prop · FW0397 · 1973-12-31 00:00:00 — må, om särskilda skäl därtill äro, efleransökan förklara, att stiftelse eller förening, som har till huvudsakligtändamål att främja nordiskt samarbete, i fråga om skattskyldighet eller eljestvid tillämpning av denna förordning skall anses jämställd med stiftelse ellerförening, som ovan i första stycket vid f) angives. Sådant beslut må, när omständighetemadet föranleda, av återkallas. Över beslut, som riksskatteverketmeddelat enligt detta stycke, må klagan icke föras. Att personer, om vilka i 18 § förmäles, äro frikalladefrån skattskyldighet för vissa inkomster, framgår av bestämmelserna i sammaparagraf. Denna förordning träder i kraft . Förordning om ändring i förordningen (1947: 577) omstatlig förmögenhetsskatt Härigenom förordnas, alt 6 § 1 mom, förordningen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 m o m,i Skyldighet att erlägga skatt för förmögenhetåligger, såframt ej annat föreskrives i särskilda bestämmelser, meddelade pågrund av överenskommelse eller beslut, varom i 20 och 21 §§ sägs: a) fysiska personer, vilka voro här i riket bosatta vidbeskattningsårets utgång, och oskifta dödsbon efter personer, som viddödsfallet voro här i riket bosatta, med undantag av dödsbon som vid taxering lillstatlig inkomstskatt skola behandlas såsom handelsbolag, ävensom i 10 § 1 mom,förordningen om statlig inkomstskatt omförmälda familjestiftelser: ' Senaste lydelse 1969: 752. Prop.1973: 97 12 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för all den förmögenhet, de vid beskattningsårets utgångägt vare sig här i riket eller å utländsk ort; b) föreningar och samfund, vilkas medlemmar icke pågrund av medlemskapet äga del i föreningens eller samfundets förmögenhet, äga re av för gemensamt behov avsatta så kallade besparingsskogar, hä radsallmänningar samt andra likartade samfälligheter, som förvaltas självständigt för delägarnas gemensamma räkning, ävensom andra stif telser än familjestiftelser, samtliga dock endast om och i den mån de äro skyldiga erlägga skatt för inkomst: för den förmögenhet, de vid beskattningsårets utgång ägtvare sig här i riket eller å utländsk ort; c) fysiska personer, vilka icke voro här i riketbosatta vid beskatt ningsårets utgång, oskifla dödsbon efler personer, som vid dödsfallet icke voro här i riket bosatta, samt utländska bolag: för den förmögenhet, de vid beskattningsårets utgång hafthär i riket nedlagd, lill den del den icke utgjorts av svenska akiier, dock attskattskyldighet föreligger för sådana aktier, som äro nedlagda i rörelse här iriket. Medlem av konungahuset är frikallad från utgörande av skattför förmögenhet. För skattskyldiga, om vilka i 18 § förmäles, bestämmesskyldigheten att erlägga skatt för förmögenhet efter de i samma paragrafmeddelade föreskrifter. Hypoteksföreningar och jordbrukets kreditkassor äro frikalladefrån skattskyldighet för förmögenhet. Utländska livförsäkringsanstalter äro frikallade frånskattskyldighet för förmögenhet, som hänför sig till här i riket bedrivenförsäkringsrörelse. Allmänna pensionsfonden är frikallad från skattskyldighetför förmögenhet. Denna förordning träder i kraft . 1973: 97 13 Utdrag av protokollet över finansärenden, hållet införHans Majrt Konungen i statsrådet på . Närvarande: statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , , ,, , , , , , . Chefen för , statsrådet , anmälerefter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring ireglerna för allmänna pensionsfondens förvaltning och anför. Allmänna pensionsfonden (AP-fonden) bildades i samband medatt lagstiftningen om en allmän tUläggspension genomfördes . Fonden hartill uppgift alt förvalla de medel med vilka kostnaderna för försäkringen förtilläggspension bestrids. Genom fondkapitalets storlek vid 1972 års utgånguppgick fondkapitalet till 56,3 mUjarder kr. intar fonden en dominerandeställning på kreditmarknaden. Fondens tillgångar får i huvudsak placerasendast i obligationer och förlagslån samt sådana andra skuldförbindelser somutfärdats av staten, kommun eller kreditinrättning. Vid fondens tillkomstförutsattes att en omprövning av reglerna om fonden borde ske när närmareerfarenheter förvärvals av fondens funktionssätt. