prop · FW03136 · 1973-12-31 00:00:00 — ställer sig i princip positivt till förslaget men anser dockatt det inte bör genomföras , anser att det ärbättre att skjuta fram den lagfästa tiden för sexåringsförskolans genomförandeän att i större omfattning utnyttja den föreslagna dispensmöjligheten. Arbetsmarknadsstyrelsenframför att den av utredningen förordade utbyggnadstakten med avseende päheltidsförskolan inte är tillfredsställande. Styrelsen understryker därförstarkt att förskolan bör tilldelas sådana ekonomiska resurser att utbyggnadenkan komma att ske i betydligt snabbare takt än som föreslagits. FöreningenSveriges socialchefer understryker kraftigt vikten av att daghemmen snarastmöjligt byggs ut i sådan omfattning att full behovstäckning kan erhållas inomdetta område. Först när en sådan utbyggnad skett finns en valfrihet förföräldrar att arbeta inom eller utom hemmet. Mänga ensamstående föräldrar ochstuderande är också helt beroende av att barntillsynen kan ordnas för att deöver huvud taget skall kunna sköta en egen anställning eller genomföra planerade/påbörjadestudier. är inte nöjd med förslagen omutbyggnad av heltidsförskolan. Förbundet anser att utbyggnadstakten måsteforceras. Behovet av en prioritering av heltidsförskolans utbyggnad understryksockså av i , HSB, , statensplanverk och ABF. anför att det inte är möjligt att ta ställning tillbarnstugeutredningens förslag utan att diskutera bl. a. konsekvensernaför andra delar av utbildningssystemet. Det är inte tillfredsställande om ettpåbörjat utvecklingsarbete inom den obligatoriska skolan skulle behöva avbrytasi ett känsligt utbyggnadsskede eller förskjutas på grund av att man finner detangeläget att nu satsa på andra delar av utbildningssystemet. En liknandetankegång framförs av . och påpekar att det saknas styrmedel för heltidsförskolans utbyggnadoch menar att plankravet därför bör kompletteras med centrala beslut om utbyggnadsmälför heltidsförskolan och att statsbidragen anpassas därefter. menar dessutom att sä snart heltidsförskolan täcker avbehovet bör den allmänna förskolan byggas ut till att omfatta även femåringar.TCO menar att den kvantitativa utbyggnaden måste vägas mot nödvändiga behov avkvalitativa förstärkningar. TCO vill emellertid notera det riskfyllda i attsom utredningen gör acceptera klyftan mellan mål och verklighet utan att föreslåeffektiva styrmedel som ger kommunerna möjlighet att minska dennaklyfta. Enligt kommunstyrelsen i är det angeläget attsamhällets resurser inte splittras i för hög grad och att förverkligandet avavancerade pedagogiska program sker pä bekostnad av den utbyggnad som ärangelägen för att tillgodose vissa gruppers minimikrav. Enligt bör utbyggnaden anpassas till tillgängen pä utbildad personal.De förväntade pedagogiska vinsterna kan annars helt utebli och förskolan kan fåbetydande negativa effekter. Utredningens förslag att kommunerna skall upprättaförskoleplaner tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna.Svenska kommunförbundet är positivt till utredningens förslag att kommunernabör upprätta någon form av förskoleplan men understryker att medplankravet inte bör bindas några krav från statliga myndigheter pä vissambitionsnivå i utbyggnadstakten. Kommunstyrelsen i framför en liknandeuppfattning. LO, som framhåller att en ökad utbyggnad av daghemmen ärnödvändig, anser att en forcering av utbyggnadstakten kan ske genom attkommunerna åläggs en förskoleplanering enligt utredningens förslag. Beträffande utredningens förslag til! metod för attberäkna behovet av förskoleplatser anser att de föreslagnametoderna inte tar hänsyn till utbyggnadens stimulerande verkan påförvärvsbenägenheten och riskerar därmed att allvarligt underskatta kommandebehov. Enligt kan därmed inte garantier skapas för atttillräckligt med mark avsätts för kommande behov. 