prop · FW03163 · 1973-12-31 00:00:00 — såatt även sådan verksamhet som utgör annan fastighet enligt KL skall anses somyrkesmässig enligt MF. RSV anför som skäl härför, att det förekommerupplåtelser från annan fastighet av avverkningsrätt till skog, rätt att tajord, sten eller annan naturprodukt och rätt till fiske och dessutom försäljningav frakt, bär och rotfrakter. Sådan omsättning representerar inte sällanbetydande värden och därför är det inte tUlräckligt att omsättning i dennaförvärvskälla anses som yrkesmässig enligt MF endast om den sker ibutiksmässiga eller eljest rördsdiknande former. Nyss nämnda länsstyrelseranför liknande synpunkter och anger dessutom, attantalet redovisningsskyldiga inte torde öka nämnvärt om inkomst av annanfastighet skapar skattskyldighet enligt MF, eftersom produktionsomsättningarfrån annan faslighet som överstiger . i de flesta fall är atthänföra till inkomst av rörelse. ÅtskUligaremissinstanser framhåUer, att gränsdragningen mellan å ena sidanförvärvskällan tjänst och å andra sidan förvärvskällorna rörelse ochjordbraksfastighet i många fall är besvärlig. i länanför att detta problem förekommer i stor omfattning beträffande sådanapersoner som saknar fast anställning men åtar sig att utföra t. ex. snickeri-,målnings- och murningsarbeten. Denna kategori av skattskyldiga deklarerarregelmässigt sina intäkter i förvärvskällan tjänst. Lokala skattemyndigheternahänför inkomsten av dessa uppdrag vid fastställande av pensionsgrundandeinkomst tUl inkomst av anställning och uppdragsgivaren blir således skyldigatt betala arbetsgivaravgift. i anför att denansett sig böra avstå från registrering av vissa byggnadsverksamheter, somenligt vanligt sätt att se är drivna i rörelseform, av den anledningen, att försäkringsmyndigheternabedömt dessa byggnadsentreprenörer såsom arbetstagare och utkrävtarbetsgivaravgifter av byggherren. Att dessutom begära, att mervärdeskattskulle utgå på kostnaden har inte ansetts vara lämpligt. En samordning mellanförsäkringsmyndighetemas och beskattaingsmyndig-helemas agerande härvidlagsynes enligt påkallad. Den byggentreprenör, som blirredovisningsskyldig tUl mervärdeskatt för sin verksamhet, borde inte kunnabetraktas som arbetstagare. Flertaletövriga länsstyrelser framför liknande synpunkter. Man påpekar också allmäntatt det föreligger svårigheter att avgöra om vissa tjänster som tillhandahållsframför aUt i jordbruk eller skogsbruk är att hänföra tiU rörelse,jordbraksfastighet eller tjänst. I sammanhanget erinras också om att RSV i enanvisning uttalat, att den som för utförande av skogsarbete använder maskineUutrastning, traktor eller lUmande eller använder häst, är att anse somskattskyldig enligt MF oberoende av om verksamheten vid inkomsttaxeringenbedöms som tjänst eller rörelse. Utredningensförslag att det nuvarande uttrycket "icke enbart enstakatUUiandahållande" skaU ersättas av uttrycket "butUcsmässiga ellereljest rördsdiknandeformer" har mött vissa erinringar. Man anser allmänt att det nuvarandeuttrycket brister i klarhet. Några länsstyrelser finner alt det av utredningenföreslagna uttrycket är bättre än det nuvarande. Flera andra remissinstanserlämnar också utredningens förslag i denna del utan eriman. Från andra håll hardock kritik riktats mot utredningens ändringsförslag. Kammarrätten i Göteborganför att en verksamhet som bedrivs "under butiksmässiga eUer eljestrördsdiknande former" torde få anses ligga så nära gängse rörelsebegreppenligt KL att den utan alltför vidsträckt tolkning bör kunna hänföras dit.Kammarrätten föreslår därför att som yrkesmässig bör räknas verksamhet sominnefattar mer än enbart enstaka omsättningar av vara eller tjänst oavsett omverksamheten etUigt KL liiedför skattskyldighet för inkomst av annat slag än avjordbraksfastighet elUer rörelse eller om den icke medför skattskyldighetenligt nämnda lag. Flera länsstyrelser föreslår att uttrycket butiksmässiga iutredningens förslag slopas. i anför att verksamhetsom bedrivs i butiksmässiga