prop · FW0393 · 1973-12-31 00:00:00 — Dessutomunderlättas skattcflyktsåt-gärder av olika slag. Jag delar dessa kritiska synpunkter. Det är enligt minmening utomordentUgt angeläget att akliebolagslagsliflningen inte är utformadså alt skatleflyktsåtgärder underlättas. Som framhållits redan under förarbetenatill gällande lag niåste vid lagstiftning på akliebolagsrättens område storhänsyn tas till bl. a. statens och kommunernas fiskaliska anspråk. Det är framförallt på två punkter som gäUande lag ärbristfäUig från denna synpunkt. Det gäller aktiekapitalels storlek och fråganom förbud mot lån tUl aktieägare m. fl. Den nedre gränsen för aktiekapitalets storlek, ,är enligt min mening alldeles för låg. Jag avser att nu lägga fram förslag angåendehöjning av denna gräns. I motsats till vad utredningen förordat anser jag attden nya gränsen måste gälla även för bolag som bildats före ikraftträdandet avden nya lagen. Därmed ställs man emeUer- 5 1973.1 saml Nr 93 1973: 93 66 tidinför problemet hur man skall behandla existerande aktiebolag som inte höjeraktiekapitalet till den nya gränsen. Som jag skall närmare utveckla ärjag inte beredd att nu lägga fram förslag i detta hänseende utan avser altåterkomma till detta innevarande år. Erfarenhetenhar visat, att frånvaron av förbud mot lån till aktieägare och personer ibolagsledningen utnyttjas i stor utsträckning för att undgå beskattning. Det ärförhållandevis vanligt att den som har ett dominerande aktieinnehav i ett bolaglar ut pengar från bolaget för sin privata konsumtion i form av lån och på detsättet undgår eller i varje fall skjuter upp beskattningen. Jag anser detangeläget att denna form av skatteflykt elimineras. Det möter intenågra svårigheter att för det ändamålet bryta ut utredningsförslagets reglerom låneförbud till särbehandling. Jag avser därför att nu lägga fram förslagtill regler om låneförbud. 6.2.1 Ökning av aktiekapitalet genom nyemission Ökningav aktiekapitalet kan ske genom kapitaltillskott från aktieägarna och andra.Utredningen benämner denna form av kapitalökning nyteckning. Inom näringslivettalar man i stället om nyemission, en term som jag använder i detta sammanhang.Ökning av aktiekapitalet kan också ske utan samband med kapitaltillskott. Fondemission sker genom att besparade vinstmedel överförstiU aktiekapitalet eller genom att bokföringsvärdet på vissa anlägg-ningslillgångarhöjs varefter uppskrivningsbeloppet förs över till aktiekapitalet. Beslutom ökning av aktiekapitalet genom nyemission fattas enligt gäUande lag avbolagsstämman med enkel majoritet. En föruts'ättning för att beslut skall kunnafattas är emellertid att bolagsordningen tUl-låter detta. Om aktiekapitaletenligt bolagsordningen kan variera mellan vissa gr'änser och kapitalökningeninte går över maximikapitalet fordras ingen ändring av bolagsordningen förbeslut om nyemission. Är aktiekapitalet däremot fast eller vill man överskridamaximikapitalet måste först beslut fattas om ändring av bolagsordningensbestämmelser om aktiekapitalets storlek. Enligt gällande lag kan bolagsstämmaninte ge styrelsen fullmakt att besluta om nyemission. Lagen medger däremot attstyrelsen på egen hand beslutar om nyemission under förutsättning attbolagsstämman sedermera godkänner åtgärden. I utredningsförslaget behållsreglerna om de två olika sätt på vilka nyemission kan igångsättas. Dessutomföreslår utredningen att bolagsstämma skall kunna bemyndiga styrelsen att genom nyemission öka aktiekapitalet. 