1 behovsberäkningarna bördärför ingå en marginal för utbyggnadens efterfrågeökande effekt. Sammauppfattning framförs av servicekommittén, kommunstyrelsen i , svenskaarkitekters riksförbund och socialdemokratiska kvinnoförbundet.Kvinnoförbundet framhåller vidare att det finns hundratusentals föräldrar(lika med kvinnor) som skulle vilja ut i förvärvslivet, om de kunde fä arbete,utbildning för det arbete som finns att få, eller om de kunde få en tryggadtillsyn för sina barn. Utredningens förslag till behovsberäkningar innebärenligt kvinnoförbundet att hela den stora s. k. dolda arbetslösheten intebeaktas. En liknande uppfattning framförs av boendeutredningen. Förslaget om ett lagstadgat krav att hela behovet avförskola skall tillgodoses i nya bostadsområden om minst 200 lägenhetertillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. och kommunstyrelsen i avstyrker förslaget med hänvisningtill att man till plankravet inte bör binda några krav från statligamyndigheter på viss ambitionsnivå i utbyggnadstakten. a. boendeutredningenhyser oro för att kravet på full behovsläckning i nya områden kan innebära attkommunen tvingas göra avkall pä behovstäckningen inom de befintligabostadsområdena. En sådan utveckling kan enligt boendeutredningen tänkas bidratill en förstärkning av nuvarande skillnader mellan bostadsområdena i fråga omhushållens ålderssammansättning. framhåller att en betydandedel av landets bostadsproduktion sker i områden med mindre än 200 lägenheter.Verket är därför tveksamt till lämpligheten av att i lag fastställa enbestämd minsta storlek för områden för vilka särskildaförskoleplaner skall upprättas. Förskoleplanen bör även kunna omfatta mindreområden än 200 lägenheter och även befintlig bebyggelse som berörs. En liknandeuppfattning framförs av . förbyggnadsforskning anser att en hänvisning till områden som omfattar minst 200lägenheter är alltför diffus och bör därför inte ingå i bestämmelserna. Utredningens förslag att de kommunala förskoleplanernaskall redovisas till och där utgöra underlag för enriksplanering möter erinringar frän . En prognos förhela riket bör enligt kommunförbundet utarbetas efter andra metoder än komniunprognoserna.Däremot anser förbundet att det är av största vikt att man frän centralt hällarbetar fram tillförlitliga data om t. ex. förvärvsintensiteten på kommunnivå.Socialstyrelsen anser att en riksplanering blir avgörande för om det enligt förskolelagensförsta paragraf kommer att finnas förskolor i "tillräckligt antal förolika behov" och understryker behovet av att riksplaneringen ges enfastare form. Den avbarnstugeutredningen framförda uppfattningen att större delen avplaneringsarbetet bör ske i enlighet med gängse kommunala rutiner understryksav , , statens institut förbyggnadsforskning och bygglagutredningen. förbyggnadsforskning anför att förslaget att göra förskoleplanering obligatoriskmen inte annan verksamhetsplanering riskerar att förvärra bristen pä samordningmellan olika sektorer. Institutet rekommenderar därför att anvisningarutarbetas med sikte på samordnad planering pä kommunnivå av i första handskolan, förskolan och den öppna verksamheten bland barn och vuxna. Utredningens förslag om ett lagstadgat krav att mark skallreserveras för förskolans ändamål vid all planering för bostadsändamål avstyrksav statens planverk med hänvisning till att en sådan bestämmelse är överflödig.Statens institut för byggnadsforskning menar att alla föreskrifter ommarkreservationer i planeringen bör samordnas i byggnadslagstiftningen.Svenska arkitekters riksförbund anser att niarkreservationer-na i såvälkortsiktiga som långsiktiga planer måste göras för betydligt större behov ändet som utredningen redovisar för att man skall vara på den säkra sidan. Bygglagutredningenanför att frågan om medborgarinflytande bör uppmärksammas mer, exempelvis genomföreskrifter om att planförslagen skall hällas utställda för granskning ochdebatt. Även anser att det med hänsyn till den stora betydelsedessa frågor har för de enskilda hushållen är angeläget att kommunerna lämnargod och tidig information beträffande förskoleplaneringen. Liknande synpunkterframförs av och skola och . 