prop · FW03120 · 1973-12-31 00:00:00 — Meddelasen livförsäkring som en kombinerad P- och K-försäkring skaU den uppdelas på debåda försäkringsslagen. Uppdelningen skall i första hand ske med ledning avförsäkringsvillkoren. En sådan upp-delrung är dock icke alltid möjlig.Uppdelning får då i stället göras enhgt särskilda bestämmelser. Möjlighetfinns för försäkringstagare all i försäkringsavtal om P-försäkring, för vilken preraiebetalningenskall vara fullgjord från del avtalet ingicks, genora särskiltförbehåll vid avtalets ingående få försäkringen hänförd tUl kategorin K-försäkring.Ett försäkringsavtal kan också ändras så, alt en P-försäkring hell ellerdelvis övergår till K-försäkring. Mot K-försäkringen svarande premiereserv ochövriga tillgodohavanden vid ändTingslillfället skall då i beskattningshänseendeanses sora sådant belopp sora utbetalts på grund av P-försäkring (förstastycket punkt 10 av anvisningarna till 32 §). Beloppet är således skattepUktigt. Rättentill avdrag för P-fÖrsäkringspremie P-försäkringkan avse försäkring som är tagen i samband med tjänst eller ulan sådantsamband. Är försäkringen lagen i samband med tjänst anses av den anstäUde erlagdaavgifter för försäkringen som kostnadför fullgörande av tjänsten. Avdragsrätt föreUgger alltså för preraier på sararaasätt sora för övriga kostnader för tjänsteintäkternas förvärvande (33 § 1 mom.KL). Har däremot arbetsgivaren erlagt premien skall den anställde intebeskattas i anledning härav (punkt 3 av anvisningarna till 32 § KL). P-försäkringskall anses lagen i samband med tjänst om skyldighet enligt anställningsavtaletföreligger för arbetstagaren att ha sådan försäkring. Föreligger inle sådanskyldighet kan en P-försäkring ändå räknas som tagen i samband med tjänst,nämligen ora preraierna för försäkringen skall betalas av arbetsgivaren ellerav denne och arbetstagaren geraensaral. (Punkt 1 av anvisningarna till 31 §KL.) Avdragsrätlenför preraier för annan P-försäkring än sådan sora tagits i saraband raed tjänstregleras i 46 § 2 raora. första stycket 2) KL. Avdrag får alltså åtnjutas sora allraäntavdrag. Avdrag raedges härvid för avgift som erlagts under beskattningsåret förförsäkring som ägs av den skatlskyldige själv eller hans raake eller omyndigabarn. Avdragsrätlen är aUlså knuten till försäkringens ägare eller i förekomraandefall försäkringsägarens raake eller föräldrar. Försäkringstagaren är att anse soraägare tiU dess han frånhänt sig äganderätten till någon annan. Även ora förraånstagaretUl försäkringen är insatt och oberoende av ora förmånstagareförordnandet kanåterkallas eUer ej har försäkringens ägare sålunda rätt tiU avdrag för eriagdpremie. Denu redovisade bestämraelserna ora allraänt avdrag för preraie för P-försäkringgäller eraellertid inte undantagslöst. EnUgt punkt 1 av anvisningarna till 46 §KL raedges nämligen inte avdrag för premie för P-försäkring när utgiften förpremien är att betrakta sora sådan levnadskostnad som inte är avdragsgillenligt 20 § KL. Sora exerapel anges i anvisningspunkten preraie för P-försäkringpå herabiträde. Vidare är enligt 42 § 2 mom. en förutsättning att den skatlskyldigevarit bosatt här i landet under hela beskattningsåret. Har han varit bosatt härendast under en del av beskattningsåret får avdrag åtnjutas endast i den raåndel belöper på sådan del av beskattningsåret (46 § 2 mora. tredje stycket KL). Vidarefinns en bestäraraelse sora begränsar avdragsrätten i ett speciellt fall. Detgäller skattskyldig sora under beskattningsåret haft att erlägga sjöraansskatt.Sådan skattskyldig får göra avdrag för preraie för P-försäkring som inte tagitsi samband med tjänst endast i den raån hänsyn vid beräkningen av sjöraansskatleninte tagits tUl preraie. (46 § 2 mora. andra stycket KL.) Detbör slutiigen påpekas att avdragsrätten för preraier för P-försäkring intepåverkas av ora preraien betalas i förra av engångspremie eller på annat sätt, 3 1973.1 saml. Skattepliktför utfallande pension m.m. Moträtten till avdrag för premie för P-försäkring