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 13 september1968 tillkallade jag sakkunniga med uppdrag alt göraen översyn av kapitalmarknadens struktur och funktionssätt. I direktiven angavjag alt en central fråga för utredningen att behandla gällde reglerna för AP-fonden.Jag framhöU bl. a. alt några av utredningens huvuduppgifter var att övervägainriktningen av fondens framlida utlåningsverksamhet samt formerna för kreditgivningen.Dessutom borde utredningen pröva de skäl som kan tala för ett mera direkt engagemangi näringslivet från fondens sida. I första hand avsåg jag därmed frågan omfonden skall få rätt att förvärva aktier. En annan viktig fråga för utredningengällde den organisatoriska uppbyggnaden av AP-fonden och fondensförvaltningsformer. De sakkunniga antog namnet kapitalmarknadsutredningen. I skrivelse till Kungl. Maj:t hemställdeLandsorganisationen i om sådan ändring av AP-fondens placeringsreglementealt det blev möjligt att i viss omfattning placera fondens medel Prop.1973: 97 14 i företag som riskvUUgt kapital. Landsorganisationenhemställde också att de nuvarande tre fondstyrelserna skulle slås samman styrelse med majoritet för representanter för löntagarna. Skrivelsen överlämnades till kapitalmarknadsutredningenför att tagas i övervägande vid utredningsuppdragets fullgörande. avgav den 14 september 1972delbetänkandet (SOU 1972: 63} Näringslivets försörjning med riskkapital frånallmänna pensionsfonden. I betänkandet föreslås att inom AP-fonden inrättas enny särskild delfond vid sidan av de tre befintliga med uppgift att kanaliserariskvilligt kapital till näringslivet genom förvärv av aktier. Till betänkandetär fogat en reservation av ledamoten . Belänkandet innehåller förslag till lag om ändring ireglementet (1959: 293) angående allmänna pensionsfondens förvaltning.Förslaget torde få fogas lill statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avstatskontoret (fondbyrån), bankinspektionen, försäkringsinspektionen, ,kammarrätten i , kommerskollegium, länsstyrelserna i ,, , , och , ,och , företagsskatteberedningen,fondbörsutredningen, AP-fondens styrelser, , fullmäktige iriksgäldskontoret, fuUmäktige i riksbank, (),i (LO), , styrelsen förStockholms fondbörs, , (), , . ,, , Sverigesakademikers centralorganisation (), aktiesparares riksförbund.Svenska företagares riksförbund, , hantverks-och industriorganisalion (SHIO), , , och (). och företagsskatteberedningen harbegränsat sina yttranden till en vid betänkandet fogad promemoria om den skatterätlsligabehandlingen av konvertibla skuldebrev och vinstandelsbevis. Delegationen förde mindre och medelstora företagen. ochStatstjänstemännens riksförbund har avstått från att yttra sig över förslaget. har överlämnat yttranden frånhandelskamrarna i , och . Handelskamrarna i ,, , och har anslutit sig till det yttrandesom avgetts av handelskammaren i . ' Betänkandet är undertecknat av riksbankschefen ,ordförande, riksdagsledamoten , försäkringsdirektören ,teknologie doktorn , planeringschefen i ,direktören , riksdagsledamoten , bankdirektören , landshövdingen och förbundsdirektören . Nilstein. Gävleoch har instämt i det yttrande som avgetts av handelskammaren i . Någralänsstyrelser har bifogat inhämtade yttranden, nämligen iStockholms län yttranden av och ,i län yttranden av läns företagarförening ochnäringslivskommittén i län, i och länyttranden av samt i yttranden avLuleå och kommuner. LOhar bifogat yttranden av , . , , och . Bestämmelserför AP-fondens förvaltning finns i reglementet (1959: 293) angående allmännapensionsfondens förvaltning. Reglementet innehåller i huvudsak följande. Fondmedlenförvaltas av tre styrelser, benämnda första, andra resp. tredje fondstyrelsen.Varje styrelse består av nio ledamöter med var sin suppleant. Ledamöternaförordnas av