4.5 Verksamhetens innehåll och organisation Mot bakgrund av de förslag utredningen lagt frambeträffande förskolans mål och den inre organisationen har utredningendiskuterat den pedagogiska inriktningen och arbetssättet i förskolan. a. förslagen om äldersblandade grupper, personalens lagarbete, synpunkterpä relationer mellan barnen inbördes och mellan barnen och personalen,föreståndares uppgifter och funktion m. m. Utredningens förslag och synpunkterfår ett positivt mottagande av flertalet remissinstanser, bl. a. avsocialstyrelsen, , utredningen om skolans inre arbete,i , LO, TCO, ,i , , och . år där-ernotkritiskt till utredningens resonemang på denna punkt. säger att de beskrivna riktlinjerna förarbetssättet i förskolan är en vidareutveckling av de pedagogiska idéer somverksamheten omfattar och utgör en fördjupande beskrivning av detarbetssätt som vuxit fram . 1 vissa avseenden innebär detbeskrivna arbetssättet dock förändringar, som fär betydelse förpersonalutbildningen, funktionsuppdelningen, organisationsformer, fysisk miljöetc. Detta gäller bl. a. syskongruppsorganisationen samt framtoningen av detdynamiska samspelet mellan barnet och arbetslagets olika medlemmar. anför att det finns behov av ytterligaresystematisering av förskolans innehåll. En studie- eller arbetsplan torde gebättre stadga åt förskolans arbete och kunna ge kommun och personal vägledningi planeringen, vilket sannolikt skulle innebära dels en jämnare pedagogiskstandard hos de enskilda förskolorna, dels att standarden skulle höjasi kvalitativt hänseende. TCO och biträderutredningens förslag om arbetslag men anser att förskolläraren måste vara densom tar det yttersta ansvaret för det pedagogiska arbetet, dess planläggning,utförande och uppföljning. anser vidare att framställningenkring deltidsförskolan pä vissa punkter är motsägelsefull och dåligt genomarbetad.Svenska facklärarförbundet framför en liknande kritik beträffandedeltidsförskolan. a. kritiskt mot utredningenssyn på barns emotionella och sociala fungerande, där utredningen enligt psykologförbundetföreslår en inlärningspsykologisk betingeisemodell som tar fasta på barnensyttre beteende utan att försöka bedöma vad de är uttryck för. Psykologförbundetanser vidare att de stora barngrupperna och den lösa gruppstruktur somutredningen föreslår försvårar etablerandet av viktiga sociala relationermellan barn och vuxna där konflikten är en av grunderna för psykisk utveckling. Ärkebiskopen anför att den grundsyn på förskolansbehandling av etiska frågor och religion som utredningen givit uttryck för kanoch bör uppfattas som gemensam och riktningsgivande för människor med olika inställning i livsåskådningsfrågor. Grundläggande förförskolans behandling av dessa frågor måste vara en öppen och fördomsfrihållning gentemot religion och den andliga verkligheten. Religionens betydelsei förskoleverksamheten framhålls vidare av förskoleseminarierna i Stockholmoch , i ochKristen demokratisk samling. En kritisk syn framförs av Kyrkobrödrarörelsen , som anser att det pedagogiska programmet förförskoleverksamheten begränsas vad det gäller begreppsinlärningen till denfysiska och sociala omvärlden medan den andliga verksamheten helt lämnasutanför. Förbundet tolkar utredningens förslag så att förskolans personal skallha rätt att pä barnen överföra sina norm- och värdesystem, sina samhällsvärderingaroch sina värderingar i livsåskådningsfrågor oavsett om dessa värderingar ståri strid mot föräldrarnas livsåskådning eller samhällsuppfattning. Utredningens betoning av ett bra samarbete med föräldrarnaunderstryks bl. a. av , Svenska facklärarförbundetoch . framhålletatt samarbetet med föräldrarna är viktigt men att samarbetet inte får bli tillett hinder för personalen i dess arbete. Förbundet ställer sig t. ex. tveksamttill möjligheten att tillämpa något slags "öppet hus" där personalenskall fungera som värdinnor i samband med att föräldrarna hämtar barnen.Förbundet är också tveksamt till sammankomster föriagda