionsgrundande inkomstsom beräknats för honom. Som förut angivits avses varje utländsk sompåmönstrar svenskt handelsfartyg tilldelas ett registernummer, I samband medatt han får skriftligt bevis om registernumrel kan sjömannen lämpligen i sammaform underrättas om de pensionsförmåner, som han enligt svensk lagstiftningåtnjuter. Därvid bör anges att han kan hänvända sig till iGöteborg, om han önskar upplysning om den pensionsgrundande inkomst somfastställts för honom. 8.3 Avgifts- och kostnadsfrågor, ikraftträdande Som tidigare berörts eriägger redare avgift tilltilläggspensioneringen och sjukförsäkringen enligt särskilda bestämmelsersom intagits i förordningen (1959:555) angående redares avgifter i vissa fallenligt lagen om allmän försäkring. Avgiftenutgår med en på visst sätl bestämd andel av den avgift som enligt 19 kap, 4 och5 §§ AFL skall utgå till sjukförsäkringen respektive tilläggspensioneringen.Nämnda andel svarar mot förhållandet mellan antalet svenska sjömän och helaantalet sjömän på svenska handelsfartyg i medeltal för , som närmast föregått det år då procentsatserna fastställs. Genomkungörelse 1971:770 har förordnats att procentsatsen för skall vara6,68 för tilläggspensioneringen. Den eljest för gällande avgiften förarbetsgivare till tilläggspensioneringen är 10,5, BakgrundenlUl de särskUda bestämmelserna i detta avseende för redare är att om fuUpensionsavgift uttogs för samtliga anställda på fartygen, redarna skulleåsamkas betydande kostnader, som endast delvis skulle motsvaras av pensionsrällför svenskt sjöfolk, Ä andra sidan var det angeläget alt motverka att det uravgiftssynpunkt blev fördelaktigare för redarna alt anställa utländska sjömänän svenska. Därför anknöts avgifts-plikten inte lUl sjömannens nationalitet idet enskilda fallet utan metoden med en generell nedsättning av avgiften lilltilläggspensioneringen för sjömän valdes. Då regelntillkom kunde till följd av det krav på mantalsskrivning som gällde förutlänningar - som regel endast svenska sjömän intjäna rätt tUl tilläggspension.Sedan dess har - som tidigare nämnts tillkommit sjömän från de övriganordiska länderna. bestäms dock avgiften efter andelen svenskasjömän i den totala bemanningen. F. n. måste därför avgiften anses vara förlåg. Med den föreslagna utvidgningen av tUläggspensioneringen saknas anledningalt behålla en lägre procentsats för redare än för andra arbetsgivare såvittavser tiUäggspensioneringen, Däremot måste särregeln för redarna bibehållas föravgiften till sjukförsäkringen. Det ter sig emellertid naturligt all inleomedelbart föreskriva samma avgiftsuttag till tilläggspensioneringen för redaresom för övriga arbetsgivare. Mot en omedelbar höjning talar särskilt delförhållandet att förmåner tUl de utländska sjömännen på grund avkvalifikationsreglerna kan börja utgå tidigast efter det den föreslagnalagstiftningen trätt i kraft. Höjningen av avgiften bör därför ske etappvis. Med utgångspunkt från att rederinäringen under enövergångstid av fortfarande bör åtnjuta viss reducering avavgiftsuttaget och att allmänt gällande arbetsgivaravgift till ATP därför börutgå först från och med fjärde året efter den föreslagna lidpunkten förlagstiftningens ikraftträdande (föreslagen tidpunkt ) börföljande modell för upptrappningar gälla (mot bakgrunden av reglerna för uttagav avgift för ): allmänt gällande arbetsgivaravgift tillATP reduceras i proportion till totala andelen utländska sjömän år 1974i proportion lill 3/4 av andelen utländska sjömän i proportion till 1/2av andelen utländska sjömän i proportion tUl 1/4 av andelen utländskasjömän Avgiften för tilläggspensioneringen för redare bör alltsåefter en övergångstid bestämmas pä samma sätt som för övriga arbetsgivare, dvs.med tillämpning av 19 kap. 1 och 5 §§ AFL. En konsekvens av detta blir att vidbestämmande av avgiften skall bortses från arbetstagare, vars lön ejuppgått till . Sådant undantag har tidigare ej gällt för redare, vare sigför avgiften till tilläggspensioneringen eller för avgiften tillsjukförsäkringen. Orsaken härtill har varit att det ansetts mindre vanligtförekommande att en från en redare uppburit lön och naturaförmåner tiU ellvärde understigande , . Med hänsyn till att det frånadministrativa synpunkter - såväl på uppbördsmyndigheternas som påarbetsgivarnas