former torde innefattas i KL:s rörelsebegrepp. Flera länsstyrelser vändersig mot att utredningens förslag torde medföra skattskyldighet för ideellaföreningars försäljiung av varor på basa-rer, auktioner eller liknande. RSVåterigen anför att man i begreppet rördsdiknande former lägger attverksamheten skall bedrivas i förvärvssyfte. Ideella föreningars försäljningtill medlemmar av gemensamt inköpta varor kan inte anses som en rördsdiknandeverksamhet. Viss verksamhet som bedrivs av ideella organisationer sker i formersom ytligt sett kan betecknas som butiksmässiga. Här avses bl. a. basarer, julmarknaderoch liknande arrangemang. Försäljningen sker knappast i konkurrens medkommersiell verksamhet och bör därför enligt RSV inte anses som yrkesmässig.SAF och anför att det av konkurrensskäl är önskvärtatt ideella föreningar och liknande organisationer blir skattskyldiga då de istörre omfattning säljer lill allmänheten. Stadgandet bör därför utformas såatt det täcker dessa faU. anför att det torde varasynnerligen tveksamt om den av utredningen föreslagna definitionen är ägnad attleda tiU den distinktare gränsdragningen meUan yrkesmässig och icke yrkesmässigverksamhet som utredningen eftersträvat. Verksamheten torde i många fall fåanses yrkesmässigt bedriven utan att den uppfyller kraven på butiksmässig ellerrördseUknande form. Inte minst gäller detta den verksamhet, som bedrivs avkommunala förvaltningar med i viss mån "utåttiktad" verksamhet. Fråntolkningssynpunkt torde det i nu gäUande författning använda uttrycket varaklarare än det föreslagna. i länföreslår att uttrycket "icke enbart enstaka" ersätts med orden"mera regelbunden". SAF och menar att enriktig lösning bör kunna erhållas om nämnda uttryck utbyts mot t. ex."upprepade tillhandahållanden". 3 1973.1 saml. nernaanför vidare att gränsdragningen mellan yrkesmässig och ej yrkesmässigverksamhet är ett awägningsproblem. Ä ena sidan bör redovisning ske endast omomsättningen uppgår till ett visst minimibelopp. A andra sidan måste tUlses attdirekta fördelar inte uppnås genom att någon inrangeras under skattskyldighetenenligt MF men undgår verkningama av denna genom att han inte blirredovisningsskyldig. Organisationerna föreslår att exempelvis hobbybetonadverksamhet skall föranleda skattskyldighet enligt MF endast om intäkterna däravöverstiger . , såvida verksamheten inte kan hänföras lill intäktav rörelse eller jordbruksfastighet enligt KL. Organisationerna betonar vidareatt frågan om vederbörande är skatlskyldig enligt KL för sin verksamhet ellerej torde sakna betydelse. Vad som är av vikt är att intäkterna ärskattepliktiga i angivna förvärvskällor. På grund härav kan skattskyldighetenligt MF mycket väl inträda trots att vederbörande inte är skattskyldig förinkomst av rörelse enligt KL på grund av de särskilda inskränkningarna i 53 §denna lag. Organisationema tar även upp frågan om skattskyldighet förföreningar och sammanslutningar, som huvudsakligen vänder sig tiU sinamedlemmar. EnUgt RSV:s anvisningar inträder inte skattskyldighet förförsäljning av material m. m. till medlemmar om försäljningen sker tUlsjälvkostnadspris eller lägre. Samma inställning har nämnden haft då det gällervissa statliga affärsdrivande verks försäljningar till anställda. Uttryckligabestämmelser härom bör tas in i författningen. anför alt det av utredningen föreslagna uttrycket"butiksmässiga eller eljest rördsdiknande former" enligt utredningensuttalande bör gälla all verksamhet, om inte särskUda bestämmelser meddelats avannat innehåll. Enligt gällande författningstext räknas av staten eller kommunbedriven verksamhet, som inte uteslutande tillgodoser egna behov, somyrkesmässig lill den del den avser annat än egna behov. En bokstavlig tolkningav denna regel skulle enUgt förbundet innebära, att den del av verksamheten somavser annat än egna behov under aUa förhåUanden skulle anses som yrkesmässigoch därmed omfattad av skattskyldighet, även om den innefattar enbart enstakatUlhandahållanden till