Kungl. I viss utsträckning sker förordnandena efter förslagav arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer (46 §§). I kungörelsen (1959:319) angående avgivande av förslag å ledamöter i styrelserna för allmänna pensionsfonden,m. m. ges närmare föreskrifter om vilka sammanslutningar som har rätt altföreslå styrelseledamöter. Förstafondstyrelsen förvaltar pensionsavgifter som erlagts av staten, kommun ochliknande samfällighet samt sådana bolag, föreningar och stiftelser i vilkastaten, kommun eller liknande samfällighet har ett bestämmande inflytande (2 §första stycket 1). I denna styrelse utses ordföranden och två ledamöter av Kungl.Maj:t under det att övriga ledamöter förordnas två på förslag av , en på förslag av , två på förslagav LO och en på förslag av TCO. Andrafondstyrelsen förvaltar avgifter som erlagts av enskild arbetsgivare med igenomsnitt minst tjugo anställda (2 § första stycket 2). ordföranden och i övrigt föreslås tre ledamöter av Svenskaarbetsgivareföreningarnas förtroenderåd, en av KF, tre av LO och en av TCO. Tredjefondstyrelsen förvaltar avgifter som erlagts av enskilda arbetsgivare medmindre än tjugo anställda samt egenavgifter från självständiga yrkesutövare (2§ första stycket 3). Ordföranden utses av KungL Maj:t, en ledamot föreslås avSvenska arbetsgivareföreningarnas för- 1973: 97 16 troenderåd,en av SHIO, en av , en av ,tre av LO och en av TCO. förs också avkastning av de medel som förvaltas avstyrelsen (2 § andra stycket). Pensionsutbetalningaroch kostnader för såväl fondens som pensionsmyndighetens, dvs.riksförsäkringsverkets, administration bestrids av de medel som förvaltas av detre styrelserna. Tillskotten till sker iförhållande till kapitalbehållningarna enligt styrelsernas balansräkningar vidutgången av närmast föregående år (3 §). AP-fondenskall enligt reglementet förvaltas på sådant sätt att den blir till störstamöjliga gagn för försäkringen för allmän tilläggspension. Därvid skall iakttagasalt placeringen av fondmedlen tillgodoser kraven på betryggande säkerhet, godavkastning och tillfredsställande betalningsberedskap (11 §). Enligtplaceringsreglerna (12 §, ändrad : 345) får fondmedel placeras i 1. obligationer utfärdade avstaten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet, allmänna hypoteksbank.Konungariket stadshypotekskassa, , ,Skeppsfartens sekundärlånekassa eller av kreditaktiebolag, som står undertillsyn av bankinspektionen, 2. obligationer garanterade avstaten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet, 3. obligationer och andra för den aUmännarörelsen avsedda förskrivningar som offentligen utbjudits av svenskt bankaktiebolageller investeringsbank aktiebolag, 4. andra skuldförbindelserutfärdade av staten, kommun eller därmed jämförlig samfäUighet, ,bankaktiebolag, postbanken, .sparbank, centralkassa för jordbmkskredit ellerannan kreditinrättning, som Kungl. Maj:l godkänner, eller av bolag, förening eUerstiftelse i vilken staien, kommun eller därmed jämförhg samfällighet äger ettbestämmande inflytande, såvida dess huvudman iklätt sig borgen för förbindelserna, 5. skuldförbindelse utfärdad avannan fondstyrelse, 6. efter hörande avpensionsmyndigheten, skuldförbindelse utfärdad av förelag, som har till syfteatt befordra folkhälsan eller att medverka till förhindrande av nedsättning avarbetsförmåga eller till förbättring av sådan förmåga och som enligt styrelsensprövning anses erbjuda godtagbar säkerhet, 7. fordranhos kreditinrättning i enlighet med vad som är stadgat om återlån. Fondmedelfår även innestå hos , bankaktiebolag eller postbanken. Bestämmelserom återlån finns dels i reglementet (1416 §§, 14 och 1973: 97 17 15§§ ändrade 1967: 345) dels i kungörelsen (1960: 714) med föreskrifter rörande återlånenligt reglementet (nr 293) angående allmänna pensionsfondensförvaltning. , bankaktiebolag, postbanken, sparbank, centralkassaför jordbrukskredit, hypoteks-banken, eller annankreditinrättning som Kungl. Maj:t godkänner får bevilja återlån till den