prop · FW0342 · 1973-12-31 00:00:00 — Harredaren ställt säkerhet för ett mindre belopp än i första stycket avses ochställer han därefter hos samma myndighet säkerhet för återstoden, skall ock vadi första stycket stadgas äga tillämpning. Omredaren ställt full säkerhet efter vad i första eller andra stycket sägs,skall på hans yrkande tidigare ställd säkerhet för fordran som avses med denfulla säkerheten frigivas. Vad idenna paragraf är stadgat skall äga motsvarande tillämpning, om säkerhetenställts hos vederbörlig myndighet i , eller . Kvarstadeller annan handräckning för fordan, beträffande vUken ansvarigheten ärbegränsad, .skall vägras och beviljad sådan åtgärd hävas, om redaren visar,att han, innan åtgärden genomförts, utom riket ställt betryggande och förborgenären tillgänglig säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt 255 § inågon av följande hamnar: 1. denhamn där den händelse inträffat vara fordringen grundas eller, om händelsen ej ägt rum i hamn, den första hamn som far tyget anlöpt efter händelsen; 2. landsättningshamnen,om fordringen avser skada å person; 3. lossningshamnen, om ford ringen avser skada å last. fall som avses i första stycket säkerheten ställts i annan ort än därangives, prövar rätten eller överexekutor med hänsyn till Talanom betalning ur fartyg eller last för fordran, som är förenad medsjöpanträtt, får väckas mot pantägaren eller befälhavaren. Såvitt gäller lastkan sådan talan dock ej väckas mot befälhavaren av fartygets ägare eller redareeller den som i egenskap av befraktare eller eljest handhar fartygets drift iredarens ställe. " Senaste lyddse 1964: 85. omständigheterna, huruvida handräckningsåtgärd, som nusagts, skall vägras eller hävas. Vad iförsta och andra styckena är stadgat gäller även, om den utom riket ställdasäkerheten icke motsvarar det fulla ansvarighetsbeloppet enligt 255 § menredaren inom riket hos rätten eller överexekutor ställer betryggande säkerhetför återstoden fämte ett av rätten eller överexekutor bestämt tillägg för räntaoch kostnader i saken. Vad idenna paragraf är stadgat om hävande av handräcknings-åtgärd skall ägamotsvarande tilllämpning i fråga om frigivande av säkerhet, som ställts inomriket till befrielse från handräckningsåtgärd. Tvistom beräkning av belopp, vartUl redares ansvarighet är begränsad enligt 255 §,eller om fördelningen av ansvarighetsbelopp mellan borgenärer må hänskjutastill utredning och avgörande av dispaschör i fartygets hemort eller därdispasch för den orten vanligen upprättas. Har fartyget ej hemort hiir iriket, uppgöres dispaschen av dispaschören i . Om ärende angåendegemensamt haveri med anledning av den händelse, vara ansvarigheten grundas, äranhängigt eller väntas bliva anhängiggjort hos viss dispaschör i riket, skalldock ankomma på denne att uppgöra jämväl dispasch som här avses. Redaren skall hos dispaschören uppgiva namn och adress påkända sakägare. Dispaschörenskall, om det ej är uppenbart att okända sakägare ej finnas, genom kungörelse,som införes i allmänna tidningarna och i tidning inom orten, anmana sak- '» Senaste lydelse 1964: 85. Närsådan sjöpanträtt eller retentionsrätt i fartyg som avses i detta kapitelåberopas inför svensk myndighet, skall svensk lag till-lämpas. Åberopasannan sjöpanträtt, retentionsrätt eller liknande rättighet i fartyg, skall denprövas enligt lagen i den stat där fartyget är registrerat. Rättigheten skalldock stå tillbaka för sjöpanträtt eller retentionsrätt enligt detta kapitel ellerhypotek, som överensstämmer med internationella konvention om sjöpanträttoch fartygshypotek. Rättigheten får i övrigt ej medföra bättre rätt än denrättighet enligt detta kapitel som den närmast motsvarar. ägarna att inom viss förelagd tid skriftligen bevaka sinrätt ävensom ingiva de handlingar, vilka de vilja åberopa. Särskilt meddelandeskall genom brev tillställas kända sakägare. I övrigt skall i tillämpligadelar gälla vad som är stadgat om dispasch vid gemensamt haveri. Kostnadenför dispasch, som avses i denna paragraf, är