till arbetskvällaralternativt där personalen pä sin fritid skall stå till förfogandeför en samvaro med föräldrarna. tillstyrkerutredningens förslag och säger att de exempel på arbets- och studiegrupper somutredningen föreslår säkerligen är värda att pröva men att de med tanke påföräldrarnas stora arbetsbörda kan bli svåra att genomföra. Kommunstyrelsen iJärfälla anser att man bör överväga att införa systemet med obligatoriska föräldrakontakterfrän personalens sida liknande det som finns i . Utredningens förslag till organisation av verksamheteninnebär vad gäller heltidsförskolan att barn i åldern ca 6 mån. 2 1/börsammanföras i en småbarnsavdelning och barnen i åldern 2 1/2 - isyskongrupper. Utredningen räknar emellertid med att även andra organisationsmodellerskall kunna tillämpas och har därför redovisat exempel med även åldersindeladegrupper. Remissinstanserna ställer sig genomgående positiva till utredningensförslag. LO ser således utredningens förslag om småbarnsgrupper ochsyskongrupper som ett konsekvent genomförande av tankarna bakom de övergripandemålen. framhåller att förslagen innehåller möjligheterför den flexibilitet som omständigheterna kan nödvändiggöra. Socialstyrelsenanser att förslaget har stora fördelar från såväl social somutvecklings-psykologisk synpunkt. , som ställer sigpositiv till principen om indelning av förskolan i småbarnsgrupper och syskon- grupper, påpekar att många av de fördelar som utredningenmotiverar syskongrupper med även kan åstadkommas med nuvarande åldersindelningarom större öppenhet mellan grupperna tillämpas. Även stöder utredningens förslag omsyskongrupper och anser att denna organisatoriska grundmodell kan ge godaförutsättningar för en pedagogisk verksamhet som utgår från de olikautvecklingsnivåer barnet befinner sig på. framhåller dockatt modellen väsentligen är oprövad och inte bör införas utan att en föregåendeprövning visat lämpligheten härav. Även , utredningenom skolans inre arbete och finner det angeläget attmodellen med syskongrupper prövas mera omsorgsfullt. TCO, , . Blivande lärares riksförbund och Barnpsykologiskaforskningsgruppen vid i understryker nödvändigheten avatt hänsyn tas till barnens individuella utvecklingsnivå när det gälleröverflyttningen från småbarnsgrupp till syskongrupp och att åldersgränsengenerellt torde ligga något högre - 33 1/2 är än vad utredningen föreslagit. Förslagenom barngruppernas storlek har mött delade meningar bland remissinstanserna.Flertalet remissinstanser har inte uttalat nägon erinran mot utredningensförslag. , kommuttalarbetareförbundsamt kommunstyrelserna i och tillstyrkt förslaget. Socialstyrelsenframhåller att bl. a. på grund av den praktiserade överinskrivningen ärdet inte ovanligt med upp till 18 barn inskrivna i samma grupp. Utredningensförslag att 20 barn skall utgöra en absolut övre gräns är alltså ungefärligenden övre gräns som praktiseras . Styrelsen anser emellertid att mannoggrant måste studera barngruppernas storlek innan en generell rekommendationkan utfärdas. ställer sig i viss män tveksam till möjlighetenatt med den maximala syskongruppsstorleken på 20 barn genomföra meningsfullpedagogisk verksamhet men framhåller att ett lägre antal barn pergrupp medför starkt stegrade kostnader. Man erinrar också om att 20 barn pergrupp avsevärt understiger elevantalet per klass i årskurs ett i grundskolan.Unga örnars riksförbund delar i princip utredningens uppfattning ombarngruppernas storlek och sammansättning men anser, mot bakgrund av denerfarenhet som man har av verksamhet med barn i åldersgruppen 2 1/, attmindre grupper är att föredra. , i län.förskoleseminarierna i och liksom elevkåren vidförskoleseminariet i , TCO, , , kommunstyrelseni , , Fredrika-Bremer-Förbundet, SverigesFörenade Studentkårer, i . Blivande lärares riksförbundoch PBU.s konsultteam redovisar däremot betänkligheter rnot den föreslagnamaximala gruppstorleken, framför allt när det gäller syskongrupperna.Socialutredningen framhåller att alltför stora