svarar skatteplikt förutfallande försäkringsersättning. Rätt till pension likstäUs med tjänst (31 §andra stycket KL) och pensionen hänförs alltså till intäkt av tjänst (32 § 1mom. första stycket KL). Skillnad görs härvid inte mellan försäkring som tagitsi samband med tjänst och försäkring som tagits utan sådant samband. Sora inläktav tjänst räknas även annat belopp som utgått på grund av P-försäkring, såsoravinstandel, återbäring eller belopp sora uppbärs vid återköp av försäkringen(32 § 1 raora. andra stycket KL). Utfallandebelopp på grund av P-försäkring utgör i regel skattepliktig inkorast förmottagaren. Skattskyldigheten gäller alltså försäkringens ägare eller, iförekommande fall, förraånstagare. Undantag finns emellertid från att mottagarenskall skatta för utfallande belopp. I vissa fall beskattas nämligenförsäkringstagaren för utfallände belopp när förraånstagare till P-försäkringuppbär ersättningen före försäkringstagarens död. Så är enligt 53 § 4 mora. KLfallet ora försäkringstagaren inte vid utbetalning av motsvarande belopp till förmånstagarenskulle ha varit berättigad till avdrag för beloppet såsom för omkostnad ellerperiodiskt understöd. Detsamma gäller i fråga ora den som efterförsäkringstagaren fått förfoganderätten till försäkringen. Undantagsreglernahar tUlkommit för att hindra att bestämmelsema om avdrag för periodisktunderstöd och gåva kringgås. Avdrag för periodiskt understöd eller därmedjämförlig periodisk utbetalning, som inte får dras av från inkomsten avsärskild förvärvskälla, medges som allraänt avdrag. Avdrag medges dock inteför vad som utgått till person i givarens hushåll eller för vad som utgått lillannans undervisning eller uppfostran om understödet inte utgjort skadestånd.Avdrag medges i praxis inte heller för periodiska utbetalningar till juridiskperson. Genom att som förraånstagare tiU pensionsförsäkring sätta in person,som omfattas av begränsningarna i avdragsrätlen för periodiska understöd skullenäraUgen om undantagsreglerna inte fanns försäkringstagare kunna tillförasådan person medel, som han genom avdrags-rätten för premiema indirekt erhållitavdrag för. Äganderättsövergångbeträffande P-försäkring föranleder skattekonsekvenser om övergången sker påannat sätt än på grund av försäkringstagarens död och tUL annan juridiskperson än pensionsstiftelse. Enligt andra stycket av punkt 10 av anvisningarna tUl32 § KL skall i sådant faU ett belopp som svarar mot försäkringens värde vidtiden för äganderättens övergång anses som på grund av försäkringen utbetalttill försäkringstagaren. Detsamraa gäUer den sora vid försäkringstagarens dödeller eljesl efter denne erhållit förfoganderätten tUl försäkringen och överlåteräganderätten till densamma. Prop, 1973:120 15 regelskulle pensionsförsäkring kunna överlåtas exempelvis till juridisk person, somär endast begränsat skattskyldig, varvid medlen skulle bU helt obeskattade. Genom1970 års skattereform, sora tillärapades första gången i fråga om 1972 årstaxering, infördes individuell beskattning av arbetsinkorast (A-inkomst). Förkapitalinkomst och liknande (B-inkomst) behöUs en form av sambeskailning. Dennärmare innebörden av de näranda kategorierna inkorast anges i 9 § 3 raora.förordningen (1947: 576) om statiig inkomstskatt (Si). Med A-inkomst förståsinkomst av tjänst med undanlag av periodiskt understöd eller därmed järaförUgperiodisk intäkt samt inkomst av jordbruksfastighet och av rörelse ora den skattskyldigevarit verksara i förvärvskällan i ej blott ringa orafattning. Med B-inkorastförstås övriga inkoraster. Begreppen A-inkorast och B-inkorast har sararaainnebörd sora begreppen arbetsinkorast resp. sidoinkorast enUgt förordningen(1965: 153) om särskild skatteberäkning i vissa faU för makar, som tiUämpadesbeträffande 1967 taxeringar. Sararaanlagdabeloppet av skattskyldigs inkorast från olika förvärvskällor minskat raed aUmännaavdrag och i förekoraraande fall avdrag för förlust hänförlig lill tidigarebeskattningsår utgör skattskyldigs till