prop · FW031 · 1973-12-31 00:00:00 — Genom de successiva tullsänkningarna stärks vårställning på den betydelsefulla västeuropeiska marknaden som svenskakonsumenter kan dra fördel av lägre importpriser och vidgade inköpsmarknader.Ett utvidgat handelsutbyte i alla riktningar ter sig även som ettväsentligt inslag i den svenska ekonomin. Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 12 Den ekonomiska politiken 1973 Omslaget i ekonomin från högkonjunkturen196970 till lågkonjunkturen 197172 blev förhållandevis starkare i vårt landän i andra länder. Medan den totala produktionen imder stegmed , blev efterfrågebortfallet såkraftigt att produktionsökningen begränsades till . I efterhandkan konstateras att konjunkturomslaget blev det häftigaste som inträffat underefterkrigstiden, med undantag endast för Koreakrisen i början av 1950-talet.Trots häftigheten i konjunkturomslaget blev det genom en aktivsysselsättningspolitik möjligt att i stort hävda sysselsättningen. Totalt settkunde antalet sysselsatta på den svenska arbetsmarknaden bibehållas påoförändrat hög nivå även under de båda lågkonjunkturåren 197172. Samtidigtbegränsades uppgången av antalet arbetslösa i procent av den totala arbetskraftentill från under högkonjunktiuåren till ca 2,5 %åren 1971 och 1972. I övriga västeuropeiska länder hölls denekonomiska aktiviteten under konjunkturnedgången uppe genom en expansionframför allt av bostadsbyggandet och genom stimulanseffekter från en fortsattutbyggnad av offentiig sektor. Näringshvets investeringar hade däremot enklart sjunkande tillväxttakt; i vissa länder t. o. m. sjönk de privata investeringarna. I har förutsättningarna varitandra. expanderade bostadsbyggandet kraftigt, och vi svaradeför det vid en internationell jämförelse klart högsta bostadsbyggandet perinvånare. Även den offentiiga sektorn i byggdes ut i snabbare takt än iövriga länder, särskilt senare hälft. skedde enomsvängning i bostadsefter-frågan och vissa mättnadstendenser framträdde.Bortfallet i efterfrågan från andra sektorer under avmattningen kunde därförinte i vårt land kompenseras av en uppgång av bostadsbyggandet. Vad denoffentliga sektorn beträffar, mötte framför allt kommunema under de första årenpå växande finansieringsproblem. Kommunerna hade under en följd avår höjt sina utdebiteringar. Även den stathga beskattningen hade nått en sådanhöjd att en ökning av den totala statliga beskattningen inte framstod somlämplig. En stark återhållsamhet med långsiktiga åtaganden inom den offentligasektorn var nödvändig, vilket gjorde det svårt att som i många andra länderlåta den offentUga sektorn expandera kraftigt under lågkonjtmkturen. Av stor betydelse för styrkan ikonjunkturomsvängningen i var efterfrågebortfallen frånlagerinvesteringar och privat konsiuntion. Medan ökningen avlagerinvesteringama 1970 motsvarade av Prop.1973:1 Bilagal Finansplanen 13 bruttonationalprodukten,föll de 1971 med ett belopp motsvarande av detma. Omslaget ilagerinvesteringama uppgick sålunda till avbrattonationalprodukten. Motsvarande omslag för den privata konsumtionenuppgick till av bmttonationalpro-duklen. För svenska förhållandenvar det således frågan om mycket dramatiska förskjutningar. Med hänsyn till den kraftigalagemppbyggnaden under högkonjunkturåren var en uppbromsning i lagerinvesteringenunder 1971 och 1972 förutsebar. Det var däremot inte möjligt att på förhandbedöma att styrkan i omslaget skulle bli så stor. Nedgången i den privata konsumtionensammanhänger med en stark ökning av hushållssparandet. Detta fördubbladespraktiskt taget och låg sedan kvar på den uppnåddahöga nivån 1972, Att förutse denna starka förskjutning i hushållenssparbenägenhet var givetvis inte möjligt. På arbetsmarknaden uppstod underlågkonjunkturen den något paradoxala situationen, att utbudet av arbetskraftfortsatte att öka inte obetydligt med att arbetskraflsefterfråganreducerades. Också i delta avseende spelade särskilda omständigheter in. Denprognos som tidigare gjorts över i vilken takt de gifta kvinnorna skulle trädaut i förvärvslivet kom alt väsentligtöverträffas. En viktig anledning tUluppgången i de gifta kvinnomas förvärvsverksamhet var givetvissärbeskattningsreformen. Även de arbetsmarknadspolitiska insatserna speladein. För ungdomens del har det skett en omsvängning i attityden till fortsattutbildning. skedde en kraftigt ökad tillströnmingtill utbildningsanstalterna, särskilt till och högskolor. Ibörjan på 1970-lalet skedde en markant förändring. Tillströmningen till högreutbildning började minska och i stället sökte sig ungdomarna ut påarbetsmarknaden. En huvudlinje för den ekonomiskapolitiken under konjunkturdämpningen har