som erlagtförsäkringsavgifter. Återlån får ges upp tiU ett belopp motsvarande hälften avde avgifter som erlagts under näst föregående år. Kreditinrättningen har en oviUkorligrätt att få låna motsvarande belopp från berörda fondstyrelse. Ränta förkreditinrättningens lån skall i princip utgå efter en räntesats som fastställsav Kungl. Maj;t så att den med en halv procent överstiger högsta allmäntförekommande inlåningsränta i bankinstitut. Om kreditinrättnings fordran blirnödlidande skall lånet till fonden ändå återbetalas. Detta innebär alltså attkreditinrättningen står hela risken vid långivningen. Fondstyrelsehar rätt att ta upp lån hos kreditinrättning eller hos annan fondstyrelse föratt tillgodose tUlfälliga penningbehov (17 §). Varjefondstyrelses förvaltning granskas av fyra revisorer som förordnas av Kungl.Maj:t. Två av revisorerna utses efter samråd med de organisationer som harrätt att föreslå ledamöter i styrelsen och en utses på förslag avbankinspektionen (19 §, ändrad 1967: 345). Som ordförande att leda revisionenutses den av revisorema som enligt 19 § inte utsetts på förslag eller eftersamråd (21 §). Revisorernaskall för varje kalenderår avge en revisionsberättelse som skall överlämnastill fondstyrelsen inom efter det att förvaltningsberättelse kommitrevisorerna tUl banda. Revisorernas revisionsberättelse skall bl. a. innehållaredogörelse för omfattningen och resultatet av den gjorda granskningen samtuttalande om anmärkning finns i fråga om fondstyrelsens förvaltningsberättelse,vinst- och förlust- samt balansräkningarna, fondstyrelsens bokföring ellerinventeringen av tillgångarna eller i övrigt beträffande styrelsensförvaltning. Eventuell anmärkning skall anges i revisionsberättelsen. I dennakan också meddelas de erinringar som revisorerna anser påkallade (23 §). Fondstyrelseskall överlämna revisionsberättelsen och förvaltningsberättelsen med vinst-och förlust- samt balansräkningarna till Kungl. Maj:t som före sammaår har att avgöra frågan om fastställelse av balansräkningen (24 §). Fondstyrelsernahar från verksamhetens början inrättat ett gemensamt kansli under enverkställande direktörs ledning. Med hänsyn till placeringsreglernas utformninggäUer att fonden endast när det gäller större låntagare förmedlar krediterdirekt till den slutiige låntagaren och då endast i former som gör enkreditprövning praktiskt taget obehövlig. Fondens egen administration hardärför ringa storlek. 2 1973.1 saml Nr 97 Utredningenredovisar i betänkandet AP-fondens utveckling i fråga om avgiftsuttag, influtnapensionsavgifter samt utbetalda pensioner och fondkapital. Avgiftsuttagen faststäUsav Kungl. Maj:t och gemensamt för en femårsperiod i tagel efterförslag av . utgick en avgift på 10 1/avlönesumman. De inflytande avgifterna uppgår f. n. lill drygt 8 miljarder kr.per år. Utvecklingen av avgiftsuttag ra. m. framgår av följande tabell. 7 1/2 8 1/2 9 1/2 10 1/4 10 1/2 Utredningenredogör också för hur AP-fonden placerats på olika lån-tagargmpper ianskaffningsvärden vid utgången av resp. åren 1960, Industriföretag m, fl. Industriföretag m. fl. 1965,1970 och 1971. Fördelningen av AP-fondens placeringar på de olika låntagargruppernaframgår av närmast föregående tabell, vilken kompletterats med uppgifteravseende . Fondmedlenär till övervägande del placerade i obligationer. Vid utgången av år 1972avsåg sålunda av placeringarna sådana värdepapper. Återstoden fördeladesig på partiallån, på förlagsbevis, på kommunlån samt på andra fordringsbevis, varav gällde lån till näringslivet viakreditaktiebolag och avsåg återlån. Utredningentar härefter upp de s. k. mellanhandsinstitutens roll. Dessa institut har tillhuvudsaklig uppgift att låna upp medel på kapitalmarknaden och fördela dessa iform av långfristiga krediter bland de slutliga låntagarna. Instituten är iregel antingen av föreningskaraktär, t. ex. stadshypoteks- och landshypoteksinstitutionerna,där verksamheten regleras av särskild lagstiftning, eller också aktiebolag. som är aktiebolag