sida - torde vara ett starkt önskemål att avgiftsunderlaget förutgående arbetsgivaravgifter bestäms efler så enhetliga grunder som möjligt börmotsvarighet till denna särbestämmelse inte intas i 19 kap. 1 § AFL. 300-kronorsgränsenbör således gälla även här. Också för övergångstiden kommer denna gräns attgälla.' De reglersom skulle bli kvar i förordningen angående redares avgifter i vissa fall enUgtAFL skulle bli de, som reglerar avgiften till sjukförsäkringen. Dessa reglerkan emellertid med fördel arbetas in i 19 kap, 4 §, vilket skulle medföra att redaravgiftentill sjukförsäkringen i fortsättningen bestämdes med tillämpning av 19 kap, 1och 4 §§ AFL. Detta får i avsaknad av särregler till följd all även beträffandeavgiften lill sjukförsäkringen skall bortses från arbetstagare som under åreticke uppburit inkomsl överstigande , Inle heUer i delta avseende finnsanledning alt bibehålla en särregel för redare, I sambandmed att 300-kronorsregeln görs tillämplig även beträffande redare börmotsvarande ändringar ske i fråga om bestämmandet av underlag förarbetsgivaravgifter i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, lagen (1961:300)om redareavgifl för sjöfolks pensionering, lagen (1970:742) om lönegarantiavgifloch lagen (1971:282) om arbetarskyddsavgift. Tilläggspensionering på grund av inkomst av anställningfinansieras hell genom arbetsgivaravgifter. Den här avsedda utvidgadetilläggspensioneringen kommer således helt att finansieras på detta sätt. Omden föreslagna höjningen av redarnas avgifter till tilläggspensioneringen kommeratt motsvara ökningen av kostnaderna är vanskligt alt bedöma. Härtill bidrarflera orsaker. Ovisshet råder om de utländska sjömännens seglationsvanor och hur dessa eventuellt kan påverkas av den nya 1 denna promemoria bortses frän den allmänna frågan omhöjning av beloppsgränserna inom den allmänna försäkringen, i vilken frägariksförsäkringsverket innevarande är framlagt förslag, som berör bl. a. den nudiskuterade beloppsgränsen. Prop,1973:98 58 Vidare är det svårt att bedöma i vilkengrad de utländska sjömännen kommer att utnyttja sina intjänade rättigheter.Även ökningen av administrationskostnaderna är svårbedömbar. Tilläggspensioneringen är emellertid av kollektiv naturoch ökade kostnader drabbar försäkringen som helhet. Med hänsyn härtill och tUlatt den allmänna avgiften till tilläggspensioneringen vilken i fortsättningenäven blir tillämplig på redarna skall vara så avvägd att den skall bärakostnaderna för pensioneringen av hela kollektivet, synes någon ytteriigareutredning i detta avseende ej erforderlig. Då pensionsgrundande inkomsl beräknas för kalenderår,måste den nya lagstiftningen träda i kraft . Med hänsyn rillremissförfarande, erforderlig förberedelsetid för de handläggande myndigheternam, m,, synes den nya lagstiftningen böra träda i kraft ,Detta innebär att pensionsgrundande inkomst första gången kommer att beräknaspå inkomst. Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenomförordnas, att 1 kap, 3 §, 11 kap, 1 § och 19 kap, 1 och 4 §§ lagen (1962:381)om aUmän försäkring skall ha nedan angivna lydelse. Försäkrade enligt denna lag äro svenska medborgare, så ockde som utan att vara svenska medborgare äro bosatta i riket. Den som ej är svensk medborgare men är anställd iredarens tjänst ombord på svenskt handelsfartyg är försäkrad förtilläggspension, även om han ej är bosatt i riket. Vad nu sagts gäller dockicke den som är anställd uteslutande för fartygs iståndsättande eller uppläggningeller för tillsyn eller betjäning vid fartygs uppehåU i hamn. Såvitt angår försäkringen för tilläggspension är den som enligt 11 kap, 6 § tUlgodoräknats pensionspoäng försäkrad, även om han ej längre uppfyller förutsättningarna enligt första stycket. Såvittangår försäkringen för tilläggspension är den som enligt 11 kap, 6 §tillgodoräknats pensionspoäng försäkrad, även om han ej längre uppfyllerförutsättningarna enligt första eUer andra stycket. 