prop · FW0326 · 1973-12-31 00:00:00 — Den statiiga revisionen ombesörjs främst avriksrevisionsverket och revisorer. Den avviker i åtskilligaavseenden frän den som förekommer inom enskilda företag. Revisionen inom denkommunala förvaltningen, som regleras i bl. a. kommunallagen, företer också särdrag.I fråga om statliga och kommunala bolag är dock de vanUga bolagsreglernatillämpliga. I lagen (1944: 705) om aktiebolag finnsjämförelsevis utförliga bestämmelser om revision (105113 §§). Revisionenskall avse granskning av styrelsens och verkställande direktörs förvaltningsamt bolagets räkenskaper. Revisorerna skall vara en eller flera. Om bolagetsaktie- eller maximikapltal enligt bolagsordningen överstiger . skallminst två revisorer utses. För valda revisorer skall lika många suppleanterväljas. Som allmänt krav uppställer lagen att revisor skallvara myndig i riket bosatt svensk medborgare. kan dock i särskildafall medge att utländsk revisor anlitas. I övrigt anger lagen som allmäntkompetensvillkor endast att revisorn skall ha den erfarenhet beträffandebokföring och insikt i ekonomiska förhållanden som med hänsyn till bolagetsverksamhet erfordras för uppdraget. För vissa fall krävs emellertid dokumenteradsakkunskap och yrkesskicklighet hos revisorn. Detta innebär enligtaktiebolagslagen att av handelskammare i riket auktoriserad revisor ellergodkänd granskningsman skall utses. Om aktie- eller maximikapitalet enligtbolagsordningen uppgår till eller bolagets aktiereller obligationer är föremål för notering på fondbörs skall sålunda minst enav revisorerna vara auktoriserad. Vidare föreskrivs att sådan revisor ellergodkänd granskningsman skall utses om det föreskrivs i bolagsordningen. Enminoritet av aktieägare, representerande minst en tiondel av aktiekapitalet,kan också påfordra att auktoriserad revisor eller godkänd granskningsman utses.Även suppleanten skall i dessa fall vara auktoriserad revisor eller, om denordinarie revisorn är godkänd granskningsman, i varje fall sådan. För att förhindra att till revisor väljs någon somär i beroendeställning tUl dem han skall kontrollera föreskrivs iaktiebolagslagen att tUl revisor ej får utses befattningshavare i bolaget ellerden som eljest intar en underordnad eUer beroende ställning tillstyrelseledamot, verkställande direktör eller tUl befattningshavare somombesörjer eller kontrollerar bokföringen eller medelsförvaltningen. Likasåförbjuds den som är gift eller nära släkt med någon av nämnda befattningshavareatt vara re- 1973: 26 14 Till revisor i dotterbolag kan dock utsestjänsteman i moderbolag under förutsättning att det i dotterbolaget därjämtefinns minst en ojävig revisor. Revisor kan bli ersättningsskyldigför skada som han åsamkar bolag vid fullgörande av sitt uppdrag och han svararäven för medhjälpares försummelse (208 §). I fråga om likvidationsrevisorerskvalifikationer gäller samma regler som beträffande de vanliga revisorerna ochskyldighet kan alltså föreligga att utse auktoriserad revisor eller godkändgranskningsman (152 §). I detta sammanhang kan nämnas attdet i aktiebolagsutredningens betänkande med förslag tUl aktiebolagslag m.m.(SOU 1971: 15) föreslås en betydande utvidgning av skyldigheten att somrevisor I bolaget ha auktoriserad revisor eller godkänd granskningsman. Även i lagen (1951: 308) omekonomiska föreningar fmns ett avsnitt om revision (4551 §§). Bestämmelsema äri många hänseenden likartade dem i aktiebolagslagen. Krav på att revisor ivissa fall skall vara auktoriserad eller godkänd granskningsman saknas dock.Självfallet kan emellertid i stadgar för förening krävas sådan kvalifikation. Beträffande affärsbankernaföreskrivs i lagen (1955:183) om bankrörelse att minst en av revisorema skallvara auktoriserad. Liknande föreskrifter finns beträffande försäkringsbolag medhela riket som verksamhetsområde i lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse,beträffande centralkassa I lagen (1956: 216) om jordbrukskasserörelsen,beträffande aUmänna hypoteksbank i lagen (1970: 65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar, beträffande KonungariketSveriges stadshypotekskassa och stadshypoteksföreningar i förordningen (1968:576) om hypotekskassa och om stadshypoteksföreningar,beträffande större allmännyttiga bostadsföretag i bostadslånekungörelsen(1967: 552), beträffande utländskt företags filial i lagen (1968: 555) om rättför utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket, bettäffandeauktoriserad fastighetsmäklare i kungörelsen (1947: 336) om auktorisation avfastighetsmäklare, beträffande upplagshus i lagen (1931:110) om upplagshus ochupplagsbevis samt beträffande större understödsföreningar i lagen (1972: 262)om understödsföreningar. 2.3 Auktorisationsförfarande m. m. Som inledningsvis nämnts är dethandelskamrama i riket som auktoriserar revisorer och godkännergranskningsmän. Handelskammaren i fullgör dock inte dessa funktioner. Detär också handelskamrarna som bestämmer villkoren för auktorisation ochgodkännande och som utövar tillsyn över yrkesutövama. Utförliga föreskrifterges i handels- Prop.1973: 26 15 kamrarnasstadgor angående auktoriserade revisorer och godkända gransknlngsmän, de s. k.revisorsstadgoma. Dessa, som fastställs av handelskamrarnas nämnd och antas avvederbörande handelskammare, är sinsemellan likalydande. För att främja enenhetlig bedömning har tillskapats en gemensam nämnd, handelskamrarnas centralarevisorsnämnd. Denna består av en representant från varje handelskammare, utomhandelskammaren i , en ledamot från FAR och en från Svenskarevisorsamfundet samt tvä representanter från läroanstalter. IStockholms handelskammares stadga anges syftet med auktorisation ochgodkärmande vara att bereda tillgäng på personer, som är skickade förrevisionsarbete. Vidare fastslås att auktoriserad revisor skall äga kunskaperoch erfarenhet, som möjliggör för honom att granska och bedöma räkenskaper ochekonomisk förvaltning även då de uppkommande spörsmålen är av mera invecklad,ovanlig eller omfattande beskaffenhet. Av godkänd granskningsman fordraskunskaper och erfarenhet, som gör det möjligt för honom att granskaräkenskaper och bedöma med sådan granskning sammanhängandeförvaltningsspörsmål. För båda kategorierna krävs svenskt medborgarskap ochbosättning i . Sökande till auktorisation eller godkännande måste hauppnått och han skall ha gjort sig känd för redbarhet och får ejvara omyndig eller i konkurstillstånd. Hämtöver uppställs åtskUliga kompetenskravför vinnande av auktorisation och godkännande, varvid givetvis störrefordringar ställs för det förstnämnda fallet. Ifråga om teoretisk utbildning krävs sålunda för att auktorisation skall kunnameddelas i huvudsak följande. Sökanden skall ha avlagt ekonomexamen vid svenskhandelshögskola eller svenskt universitet. För att examen skall medförakompetens för auktorisation krävs ytterligare att denna omfattar ämnenanationalekonomi och rättsvetenskap samt företagsekonomi med specialinriktningpå redovisning och finansiering. Visst antal betyg skall ha uppnåtts i dessaämnen. Betygskraven anges utförligt i revisorsstadgan. För dem som inte avlagtden föreskrivna examen kan i stället anordnas särskild kunskapsprövning inyssnämnda ämnen. Bestämmelser för sådan kunskapsprövning har utfärdats avcentrala revisorsnämnden, som anordnar prövningen. Tillstånd att deltaga idenna meddelas av nämnden. Prövningen anses vara krävande och har hittillsutnyttjats i liten omfattning. Om särskUda omständigheter föreligger, kaneftergift göras i fråga om de uppställda kraven på teoretisk utbildning. Sådaneftergift torde dock nästan aldrig meddelas. Lämplighet för revisorsyrket skall ha visats genomminst feni års väl vitsordad praktik. Den bör i allmänhet ha fullgjorts hosauktoriserad revisor. Enligt centrala revisorsnämndens riktlinjer kan viss delav praktiken förläggas före ekonomexamen; av sådan tjänstgöring kan två årvärderas fullt och resten till . Möjlighet finns även att i viss Prop.1973: 26 16 månsom praktik få tillgodoräkna sig t. ex. tjänstgöring