prop · FW0356 · 1973-12-31 00:00:00 — Minst tre raånader i arbetsvillkoret skallalltså vara tid då förvärvsarbete har utförts. Motsvarande förhållande raellanarbetad tid och annan därraed likställd tid skall gälla då kvantitetsregelntillärapas. I fråga om tid som inteinräknas i raratiden överhoppningsbar tid förordar utredningen att nuvarandebestämmelse om sjukdom kvarstår. Den innebär att den arbetslöshetsförsäkrade ifråga om ersättningsrätt befinner sig i sararaa situation när sjukdomstidenslutar som när den började. Detta bör enligt utredningen gälla även tid då arbetslöskassaraedlera har varit sjuk raed halv sjukpenning men inte utnyttjatarbetslöshetsförsäkringens ersättningsmöjligheter, I viss utsträckning börsom tidigare anförts tid i arbetsmarknadsutbildning likställas raed tid iförvärvsarbete, I den mån ifrågavarande lid inle kan utnyttjas somtUlgodoräkningsbar bör den vara överhoppningsbar vid ramlidsberäkning. All UtbUdning sora utövertidigare studiegång av kortare eller längre varaktighet kan bygga på kunnighet,förvärvad genora arbete och på praktiska erfarenheter av arbetsrailjöer, bör iprincip kunna vara överhoppningsbar anför utredningen. Utredningen harövervägt ora sålunda även tid i ungdomsutbildningen inom det ordinarieskolväsendet kan föreslås bli överhoppningsbar. På grund av de skiftandemöjhgheterna lill arbete under ferier i olika utbildningsgrenar och raedhänsyn tUl feriearbetels skiftande karaktär i olika åldrar, har utredningendock funnit sig böra förorda en begränsning av överhoppningsraöjligheien lillsådan utbUdning sora har föregåtts av minst fem månaders sararaanhängandeförvärvsarbete med en för arbetet norraal heltidstjänslgöring. Sådan utbildningbenärans i utredningens förslag vuxenutbildning. Prop.1973: 56 83 Ettkvarstående försäkringsskydd skulle vid återinträde på arbetsraarknaden efterfrihetsberövande på kriminalvårdens område raedföra oraedelbar och direktkontakt raed arbetsmarknaden och dess organ. Del skulle frarahåller utredningenskapa ekonoraiska förutsättningar för övervägande och planering avrehabilitering och andra arbelsraarknadsåtgärder då personligastörningar ofta skapar svårigheter att återvinna fast anknytning tillarbetsraarknaden. Utredningen förordar därför att tid då kassaraedlera varithindrad alt förvärvsarbeta på grund av frihetsberövande på krirainalvårdensoraråde blir överhoppningsbar vid raratidsberäkning. Detsararaa bör gälla tiddå den försäkrade har varit hindrad alt arbeta på grund av nykterhetsvård påanstalt. Slutligenhar utredningen sökt finna lärapliga regler för den situationen då försäkradefter barnsbörd gör avbrott i förvärvsarbetet för att vårda barnet längre tidän sora enligt tidigare förslag skuUe vara tillgodoräkningsbar såsoralikställd raed arbetad lid. Barnels behov av föräldrarnas vård är givetvisberoende av barnets hälsa och ålder, tillgången på andra vårdraöjligheter ochen rad andra yttre oraständigheler. Därtill koraraer föräldrarnas skiftandeförhållanden och önskemål. Även om aUa dessa omständigheter helst borde prövasindividuellt, har utredningen inle funnit raöjligt att vid reglering avramtidsberäkningen föreslå annat än en generell regel. Med hänsyn särskiltlill de individuella variationerna i barnens utveckling under de förstalevnadsåren föreslår utredningen att tiden bestäms till . Den föreslagnaregeln innebär alt lid, då försäkrad varit hindrad att förvärvsarbeta på grundav vårdnad av eget barn eller adoptivbarn som ej fyllt , skall vara överhoppningsbari den raån den ej är tillgodoräkningsbar sora likställd raed arbetad lid. Enav anledningarna till att karensbestäraraelser infördes i den förstakassaförordningen var att raan ansåg sig kunna utgå från att en arbetslös underden närraaste tiden efter anställningens upphörande hade tillgångar tUlförfogande för sitt eget och farailjens uppehälle, uppger utredningen. Behovav hjälp skulle därför i allraänhet inträda först sedan arbetslösheten varatnågon tid. Med hänsyn till att avlöning då vanligen