redaren skyldig att ersätta,såframt ej borgenär utan skälig orsak hänskjutit saken till dispaschör ellereljest särskilda skäl föranleda annat. Harredaren utbetalt vad som åligger honom att utgiva enligt ovan givna bestämmelserom begränsning av ansvarigheten och visar sig sedan annan borgenär hava ägträtt till betalning av ansvarighetsbeloppet, har redaren dock icke någonytterligare betalningsskyldighet, därest redaren, då betalningen erladeseller, om den skedde enligt lagakraftvunnen dom eller dispasch, dennameddelades, icke ägde och ej heller genom vederbörlig undersökning kunnat fåkunskap om den andres fordran. Borgenär, som sålunda uppburit vad som rätteligen borttillkomma annan, svarar därmed för den andres fordran, såvida han ägde kunskapom fordringen, när han erhöll betalningen. Bestämmelsernai 259 § ha motsvarande tillämpning på fartyg under byggnad från det att byggetsjösättes. För tiden gäller lagen i den stat där fartyget bygges. Upplåtelse av panträtt på grund av inteckning Vad idetta kapitel är stadgat om begränsning av redares ansvarighet ägertillämpning jämväl i fråga om ansvarighet som åvilar fartygets ägare, som ej ärredare, » Senaste lydelse 1964: 85, 9 Senaste lydelse 1964:85. Ägareav registrerat skepp eller skeppsbygge, som vill upplåta panträtt i skeppeteller bygget till säkerhet för fordran, har rätt att i den ordning som angivesi detta eller befraktare eller den som i redares ställe handharfartygets drift. Detsamma gäller ansvarighet vilken åvilar befälhavareeller medlem av besättningen eller lots eller någon, som är i tjänst hosredaren, ägaren, befraktaren eller den som i redares ställe handhar fartygetsdrift, såframt ansvarigheten uppkommit i tjänsten. Sådan ansvarighet måbegränsas, oaktat den uppkommit på grund av fel eller försummelse. Det sammanlagda belopp till vilket redare och övriga idenna paragraf omförmälda personer äga begränsa sin ansvarighet för fordringar,som uppkommit på grund av en och samma händelse, skall ef överstiga det fullaansvarighetsbeloppet enligt 255 §. kapitel hos registermyndigheten erhålla inskrivning iegendomen av visst belopp (inteckning) i svenskt eller utländskt mynt eller ifrancs som avses i 348 §. Myndighetens bevis om inskrivningen kallas pantbrev. Inteckning kan icke beviljas i andel av skepp ellerskeppsbygge, ej heller i flera skepp eller byggen gemensamt. Vad idetta kapitel är stadgat äger tillämpning, när begränsning av ansvarighetåberopas inför svensk myndighet. Beträffandeansvarighet som avses i 254 § 1 mom. andra stycket första punkten skall dockfrågan huruvida och till vilket belopp ansvarigheten är begränsad, avgörasefter den lag, som gäller för tfänsteavtalet, om tjänsteavtalet regleras avlagen i annan stat, som är ansluten till internationella konventionangående begränsningen av ansvarigheten för ägare av fartyg som användas tillfart i öppen sjö. Panträttstiftas genom att skeppets eller skeppsbyggets ägare, efter att ha söktinskrivning för sitt förvärv, överlämnar pantbrevet som pant för fordringen. Bestämmelserom ägarens rätt när pantbrev icke alls eller endast delvis utnyttjats för pantsättning(ägarhypotek) finnas i 270 §. Konungenäger förordna, att i stället för bestämmelserna i detta kapitel andra reglerskola här i riket tillämpas i fråga om fartyg hemmahörande i annan främmandestat än sådan, som utan förbe- " Senaste lydelse 1964: 85. " Senaste lydelse1964: 85. Panträtt,som upplåtits i skepp eller skeppsbygge, omfattar även ersättning, som på grundav försäkring eller eljest utgår för skada på egendomen. håll anslutit sig till internationellakonvention angående begränsningen av ansvarigheten för ägare av fartyg somanvändas till fart i öppen sjö. När myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelarmedel mellan rättsägare i skepp eller skeppsbygge, har borgenär rätt att förfordran som är förenad med panträtt i egendomen, med den företrädesrättinteckningen medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlenintill pantbrevets belopp. I den mån detta ef förslår, erhåller borgenären betalningur medlen genom ett till-lägg. Detta får ej överstiga femton procent avpantbrevets belopp jämte årlig ränta på detta belopp från den dagdå egendomen utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsättes someljest skola fördelas. Ha flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och hainteckningarna samma företrädesrätt eller gälla de efter varandra,skola bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pantbrevenssammanlagda belopp. 