grupper försvårar eller omöjliggör individuella hänsyn ochinsatser, som utgör en av hörnstenarna i förskolans program. PBU.s konsultteamframhåller att den grupp barn som utredningen särskilt vill värna om i och medutbyggnaden av förskolan, dvs. de barn som av olika skäl är missgynnade i sinhemmiljö, tenderar att bli de som "slås ut" i för stora grupper ochdär det inte finns tillräckligt många vuxna som kan värna om dem. Några av deremissinstanser som anfört betänkligheter mot gruppstorleken har framfört egnaförslag om högsta antalet barn per grupp - i allmänhet högst 10 barn ismåbarnsavdelningarna och högst 15 barn i syskongrupperna. Utredningens förslag att överinskrivning inte skallförekomma tillstyrks eller lämnas i allmänhet utan erinran. och kommunstyrelsen i Uppsalaframhåller emellertid att möjligheter till överinskrivning bör behällas i defall lokaler och personaltäthet inte direkt ställer hinder i vägen.Kommunförbundet pekar därvid pä att ett slopande av överinskrivningen innebären kostnadsökning som korresponderar mot den nu aktuella överinskrivningen.Skolöverstyrelsen, som delar utredningens uppfattning om att överinskrivningbör undvikas, understryker att praktiska omständigheter inte sällan gör lokalaundantag ofrånkomliga. och i och tillstyrkes för sin del att överinskrivningen successivt slopas för attgarantera att tillgängliga resurser effektivt utnyttjas under ettutbyggnadsskede. Utredningen föreslår att på orter där så är möjligt bördeltidsförskolan organiseras så att deltidsbarnen ingår i förskolansheltidsgrupper i enlighet med nu gällande bestämmelser för s. k. gemensambarnstugeavdelning. Förslaget tillstyrks av , utredningen omskolans inre arbete, ABF, kommunstyrelsen i och Svenska facklärarförbundet.Socialutredningen är däremot tveksam till tanken pä att heltids-resp.deltidsbarn skall ingå i samma grupp. Även om utredningen säger sig varamedveten om de praktiska och organisatoriska fördelarna bör dock detta vägasmot nackdelarna av de störningar och avbrott i gruppens aktiviteter som följerav deltidsbarnens uppbrott . Utredningen framhåller dagbarnvårdarnas behov avutbildning samt möjligheterna till samverkan och kontakt mellanfamiljedaghemmen och andra grenar av förskoleverksamheten. Behovet av vidgadekontakter och miijöupplevelser för barnen i familjedaghem har också understrukits. framhåller att den målsättning som finns för förskolani största möjliga utsträckning bör gälla också för familjedaghemsverksamheten.Länsstyrelsen i och Förbundet unga framför en liknandeuppfattning. nalarbetareförbundet är emellertid skeptiskt motkommunernas ambitioner och förmåga att trygga en likvärdig barntillsyn ifamiljedaghemmen. Ett talande bevis härför är den nuvarande situationen som bl.a. kännetecknas av att vid tider av ekonomisk åtstramning mänga kommunerpressas att skära ner familjedaghemsverksamheten av kortsiktiga ekonomiskahänsyn, vilket direkt drabbar de förvärvsarbetande föräldrarna. Dagbarnvårdarnabör ges en fastare anställningsform och deras utbildningsbehov bör uppmärksammas.Länsstyrelsen i understryker också dagbarnvårdarnasutbildningsbehov. anser att familjedaghemmen även framledeshar en viktig funktion att fylla på orter där förskoleklasser inte räcker till.Familjedaghemmen har också en viktig funktion som komplement till förskolanvid snabba förändringar på arbetsmarknaden och för föräldrar med oregelbundnaarbetstider. Styrelsen understryker att det är angeläget med etl ökat kommunaltansvar för familjedaghemmen. Utredningens förslag och synpunkter beträffandeomvårdnaden av tillfälligt sjuka barn tillstyrks eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. framhåller dock att det inte ärönskvärt att förskolan annat än i mycket speciella situationer tar emotinfekterade barn med feber, vilket kräver speciell värd och behandling.Förbundet kan inte heller principiellt tillstyrka att lätt infekterade barn tasemot i förskolan med hänsyn till dels speciellt de yngre barnens högainfektionskänslighet, dels