utbetalades ,ansågs det lärapligt att bestärama rainiraikarens-tiden . Enannan orsak till att karenstid infördes var att arbelslöshelsfall av endastkortare varaktighet skulle raedföra en alltför stark belastning av kassansekonorai och dess adrainistraliva apparat. Dessa kortvariga arbetslöshetsfalljärafördes raed de bagatellskador, för vilka inora sjukförsäkring och annanförsäkring någon ersättning inte utgavs. Principielltsett har frågan ora ersättning vid kortvarigt inkoraslbort- Prop.1973: 56 84 faUkorarait i ett delvis nytt läge på socialförsäkringarnas område genom nyaregler fr. o. ra. ora karensdagar i sjukpenningsförsäkringenframhåller utredningen. Sjukpenning skall numera enligt huvudregeln utgå fr.o. m. dagen efter insjuknandedagen. För sjukperioder som inte varar mer än sexdagar utöver insjuknandedagen skall gälla en s. k. fridagsregel. Den innebäratt sjukpenning utgår endast för dag då den försäkrade skulle ha utförtförvärvsarbete i sin huvudsakliga sysselsättning. skalldock fridagsregeln kunna till- lärapas på högst . Utredningensutgångspunkt är att skapa ett så bra försäkringsskydd raot inkorastbortfall vidarbetslöshet sora raöjligt. Enligt utredningens raening kan redan några dagarsfullständigt inkorastbortfall innebära en avsevärd ekonoraisk påfrestning förden sora är helt beroende av ar-betsinkorast för sin försörjning. Utredningenpåpekar att SAF och LO i saraband raed den centrala uppgörelsen år 1964träffade en överenskoraraelse ora perraitteringslön. Sedermera har parternatiUsatt en arbetsgrupp för revidering av överenskommelse. Utrednmgen har under sillarbete haft informativa överläggningar med arbetsgruppen. Prelirainäröverenskoraraelse ora vederlag vid avsked och perraittering har träffatsraellan SAF och LO. Den har av parterna förklarats skola förbli preliminärtills statsmakterna tagit ställning tUl utredningens förslag. Dennapreliminära överenskoraraelse har avgörande betydelse för utredningens förslagatt slopa karenstiden inom arbetslöshetsförsäkringen. Överenskommelsen innebäralt arbetare sora har avskedats eller periratterats under vissa närraareangivna förutsättningar är berättigad till vederlag för ioraedelbar anslutning tUl den tidpunkt då avskedandet resp. permitteringen träderi kraft. För arbetslöshetsförsäkringen skulle enligt utredningens mening ettslopande av karensbestäraraelser ulan att andra preventiva åtgärder sattes inmedföra en högst betydande kostnadsökning för försäkringen. Det är mycketvanskligt att uppskatta den kostnadsmässiga betydelsen av ett sådant åtagandefrån företagarsidan, vars syfte är all premiera en god personalplanering iföretagen. Utredningen hade inte varit beredd att föreslå ett slopande avkarensbestäraraelserna i försäkringen ora inte den prelirainäraöverenskoraraelsen raellan SAF och LO hade ingåtts. Denna åtgärd för altavlasta försäkringen kostnader sora eljest skulle åvila densarama är enomständighet som får beaktas vid bestämmandet av hur försäkringen skallfinansieras. Vidare har utredningen från tillgängligt statistiskt materialsökt få en uppfattning ora den kollektivavtalsreglerade perraitteringslönensbetydelse när det gäller förekorast och orafattning av perraittering och avskedför kortare lid, frärast s. k. helgperrailtering. Utredningen konstaterardärvid bl. 1973: 56 85 antalethelgperraitterade har sjunkit kraftigt sedan den centrala avtalsuppgörelsenora permitteringslön mellan SAF och LO trädde i kraft. karensvUlkoret slopaskoramer enligt utredningen ersättning att kunna utgå från försäkringen i falldå den f. n. inte kan utnyttjas, t, ex, vid kortare perioder avomställningsarbetslöshet. Den stora kostnadsökningenkoraraer enligt utredningen all uppslå i de reguljära och mera långvarigaförsäkringsfallen, då den försäkrade enligt nuvarande karensregler inte fårersättning . Mot bakgrunden av detanförda anser utredningen att karensvillkoret bör bortfalla iarbetslöshetsförsäkringen. Ersättning kan därraed utgå från första arbetslösadagen, dock tidigast