265 po Borgenär har rätt att få betal ning enligt 264 § även om ford ringen preskriberats eller icke bli vit anmäld efter kallelse på okän da borgenärer. 266 §81 Försämras skepp eller skepps bygge till följd av vanvård eller sjöolycka eller av annan därmed '" Förutvarande 264 § upphävd genom 1964: 85, '"Förutvarande 265 § upphävd genom 1964: 85, " Förutvarande 266 § upphävdgenom 1964: 85, jämförlig orsak så att panträttens värde väsentligtminskas, får borgenären söka betalning ur egendomen fastän fordringen ej ärförfallen till betalning. Detsamma gäller, om skeppet eller bygget skallavregistreras enligt 16 § utom när bygget skall överföras till skeppsregistretsåsom skepp. Omsjöpanträtt och om preskription av fordran i vissa fall Om sjöpanträtt i fartyg och frakt Panträttsupplåtelse i vissa fall Frångår skepp eller skeppsbygge innehavaren efter , är upplåtelse av panträtt som skett efter det att egendomen kom ur rätte ägarens hand utan verkan, om ej annat följer av 268 §. Vad som sagts har motsvarande tilllämpning, om förvärv av skepp eller skeppsbygge återgår såsom ogiltigt. Sjöpanträtt i fartyg och frakt tillkommer nedanståendefordringar: Rättsvårdsavgifter,som tillkomma staten, och kostnader i fordringsägarnas gemensamma intresseför att få fartyget sålt, för dess bevarande intill försäljningen och förköpeskillingens fördelning; tonavgifter, fyr- och båkav-gifter, hamnavgifteroch andra offentliga avgifter och pålagor av samma slag; kostnader förlots-ning och för bevakning och bevarande av fartyget, sedan det inkommit isista hamn; 2. fordranå hyra och annan gottgörelse, som tillkommer å fartyget anställd person pågrund av tjänsteavtal med redaren eller befälhavaren; 3. bärgarlönoch fordran å bidrag till gäldande av gemensamt haveri; 4. ersättningför sammanstötning eller annan sjöolycka; ersättning för skada å hamn-, dock-och vattenvägsanläggningar; ersättning för skada å passagerare, befälhavareeller till besättning hörande person; ersättning på grund av att last ellerresgods bortkommit eller skadats; "» Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). 5. fordran,som grundar sig därpå, att befälhavaren i denna sin egenskap utom fartygetshemort slutit avtal eller träffat annan åtgärd med hänsyn till vad för fartygetsbevarande eller resans fortsättande kräves, även om befälhavaren var redareoch evad fordringen tillkommer honom, dem som lämnat förnödenheter, verkställtreparationsarbete eller försträckt penningar, andra, med vilka avtal slutits,eller lastägare, vars gods blivit under resa sålt för fartygets behov; och 6. fordran,som grundar sig därpå att i konossement lämnats oriktiga eller ofullständigauppgifter: Upplåtes panträtt i skepp eller skeppsbygge i strid med en mot upplåtaren på grund av förvärvsvillkor gällande inskränkning i hans rätt att förfoga över egendomen, är upplåtelsen utan verkan, om ej annat följer av 269 §. Sjöpanträtt i fartyget omfattar fämväl fartygets tillbehöroch redarens fordran å ersättning eller haveribidrag i anledning av skador,som uppkommit å fartyget efter resans början och icke blivit avhjälpta. Underfartygets tUlbehör innefattas icke proviant eller bränsle, ej heller åmaskindrivet fartyg kol eller andra för maskinens drift avse dda ämnen. Sjöpanträtt i frakt, däri inberäknat passagerareavgifter,avser bruttofrakten för den resa, under vilken fordringen uppkommit, samtfordran å ersättning eller haveribidrag för förlust av sådan frakt, dock attsföpanträtt för fordran på grund av tjänsteavtal omfattar