statiig inkorastskatt taxerade inkomst(5 § Si). Beskattningsbar inkomst utgörs av den taxerade inkomsten rainskad raedgrundavdrag och avdrag för väsenUgen nedsatt skatleförraäga (9 § 2 raora. Si).På Uknande sätt beräknas kommunalt taxerad och beskattningsbar inkomst (47 § aoch 50 § I mora. Härvid beräknas inkorasterna för var koramun för sig. Förskattskyldig sora varit bosatt här i landet under större delen avbeskattningsåret är grundavdraget såväl statiigt som kommunalt , vidhögst . statiigt taxerad inkomst. Grundavdraget avtrappas med enfemtedel av den statligt laxerade inkomsten till den del den överstiger 30 000kr. Har den skaltskyldige uppburit lön eller annan gottgörelse sora ulgörbeskattningsbar inkorast enligt förordningen (1958: 295) om sjöraansskatt skaUgrundavdraget rainskas på visst sätt. I det fall den skattskyldige varit bosatthär i landet under högst halva beskattningsåret raedges grundavdrag raed lägrebelopp enhgt särskUda regler. Förmakar, som under beskattningsåret levt tillsammans och under någon del däravvarit bosatta här i rUcet, skaU för beräkning av statlig inkomstskattbeskattningsbar A-inkomst och beskattningsbar B-inkomst bestämmas för dem bådaom var och en av dem haft taxerad inkorast. Beskattningsbar A-inkorast utgörsav det sararaanlagda be- loppetav den skaltskyldiges A-inkomst minskat raed allmänna avdrag, förlustavdrag,grundavdrag och avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga. Beskattningsbar B-inkomstutgörs av skiUnaden mellan skattskyldigs hela beskattningsbara inkorast ochden beskattningsbara A-inkorasten. (9 § 3 raom. tredje och fjärde styckena Si.) Varderaraaken taxeras för sin inkomst. Därvid beräknas skatt på beskattningsbarA-inkomst för vardera maken för sig, medan statlig inkorastskatt för makarnas B-inkomsterberäknas som om make med högsta A-inkomst haft all B-inkomst. Skatten påmakarnas B-inkomster utgör härvid skiUnaden mellan den sålunda beräknadeskatten och den skatt som belöper på A-inkomsten. Skatten på B-inkomsten fördelaspå makarna efter förhållandet mellan deras beskattningsbara B-inkomster. Om detsammanlagda beloppet av makars B-inkoraster inte överstiger . ansesdock dessa inkoraster vid skatteberäkningen som A-inkorast (11 § 1 raora. , Isaraband med skattereform infördes vidare regler om skattereduktion.Dessa regler finns i 2 § 4 mom. uppbördsförordningen (1953: 272), UF, ochiakttas vid debitering av slutiig och tillkommande skatt, preliminär B-skattsamt vid faststäUande av preUminär A-skatt. Skattereduktion åtnjuts av gift skattskyldig,vars make har en till statlig inkomstskatt taxerad inkomst understigande 4 500kr., av skillnaden meUan sistnäranda belopp och den taxeradeinkorasten, således med högst . Har båda makarna haft tiU statiiginkomstskatt laxerad inkomst som understiger . får dock skattereduktionåtnjutas endast av den av raakarna sora haft den högsta taxerade inkomsteneller, om taxerade inkomsterna är lika stora, av den äldste av makarna.Skattereduktion med . åtnjuts också av ensamstående skattskyldig med heraraavarandebarn . För skattereduktion krävs att skattskyldig varit bosatt här iriket under någon del av beskattningsåret och för gift skattskyldig dessutoraatt även maken varit bosall i riket under någon del av beskattningsåret. Avsersistnämnda bosättning mindre del av beskattningsåret nedsätts skattereduktionenenligt särskilda regler. Makarsbeskattning vid frivillig P-försäkring Komraitténpåpekar alt den genom skattereform genomförda gränsdragningen mellanA-inkomst och B-inkomst medfört att P-försäkring kan utnyttjas för att överförainkorast mellan makar. Detta kan genomföras så att ena maken erlägger och tillgodoförsig avdrag för premie för P-försäkring som ägs av den andra maken. loppsom UtfaUer på grund av försäkringen räknas sora A-inkorast och beskattas hosförsäkringsägaren, medan i detla fall andre maken fått premieavdraget. raakarsinkomster väsentligen skiljer sig från varandra i storlek och därraed i fråga oramarginalskatt kan