fr. o. ra, den dag den försäkrade gjort föreskrivenanraälan till arbetsförraedUngen, Ersättningstidenär f, n, begränsad till 150 (200) dagar under ett försäkringsår. Genoraraetoden att nypröva arbetsviUkoret vid början av närraast följandeförsäkringsår finns dessutom möjlighet för den som då alltjämt är arbetslös attomedelbart få en ny ersätlningsperiod. Den sora närmast föregåendeförsäkringsår har fått ersättning kan i sådant fall få ersättningytterligare under det nya försäkringsåret. Därmed kan i dessa fallmed nuvarande regler uppstå en sararaanlagd och även sararaanhängandeersättningstid av . Det vanligast framhållnagynnsamraa typfallet är det då en person bUr arbetslös efter attdå ha uppfyllt arbetsvillkoret genora stadigvarande arbete under längre tid.Ora denne är arbetslös under resten av försäkringsåret har han rätt lillraaxiraal ersättning, vanligen . Han uppfyller också arbetsvillkoretvid nyprövning av detsamma den 1 följande september genom förvärvsarbetetsepteraberjanuari föregående försäkringsår. Det är således möjligt för dennekassamedlem att under två på varandra följande försäkringsår få ersättning undersararaanlagt eller, i vissa kassor, . Det närraast jämförbaraogynnsamraa typfallet uppslår för den sora vid i övrigt liktartade förhållandenblir arbetslös . Vid en därefter fortiöpande arbetslöshetuppkoraraer inle någon ersättningsrätt vid nyprövning av arbetsvillkoret den 1följande septeraber. Endast fyra raånader av det tidigare förvärvsarbetetinfaller under det då prövade arbetsvillkorets ramtid, tolv månader.Ersättningstiden under två på varandra följande försäkringsår kan i sådana fallbli endast eller, i vissa kassor, något längre. Dessa bestäraraelser harraedfört individuella orättvisor som synes ha blivit alltmerfraraträdande och uppraärksararaade. I fråga om äldre arbetslösa harojämnheterna i det faktiska utfallet av Prop.1973: 56 86 nuvarandemetod för beräkning av ersättningstid undanröjts. Den regel om dagpenning underförlängd ersättningstid sora trädde 1968 är korabinerad raed enavräkningsregel. Denna skapar ett utjämnat utgångsläge för beräkning av densararaanlagda ersättningstiden. De äldre långtidsarbelslösa kan i princip fåkassaersätlning oberoende av under åretde har blivit arbetslösa. De kan i allraänhet räkna raed alt den lid undervilken kassaersättning längst kan utgå blir sararaanlagt . Denutjäraning av variationerna i den ordinära ersättningslidens längd sora därraedgenoraförts för de äldre långtidsarbetslösa bör enhgt utredningens meningfullföljas genom likande regler för alla försäkrade. Detkan övervägas alt bestäraraa ersättningstiden till under två påvarandra följande försäkringsår för den som enligt nuvarande regler inte ärberättigad till förlängd ersättning. En sådan begränsning aversättningsperioden till två försäkringsår skulle eraellertid medföra att heladen medgivna ersättningstiden i vissa fall inte kunde utnyttjas. Detta kantänkas förekomma då den försäkrade under ifrågavarande försäkringsår har varitförhindrad att förvärvsarbeta på grund av sjukdora, värnplikt eller andraförhållanden, som enligt utredningens förslag till arbetsvillkor skulle skapaöverhoppningsbara perioder vid beräkning av raratid, 1 speciella fall skulle ensådan till knuten beräkning av ersättnings tiden även kunna raedföraförsäraring av er-sättningsmöjligheterna i förhållande till nu gällande regler, Utrednmgenhar därför funnit att den lägsta generella ersättningstiden väl börbesläraraas raen att sedan arbetslöshet en gånginträtt och arbetsvillkoret därvid visat sig vara uppfyllt bör kunnanutnyttjas sora inte begränsas i tiden. Motbakgrund av det anförda föreslår utredningen att ersättnings-tiden inoraförsäkringen skall utgöra räknade från den dag då den försäkradeförsta gången blir arbetslös och uppfyller arbetsvillkoret. Detta vUlkor skallsåsora utredningen har anfört i princip innefatta fera raånadersförvärvsarbete under de tolv raånader som har föregått arbetslösheten.Förvärvsarbete som har utförts