samtliga fraktbeloppför alla resor , samma tjänsteavtal gäller. Sjöpanträtten omfattar tillika redarens fordran åersättning för bärgning som utförts under resan, med avdrag för vad därav måtillkomma befälhavare eller besättning. Sföpanträtten omfattar ickeersättning, som utgår till redaren på grund av tagen försäkring. " Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). Borgenär, som för sin fordran har sjöpanträtt i fartygeller frakt, njute betalning ur panten med förmånsrätt enligt 4 § förstastycket 1 förmånsrättslagen (1970: 979). Hava i 267 § avsedda fordringar uppstått under samma resa,äge de rätt till betalning i den nummerordning, i vilken de i samma § äronämnda. Fordringar, som äro upptagna under samma nummer, skola sig emellannjuta lika rätt, var i förhållande till fordringens belopp; dock vad angår deunder 3 och 5 nämnda fordringar endast såvida de härröra av samma händelse,eljest skall den yngre äga företräde till betalning framför den äldre. Fordringar, som uppstått under en senare resa, skola ägaföreträde framför dem, som härleda sig från en tidigare, dock att beträffandede i 267 § 6 nämnda fordringar vad sålunda stadgas skall gäUa allenast sådanainbördes och att, där ett och samma tjänsteavtal avser flera resor, fordringarpå grund av detsamma skola, ändå att de uppstått under en tidigare resa, njutalika rätt med fordringar från den sista resan. Harpanträtt upplåtits i skepp eller skeppsbygge av någon som icke var rätt ägare,skall upplåtelsen dock gälla, om upplåtarens åtkomst var eller därefter, påansökan före upplåtelsen, blev inskriven och om borgenären vid upplåtelseneller, när fordringen därefter överlåtits tiU annan, denne vid sitt förvärvvarken insett eller bort inse att upplåtaren ej var rätt ägare. Vad som nusagts har motsvarande tillämpning i fråga om panträttsförvärv genom upplåtelsefrån någon som var rätt ägare men på grund av förvärvsvillkor saknade rutt attförfoga över egendomen genom upplåtelsen. Försäljes fartyg efter utmätning eller under konkurs i denordning, som för försäljning av utmätt fartyg är stadgad, upphöre sföpanträtteni fartyget, men borgenären äge undfå del i köpeskillingen, som iutsökningslagen sägs. Harfartyg efter timad skada förklarats icke vara iståndsättiigt och därefterblivit genom frivillig avhandling försålt, upphöre sjöpanträtten i fartyget,men borgenären äge i stället enahanda rätt till köpeskillingen. Ompantbrev ej överlämnats som pant för fordran, är skeppets eller skeppsbyggetsägare berättigad att vid sådan fördelning som avses i 264- §, med denföreträdesrätt inteckningen medför enligt denna eller annan lag, erhållatUl-delning ur medlen med pantbrevets belopp. Har pantbrev överlämnats sompant för fordran men understiger fordringen pantbrevets belopp, är skeppetseller byggets ägare berättigad alt ur medlen erhålla skillnaden. " Senaste lydelse 1970: 983. '' Senaste lyddse 1928: 161 (jfr 1938: 468), 4 1973.1 saml Nr 42 Övergår eljest fartyg i annans hand, häfte det fortfarandeför de fordringar, som nämnas i 267 §. Skallegendom, vari sjöpanträtt äger rum, utmätningsvis försäljas, äge panträttshavarne,utan hinder av vad om begränsning av redareansvaret är stadgat, bevaka sinafordringar till fulla beloppet; njute dock ej utdelning utöver det belopp, somenligt nämnda stadganden skall högst utgå. Inteckningger företräde i förhållande till annan inteckning efter den tidsföljd ivilken inteckningarna sökas. Inteckningar som sökas på samma inskrivningsdaggiva lika rätt. Sjöpanträtti frakt, i redarens övriga i 268 § nämnda fordringar och i köpeskilling, varomi 270 § andra stycket sägs, må göras gällande så länge beloppet är oguldeteller innehaves av befälhavaren eller redarens agent. Harbeloppet efter det redaren försatts i konkurs influtit till konkursboet, ägeborgenär, för vars fordran det inbetalda beloppet häftade, så långt detsammaförslår erhålla utdelning i konkursen med den förmånsrätt, som skulle havatillkommit honom, där beloppet utestått oguldet. OmmöjUghet att bestämma företrädet