utomstående. Därmed skulle ett strängareyrkesmässighetsbegrepp gälla för kommunerna liksom för staten än vadsom följer av den nuvarande generella regeln att enbart enstakatUlhandahållande inte anses som yrkesmässig verksamhet. Förbundet förutsätter,att den av utredningen föreslagna nya bestämmelsen skall gälla även kommunerna. Länsstyrelseni anför att en företagare kan betala leverantörskulder efter detatt verksamheten upphört. I sådant fall är han enligt såväl nuvarande som avutredningen föreslagna bestämmelser inte skattskyldig och torde därför intekunna förklaras redovisningsskyldig Av bUlighetsskäl bör emellertid möjlighet tillskapas att resti-lueraingående mervärdeskatt som betalats efter avvecklingen av en skattskyldigsverksamhet. MF innehåller inga särskilda regler om skattskyldighet förutländsk företagare, dvs. fysisk eller juridisk person som inte har hemvist iSverige. Frågan får därför bedömas enligt de allmänna bestämmelserna i följer, att verksamhet i regel inte kan anses yrkesmässigt bedriven här ilandet, när utländsk företagare säljer i utiandet befintlig vara för införseltill kund i . Däremot föreligger normalt möjlighet att föra den erlagdaskatten vidare till köparen och denne kan enUgt de allmänna reglerna behandlaskatten som avdragsgill ingående mervärdeskatt. Införutländsk företagare varor till och lägger dem i eget lager här i landetför försäljning inom landet anses den utiändske företagaren inte bedrivaverksamhet i som medför skattskyldighet. Den vid införseln erlagdamervärdeskatten stannar därför i detta fall på den utländske företagaren. Ävenom utländsk företagare inte är skatlskyldig här kan företagarens kund i Sverigei stor utsträckning göra avdrag för ingående mervärdeskatt, som påförts vidinförsel av varor. Härigenom undviks i väsentlig mån kumulativa skatteeffekter.Sädana kan dock inte helt undgås om ett led i skattskyldighelskedjan stårutanför mervärdeskatten och nästa led är en skatlskyldig företagare. Är nästa leden konsument blir effekten i stället all det mervärde som skapas i det ejskattskyldiga ledet undgår beskattning. Dessa olika effekter, som beror päkundens ställning, kan tänkas påverka den utländske förelagarens intresse avalt bli ansedd som skatlskyldig här i landet. VidtUlhandahållande av tjänster, t. ex. uthyrning av vara för användning iSverige, montering eller reparation av maskiner, byggnadsentreprenader m. m.,tUlkommer ofta att utländsk företagare köper varor eller tjänster i isamband med sitt eget tillhandahållande av tjänster och därvid erlägger skatttill den svenske leverantören. Sådan skatt är ej avdragsgill för den utländskeföretagaren eller dennes uppdragsgivare. Kumulativaskatteeffekter har i viss utsträckning kunnat undvikas genom att det utländskaföretagets omsättning här sker genom svenskt dotterbolag eller självständigtombud. Beskattningsmyndigheterna har också gått med på alt utländsk företagareregistrerats här. Utländskföretagare som inte är skattskyldig i saknar möjlighet att återfåmervärdeskatt som debiterats företagaren här, t. vid reparation av fordonunder transport i eller vid införsel av skat- tepliktigvara för vilken betalning uteblir. Genom bestämmelser i 11 § 3 och 5 MF harvissa transporttjänster, reklamtjänster och andra tjänster dock undantagitsfrån skatteplikt när de tillhandahålls utländsk uppdragsgivare. Utländsktillverkare som lämnar garanti på varor som säljs i kan bli debiteradkostnaden för garantireparalionen och den därpå belöpande mervärdeskatten. män så sker uppstår en kumulativ skatteeffekt eftersom varans hela prisnormalt redan beskattats. Det förekommer f. n. iviss utsträckning att länsstyrelse kräver, att utländsk företagare ställersäkerhet för skattens betalning innan registrering som skattskyldig medges.Detta är särskilt vanUgt i faU då utländsk företagare utför entreprenad här ilandet och han genom registreringen ges möjlighet att lyfta avingående skatt fortlöpande intUl dess fakturering sker ochutgående skatt redovisas. Det