innan ersättning började utgå första gången fårinte medräknas ånyo för att medlem senare skall kunna uppfylla arbetsvillkoret. Nyprövningav arbetsvillkor skall därefter inte behöva göras färrän ersättning utgått isararaanlagt anför utredningen. Vid sådan nyprövning av arbetsvillkoroch raöjlighet till fortsatt ersättning skall utgångspunkten vara början av denarbetslöshetsperiod då raedlera senast uppfylldearbetsvillkoret. Denen gång upparbetade ersättningsperioden bör enligt utredningenavbrytas ora den försäkrade inte begär ersättning 1973: 56 87 av tolv raånader. I dennalid inräknas inle överhoppningsbar tid. Den del av äldrestödet sora, enligt de infördabesläramelserna ora förlängd ersätlningstid (extra ersättning), utgår till densora fyller rainst det försäkringsår då arbetslöshet inträder och undervissa förutsättningar tUl den sora fyllt rainst kan utan försämring avnuvarande förraåner helt integreras raed försäkringens regelsyslera. Utredningen förordar vidare att besläraraelsen ora 450ersättningsdagar skall gälla för alla sora vid arbetslöshetens inträde ellersenare innan ersättningsperioden gått tUl ända uppnått . Delta förslaginnebär att de sora befinner sig i åldern 55 lill inte behöver begäraAMS' raedigvande till förlängning av ersättningstiden. Styrelsens prövning avarbetslöshetens orsaker i sådana fall blir därmed onödig. Utredningen anser att de föreslagna besläraraelserna skallgälla för alla kassor, vilket innebär alt de raöjUgheter sora nu finns för visskassa att efter lUlsynsrayndighetens raedgivande höja ersättningslidens raaxiraigränsinte längre bör finnas, Minirairegeln ora ersättningstid har inte haftnågon praktisk betydelse, uppger utredningen, Alla kassor tUlärapar f, n,raaxiraitid och det är knappast troligt att någon kassa i fraratiden skulleönska till-lärapa kortare ersätlningstid än . Någon bestäraraelse omminimitid fordras därför inle enligt utredningen. Utredningen anser att arbetslöshetskassorna även ifortsättningen bör ha raöjlighet att raed statsbidrag utbetala ersättning iviss orafattning lUl raedlera sora fyllt . Kassa skall lill sådan medleraunder tiden intill dess han fyller kunna utge ersättning för sararaanlagthögst under förutsättning alt för ersättning i övrigt föreskrivnavillkor är uppfyllda, AMS'dispensrätt i fråga ora helgdagar och helgdagsaflnar har till-lämpats så attstyrelsen i cirkulär lill arbetslöshetskassorna medgivitdispens från ersättningsförbud för annan helgdag än söndag särat för påskafton,pingstafton, raidsoraraaraflon, och nyårsafton i följande fall. Uppgåri en kalendervecka antalet ersäll-ningsförbjudna helgdagar (ej ) ochhelgdagsaflnar till mer än en -får ersättning utges för överskjutande sådanadagar om a) den helgdag eller helgdagsafton, för vilken ersättning skulle utgå,antingen ligger i en arbetslöshetsperiod eller inleder eller avslutar densammaoch b) i kalenderveckan kassaersättning utgår för rainst utöver ovannämnda dispensdag eller dispensdagar. Utredningen har funnit att AMS' dispensbeslul tillgodoserbåde oUka intressen och principiella krav. Då styrelsens dispens fått engenerell giltighet och erfarenheterna av dess tUlärapning synes vara goda,föreslår utredningen att bestäraraelser sora i stort överensstäraraer medtillämp- 1973: 56 88 ningeninförs i lagen. Ersättning bör emellertid enligt utredningen kunna utgå ävenora antalet helgdagar inte är raer än en. De raest väsentligaförutsättningarna för ersätlningsrätt i dessa fall är enligt utredningens mening,att arbetslöshet under ifrågavarande kalendcrvecka medför alt kassaersättningutgår för minst två eljest ersättningsberättigade dagar och att en arbetslösdag infaller oraedelbart före eller efter ifrågavarande helgdag ellerhelgdagsafton. Föralt bedöma var ersättning från arbetslöshetsförsäkringen bör ligga i förhåUandetill arbetsinkomsten på arbetsraarknaden har valts den genomsnittligadagsinkorasten för industriarbetare. Enligt statistikbeträffande sysselsättning och löneutvecklingen för arbete