1973: 93 67 anslutningfrån åtsldlliga remissinstanser, däribland näringslivet, riksbanksfullmäktigeoch kapitalmarknadsutredningen. Ettbeslut om nyemission innebär detsamma som en begäran från bolagets sida om attaktieägarna eller andra skall göra inbetalningar i form av pengar eller annanegendom till bolaget. För att nyemissionen skall bli framgångsrik,- fordrasatt teckningsvillkoren ter sfg gynnsamma för dem som inbjuds att teckna aktieri bolaget i jämförelse med andra placeringsmöjligheter på marknaden. Eftersomkonjunkturerna varierar och förhållandena på kapitalmarknaden växlar kan detibland inträffa att den för en nyemission gynnsamma tidsperioden är kort. Detkan då vara nödvändigt att snabbt fatta beslut om nyemission för att utnyttjaen sådan gynnsam konjunktur. Sådana snabba beslut kan emellertid knappastfattas av bolagsstämma. Särskilt i stora företag är det ett omständligtförfarande att kalla in extra bolagsstämma. Det kan knappast ske med densnabbhet som kan vara nödvändig. För sådana situationer är styrelsen därförmera lämpad att besluta om nyemission. Som redan nämnts har styrelsen i och försig denna möjlighet , eftersom den kan besluta om nyemission underförutsättning av bolagsstämmans godkännande. Men denna ordning har vissanackdelar. Det kan nämligen tänkas alt bolagsstämman vägrar att godkännastyrelsens beslut och då måste det redan inledda förfarandet avbrytas, vilketkan vara tUl skada både för bolaget och för dem som ämnat deltaga inyemissionen. Utredningsförslaget om en fuUmakt för styrelsen att besluta omkapitalökning har inle dessa nackdelar. Förslaget ger bolagen en möjlighet attsnabbt besluta om nyemissioner och genomföra dem alltefter växlande marknadslägen.Detta kan vara särskilt värdefuUt när det gäller apportemissioner där bolagetgenom att emittera nya aktier kan förvärva en för bolaget betydelsefull tillgäng,ett annat företag, en fabrik eller en uppfinning etc. Jag vill därför anslutamig tUl utredningens förslag om att styrelsen skaU kunna bemyndigas att beslutaom nyemission. Utredningenföreslår vissa begränsningar i fråga om styrelsens möjligheter att med stöd avfullmakt från bolagsstämman besluta om nyemission. Möjligheterna förbolagsstämman att bemyndiga styrelsen att öka aktiekapitalet begränsas tUl falldå ökningen kan genomföras ulan ändring av bolagsordningen. Ökningen får varahögst hälften av aktiekapitalets belopp då bemyndigandet ges. En till styrelsenlämnad fullmakt skall gälla i högst . Slutligen förordas att beslutetmåste fattas med kvalificerad majoritet, två tredjedelar av såväl de avgivnarösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Skall styrelsen ha möjlighetatt besluta om apportemission fordras en särskilt kvalificerad majoritet på tvåtredjedelar av de avgivna rösterna och nio tiondelar av de företrädda aktierna. Remissinstansernahar i huvudsak godtagit förslaget. 1973: 93 68 VästraSverige anser emellertid, alt styrelsen också skall kunna bemyndigas attbesluta för kapitalökning nödvändiga ändringar av bolagsordningen.Kapilalmarknadsutredningen och riksbanksfullmäktige vUl begränsa gUlighetstidenför fullmakten till tiden för nästkommande ordinarie bolagsstämma.Näringslivet anser att krav på särskilt kvalificerad majoritet inte böruppställas när fullmakt skall avse en apportemission. Föregen del vill jag först framhålla, att det är en princip i gällande lag attändringar i bolagsordningen, vilken utgör grundvalen för bolagels verksamhet,skall beslutas av bolagets högsta organ, dvs. Jag är inleberedd att göra något avsteg från den principen ens i den formen att stämmanskall kunna bemyndiga styrelsen att besluta de ändringar i bolagsordningensbestämmelser om aktiekapitalets storlek som kan vara nödvändiga för altgenomföra en nyemission. Begränsasstyrelsens fuUmakt så att styrelsen endast har möjlighet att besluta om sådananyemissioner som ryms inom bolagsordningens bestämmelser om aktiekapitalelsstorlek kommer styrelsen alt kunna besluta om högst sådana kapitalökningar sominnebär en tredubbling av aktiekapitalet. Bolagets maximikapital kan nämligenvara högst större än minimikapitalet. Det är givet att en nyemissionsom innebär en tredubbling av aktiekapitalet innefattar en mycket kraftigändring av bolagets kapitalstruktur. Om stämman är beredd alt ge styrelsen ettså vittgående bemyndigande synes det emellertid knappast finnas något bärandeskäl att genom tvingande lagstiftning förhindra något sådant. Att låta en tillstyrelsen lämnad fullmakt ha en giltighetstid som sträcker sig över flera årsynes mig däremot betänkligt, om