har dock bedömts nödvändigt med säkerhet även iandra faU. Säkerhet ställs i många fall genom bank. Det förekommer också attdet utländska företagets kund i ställer säkerhet för skattens betalnmg. Detstraffrättsliga ansvaret för uppgifter som lämnas till ledning för faststäUandeav skatt åvUar den som lämnar uppgiften även om denne inte själv arskattskyldig eller legal företrädare för skattskyldig juridisk person. I fråga om undertecknandeav deklaration har vissa länsstyrelser accepterat att utländska företagaresdeklarationer undertecknas av en person i som med eget samtyckebefullmäktigats att med fullt ansvar ha hand om redovisnmg av skatten. Normalthar krävts att anteckningar i föreskriven omfattaing eller i vart fall kopiorav alla in- och utgående fakturor skall bevaras i för alt vid behovkunna granskas. EnUgt anvisningama tUl 19§ MF skall skattskyldig registreras i det län där styrelsen har sitt säte eUer,om styrelse saknas eller säte ej angivits, där verksamheten drivs från fastdriftställe. Saknas även fast drift-stäUe sker registrering i det län där denskattskyldige är bosatt. Fast driftstäUe inom landet är uite en föratsättningför att skattskyldighet skaU föreligga men, i fråga om utiändska företag, föratt registrering skaU kunna ske. Utländsk företagare skall lämnaregistreringsanmälan i det län där verksamheten bedrivs från fast driftställe.Föreligger svårighet att bestämma var fast driftställe finns, skall anmälanlämnas tUl i . Utländska företagare som utför skattepliktiga transaktioner iBelgien eller importerar varor tUl för egen räkning skaU utse enansvarig representant. Detta är bl. a. fallet när utländsk företagare 1. inför varor till förförsäljning där och betalar mervärdeskatt vid införseln i eget namn, 2. tar emot varor i föratt sälja dem vidare eller exportera dem, 3. utför konstruktion ellermontering i , 4. hyr ut varor i lUlandra personer. Varje fysisk ellerjuridisk person i kan vara ansvarig representant för utländskföretagare, under förutsättning alt personen hör hemma i , harrättshandlingsförmåga och är solvent för de förpliktelser som åvilar honom.Representant skall godkännas av den centrala beskattningsmyndigheten. Denansvarige representanten skall svara för alla skyldigheter som åvilar denutländske företagaren, t, ex, sköta bokföring, deklaration och betalning avskatt. Endast representanten kan begära återbetalning av mervärdeskatt. Denutiändske företagaren och hans representant är solidariskt ansvariga förbetalning av mervärdeskatt, ränta och böter. Om utländsk företagareunderlåter att utse en ansvarig representant kan skattemyndigheterna krävaföretagarens kunder i på skatten, ränta och böter. Kunden kan undgåsådan betalningsskyldighet endast om han kan visa att han i god tro betalatmervärdeskatt till den utländske företagaren. Utländskföretagare, som ej behöver utse ansvarig representant, skall betala skatt genomatt klistra skattemärken på de fakturor han ställer ut. Märkena säljs påpostkontor och banker, Ivissa fall krävs utländsk företagares kund på skatt i stället för företagaren,nämligen när denne inte använder sig av skattepliktiga varor eller tjänster iBelgien och därför inte kan kräva återbetalning av mervärdeskatt. Detta gälleri första hand tillhandahållande av intellektuella tjänster. Densom betalar mervärdeskatt genom skattemärken får inte göra avdrag för deningående mervärdeskatten, I stället kan han efter ansökan få återbetalning avsådan skatt. Utländska företagare somdriver skattepliktig verksamhet i skall registreras. Saknas fUial ellerliknande skaU registreringen ske genom person som är bosatt i ellergenom bolag som har driftställe dar. På fakturor skall anges bl, a,representantens namn och adress. Utländsk företagare har möjlighet att fååterbetalning av erlagd mervärdeskatt på förvärv av varor eUer. tjänster iDanmark under vissa föratsättningar, I gäller iprincip samma regler för utländska och inländska företagare. Skattskyldighetsom i princip åvilar utländsk företagare