1 § Rätt till tilläggspension grundas på inkomsl av förvärvsarbete. För varjeår, varunder någon varit försäkrad enligt 1 kap. 3 § första stycket, skall förhonom enligt vad nedan sägs beräknas pensionsgrundande inkomst på grundval avhans inkomst av an- 1 Senaste lydelse 1967:206. För varjeår, varunder någon varit försäkrad enligt 1 kap. 3 § första eller andra stycketskall för honom enligt vad nedan sägs beräknas pensionsgrundande inkomst på grundval av hans in- Nuvarandelydelse ställning och inkomst av annat förvärvsarbete . Sådanberäkning skall icke göras för år före det då den försäkrade uppnår sexton årsålder, ej heller för år då den försäkrade avlidit eller för år efter det dä hanfyllt sextiofem är eller , varunder han åtnjutit ålderspensioneller förtidspension enligt denna lag. Föreslagenlydelse komst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete under året.Sådan beräkning skall icke göras för år före del dä den försäkrade ålder, ej heller för år då den försäkrade avlidit eller för år efterdet då han fyllt eller för tidigare är, varunder han åtnjutitålderspension eller förtidspension enligt denna lag. 19 kap. 1 f Arbetsgivare skall enligt vad nedan sägs för varje årerlägga avgift dels till sjukförsäkringen, dels lill försäkringen förtilläggspension, Avgifi till sjukförsäkringen utgår å summan av vadarbetsgivaren till arbetstagare hos honom i penningar ellernaturaförmåner i form av kost eller bostad utgivit såsom lön eller, där fallsom avses i 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten är för handen, annanersättning för utfört arbete. AvgifttUl försäkringen för tilläggspension utgår å summan av vad arbetsgivaren underåret till arbetstagare hos honom i penningar eller naturaförmåner i form avkost eller bostad utgivit såsom lön eller, där fall som avses i 1 1 kap, 2 §andra stycket är för handen, annan ersättning för utfört arbete, sedan frännämnda summa dragits ett belopp motsvarande det vid årets ingång gällandebasbeloppet multiplicerat med del beräknade genomsnittliga antaletarbetstagare hos arbetsgivaren . Härvid skall arbetstagare, som underhela året varit anställd med fuU arbetstid, räknas säsom en arbetstagare ocharbetstagare, som varit anställd i mindre omfaltning, medräknas imotsvarande män. Genomsnittliga antalet arbetstagare beräknas med en decimal.Om särskilda skäl föranleda därtill, må avgift beräknas på sätt som avvikerfrån vad nu stadgats men som giver i huvudsak samma resultat. Vidberäkning av avgift enligt denna paragraf skall hänsyn icke tagas lillarbetstagare, vars lön ej uppgått till trehundra kronor, och ejheller lill arbetstagares lön eller ersättning i vad den för år räknatöverstiger sju och en Vidberäkning av avgift enligt denna paragraf skall hänsyn icke tagas lillarbetstagare, vars lön ej uppgått tUl trehundra kronor, och ejheller till arbetstagares lön eller ersättning i vad den för är räknatöverstiger sju och en 2 Senaste lydelse 1971:943, Ändringen innebär bl, a. attfemte stycket upphävs. Nuvarande lydelse halv gånger det vid årets ingånggällande basbeloppet. Vad gäller sjukförsäkringen skaU vidare, där ej fall somavses i 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten är för handen, vid beräkning avavgift bortses från arbetstagare, som icke är obligatoriskt försäkrad enligtlagen om yrkesskadeförsäkring. Såvitt angår försäkringen för tilläggspensionskall bortses från arbetstagare, som vid årets ingång uppnått sexliofem årsålder, så ock från arbetstagare i fall då lön eller annan ersättning tillhonom antingen enligt 11 kap. 2 § tredje eller fjärde stycket icke räknassåsom inkomst av anställning eller, om arbetslagaren icke är svensk medborgareoch ej heller är bosatt härslädes, avser arbete utom riket. Om redares avgift för lön till vissa sjömän stadgassärskilt. Föreslagen lydelse halv gånger det vid årets ingånggällande basbeloppet. Vad gäller sjukförsäkringen skall vidare där ej fall somavses i 3 kap. 2 § andra stycket sista punkten är för handen, vid beräkning avavgift bortses från arbetstagare, som icke är obligatoriskt försäkrad enligtlagen om yrkesskadeförsäkring. Såvitt angår försäkringen för tilläggspensionskall bortses frän arbetstagare, som vid årets ingång uppnått sextiofem årsålder. Detsamma gäller i fall då lön eller annan ersättning till arbetstagarenantingen enligt 11 kap, 2 § tredje eller fjärde stycket icke räknas såsom inkomslav anställning eller, om arbetstagaren icke är svensk medborgare och ej hellerär bosalt härslädes eller är anställd i redarens tjänst ombord på svenskthandelsfartyg, avser arbete utom rikel. 19 kap. 4 §3