inora industrinunder utgjorde den genomsnittliga tiraförljänsten för samthgaindustrigrupper inkl, statliga verkstäder ,, vilket vid en arbetsdag omåtta tiraraar ger en dagsin-korast av . Enligt gällandeöverförsäkringstabeU skulle denna inkorast raedge en högsta ersättning av 63kr. Väljerman såsom högsta dagpenning , ges en relativt god raarginal. Denna kanredan från början komma att erfordras för grupper raed högre inkorastiäge. Inoraden allraänna försäkringen ulgår till den sora har en arbelsin-korast av 39 000kr. och däröver sjukpenning raed . per dag iveckan, vilket raotsvarar . , I arbetslöshetsförsäkringenskulle näranda sjukpenning raotsvara en dagpenning av kr. 72: 80 under feradagar . För långl gående paralleller bör eraellertid inte dras mellansjukförsäkringens och arbetslöshetsförsäkringen. Fördelningen av de försäkradepå olika ersättningsbelopp blir olika beroende på att sjukförsäkringen byggerpå årsinkomsten, raedan arbetslöshetsförsäkringen har dagsinkorasten somgrund. Härtill koraraer alt sjukförsäkringen arbetar med ell stort antalsjukpenningklasser, raedan arbetslöshetskassorna endast undanlagsvis har mer äntvå dagpenningklasser och i övrigt bygger differentieringen påöverförsäkringsregler. Olikheter mellan de båda försäkringarna föreligger ävenbeträffande barntUlägg. Antaletraedlemraar i arbetslöshetskassornas lägre klasser är relativt obetydligt. Detre lägsta klasserna, raed ersättningsbelopp 18, 20 och . per dag, kanuppenbarligen utgå anför utredningen. Det gäller även om fall av deltidsarbeteraed raycket kort daglig arbetstid beaktas. Den av utredningen förordade17-tiramarsregeln, som innebär att arbetsutbud understigande 17 tiraraar pervecka inte orafattas av arbetslöshetsförsäkringen, utesluter I regelförsäkringsfall där dagsinkomsten I genomsnitt blir så låg. Skulle ändocksådana fall uppkomma, anser utredningen 1973: 56 89 attersättningens storlek kan regleras med tUlämpning av överförsäkringsregeln. Detrelativt obetydliga antalet kassaraedleraraar sora under senare lidregistrerats i de närraast högre dagpenningklasserna med ersättningsbelopp ora25 och . per dag kan motivera att även dessa dagpenningklasser får utgå.Utredningens förslag ora ersättning vid deltidsarbete och ora överförsäkringraöjliggör att ersättningens storlek kan regleras utan alt dessadagpenningklasser behöver raedtagas i nya försäkrings-bestämmelser. Dennaturliga utvecklingen är enligt utredningen att dagpenningklasserna i en nyarbetslöshetsförsäkring bildade en skala med 5-kronorsin-lervaller från 30 tiU75 kr. Även raed en nyklassindelning sora innebär att nuvarande maximi-ersättning höjs väsentligt,kan det enligt utredningen förekomna grupper förvärvsarbetande för vUka enersättning av . per dag (. ) anses vara otUlräckligt soraerforderligt skydd raot inkomstbortfall vid arbetslöshet. För sådana fall börarbetslöshetskassa få möj-liget att inora överförsäkringsreglernas rara införaen utan statsbidrag finansierad påbyggnad. För denna del av försäkringen börsararaa regler gälla sora för den statsbidragsberättigade delen. Delta gällerexerapelvis avgiftsberäkning och tiUsyn av AMS. allmänna förändringarav penningvärde och löner medför att antalet försäkrade i den lägstadagpenningklassen blir lika obe-tydUgt sora i de klasser raed ersättningsbelopp1827 kr. vilka enligt utredningens förslag skall bortfalla, är frågan oraklassens bortfall i skalan närmast av administrativ art. Det bör enligtutredningens mening anförtros åt tillsynsmyndigheten alt efter sararåd medarbetslöshetskassorna göra den bedöraningen. Berayndigandet skall såledesgälla den dagpenningklass sora vid prövningstillfället är den lägsta. Utredningen underslyrkeratt utvecklingen aUtraer stöder uppfattningen att sarahället bör tillgodosebamfarailjernas behov i annan ordning än genora särskilda tUlägg tUl eljest utgåendeersättning i sådana stödforraer sora arbetslöshetsförsäkring, Sarahällsstöd somär påkallat av hänsyn till barnfamiljernas försörjningsbörda har korarait