kan emellertid enligt särskildabestämmelser överflyttas på företagarens kund i , Somförutsättning härför gäller att den utländske företagaren inte hör hemma ellerhar fast driftställe i Neder- ländernaoch att hans kund är företagare i landet. Brister någon av dessaförutsättningar skaU den utiändske företagaren erlägga skatten. Utländskföretagare, som inte levererat varor eller tillhandahållit tjänster iNederländerna och som inte har fast driftställe där, kan få återbetalning avmervärdeskatt som hänför sig till varor eller tjänster som han förvärvat ellertUl varor som importerats av honom. Återbetalning sker efter ettansökningsförfarande, INorge har särskilda bestämmelser inte meddelats om skattskyldighet förutländska företagare. Utländsk företagare, som har konsignationsla-ger i ,kan bli registrerad som skattskyldig genom sui representant i ochdärigenom erhåUa rätt tUl avdrag för ingående mervärdeskatt. Stat,kommun och offentlig institution skall betala mervärdeskatt för skattepliktigatjänster som tillhandahälls dem av utländsk företagare som ej är registreradsom skattskyldig. Skyldighet att betala mervärdeskatt åvilar också ejregistrerad näringsidkare i och vidare registrerad näringsidkare, som drarnytta av tjänsten privat eller i den del av hans verksamhet som faller utanförmervärdeskatten. Utredningen.Utredningen konstaterar, att MF:s nuvarande bestämmelser i väsentligaavseenden ger möjlighet tUl en konkurrensneutral beskattning utan kumulativainslag i vad avser utländska företagare. Vissa nackdelar föreUgger dock. a. i fråga om utländsk företagare, som lagt varor i eget lager här.Om denne i motsats till vad som gäUer anses som skatlskyldig för sinförsäljning från lagret får han göra avdrag för skatt som utgått vid införseln.Han får och skall debitera utgående skatt på sin omsättning av varor inomlandet. Utredningen anser emellertid att beskattningen skulle bli väsentligteffektivare om den utländske företagaren var skyldig att utse en representanthär i landet. Denne skulle svara för att anteckningar bevaras här, attdeklaration lämnas och att skall betalas. Representanten och hans huvudmanskulle, menar utredningen, lämpligen vara solidariskt ansvariga för att de förpliktelsersom åvilar en skattskyldig uppfylls. Representanten borde vara fysisk personsom är bosatt här eller juridisk person med säte här. Givetvis fick en prövninggöras av representantens föratsättningar att ta det ansvar som lades på honom.Ett system av det slag som angetts borde enligt utredningens mening välsvara mot rimliga krav på konkurrensneutralitet, kontroll och effektivitet ochutredningen föreslår att bestämmelser i överensstämmelse med del anförda tasin i MF. Ävenutländsk företagares tillhandahällande av tjänster här i landet bör enligtutredningen omfattas av skattskyldigheten. Utredningen finner av främstpraktiska skäl, alt den lämpligaste lösningen även i detta fall är att enrepresentant utses. Det torde därvid i aUmänhet vara lämp- ligt,i vart fall när det gäller enstaka större entreprenad eller annars ett fåtaltjänsteprestationer, att uppdragsgivaren utses till sådan representant. Därvidbör dennes ansvar, med hänsyn till affärshemligheter, omfatta endastbetalningsansvaret för korrekt debiterad ingående mervärdeskatt. Utses annanperson tUl representant bör dock denne ansvara i samma utsträckning somutredningen föreslår i fråga om varuförsäljning från eget lager. Utredningenanser det i princip vara mindre lämpligt, att en skattebelastning uppstår närutländsk företagare, som inte är skattskyldig här påförs svensk mervärdeskatt,t. ex. när vara repareras här inom ramen för dennes garantiåtagande ochkostnaden faktureras direkt på den utländska företagaren. Utrednmgen föreslårdärför, att reparationer eller utbyten av varor som sker inom ramen för ettgarantiåtagande, som gjorts av utländsk företagare som inte är skattskyldigtill mervärdeskatt här i landet, undantas från skatteplikt. Som förutsättninghärför bör gälla att reparationen