skatte-vinslen bli betydande genom alt avdrag för premiensker vid hög marginalskatt under det alt beskattningen för utfallande belopphos andre raaken sker vid en lägre raarginalskall. Enligtvad komraittén erfarit har införandel av bestäraraelser oraobligatorisk särbeskaltning av A-inkorast raedfört att P-försäkringar därförsäkringsägarens make erlagt tecknats i avsevärt ökad omfattning. Ivad mån så skett för att överföra inkorast från den ena maken till den andre raednedsättning av skatteprogressionen sora följd kan inle statistiskt klarläggas,främst därför att försäkrings-anstalterna saknar anledning att efterforska verasora erlagt preraierna. finns det emellertid starka skäl antaatt möjligheten att genom pensionsförsäkring överföra inkomst mellan makarutnyttjats och att detta förhållande medverkat till den stegrade tendens attteckna pensionsförsäkringar, särskilt mot engångspreraier, sora kunnat iakttasunder senare år. Koramittén pekar på den myckel förmånliga situation som uppkomraerom skattskyldig erlägger engångspremie för en av hans make ägd försäkring fören genast börjande teraporär livränta, sora skall utgå . Den tidvarunder pension ulgår har väsentlig betydelse raed hänsyn till bl. a.eventuell penningvärdeförändring och likviditetssynpunkter. Oavsetti vilken orafattning P-försäkringen används för inkorast-överföring raeUanmakar finner komraittén det otillfredsställande alt metoden över huvud tagelkan praktiseras. Komraittén påpekar att skattelagstiftningen i andra samraanhanginnehåller regler som avser att förhindra att inkomslöverföringar mellan raakarfår verkningar vid inkomstbeskattningen. Så t.ex. medges inte avdrag förperiodiskt understöd till make som sammanbor med den understödsgivande maken.Vidare gäller avdragsförbud för lön till make. Mot den bakgrunden anser komraitténatt åtgärder bör vidtas raot att bestäraradserna om beskattning av P-försäkringskall kunna ulnyUjas för alt vinna skattelättnader. Enligt kommitténs meningfinns vidare skäl att ingripa raot alla försäkringar som kan vara tagna underinflytande av skattereform. På grund härav bör en ändrad lagstiftningberöra aUa försäkringar tecknade efler ingång. Även ora den särskilda skatteberäkningi vissa fall för raakar sora tillärapades beträffande taxering iviss utsträckning kunde ge skattelättnad av här berörda slag torde enligt koraraitténmissbruk knappast ha förekommit . De tidigare tUlämpade särbeskattningsreglernatorde näraligen i vissa avseenden ha raotverkat sådana åtgärder. Föralt åstadkoraraa ell godtagbart resultat vid beskattningen av P-försäkringarligger det enligt utredningen närmast lill hands att angripa inkomstsidan.Anledningen till att belopp som utfaller på grund av P-försäkring ansetts böraräknas som A-inkomst är att pension regelmässigt utgör uppskjutenarbetsinkomst. Delta gäller oavsett om pensionen betalas t.ex. direkt avförutvarande arbetsgivare eller på grund av försäkring. När P-försäkring kanantas tecknas huvudsakligen för att flytta över inkomst från ena raaken till denandra har eraellertid pensioneringssyftet trätt i bakgrunden i så hög grad attförutsättningarna för den nuvarande skatteraässiga behandUngen brister. Enlösning är enUgt kommittén att som A-inkomst anse endast pension som utgår pågrund av tidigare utförd arbetsprestation och sålunda utgör uppskjuten arbetsinkorast.Förutsättningar saknas emellertid f.n. för att uppställa generella regler förnär pension skall anses ha sådant samband med arbete att den bör betraktas somA-inkomst. Vidare skuUe det vara adrainistrativt betungande att i alla faU dåpension utfaller på grund av frivillig P-försäkring pröva om pensionen utgöruppskjuten arbetsinkomst eUer ej. En gränsdragning av denna art innebär sålundabetydande praktiska svårigheter. Koramitténpåpekar vidare att nyssnämnda metod berör även andra försäkringar än dem manavser reglera. Endast i de fall där make som uite erlagt premierna ärförsäkringens ägare är en ändring i beskattningen av utfallande belopppåkallad. Försäkringsanstalterna