som taxeringsrevisor elleranställning på utländsk revisionsbyrå. Enrevisor, som vill bli godkänd som granskningsman, måste styrka sin lämplighetför revisionsarbete genom praktik. Liksom beträffande de auktoriseraderevisorema krävs praktisk verksamhet, dock ej av sammakvaUficerade art. Praktikkravet är mer oenhetligt utformat förgranskningsmännen och anges syfta tUl att vederbörande förvärvar grundligerfarenhet i fråga om revision och bokföring. Tjänstgöringen kan fullgöras t.ex. hos revisorer eller I större affärsföretag. Sökanden skall ha utfört ellerdeltagit i minst fem årsrevisioner hos affärsföretag av ej obetydlig storlek. Erforderliga teoretiska kunskaper i redovisning och föreskriven kännedom omgällande handels- och beskattningsrätt skaU styrkas genom betyg överekonomexamen eller betyg från gymnasium, ekonomiska linjens kamerala gren,eller handelsgymnasium. För att gymnasiestudierna skall medföra kompetenskrävs betyg I redovisnings- och handelsämnen. Den formella kompetensen kan ävenvinnas genom särskild tentamen i redovisning m. m. vid gymnasiums ekonomiskalinje eUer genom examen från vissa, av centrala kurser, vilka uppräknas i stadgan. Om sökanden kan åberopa praktik,som gör det uppenbart att han fyller fordringarna på teoretiska kunskaper, kanhan befrias frän att på annat sätt styrka sin kompetens. Förauktoriserad revisor och godkänd granskningsman gäller vidare bl. a. följandebestämmelser. TUl handelskammaren skall avges försäkran, att vissa yrkesetiskaregler angående uppdragens fullgörande och föreskriven tystnadsplikt skalliakttas. Härefter utfärdas certifikat. Detta förnyas avhandelskammaren. Det återställes om auktorisation eller godkännande upphör.Försäkring skall tecknas för skadeståndsskyldighet som kan uppkomma iyrkesutövningen. Omyndighetsförklaring, konkurstillstånd eller förlust avmedborgarskapet medför att auktorisationen eller godkännandet upphör.Medgivande att bosätta sig inom annat handelskammardistrikt eller, för visstid, utomlands kan efter prövning lämnas av handelskammaren varvid för bosättningutomlands även erfordras tillstånd av den centrala nämnden. Bosätter sigrevisor eller granskningsman utan att ha fått medgivande inom annanhandelskammares distrikt, ankommer det på honom att hos denna handelskammaregöra ansökan om överflyttning av auktorisationen eller godkännandet. Förbud mot att i vissa faU äta sig revision avföretag, inrättning eller korporation gäller för auktoriserad revisor enligtjävsliknande regler, som i åtskiUigt ansluter sig till aktiebolagslagensmotsvarande bestämmelser. Dessutom finns en allmän föreskrift som förbjuderauktoriserad revisor att åta sig revision om särskilda omständigheterföreligger, som Prop.1973: 26 17 är ägnade att rubba förtroendet till revisornssjälvständighet vid uppdragets fullgörande. I fråga om de godkändagranskningsmännen gäller motsvarande regler som för revisorerna, dock med denskillnaden, att granskningsman får vara s. k. tjänstemannarevisor. För auktoriserad revisor men inteför granskningsman gäller att han får bedriva revisionsverksamhet endast iegen rörelse eller genom handelsbolag, kommanditbolag eller aktiebolag, somuppfyller av centrala revisorsnämnden föreskrivna villkor. En annan föreskrift, som Inteheller omfattar granskningsmännen, förbjuder auktoriserad revisor att idkahandels- eller agenturrörelse eller att driva eller deltaga i ledningen föraffärsföretag. Han är vidare förhindrad att ha avlönad anställning hos annanän auktoriserad revisor eller sådant bolag, som uppfyller centralarevisorsnämndens villkor för att bedriva revisionsverksamhet. Från dessasistnämnda förbud kan handelskammaren efter särskUd prövning medge undantag.Den som vill bedriva undervisning i handelsämnen medges sålunda regelmässigtdispens. I övrigt ges dispenser mycket sällan. Syftet med dessa inskränkandeföreskrifter avseende de auktoriserade revisorerna anges vara att stärka derasoberoende och självständighet. Bestämmelserna bidrar därjämte till att kårenutgörs