fullmakten blir så vidsträckt att entredubbling av aktiekapitalet kan ifrågakomma. Den önskvärda rörelsefrihetenför bolagen kan åstadkommas även om fullmaktens giltighetstid begränsas lillnästkommande ordinarie bolagsstämma. Bolagen skulle då ha möjlighet att påvarje ordinarie stämma förlänga tidigare lämnad fullmakt så att styrelsen pådet sättet får en stående fullmakt att besluta om nyemission. fåraktieägarna tillfälle att la ställning till lämpligheten av att låtastyrelsen ha en fuUmakt att besluta om nyemission. Jag har för min del kommittill den slutsatsen att den av utredningen föreslagna särskilda begränsningenall ökningen får vara högst hälften av aktiekapitalels belopp kan slopas, menatt giltighetstiden för en lämnad fullmakt bör begränsas. Jag förordar attomfattningen av fullmakten får bestämmas av reglerna om maximikapitalets ochminimikapitalets storlek och att giltighetstiden för fuUmakten i lagen bestämsså att den gäller längst lill nästkommande ordinarie bolagsstämma. Gällandelag uppställer krav på kvalificerad majoritet när det är frå- 1973: 93 69 gaom beslut som bedömts vara särskilt viktiga för aktieägarna. Hit hör beslut omändring av bolagsordningen och vissa andra beslut, bl.a. om fusion ochlikvidation. Reglerna om kvalificerad majoritet ingår som ett led iminoritetsskyddet. Mot den bakgrunden kan det i och för sig te sig ganskanaturligt alt uppstäUa krav på kvalificerad majoritet när det är fråga om altstämman skall ge styrelsen bemyndigande att besluta om nyemission. Ä andrasidan kan krav på kvalificerad majoritet ibland medföra risk för attbolagsledningen får svårigheter att få till stånd en i och för sig önskvärdoch välmotiverad förstärkning av stjrelsens befogenheter. Ett sådant synsätttorde också hgga till gmnd för näringslivels kritik av den av utredningen förordaderegeln om speciellt kvalificerad majoritet när bemyndigandet för styrelsen skaUavse apportemission. Ivissa bolag kan det kanske finnas skäl att ge en minoritet en vetorätt mot beslutom bemyndigande för styrelsen att besluta om nyemission. Detta kan emellertiduppnås genom speciella bestämmelser i bolagsordningen även om lagen inteinnehåller några regler om kvalificerad majoritet. Reglerom kvalificerad majoritet är inle särskilt lämpliga sommi-noritetsskyddsregler, eftersom de endast skyddar minoriteter av vissstorlek. Ett minoritetsskydd kan åstadkommas bättre och mer effektivt på andras'ätt. Det finns också f. n. minoritetsskyddsregler av helt annat slag, t. ex.reglerna om minoritetsrevisor, om aktieägamas rätt att få tUl stånd extrabolagsstämma och om aktieägares rätt att få ärende behandlat vid bolagsstämmaosv. Av särskilt intresse i detta sammanhang är de s. k. generalklausulerna.Dessa innebär att styrelsen och bolagsstämman inte får vidta sådana åtgärderatt uppenbarligen fördel bereds vissa aktieägare till nackdel för bolaget eUerövriga aktieägare. Som jag skall närmare utveckla (se 6.2.3) förordarjag, att tillämpningsområdet för dessa generalklausuler vidgas. Med en sådanförstärkning av minoritelsskyddsreglerna synes mig det inte finnas skäl attuppställa krav på kvalificerad majoritet när stämman skaU ge bemyndigande åtstyrelsen att besluta om nyemission. Jag förordar därför alt sådanabolagsslämmobeslut skall fattas med enkel majoritet. Förslagetom införande av möjUghet för stämman att bemyndiga styrelsen att besluta omkapitalökning aktualiserar frågan om det finns behov av att behåUa metoden medbeslut om kapitalökning under förbehåll av stämmans efterföljandegod-kännnande. Denna metod har som nämndes vissa nackdelar och ett parremissinstanser har förordat att sådana kapitalökningsbeslut inte vidare börförekomma. Metoden har dock förekommit hos oss . Några verkligtallvarliga ölägenheter av metoden synes inte ha uppkommit. Den kan också iframtiden ha sitt existens- 1973: 93 70 berättigande,nämligen i fall då stämman underlåtit att lämna styrelsen fuUmakt att beslutaom kapitalökning. Det är inte säkert att alla bolag är beredda att överlåta