mellan flera inteckningar, som sökas på sammainskrivningsdag, på annat sätt än som angivits i 271 § samt om ändring iföreträdesordningen genom nedsättning finnas bestämmelser i 286 och 288 §§. Harredaren uppburit belopp, varom i 272 § sägs, och gällde däri sjöpanträtt förfordran, för vilken han häftade allenast med fartyget och frakten, vare redarenför samma fordrans betalning personligen ansvarig, dock icke utöver detuppburna beloppet. Vad i260 § är stadgat skall i sådant fall äga motsvarande tilllämpning. Detföreträde som tUlkommer inteckning i skeppsbygge består vid överföring tillskeppsregistret. " Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468), "Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468), " Senaste lydelse 1964: 85, Haräganderätten till fartyg genom friviUig avhandling övergått till utländsk manoch upphörde i följd därav sjöpanträtt i fartyget för fordran, för vilken förreägaren häftade allenast med fartyget och frakten, vare denne för fordringensbetalning personligen ansvarig, dock icke utöver det värde, fartyget hade vidtiden för överlåtelsen. Vad i 260 § är stadgat skall i sådant fall äga motsvarandetilllämpning. Omförmånsrätt, som följer med inteckning, finnas bestämmelser i förmånsrättslagen(1970: 979). Vissa bestämmelser om intecknings och pantbrevs giltighet Vad idetta kap. stadgas angående sjöpanträtt i fartyg och frakt skall ägatiUämpning jämväl vid underbortfraktning av ett fartyg samt då annan änfartygets ägare nyttjar det till sjöfart för egen räkning, med mindreförfogandet över fartyget berövats ägaren genom en rättsstridig handUng ochfordringsägaren icke är i god tro. Skallskepp avregistreras såsom förolyckat, upphugget eller eljest förstört ellersåsom försvunnet eller övergivet till sjöss, förfaller inteckning i skeppetnär förflutit från den dag anteckning gjordes enligt 38 § förstastycket 6. Inteckning kan dock förnyas att gälla , om det medaninteckningen ännu gäller begäres av borgenären eller skeppsägaren, och kandärefter i samma ordning förnyas åt gången. Om sjöpanträtt i inlastat gods Sjöpanträtt i inlastat gods tillkommer 1. bärgarlönsamt fordran på bibidrag tiU gemensamt haveri eller annan kostnad, som skallfördelas efter samma grund (136 och 216§§); 2. fordranpå grund därav att, jändikt i denna lag stadgad behörighet, befälhavaren eUerbortfraktaren slutit avtal eller träffat Säljesskepp eller skeppsbygge exekutivt i , är inteckning däri, sedanauktionen vunnit laga kraft och köpeskillingen erlagts, utan verkan till beloppsom icke tillåtits innestå i egendomen med anledning av att inteckningsborgenärensfordran avräknats på köpeskillingen. Exekutivförsäljning i främmande stat av intecknat skepp eUer "' Senaste lyddse 1964: 85, '»Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). " Senaste lydelse 1970: 983. annan åtgärd för lastens behov; befälhavarens eUerbortfraktarens fordran för vad han förskjutit för lastens behov eller på grundav egen utfästelse för sådant ändamål nödgats utgiva; lastägares fordran förgods, som blivit under resa sålt för annan lastägares räkning; och 3. fordran på frakt, ersiUtning för fraktförlust och annanskada i följd av att gods uttages i lastningshamnen eller under resan samtersättning för överliggetid eller ytterligare uppehåll vid lastning ellerlossning och för uppehåll under resan. Här upptagna fordringar skola njuta betalning ur detinlastade godset med förmånsrätt enligt 4 § första stycket 1 förmånsrättslagen(1970: 979) och sig emedan i den nummerordning i vilken de ovan äro nämnda.Fordringar, som äro upptagna under samma nummer, skola sig emellan njuta likarätt, var i förhållande till fordringens belopp; dock vad angår de under 1 och2 nämnda fordringar endast såvida de härröra av samma händelse, eljest skallden yngre äga företräde till betalning framför den äldre. skeppsbygge skall erkännas med den verkan som angives iförsta stycket, om egendomen fanns inom den statens fiirisdiktionsområ-de samtförsäljningen verkställts i enlighet med den statens lag och i överensstämmelsemed bestämmelserna internationella konvention om sjöpanträtt ochfartygshypotek. 