av yrkesutövare i egentlig mening. Beträffande godkänd granskningsmankan handelskammaren bestämma inskränkningar i dennes rätt att ha visssysselsättning eller tjänst. Förbud råder för honom att i samband medyrkesutövningen använda beteckning med orden "auktoriserad" eller"auktorisation". Fråga om meddelande avauktorisation eller godkännande prövas först av den inom varje handelskammarebefintliga lokala revisorsnämnden. Om denna vid sin prövning finner attsökanden ej uppfyller kraven för auktorisation eller godkännande, avslår den påhandelskammarens vägnar ansökningen. Eljest remitteras ärendet till centralarevisorsnämnden, som har att tillstyrka eller med angivande av skäl avstyrkaansökningen. Endast ansökan som centrala revisorsnämnden tillstyrkt kanbifallas. Härför krävs att minst två tredjedelar av de vid sammanträdet medhandelskammaren närvarande ledamötema är ense. Regelmässigt tordehandelskammaren följa centrala nämndens förslag. Avslås ansökningen kan sökandenbegära, att beslutet hänskjuts till den centrala nämndens prövning. Det beslutnämnden då fattar, måste handelskammaren följa. Som nämnts kan handelskammarenmedge undantag från förbuden för auktoriserad revisor att idka handels- elleragenturrörelse eller driva eller deltaga i ledningen av affärsföretag. Likasåkan handelskammaren meddela dispens i fråga om inskränkningarna i rätten attinneha avlö- 2 1973.1 satnl. 1973: 26 18 I sådana dispensärenden fordras dock såvida det inte äruppenbart att den begärda dispensen avser en verksamhet, som ej kan påverkarevisorns oberoende att ärendet underställts den centrala nämndens prövning,och handelskammaren är skyldig att följa nämndens beslut. Handelskammarens lokala revisorsnämnd skall enligtstadgan inom sitt distrikt utöva tillsyn över revisorema och granskningsmännenoch i anslutning härtill pröva klagomål mot dem. I fråga om disciplinära åtgärdergäller att den lokala nämnden kan tUldela revisorer och granskningsmänvarning. Vid allvarliga försummelser kan nämnden föreslå handelskammarenåterkallande av behörigheten. Frågaom återkallande av auktorisation eller godkännande väcks av den lokala nämnden.Ärendet avgörs dock i handelskammaren, utom då fråga är om återkallande pågrund av att revision ej utförts under tre är, i vilket fall den lokala nämndenär beslutande. Har handelskammaren beslutat återkalla auktorisation ellergodkännande, kan den som avses med beslutet begära att ärendet hänskjuts tillden centrala revisorsnämndens prövning. Det beslut nämnden därvid fattar måstehandelskammaren följa. Med stöd av dispensrätten lämnade Stockholmshandelskammare tidigare i fråga om två organisationer auktoriserade revisorerdispenser att ingå i styrelsen för eller vara anställda i av organisationernabildade och ägda revisionsföretag, nämligen och kommunalekonomiska förening u.p.a. från 1953.Som vUlkor för att bifalla ifrågavarande dispensansökningar uppställdehandelskammaren i syfte att skapa garantier för berörda revisorers oberoende vissa fordringar rörande styrelsemas sammansättning m. m. Lantbruksförbundetsrevisionsbyrå och kommunalekonomiska föreningen driver båda omfattanderevisionsverksamhet med vardera omkring hundratalet anställda. I bäggeföretagen är ett flertal auktoriserade revisorer f. n. anställda. Företagen bedriververksamhet såväl från huvudkontor i som från ett stort antal kontorute i landet och torde höra tUl de större i landet inom branschen.Lantbruksförbundets revisionsbyrå utför revision åt åtskilliga men dock intealla föreningar tillhörande förbundet. biträderväsentUgen endast medlemmar ett 80-tal tidigare städer och köpingar medrevision och därmed sammanhängande spörsmål. Ändamålet med revisionsbyrån ochkommunalekonomiska föreningen att tillgodose behovet av sakkunnigrevision och därmed sammanhängande service hos företagen inom lantbrukets förenings- 1973: 26 19 rörelseoch hos medlemskommunema. Verksamheten omfattar dock även andra uppdragsgivare.Bl. a. medverkar föreningen vid revision av kommunala bolag