gäller, vid sidan av lagen (1944:705) om aktiebolag, lagen (1963: 76) om kreditaktiebolag. Med kreditakliebolagavses aktiebolag som har till ändamål att driva lånerörelse och att genomutgivande av obligationer eller andra för den aUmänna rörelsen avseddaförskrivningar upplåna för verksamheten erforderliga medel men i varsverksamhet bankrörelse inte ingår. Under1960-talet bildades en rad nya meUanhandsinstitut inom näringslivssektorn.Delta var en direkt följd av AP-fondens tillkomst och den utformning somfondens organisation fick. Koncentrationen av AP-fondens placeringar tillobligationsmarknaden ansågs ge möjlighet att decentraliserautlåningsverksamheten så att fonden skulle undvika att ta ställning till denindividuella kreditfördelningen mellan en mängd sraå projekt. Utredningenerinrar om att möjlighet till direkt obligationsupplåning inte står öppen förandra än en begränsad grupp stora företag med förstklassiga inteckningsbarasäkerheter och att mellanhandsinstituten kora till som en lösning för attkanalisera krediter till andra företagskategorier så att även dessaskreditbehov kunde tillgodoses. AP-fonden och mellanhandsinstituten kan såledesbetraktas som delar av ett och samma system. Utredningenframhåller att det f. n. finns nio mellanhandsinslitut som ger lån tillnäringslivet. Sex av instituten är kreditakliebolag medan tre är av föreningskaraklär.AB Induslrikredit och AB Företagskredit, vilka ägs till hälften av staten ochtill hälfien av affärsbankerna, ger lån till mindre och medelstoranäringsföretag, AB Industrikredit primärlån och AB Förelagskredit sekundärlån. ABSvensk exportkredit har till syfte alt lämna långfristiga exportkrediter.Kreditaktiebolaget ägs lill hälften av staten och lill hälfien av tio affärsbanker. Detav staten helägda bolaget (Investe- Prop.1973: 97 20 ringsbanken)läranar krediter sora särskilt skall avse struktur- och branschrationaliserandeprojekt. Verksamheten skall också gmndas på samhällsekonomiska överväganden sominte bör eller kan krävas av privata och mindre kreditinstitut. och Lantbruksnäringarnas sekundärkredit AB ägda till hälftenav staten och till hälften av jordbruksorganisationer och KF har tUl syfteatt medverka vid finansieringen av företag, vilkas verksamhet avser förädlingeller distribution av produkter från jordbruket eller skogsbruket. Desex kreditaktiebolagen har alla utom AB Industrikredit bildats under åren19621967. AB Induslrikredits verksamhet före en genomfördomorganisation var av blygsam omfattning. av föreningskaraktär sora läranar lån lill näringslivet är Svenskaskeppshypotekskassan och Skeppsfartens sekundärlånekassa, som lämnar lån åtrederinäringen, samt allmänna hypoteksbank med tillhörande landshypoteksföreningar,vilka ger krediter åt enskilda företagare inom jordbruket. Dessa institut ärorganiserade som låntagar-associationer med statliga grundfonder som garantiför upplåningen. Den utlåning som sker tUlnäringslivet genom de nio meUanhandsin-stituten har expanderatkraftigt. uppgick nettoutlåningen tUl drygt 1 500 milj. kr. varav Invesleringsbankenoch AB Industrikredit vardera svarade för mer än en fjärdedel. Vid 1971 årsutgång uppgick mellanhandsinstitutens utestående lån sammanlagt till 8 454milj. Kreditaktiebolagens utlåning finansieras numera nästan helt genomreversupplåning i AP-fonden. Investeringsbanken har dock först under år 1972lånat upp medel på kreditmarknaden. De övriga tre mellanhandsinstitutenfinansierar verksamheten genom obligationsemis sioner som till större delenförvärvas av AP-fonden. Detkan här tilläggas att ett finansieringsinstitut av nytt slag för mindre ochmedelstora företag startat sin verksamhet i början av innevarande år. Det nyainstitutet, ett kreditaktiebolag med namnet , ägs tiUhälften av staten och tiU hälften av affärsbankerna, inklusive Sparbankernasbank aktiebolag och Jordbrukets bank. Det har till ändamål att medverka vidfinansieringen av mindre och medelstora näringsföretag genom förvärv avminoritetsposter av aktier och andra företagsandelar. Bolagets upplåning avsestill större delen ske i AP-fonden (se prop. 1972: 101, NU 44, rskr 265). Ennärmare redogörelse för de nio mellanhandsinstitutens verksamhet finns intageni betänkandet (s. 30 ff). 