277 Lossas gods, som häftar för fordran, till befraktareseller lastemottagares förfogande, eller varder under resa gods sålt för fartygetseller lastens behov, upphöre sföpanträtten i godset. Samma lag vare, där godset säljes efter utmätning ellerunder konkurs i den ordning, som för försäljning av utmätt gods i fartyg ärstadgad men borgenären äge undfå del i köpeskillingen, som i utsökningslagensägs. Om inteckning blir helt eller delvis utan verkan, ärpantbrevet utan verkan i motsvarande mån. Dödning av förkommet pantbrev medför ej att inteckningenblir utan verkan. Senaste lyddse 1928: 161 (jfr 1938: 468). Ärlastägare beriUtigad till ersättning för gods, som gått förlorat ellerskadats, eller har gods under resan blivit sålt för fartygets behov eller förannan lastägares räkning, skola de borgenärer, vilka enligt 276 § havasjöpanträtt i det inlastade godset, äga enahanda rätt till den lastägarentillkommande ersättning. Ersättning,som utgår till lastägaren på grund av tagen försäkring, häfte icke i pantensställe. Panträtt eller annan sådan rättighet, som upplåtits iutländskt fartyg, gäller även i under förutsättning att 1. rättighetenstiftats och inskrivits i enlighet med lagen i den stat där fartyget ärregistrerat; 2. registretoch de handlingar som skola förvaras i anslutning därtill enligt lagen iregistreringsstaten äro offentliga och såväl utdrag av registret som avskriftav handlingarna kunna erhållas från registret; 3. registreteller i anslutning där till förvarade handlingar innehålla uppgift om rättighetshavarens namn och adress eller om att rät tigheten stiftats till förmån för pantbrevs eller motsvarande hand lings innehavare samt uppgift om det belopp rättigheten avser och om datum och övriga omständig heter som enligt lagen i registre ringsstaten bestämma rättighetens företräde i förhåUande till andra rättigheter. 279Sjöpanträtt i fordringsbelopp, vartill borgenär äger sådan rätt, som i 278 §sägs, må göras gällande, så länge det icke uppburits av lastägaren. Har sådant belopp efter det lastägaren försatts i konkursinflutit till konkursboet, gälle vad i 272 § stadgas. Har fordringsbeloppet uppburits av lastägaren, vare omdennes ansvarighet för fordrans betalning lag, som i 273 § för redare stadgas. Panträtt eller annan sådan rättighet, som upplåtits ifartyg under byggnad i främmande stat, gäller även i underförutsättning att inskrivning skett i den främmande staten i enlighet ineddess lag. " Senaste lyddse 1928: 161 (jfr 1938: 468), "Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). Utelämnarbefälhavare utan borgenärens tillstånd gods, som häftar för fordran, tillbefraktares eller lasteinottagares förfogande, svare befälhavaren för den fordransbetalning, dock icke utöver det värde, godset hade vid lossningen; enahandaansvarighet ålig-. ge jämväl mottagaren för fordran, för vilken han eljest ickeskolat -. personligen svara, såvida han ägde kunskap om fordringen, när lossningenskedde. Rättigheti fartyg eller fartygsbygge som enligt 278 eller 279 § gäller i medförhär det företräde i förhållande tiU annan Inskriven rättighet och, i den måndet är förenligt med 259 och 260 §§, i övrigt den verkan i förhållande tilltredje man som rättigheten har enligt lagen i den stat där fartyget ärregistrerat eller bygget utföres. Harborgenär sjöpanträtt i flera panter, häfte envar av panterna för gäldens helabelopp. Iinteckningsärende anses såsom ägare av skeppet eller bygget den för varsförvärv inskrivning senast är sökt. Borgenär,som har sjöpanträtt i fartyg eller frakt, äge för utfående av sin fordran urpanten söka fartygsägaren eller befälhavaren, vilkendera han helst vill. Sökerborgenär för fordran, för vilken gods i fartyg häftar, betalning ur godset, ägeock han rätt att söka befälhavaren, dock ej där borgenären är fartygets ägareeller den; till vilken denne må hava överlåtit fartyget att nyttja det tillsjöfart för egen räkning.