varit att stärka betingelsema för enlångsiktig expansion av den svenska ekonomin. De sysselsättningsstimulerandeåtgärderna har därför inriktats på att stimulera investeringar, främst pånäringslivets område. En aktiv investeringspoUtik har också bedrivits på detstatliga området. De statliga investeringarna expanderade sålunda kraftigtunder avmattningen. Genomgående har det varit en strävan att undvika att varaktigt binda resurser, exempelvis genom enexpansion av offentlig konsumtion. Mot den bakgmnden har det varitnaturligt alt arbetsmarknadspolitikens olika medel kommit till användning ochdessa har tagits i anspråk i en omfattning som . Ett motiv tillden starka satsningen på arbetsmarknadspolitiken har varit möjligheterna altsnabbt få i gång en ökad aktivitet i särskilt sysselsätlningshotade branscheroch regioner, men också möjlighetema att vid behov snabbt dra ned elleravveckla igångsatt verksamhet. Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 14 Det viktigaste resultatet av dennapolitik är att det genomsnittliga antalet sysselsatta kunnat hållasuppe på en hög nivå, t. o. m. något högre än under högkonjunkturåren 1969 och1970. Däremot har del inte varit möjligt atthelt klara den växande efterfrågan på arbete. Vi har därför fått registrera enhögre arbetslöshet än vi varit vana vid iSverige; en arbetslöshet som dock mternationellt sett tillhörde delägsta bland industriländerna. Ett annat viktigt resultat är attindustriinvesteringarna trots det låga kapacitetsutnyttjandet och den svagaefterfrågeutveckhngen vuxit med 6 å under avmattnings-åren. En påtagligförbättring har också skett i fråga om utrikesbalan-sen och valutareserven, Fömtsättningama för en återgång till enförhållandevis snabb ekonomisk tillväxt i ter sig goda.Bruttonationalprodukten, som steg med , väntas 1973 öka medca , vilket väl ansluter till 1960-laIets höga tillväxttakt. Som jagtidigare redovisat väntas den internationella konjunkturen utvecklas klartexpansivt . Av särskild betydelse för bedömningen av den svenska industrinsexportutsikter är den kraftiga återhämtning som fömtses för de privata investeringarnai flertalet västeuropeiska länder. Verkstadsproduktema, som svarar för av den svenska exporten, beräknas härigenom komma att volymmässigt stiga medca , jämfört med en stagnation 1972. Även den totala exportenberäknas 1973 stiga med , vilket är en dubbelt så hög ökningstakt som . I fråga om den inhemskaefterfrågeutvecklingen fömtses ett omslag säväl för den privata konsumtionensom för lagerinvesteringama. Även vid ett bibehållet högt hushållssparandeberäknas sålunda den privata konsumtionen öka kraftigt. Detta beror på en starkökning av de reala disponibla inkomsterna, som bl. a, sammanhänger medutvecklingen på skatteområdet. Sänkningen av den direkta statsskatten , en i huvudsak oförändrad utdebitering, lägrekvarskatte-inbetalningar och högre utbetalningar av överskjutande skatt islutet av fjolåret är här av betydelse. Skulle hushållens sparkvot sjunka 1973,och därmed närma sig den sparkvot vi hade imder den senaste högkonjunkturen,så blir uppgången av privat konsumtion i motsvarande mån högre än de som nukalkylerats. Vad lagren beträffar, beräknas en klar omsvängning tilllagemppbyggnad komma till stånd 1973. Särskilt markerad väntas denna bli ; mellan halvåren 1973 väntas sålunda omslaget i industrinslagerinvesteringar motsvara av bruttonationalprodukten. De fasta investeringama väntas totalt ökaendast obetydligt . Visserligen kan industrins investeringar väntas stigasnabbt som en följd av de vidtagna stimulansåtgärdema, stigande efterfrågan iekonomin och ökat kapacitetsutnyttjande. Detta motvägs emellertid av en fömyad nedgångi bostadsbyggandets volym, liksom av en svag utveckling av Prop.1973:1 Bilagal Finansplanen 15 För de statliga investeringarna sker enuppbromsning som framför allt sammanhänger med den tidigareläggning som: skettunder lågkonjunkturen. Förbättringeni konjunkturen blev mera klart uttalad under slutet av 1972.Industriproduktionen ökade påtagligt ochsysselsättningsläget stabiliserades . Utsikterna innebäratt vi kommer att gå mot ett successivt förbättrat kapacitetsutnyttjande i densvenska ekonomin. I utgångsläget har vi relativt betydande marginaler för attklara en expansiv konjunkturutveckling. Dessa marginaler bör i första hand tasi anspråk för en uppgång av efter-frågefaktorer som förutses bli expansiva,nämligen exporten, industrins investeringar och den privata konsumtionen. Om vitillät att resursema bands för andra varaktiga ändamål, skulle vi riskera attexpansionen av dessa efterfrågefaktorer inte skulle kunna förverkligas. Undervinterhalvåret kommer