3.2Den realekonomiska och finansiella utvecklingen Ibetänkandet finns intagen en översiktlig framställning över den ekonomiska ochfinansiella utvecklingen i fram tiU 1973: 97 21 FramstäUningen redovisas här i vissa huvuddrag. Iövrigt hänvisas till redogörelsen i betänkandet (s. 37-64). 3.2.1 Ändringar i sparande- och investeringsmönsler Utredningen framhåller att det inträffadebetydande förändringar i sparande- och investeringsmönstret liksom i den finansiellastrukturen. Markanta inslag i utvecklingen är de förskjutningar som skett isparandels fördelning och på kreditmarknaden. a. har tUlkomsten av AP-fondenmedfört genomgripande ändringar inom loppet av . Utvecklingen i stora drag framgår av följande tabeU. Sparande och investering åren 19551971. Procent av BNPtill marknadspris Övriga finansiella institutioner! Privata icke finansiella företag Privata icke finansiella företag -0,4 -3,3 -3,4 -3,7 Övriga finansiella institutioner' Privata icke tjnansiella företag -2,3 -4,7 -4,1 -0,2 -0,1 'Hushållens försäkringssparande redovisas underrubriken "övriga finansiella institutioner". Enskilda försäkringsbolag.svarar för huvuddelen av detta sparande. 2 Summan motsvarar saldot i bytcsbalan.sen. Anm. För närmare redovisning av beräkning.smetoder hänvisastill "Finansiella till-va.\ta.spckter 1960-75", 1970 årslångtidsutredning, , SOU 1971:7. I tabeUen avses med bruttosparande den del av dedisponibla inkomsterna, dvs. inkomsterna efter skattebetalningar och andratransfereringar, inom varje sektor som inte används för offentlig eller privatkonsumtion. Med bruttoinvesteringar avses de fasta reala investeringarna 1973: 97 22 Det finansiella sparandet kommer frara som skUlnadenmellan bruttosparande och bruttoinvestering. Ett negativt sparande, som noterasför bl. a. privata icke finansiella förelag, betyder att sektorn har haft ettfinansieringsunderskott. har med andra ord lånats uppmedel eller skaffats externt ägarkapilal till ett belopp överstigande vad somsvarar mol sektorns finansiella placeringar, dvs. bankinsältningar,obligations- och aktieköp, handelskrediter etc. Detkollektiva sparandet, dvs. statens, kommunernas och AP-fondens bruttosparande,ökade kraftigt under 1960-lalet. Det kollektiva sparandets andel av det totalabruttosparandet steg sålunda från till 53,. En primär effekt som tillkomsten av ATP-systemetfick på sparandets fördelning är, framhåller utredningen, att offentiigtförsäkringssparande, som praktiskt inte förekom tidigare, genom AP-fondenstillväxt steg så, att detta för perioden 196671 svarade för av dettotala brutlosparandet. Statens andel av det totala bruttosparandet har frånnärmast föregående period då statsbudgeten kunde hållas i stort sett totalba-lanserad minskat med tiU . Komraunernas andel har efter hand ökat tiU22 % för perioden 196671. Utredningenhar försökt bedöma de sekundära effekterna av ATP-systemets införande på annatsparande och konstaterar, att mycket talar för att en inte oväsentlig del avbruttosparandet i AP-fonden representerar en ökning av det kollektivasparandet som inte skulle kommit till stånd på andra vägar. finns det skäl anta att AP-fondens andel av det totalabruttosparandet ger en något överdriven bild av fondens bidrag till detkollektiva sparandet. Fondens andel av detla sparande kan nämligen i viss månha tillkommit på bekostnad av statens och kommunemas andel. Denkraftiga tillväxten av det kollektiva sparandet torde enligt utredningen tillövervägande del vara resultatet av en omfördelning av det totala sparandet.Ökningen har sålunda balanserats av en motsvarande mer dämpad ökningstakt fördet privata sparandet. Indragningen av avgifter till AP-fonden bör emellertiddärutöver ha lett till någon ökning av den totala sparkvoten (bruttosparandet iprocent av BNP).