attinriktas på allmänna barnbidrag, statliga och koraraunala bostadstillägg tUlbarn-farailjer samt andra åtgärder inora faraUjepolitikens ram. Väsentligt förbedöraningen av barnliHäggets värde är enligt utredningen även konsekvensernaav arbetslöshetsförsäkringens överförsäk-ringsbeslämmelser. Dessa koraraergivetvis att frärast få tillärapning på kassaraedleraraar raed relativt lågainkomster. Enligt nuvarande regler skall först barntiUägget nedsättas ellerhelt innehållas, om ersättningen till raedleraraen raåste rainskas på grand avöverförsäkringsbestämmelserna. För dessa raedleraraar i lägre inkomstlagen kandet därför vara 1973: 56 90 av större värde att överförsäkringsavdragen generelltrainskas än att barntUlägget bibehåUs. Utredningensförslag ora försäkringsersättningen inryramer även i övrigt möjligheter tillbetydligt höjd kompensation. Enligt utredningens raening skulle det förarbetslöshetsförsäkringens fraratida utveckling vara en fördel att allatUlgängliga resurser koncentreras på en höjning av den allraännakorapensationsgraden. Utredningen förordar att beslut om bamtillägget fattas isaraband raed genoraförandet av de reforraer sora raedför ett avsevärt ökatkorapensationsutryrame för alla arbetslöshetsförsäkrade. Utredningen anser altbarntiUägget bör slopas. Ersättningfrån arbetslöshetskassa får även utges sora hjälp till läckande av rese- ochflyttningskostnader för tillträdande av arbete på annan ort, Föreskriftemaora olika arbetsmarknadsåtgärder från arbetsförmedlingens sida medger numeraatt statligt flyttningsbidrag lämnas i sådan utsträckning, att besläraraelsenora raöjligheten för arbetslöshetskassoma att lärana sådant tillägg koraraitatt sakna praktisk betydelse. Utredningen anser därför att denna bestäraraelsebör utgå, Kassorna har hittUls bestärat sina dagpenningklasser såalt överförsäkringsavdrag i regel inte har varit erforderliga. Utredningenföratsätter att denna praxis komraer att följas även i fraratiden. Även omöverförsäkringsavdragen är av relativt liten omfattning finner utredningen detemellertid nödvändigt att bibehålla överförsäkringsbeslämraelser. Detta gälleroavsett ora försäkringsersättningen beskattas eller ej. Den av utredningen föreslagna överförsäkringstabellen är iprincip utforraad på sarama sätt sora nu gällande tabell. Från dagsinkorasten görs ett generellt beräknat avdragraotsvarande en prelirainärskatt sora täcker statlig inkorastskatt, koramunalinkomstskatt, folkpensionsavgift ra, ra, enligt viss skattetabell, Detlaavdrag beror på att ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen förutsätts varaej skattepliktig inkorast. Från den sålunda erhållna nettoinkorasten görs sedanenligt gällande regel ytterligare ett avdrag, vilket skall vara en raarginal,huvudsakligen raotsvarande resekostnader och andra raed arbetsinkoraslensförvärvande förenade kostnader. Det belopp sora sedan kvarstår utgör den gränssora ersättningen från arbetslöshels-kassan inte får överstiga enligtöverförsäkringsbestäraraelserna. Marginalen raoliveras bl, a, av att detavdrag sora skall raotsvara inkorastskatt på ersättningsbeloppet är generelltberäknat för hela riket, I vissa fall kan den koraraunala utdebiteringen varahögre än den sora tabellberäkningarna bygger på. Vidare kan de faktiskakoraraunala utdebiteringama såsom under de senast gångna åren koraraa attgenomsnittligt höjas utan att överförsäkringstabellen förändras. Prop.1973: 56 91 vissmarginal fordras därför ora tabellbeloppen skall raotsvaraöverförsäkrlngsregelns syfte anför utredningen. Någonexakt korapensationsgrad kan raed tillärapning av dessa regler generellt inteanges för ersättningsbeloppen i arbetslöshetsförsäkringen, I stort sett börenligt utredningens raening ersättningsbeloppen, i de fallöverförsäkringsregeln tUlärapas, korapensera raer än raen i regel ej raerän av den arbetslöses arbetsinkorast efter avdrag av den på inkorastenbelöpande skatten. Utredningenanser att raarginalen raellan nettolön och försäkringsersättning f, n. är förvid.