har emellertid i raånga fall inte kännedom omvem som har betalat preraierna och kan sålunda inte särskilja nyssnämndaförsäkringar från andra. Med hänsyn till angivna förhållanden anser kommitténatt det inte är praktiskt möjligt att korrigera den påtalade skatteeffekten genoraatt ändra reglerna vid beskattning av utfallande belopp. I stället bör manenligt konmiittén begränsa avdragsrätten för P-försäkringar. En ändring iavdragsrätten har emellertid inte någon effekt på försäkringar sora tecknatsnågot av åren 1970, 1971 eUer 1972 i den mån för försäkringarnabetalats under dessa år. Mot den bakgrunden anser koraraittén det vidaremotiverat raed ändrade bestäraraelser för beskattning av belopp sora utfallerpå sådana försäkringar. Kommitténpåpekar att skattskyldigs avdrågsrätt för för andre maken tiUhörig P-försäkringinte är försäkringsmässigt nödvändig. Enligt den tolkning som gettsbestämmelsen i 46 § 2 mom. KL föreligger nämhgen avdragsrätt för försäkringensägare oavsett på vems liv försäkringen tagils. Skattskyldig kan alltså genomegen försäkring säkerställa exempelvis sin makes pensionering. Genom att vägraavdrag för preraie för försäkring beskär raan enligt komraittén inte legitiraapensioneringsmöjligheter av någon större betydelse. gerett klart önskemål om pensionering torde inle heUer frågan om vilken av makarnasom har rätt till avdragen vara av näranvärd betydelse för frågan ora P-försäkringi det enskUda fallet tecknas eller raed vilket belopp så skall ske. Kommittén föreslår därföratt rätlen för skattskyldig att få avdrag för avgift för makes P-försäkringslopas. Om så sker kan antas att nyteckning av försäkringar av här avsedd typkommer att upphöra. Enligt koraraitténs raening bör avdragsrätten eraeUertidslopas inte bara för nytecknade försäkringar ulan även för redan tecknade raenej slutbetalade P-försäkringar. Visserligen koraraer fömtsättningarna för deingångna avtalen då att förändras radikalt. Koramittén pekar emellertid på altdet aUlid finns möjligheter att vidta andra dispositioner med hänsyn lill detnya läget. Sora exerapel anges att försäkringen ersätts raed s.k. fribrev elleralt äganderätten till försäkringen såvitt avser återstående premiebetalningflyttas över på den raake sora tidigare erlagt och dragit av premierna. Att slopa avdragsrätlenenbart för premie för raakes P-försäkring leder eraellertid inte till avseltresultat. EnUgt 52 § 1 raora. KL har näraUgen make rätt att vid taxeringavräkna allmänna avdrag avseende bl.a. försäkringspremier som inte kunnatutnyttjas vid andre makens taxering. Motsvarande gäller enUgt 11 § 1 mom. taxering tiU StatUg inkomstskatt. Detla nödvändiggör åtgärder för attmotverka att skattskyldig skall kunna få avdrag för för raakensförsäkring genora att tillgodogöra sig de avdrag enligt 46 § 2 raora. KL, somdenne inte kunnat utnyttja. Koraraittén föreslår därför vidare att avdrag föregen P-försäkring skall få åtnjutas först efter övriga allraänna avdrag ochendast raed så slort belopp att underskott inte uppkoraraer vid taxeringen. I förekomraandefall bör den skattskyldige vid kommunaltaxeringen få dra av återståendepremiebelopp från inkomst i annan kommun raen underskott får inle heUer då uppkoraraa.Slutiigen föreslås alt den skatlskyldige skall ha rätt att vid senare taxeringtUlgodoföra sig avdrag enligt 46 § 2 raora. KL för tidigare inte avdragna preraier.Sådant avdrag skall yrkas senast sjätte beskattningsåret efter betalningsåret raenfår därvid inte föranleda underskott. Vadangår avdragsrätlen för preraie för P-försäkring som ägs av den skattskyldigesminderåriga barn finner koraraittén inte anledning att föreslå någon ändring inuvarande bestäraraelser. Gällande åldersspärrar för att P-försäkring skallanses föreUgga bör enligt kommittén vara tUlräcklig garanti mot missbruk. Komraitténhar inte varit enig i frågorna om slopande av avdrags-rätt för för raakesförsäkring och beskattning i vissa fall hos den raake sora tillgodogjort sigavdrag för premiebelopp. Ledamoten