o. d. Även sparbankerna har ett eget revisionsinstitut.Sparbankemas . Bolaget har omkring 100 anstäUda. Revisionutförs även åt utomstående företag. Vid bolagets bildande var det med hänsyntill dess kvalificerade och viktiga uppgifter förutsatt att auktoriseraderevisorer skulle i olika befattningar knytas tUl bolaget. I fråga om bolagetsledning avsågs för att värna om principen om revisors oberoendeställning att samtliga styrelseledamöter, lägst tre och högst fem, och derassuppleanter samt verkställande direktören skulle vara auktoriserade revisorer.Styrelsen skulle inom sig utse den verkställande direktören. Med dessautgångspunkter hemställde sparbanksföreningen hos Stockholmshandelskammare, att denna måtte medge dispens för auktoriserad revisor, att,med bibehållen auktorisation, ta anställning i bolaget. fann ej skäl attbifalla föreningens framställning men beslöt, med hänsyn tUl ärendetsprincipiella vikt, att underställa frågan den centrala revisorsnämndensprövning. Denna nämnds majoritet uttalade sedermera som sin uppfattning, attden begärda dispensen borde beviljas med hänvisning bl. a. till att den föreslagnaorganisationen av bolaget och övriga omständigheter i samband med bolagetsplanerade verksamhet kunde anses innebära erforderlig garanti för attauktoriserade revisorer, som innehade anställning hos bolaget eller ingick ibolagets styrelse, intog en självständig ställning vid utförandet avrevisionsuppdrag. Minoriteten underströk i sin reservation bl. a. attrevisorerna i det ifrågavarande bolaget kunde förutsättas få sä begränsadpraktik av problemen inom branscher utanför sparbanksområdet, att deras förmågaatt utöva allsidig revision försvagades, vUket medförde risker för utomståendeföretag, som anlitade revisionsbyrån. Framställningen avslogs sedermera av denlokala nämnden, som hade beslutanderätten. En därefter avföreningen gjord begäran att handelskammarens fullmäktige skulle pröva framställningenföranledde inte någon ändring av den lokala nämndens beslut. I konsekvens härmed har handelskammaren sedermerabeslutat att fortsättningsvis, efter viss övergångstid, inte medge nyadispenser för auktoriserade revisorer att ingå i styrelsen för eller varaanställda hos revisionsbyrå eller kommunalekonomiska föreningen. Prop.1973: 26 20 uppdrag föregicks avframställningar till Kungl. Maj:t om utredning av hithörande frågor. Såledesförordade samarbetsutredningen i sitt betänkande Företag och samhälle (SOU1970: 41) en utredning om bl. a. formerna för auktorisation av revisorer.Vidare förelåg framställningar från NO, (numeraLantbrukarnas riksförbund) och Svenska revisorsamfundet. framhöll att staten andra länder med välutvecklat revisorsväsende omhänderhadeauktorisationen. Så var fallet I bl. , ,och . Det borde därför övervägas om inte auktorisationen även iSverige borde bli en samhällets angelägenhet. NO:s framställning till Kungl. Maj:t föranleddes avklagomål mot handelskammares tUlämpning av revisorsstadgansföreskrifter om inskränkningar i auktoriserad revisors rätt att ha avlönad anställning.Klagande var och kommunalekonomiska förening.Även lantbruksförbundets framställning riktades mot tillämpningen avrevisorsstadgans föreskrifter om anställningsförbud. För bakgrunden tillklagomålen har redogjorts i föregående avsnitt (2.4). NO uttalade bl. a. att avsikten med auktorisationav revisorer var att bereda tillgång till kompetenta personer förrevisionsuppdrag. Då betydelsefulla delar av näringsliv och förvaltning sökteskapa möjligheter tUl bättre och rationellare revisionssystem fick det enligtNO is mening anses otUlfredsställande, om anlitandet av de kvalificeradeyrkesmän som behövdes för ändamålet försvårades. Från lantbruksförbundets sida framhölls, att enindragning av aukto-risationerna skulle få till följd att förbundetsrevisionsbyrå även i fortsättningen i princip visserligen skulle kunnarevidera mycket stora föreningar, eftersom sådana inte behövde ha auktoriseradrevisor. Däremot skulle förbundets revisorer vara