eller motsvarande sker för den utländske företagarensräkning samt faktureras på och betalas av denne. Utredningens förslag härom ärutformat som en ändring av p. 4 av anvisningarna till 2 § MF av innebörd, attprestation av nu avsett slag anses tillhandahållen genom export. Utländskföretagare, som erlagt mervärdeskatt vid införsel av vara till och somgör en kundförlust som innefattar skatten, bör enligt utredningen kompenserashärför. Någon annan teknisk lösning av frågan har utredningen inte funnit änatt hänvisa till möjligheten att bemästra problemet med hjälp avdispensbeslämmdserna i 76 § MF. Utiändskföretagare bör, framhåller utredningen, registreras enligt de allmännareglerna. I vissa fall kan det dock inte med säkerhet avgöras var registreringskall ske. Det är därför enligt utredningen av värde med ett uttryckligtstadgande om att verksamhet anses bedriven där fast driftställe eller lagerfinns eller byggnadsarbete eller annan tjänst utförs. Finns flera sådanaplatser bör registrering ske i . Närdet gäUer mervärdeskattebdagda kostnader som åsamkas en ej skattskyldigutländsk företagare vid tUlfällig vistelse här i landet t. ex. reparation avfordon anser sig utredningen endast kunna konstatera alt skattebelastningenkan undanröjas genom ett återbetalningsförfarande. Remissinstanserna.Utredningens förslag att skattskyldigheten för utländska företagare skallregleras särskilt i MF har allmänt hälsats med tillfredsställelse av remissinstanserna.Förslaget har tillstyrkts av flertalet remissinstanser som yttrat sig ifrågan. Någon invändning har inte heller riktats mot förslaget att införa ettsystem med representant som skattskyldig. Länsstyrelseni ifrågasätter dock om inte nu tillämpadpraxis med ställande av någon form av säkerhet bör inskrivas i MF, Dennamöjlighet skulle då kunna tillgripas som komplement i de fall länsstyrelsenfrån kreditvärdighetssynpunkt ej kan godta föreslagen representant, anförliknande synpunkter och menar att säkerhet kan vara påkallad framför allt förde fall då fråga är om återbetalning av ingående skatt tUl betydande belopp.Länsstyrelsen i län anmärker att det enligt gällande bestämmelserinte kan överlåtas till annan än legal företrädare att fuUgöradeklarationsskyldighet. Representant för utländskt företag kan därför ejdeklarera för det utländska företaget. De föreslagna bestämmelserna bör därförenligt mening omarbetas så att detta blir möjligt.Länsstyrelsen anser vidare att bestämmelser om påföljd bör övervägas för detfall att det utländska företaget ej vill utse godtagbar representant ochdessutom alt det utländska företaget skall vara solidariskt ansvarigt medrepresentanten för skattens erläggande. Länsstyrelserna i ,och framhåller att representanten bör ha fulltstraffrättsligt ansvar, vUket bör komma tUl uttryck i författningen, RSVframhåller att utredningen inte angett de krav som skall kunna StäUas pårepresentant. Vidare anser RSV att det från kontrollsynpunkt är nödvändigt attgarantier skapas för att de utländska företagarna också för räkenskaper överhär i landet bedriven verksamhet och att dessa räkenskaper fmns tillgängligainom landet för kontroll. Skyldighet i detta avseende bör skrivas in iförfattningen. i menar att underlaget för avgivnadeklarationer måste bestå av handlingar som motsvarar minimikraven enligtbokföringslagen men bör få begränsas till att avse omsättningen i ,Underlaget måste finnas tillgängligt för kontroll inom landet. Länsstyrelsernai , och tar upp en speciell frägasom har avseende pä det fall då utländsk företagare avvecklar sin verksamhet iSverige, t, ex, i samband med att en entreprenad upphör, I denna situation börrepresentanten kvarstå som registrerad till dess de transaktioner vilkainträffar efter entreprenadens upphörande och som har samband med dennaslutiigt reglerats och redovisats, Norrbottensoch läns handelskammare påpekar att redovisningen avmervärdeskatt enligt det framlagda förslaget skuHe handhas av ett svenskträttssubjekt som skall vara registrerat.