åtstyrelsen att bestämma om nyemission. Ä andra sidan kan det även i sådana bolagfinnas behov av att kunna utnyttja mera tillfäUigt återkommande gynnsammakonjunkturer för nyemission. I sådana fall är metoden med nyemission under förutsättningav bolagsstämmans efterföljande godkännande en lämplig anordning. Den hardessutom den fördelen att stämman behåUer det avgörande inflytandet i frågan omnyemission skall ske. Utmönstras metoden ur lagstiftningen stäUs bolagen införvalet alt antingen helt överlåta avgörandet åt styrelsen via en fullmakt ellerockså att avstå från möjligheten att utnyttja tillfälliga goda konjunkturer förkapitalökning. Det är antagligt att många bolag i ett sådant läge skulle ansesig nödsakade att ge styrelsen en fullmakt trots att stämman i och för sigskuUe ha velat behåUa det slutliga avgörandet i sin hand. För egen del anserjag i likhet med utredningen att det bör överlämnas åt bolagen själva attbestämma om de vUl använda metoden med fullmakt för styrelsen att besluta omkapitalökning eUer metoden att styrelsen beslutar om kapitalökning underförutsättning av stämmans efterföljande godkännande. Villkorenför en nyemission måste göras så attraktiva att nya aktier tecknas i denutsträckning som fömtsätts i ökningsbeslutet. Därvid uppkommer emeUertid ettproblem. Om de nya aktierna enligt teckningsvillkoren skall betalas med ettbelopp som understiger de gamla aktiernas verkliga värde, uppstår en förlustför de gamla aktieägarna och en däremot svarande vinst för tecknarna av de nyaaktierna. Detta kan belysas med följande exempel. Antag att det i ettaktiebolag finns 1 000 aktier vUkas nominella värde uppgår till . ochreella värde tUl . aktiekapital uppgår alltså till , och dess egna kapital till . Därefter sker en nyemission sominnebär att 1 000 nya aktier tecknas till ett nominellt belopp av . Genomkapitalökningen tillförs bolaget alltså ytterligare . och dess egna kapital . Detta egnakapital fördelas på 2 000 aktier så att varje aktie blir värd . I dettaexempel har alltså genom nyemission de gamla aktiernas värde sjunkit från 200kr. och aktietecknarna har mot erläggande av . fått aktiersom är värda . Frågan om hur de gamla aktieägarna skaU skyddasmot ekonomisk förlust löses i g'åUande lag på det s'ättet att de gamla aktieägarnahar företrädesrätt att teckna aktier vid kapitalökning. Företrädesrätten ärovillkorlig när det är fråga om kontantemission. Skall de nya aktierna betalasgenom apport föreligger däremot inte någon företrädesrätt, vilket sammanhängermed att ak- tieägarnanormalt inte förfogar över sådan egendom som skall utgöra apporlegendom. I utredningsförslagetbehålls principen om aktieägarnas företrädesrätt att delta i kontantemissionoch utsträcks dessutom till att avse även apportemission. Möjlighet införs attvid kontantemission besluta om avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt.Sådant beslut måste fattas med kvalificerad majoritet. Även då det är fråga omapportemission fordras enligt utredningsförslaget kvalificerad majoritet förbeslut om avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt. Förslaget har godtagitsav remissinstanserna. Näringslivet anser emellertid alt beslut om avvikelsefrån aktie'ägarnas företrädesrätt bör kunna fallas med enkel majoritet när delär fråga om apportemission. De nuvarandebestämmelserna om aktieägarnas ovillkorliga företrädesrätt vid kontantemissionär enligt min mening behäftade med vissa nackdelar. En kontantemission kan ivissa lägen vara genomförbar bara om någon utomstående får teckna hela elleren större del av emissionen. Den utomståendes deltagande i emissionen kan dåvara beroende av att han får företrädesrätt framför aktieägarna. Som ettexempel på en annan situation där avvikelse från företrädesrätt kan varapåkallad kan nämnas det fallet att ett bolag vill emittera fria akiierutomlands för att därmed få en finansiering med hjälp av utländskt kapital. Idetta sammanhang kan också erinras om att kapital marknadsutredningen i ettbetänkande (SOU 1972: 63) föreslagit