ansluter sig inte tiU majoritetensförslag beträffande avdrågsrätt för avgift för makes P-försäkring. Han anföratt del föreslag- naingreppet innebär ett övergivande av en av de bärande principerna bakom äktamakars beskattning, nämligen att då det gäller makes rätt att utnyttjaunderskott hos andre maken familjen skall ses som en enhet. Vidare anför han bl.a,att avdragsrätt för makes försäkring behövs i fall av s,k. och har reserverat sig mot förslaget om beskattning hosden make som tillgodogjort sig premieavdraget. Det påpekas att regeln omavdragsrätt för premie för makes P-försäkring varit helt klart och entydigtformulerad. Det får då anses oacceptabelt att så radikalt förändraförutsättningarna för de tagna P-försäkringarna enbart med det förmodandet attdessa skulle ha tiUkommit huvudsakhgen av skatteskäl och mindre i pensioneringssyfle.Med förslaget torde vidare endast i undantagsfaU uppnås syftet att"återställa beskattningen tUl utgångsläget". Överflyttning kommernämligen att innebära en skatteökning inte bara under tid då inkomstökningföreligger utan även vid oförändrad inkomst om inte premien avdragils ochpensionen beskattas inom ett och samma progressionsskikt. Vidare pekas påkontrollsvårigheterna. Beskattningvid överlåtelse av P-försäkring Koramitténframhåller att P-försäkringens ställning i skattehänseende har medfört attdenna försäkring utnyttjats i annat syfte än för pensionering. För att motverkaraissbruk har skattebestämmelsema vid oUka tillfällen ändrats. Sålundabeslutades vid riksdag att belopp, sora ulgår enhgt P-försäkring ochutbetalas till särskilt insatt förraånstagare i vissa fall skall beskattas hosförsäkringstagaren. Så skall ske om försäkringstagaren vid utbetalning avmotsvarande belopp inte kunnat dra av delta som omkostnad eller periodisktunderstöd. Föreskriften avser att förhindra kringgående av bestämmelserna oraavdrag för periodiskt understöd och gåva. Är 1964 utvidgades dessabestämmelser tiU alt omfatta även Ijänstepensionsförsäkring. 1959års lagstiftning behandlade även frågan om beskattning i visst fall då P-försäkringbyter ägare. Övergår äganderätten till sådan försäkring till annan juridiskperson än pensionsstiftelse under försäkringstagarens livstid .skallförsäkringstagaren oraedelbart beskattas för ett belopp raotsvarandeförsäkringens värde vid tiden för äganderättens övergång. Komraitténpåpekar att även överlåtelse av P-försäkring tiU fysisk person kan raöjUggöra ellkringgående av besläraraelserna ora avdrag för periodiskt understöd och gåva.Enligt koramitiéns mening bör sådan överlåtelse i allmänhet inte påverkaskallskyldigheten för utfallande belopp. Vidare har kommittén funnit alt tiänstepensionsförsäk- ringi vissa faU bör kunna överlåtas även tiU annan juridisk person änpensionsstiftelse utan att avskattning sker. Kommitténs ståndpunktstaganden idessa frågor behandlas här i skilda avsnitt. Överlåtelseav P-försäkring till fysisk person 1959års lagstiftning syftade tiU att motverka raöjligheterna att genom insättandeav förraånstagare kringgå bestämmelserna ora avdrag för periodiskt understödeller gåva. Kommittén påpekar emellertid att dessa bestämraelser aUtjärat kankringgås genora överlåtelse av P-försäkring. Utbetalningar på grund av sådanaförsäkringar sker näraUgen till försäkringens ägare och denne blir skattskyldigför utfallande belopp. Föräldrar sora erhållit avdrag för premierna för en P-försäkringkan alltså genora överlåtelse av försäkringen tiU hemraavarande eller studerandebarn flytta över skattskyldigheten för utfallande belopp på barnet. Härigenomhar föräldrarna i strid mot rådande avdragsprinciper fått avdrag för gåvor ochunderhåUsbidrag till barnet. Enligtkoraraitténs mening bör rätten till avdrag för premiekoslna-den i princip raotsvarasav beskattning för utfallande belopp hos den sora erhållit avdraget. Mot denbakgrunden bör överlåtelse av P-försäkring till fysisk person i allmänhet intepåverka skattskyldigheten för vad som utfaUer på grund av försäkringen.