generell subjektivitet vid bedömning av grad avinfektion. finner den föreslagna organisationen avbarnvärdar-verksamheten stämma väl överens med styrelsens målsättning för dentillfälliga barntillsynen. Styrelsen anser att det finns ett stort behov av attsamordna barnvärdarna, hemvärdarna och hemsamariterna till en endapersonalkategori med bred basutbildning som gör vederbörande lämplig att gevård och tillsyn oavsett den vårdades ålder och hälsotillstånd. Styrelsen anservidare att det finns starka skäl att utveckla samarbetet mellan barnvårdare, dagbarnvårdareoch förskolan. delar i stort utredningensförslag och anser de riktlinjer till organisatorisk lösning sombarnstugeutredningen drar upp i fråga om nyttjande av barnvårdare i hemmet varaangelägna. Utredningens förslag att förskolans hälsovård skallhandhas av barnavårdscentralerna tillstyrks av ,, socialutredningen, länsstyrelserna i och ,, och län, förskoleseminarierna i Norrköpingoch , , landstingsförbundet, , . samtkommunstyrelserna i , och kommuner. Utredningen om skolans inre arbete, är kritiska till utredningens förslag och anser att hälsovårdenskall vara integrerad i skolsystemet. framhåller att det med tanke pårådande läkar-brist och de av utredningen föreslagna ökade kraven påbarnhälsovården är riktigt att förskolans barnhälsovård förs över tillbarnavårdscentralerna i den takt tillgängliga ekonomiska och personellaresurser i enskilda huvudmannaområden kan medge. anför att ensamordning av barnstugornas och skolans hälsovård till de nuvarandebarnavärds-centralerna är en riktig utveckling. Det föreligger också starkaskäl för ett ökat engagemang från den psykiska barna- och ungdomsvården inomsåväl förskolan som den obligatoriska skolan. anseratt för att dels uppnå en bättre samordning med hälsovården för andra barn änförskolan, dels en kontinuitet till skolhälsovärden skulle det vara önskvärtatt all förebyggande hälsovård för barn till och med skolålderns slut har sammahuvudman, lämpligen kommunen. stöder emellertid facklärarförbundetutredningens förslag att den fysiska hälsovården för förskolan överförs tillbarnavårdscentralerna. framför en liknandeuppfattning. Förslaget om familjeservicecentraler tillstyrks i principav bl. , fosterbarnsutredningen,och . Svenska kommunförbundetanför att förbundet delar utredningens synpunkter på värdet av en långtgåendesamordning av sociala och medicinska servicefunktioner. anseratt utredningens överväganden på denna punkt bör beaktas i det pågående arbetetmed de komplicerade frågorna om integration av socialvård och medicinskhälsovård. Utredningens uppfattning att personalen i förskolan bör hagod grundutbildning understryks i allmänhet av remissinstanserna. framhåller emellertid att i avvaktan pä att utbildningskapacitetenbättre anpassas till verksamhetens behov tvingas kommunerna arbeta med depersonalresurser som finns tillgängliga oavsett om de har adekvat utbildningeller inte. Förbundet understryker i sammanhanget angelägenheten av en snaröversyn av samtliga barnavårdande utbildningar. ,som anser att man bör ställa höga krav på personalen, förordar att den framtidaverksamheten inom förskolan bör bygga på en varvad teoretisk-praktisk utbildning.Sveriges lärarförbund pekar på ett sannolikt framtida överskott på lågstadielärareoch menar att dessa efter kompletterande utbildning bör vara behöriga att sökaoch inneha tjänst i förskola. Förslaget om viss utbildning som krav för fast anställningi förskola avvisas av och framhåller att man anser det vara en avtalsfräga förarbetsmarknadsparterna att fastställa de villkor som skall gälla föranställning. menar däremot att krav pågenomgången yrkesutbildning måste fastställas i särskild stadga. Åtgärderutöver dem som utredningen förordat för täckande av behovet av pedagogisktutbildad personal i förskolorna efterlyses också av nationalkommittéav OMEP. i betraktar det som en bristföreteelseatt man i nuvarande utbyggnadsskede har personal anställd som saknar adekvatutbildning.