alt fondmedel i aUmännapensionsfonden skall kunna placeras i aktier. Kapitalmarknadsutredningenförutsätter att det skall kunna ske bl. a. i samband med nyemission. är det en grundläggande förutsättning alt nuvarandebestämmelser om företrädesrätt upphävs, om fondmedel skall kunna direkttillföras de företag, som har behov av kapital, i samband med nyemission. Kapitalmarknadsutredningensförslag bereds f. n inom och avsikten är alt lägga framproposition i vår grundad på utredningsförslaget. Föregen del anser jag att nuvarande regler om företrädesrätt vid kontantemissionär alltför stela och därför kan medföra hinder för bolagen att få till stånden i och för sig önskvärd förstärkning av det egna kapitalet. Jag biträderutredningens förslag att beslut om avvikelse från aktieägarnas företrädesrättskall kunna fattas när det är fråga om kontantemission. Jag ansluter mig ocksåtiU utredningens förslag att bolagsstämman skall kunna bemyndiga styrelsen alti beslut om nyemission ge föreskrifter om avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt.I överensstämmelse med den ståndpunkt jag tidigare intog i frågan ombemyndigande för styrelsen att besluta om nyemission förordar jag att beslutom avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt liksom även beslut ombemyndigande för styrelsen att besluta om awi- 1973: 93 72 kelsefrån företrädesrätt skall kunna av stämman fattas med enkel majoritet. Undersådana omständigheter finns det enligt min mening inte någon anledning alt,såsom utredningen förordat, införa regler om företrädesrätt för aktieägarna vidapportemission. Vi bör alltså behålla nuvarande ordning enligt vilkenföreträdesrätt inte gäller vid apportemission. 6.2.2Konvertibla skuldebrev m. m. Närett bolag behöver skaffa nytt kapital kan det ske på i princip två vägar.Bolaget kan öka det egna kapitalet genom nyemission. Bolaget kan också öka detfrämmande kapitalet genom att ta upp lån vilket vanligtvis sker motobligationer eller andra skuldebrev. Aktier har i motsats tUl fordringarrösträtt och annan rätt att medverka i bolagets förvaltning. Fordringsägarnasanspråk på betalning och ränta går å andra sidan före aktieägarnas anspråk påutdelning och likvidationskvot. Emellertid kan olika mellanformer mellanaktier och fordringar förekomma. I , , och Frankrikeförekommer s. k. konvertibla skuldebrev (convertible bonds). Det konvertiblaskuldebrevet ger fordringsägaren rätt att på vissa villkor byta ut skuldebrevetmot aktier i bolaget. I och förekommer det också attinnehavare av skuldebrev får en optionsrätt att delta i nyemission av aktier ibolaget genom nyteckning (s. k. warrants). Enligtgällande rätt är del inte möjligt för ett bolag alt juridiskt förplikta sig atti framtiden ge ut aktier. Bolagen kan alltså inle ge garantier för attinnehavare av skuldebrev skall kunna få byta ut dem mot aktier eller att deskall kunna få delta i en kommande nyemission av aktier i bolaget. Ett parsvenska bolag har visserligen givit ut obligationer förseddamed klausul om konvertering till aktier i bolaget. I dessa obligationer angesemellertid alt, om bolagsstämman inle skulle besluta om den för konverteringnödvändiga nyemissionen, obUgationerna i stället skall inlösas av bolagettill det värde de skulle ha erhållit om konvertering genomfördes. Skuldebrevförenade med optionsrätt till nyteckning torde inte ha förekommit i . Utredningenhar lagt fram förslag om konvertibla skuldebrev. Ingen remissinstans harmotsatt sig att regler om konvertibla skuldebrev införs i aktiebolagslagen.Näringslivet har emellertid förordat att även regler om skuldebrev medoptionsrätt till nyteckning införs. Konvertiblaskuldebrev har vissa fördelar sett från det emitterande bolagets synpunktframför vanliga obligationer. Konverteringsrätten utgör nämligen en särskUdförmån som leder till att räntan på obligationslånet kan sättas något lägre änvad som skulle vara fallet om ett vanligt obligationslån emitterades. 