diskvalificerade att revideraföreningarnas dotterbolag, om dessa var av den storleksordningen att auktoriseradrevisor fordrades enligt aktiebolagslagen. Vidare underströks somOtUlfredsställande att möjlighet till offentlig prövning avauktorisations-beslut inte fanns. Revisorsamfundet anförde, att en statligauktorisation borde sättas som mål. Samfundet fann avsaknaden av verkligfullföljdsrätt mot handelskammares beslut i revisorsärenden vara en svaghet.Under hänvisning tUl förhållandena i och ifrågasattes om anledningfanns att längre upprätthälla en ordning som motverkade auktoriseraderevisorers möjligheter att imieha anstäUning annat än i friståenderevisionsföretag. Prop.1973: 26 21 I två likalydande riksdagsmotioner tUl (1964i Ii 242 och 1964: II: 291) behandlades fråganom auktorisation av revisorer. Motionärerna framhöll bl. a. att auktorisationinte kunde bibehållas eller vinnas vid anställning i stat eller kommun, vUketmedförde påtagliga olägenheter från rekryteringssynpunkt. I sammanhanget bordebeaktas att tjänstemannarevisorerna i de större städerna i allmänhet inte hadesin verksamhet begränsad till den kommunala revisionen i egentlig mening utanäven utsträckte denna till hel- eller halvkommunala bolag m. m., varigenom defick tUlräckligt allsidig erfarenhet. Det påtalades att oenhetlig tillämpningförekom mellan olika handelskamrars behandling av likartadeauktorisationsärenden. Tendenser att utnyttja handelskamrarnas handhavande avauktorisationen av revisorer i monopolsyfte kunde heller inte uteslutas. Motionärernayrkade, att ville hos Kungl. Maj:t hemställa om en allsidig utredningför beredande av insyn eller Inflytande från det allmännas sida ihandelskamrarnas verksamhet med auktorisation av revisorer. uttalade i sitt utlåtande över motionerna (1964: 26),att det torde vara av väsentligt värde att en revisor inte stod iberoendeställning och fann övervägande skäl tala för att den gällande ordningenbeträffande innehav av avlönad tjänst bibehölls. Utskottet fann vidare kravetpå enhetlighet i bedömningen böra kunna tUlgodoses genom centralarevisorsnämnden. Att auktorisationsrätten skulle utnyttjas i monopolistisktsyfte torde, bl. a. med hänsyn till rådande brist på auktorisationssökande,inte behöva befaras. Utskottet fann inte anledning föreligga till några vägandeerinringar mot det gällande auktorisationssystemet. I enlighet med utskottetsförslag avslog motionerna. motion tUl riksdag (1971: 1066) anfördes i huvudsak samma kritik ochgjordes samma hemställan som i de nyssnämnda motionerna. Motionärerna omnämndeäven de tre aktuella dispensärendena och framhöll att av handelskammarenvidtagna åtgärder syntes helt godtyckliga och uppenbarade den svaghet som enprivat auktorisation innebar. I ytterligare en motion vid riksdag(1971: 14) hemställdes om utredning av formerna för revisorsauktorisationen. Iutlåtande (NU 1971: 8) hänvisade näringsutskottet tUl attauktorisa-tionsutrednlngen tillsatts och hemställde att de två sistnämnda motionernaskulle avslås. beslöt i enlighet härmed. Prop.1973: 26 22 4Utredningens överväganden och förslag 4.1 Allmänna synpunkter erinrar i sitt betänkandeom att den enligt direktiven haft till huvuduppgUt att söka få tUl stånd enordning för auktorisation och godkännande av revisorer, enUgt vilkenhuvudansvaret för regler och förfarande skall tillkomma staten. I betänkandet redogöres för hur handelskamrarna iriket för ett sextiotal år sedan tog upp tanken på att genom auktorisation avrevisorer skapa en form, varigenom kvalificerade revisorer efter prövning bliroffentligt erkända. Genom auktorisationen erhåller näringslivet anvisning pårevisorer som det med förtroende kan anlita. harhandelskamrama även godkänt granskningsmän, dvs. revisorer för vilkakvalifikationskraven är mindre än för de auktoriserade revisorerna. På grundval av auktorisationssystemet har,framhåller utredningen, skapats en god revisorskår, som under de gångna årentill näringslivets nytta väl kunnat utöva sin verksamhet och hävda sinstäUning.