1973: 93 73 fördelenatt, i den mån konverteringen utnyttjas av obligationsinnehavarna, bolagelsegna kapital därigenom höjs, vilket alltså innebär en förbättring avrelationerna mellan bolagets eget och dess främmande kapital. Också sett frånobligationsinnehavarnas synpunkt ger konvertibla obligationer vissa fördelarbåde jämfört med en placering i vanliga obligationer och jämfört med direktplacering i aktier. Värdet på en konvertibel obligation stiger oftast i ungefärsamma mån som kursen på bolagets aktier. Utbytesrätten innebär attobligationshavaren kan förvandla sin fordran på bolaget till en andel ibolagel, vilket kan vara till fördel om bolaget visar stigande vinster sommedger högre utdelning än den ränta som gäller för obligationslånet. Dennafördel är särskUt påtaglig under en fortgående inflation. Skulle aktiekursensjunka kan obligationshavaren avstå från utbytet och i stället hålla sig tillfordringsrätlen. Jämfört med direkt placering i aktier innebär en investering ikonvertibla obligationer vissa fördelar från säkerhetssynpunkt. Om man ärosäker huruvida aktierna i bolaget kommer att stiga i värde kan man nämligengenom att köpa konvertibla obligationer avvakta utvecklingen. Detta kan ledatiU alt de som normalt placerar i v'älkända förelags aktier kan bli merbenägna att placera i konvertibla obligationer som utges av företag som ännuinte har hunnit etablera sig på marknaden. För denna speciella företagskategorikan alltså introduktionen av konvertibla obligationer skapa möjligheter tillkapitaltillskott som inte föreligger. Obligationerförenade med optionsrätt till nyteckning har i huvudsak samma fördelar somkonvertibla skuldebrev. Optionsrätten har i likhet med konverteringsrätten ettekonomiskt värde och medför därför att räntan på obligationslånet kan sättaslägre än räntan på ett vanligt obligationslån. Risken med en placering iobligationer med optionsrätt tiU nyteckning är lägre än vid en placering iaktier. I vissa fall kan obligationer av denna typ vara förmånligare än konvertiblaskuldebrev. Ett utnyttjande av optionsrätt till nyteckning innebär att bolagetfår ett ytterligare kapitaltillskott vilket inte är fallet vid en konvertering.En speciell fördel med obligationer med optionsrätt till nyteckning är attnyteckningen kan spridas över . Det påkapitalmarknaden tUlgängliga kapitalet tas alltså inte i anspråk i sammautsträckning som när det är fråga om en vanlig nyemission. Detta är enfördel när det som i är fråga om en kapitalmarknad där det förplacering i aktier tUlgängliga kapitalet är starkt begränsat. Kapitalmarknadsutredningenberör i sitt betänkande Näringslivets försörjning med riskkapital från allmännapensionsfonden såväl konvertibla obligationer som obligationer förenade medoptionsrätt till nyteckning. Utredningen framhåller visserligen att den inletar ställning till olika finansieringsformers för- och nackdelar men förordar 1973: 93 74 ocksåatt den av utredningen föreslagna fjärde delfonden skall få rätt att placerafondmedel i obligationer av dessa slag, om sådana obligationer skuUeintroduceras på marknaden. Utredningsförslaget bereds, som nämndes, inomfinansdepartementet. Avsikten är att allmänna pensionsfondens medel skallkunna investeras i aktier. Från pensionsfondens synpunkt torde enplacering i konvertibla obligationer eller obligationer förenade medoptionsrätt till nyteckning utgöra en lämplig placeringsform, som tilUkainnebär att företagen kan komma att förses med riskvilligt eget kapital. Densvenska valutaregleringen innebär att svenska aktiebolag endast med riksbankenstiUstånd får placera lån eller nyemissioner utomlands. Sådana tillstånd hartidigare meddelats bara i begränsad omfattning. 19561959 och19601965 uppgick sålunda näringslivets årliga nettoupplåning utomlands tUl igenomsnitt 330 resp. 320 mUj. hade dennanettoupplåning stigit till 700 milj. kr. Det är möjligt att dennastigande trend kommer att bestå. Anlitande av utländskt kapital genom låneller nyemission kan vara påkallat för att finansiera den nödvändiga,ständigt pågående utbyggnaden och förnyelsen inom näringslivet.