beredskapsarbeten och andra åtgärder inom arbetsmarknadspolitikenatt ligga på en hög nivå, för att när efterfrågetrycket inom ekonomin ökarsnabbt kunna dras ned. De åtgärder i sysselsättningsstimulerande syfte, som1972 års höstriksdag fattade beslut om, hade utformats just med hänsyn tillderuia konjunkturbild. De centrala målen för den ekonomiskapolitiken ligger fast: Full sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, jämnareinkomstfördelning, rimlig prisstabilitet och balans i utrikesbetalningarna. Idessa mål innefattas självfallet kravet på bättre regional balans. Enighetföreligger om att en bättre regional balans är en fömtsättning för att fullsysselsättning skall kurma upprätthållas och för alt en jämnare inkomstfördelningskall uppnås, I debatten har stundom tillväxtmåletifrågasatts. En fortgående ekonomisk tillväxt anses härvid förenad med sådananegativa effekter i form av förslitning av människor och miljö, attvälfärdskraven bättre skulle kunna tillgodoses om vi avstår från fortsattekonomisk tillväxt. Vissa avigsidor har alltid funnits i denomvandling av samhälle och näringsliv som följer av den ekonomiskautvecklingen. Ätt söka beakta och väga in olika minusposter har alltid varit enviktig del av den ekonomiska politiken. Dess utformning måste ju ske utifrånvidare politiska syften, där övervägandenav en vidare välfärdsekonomisk art samt olika kvalitativa aspekterrörande samhällsutvecklmgen spelar en framträdande roll. De negativa inslagen iomvandlingsprocessen synes mig inte ge skäl att ifrågasätta tillväxtensnettovinster. Med styrka kan i stället hävdas att de betydande kvalitativaförbättringar i livsvillkoren som uppnåtts exempelvis i fråga om hälsa,arbetstid, sociala förhållanden, utbildning och kultur inte skulle varitmöjliga utan ekonomiska framsteg. Att avhjälpa de stora och svåramiljöproblemen har blivit en allt viktigare angelägenhet. Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 16 Mot denna bakgmnd fiims det verkhgen inte anledning alt sepessimistiskt på möjligheterna att också nå positiva resultat. Denkraftiga satsningen på miljöpolitik i vid mening fortsätter och vi skallparallellt bygga ut resursema för såväl en bättre arbetsmiljö som en bättreyttre mUjö. Det står alltså klart att fortsattekonomisk tillväxt är en fömtsättning för att uppnå övriga mål för denekonomiska politiken och att ekonomisk tillväxt därmed utgör ett medel att nåde allmänna välfärdsmålen. Endast en expanderande ekonomi kan skapaförutsättningar för full sysselsättning. Och möjlighetema tUl sysselsättninghar en avgörande betydelse för en ökad inkomstutjämning. En expanderande ekonomiär vidare en förutsättning för en fortsatt inkomstomfördelning. Medborgamas krav på bättre service ochökad trygghet kommer att ta sig uttryck i nya uppgifter för den offentligasektorn. Det finns alltjämt stora behov som enbart kan tillgodoses genomsamhällets försorg. De offentliga tjänsternas karaktär gör emellertid attproduktivitetsökningen liksom inom den privata tjänstesektorn är lägre än dengenomsnittliga i samhällsekonomin som lönekostnaderna stiger likasnabbt som på andra områden. Detta innebär således att kostnaderna för depersonalintensiva offentliga tjänsterna stiger relativt snabbare än förvaruproduktionen. Detta förhållande gör det ytterst nödvändigt att ta till varaalla möjligheter till rationaliseringar och kostnadsbesparingar inom den offentligaverksamheten. Med det skattetryck vi nått står det klart att en fortsatttillväxt av de totala resurserna är en avgörande förutsättning för enutbyggnad av den offentliga sektorn och för lösandet av angelägna trygghets-och jämlikhetsproblem. Den ekonomiska politiken måste därför inriktas på attäven fortsättningsvis stärka tillväxtbe-tingelsema i vår ekonomi liksompolitiken i stort inriktas på att inom de vidgade resursernas ram tillgodosevidare välfärdsmål. Statens budget har starkt påverkats avavmattningen i den svenska ekonomin 1971 och 1972. Underskottet i budgeten /72 med . För innevarande budgetårberäknas underskottet i stort sett bli fördubblat, eller uppgå till drygt 7miljarder kr. Delta beror på att utgifterna förutses bli omkring 1,6 miljarderkr. större än enligt riksslaten, huvudsakligen som en följd av desysselsättningsstimulerande åtgärder som vidtagits. Men det betydandeunderskottet beror också på att statsinkomsterna beräknas bli ca 2,3 miljarderkr. lägre än vad som togs upp i riksstaten. Statsinkomsterna beräknas stigaväsentligt snabbare nästa budgetår, eller med jämfört med ca 4,5 %innevarande budgetår. Men genom det låga utfallet innevarande budgetår kommerstatsinkomsterna att ligga på en låg nivå. Trots en betydande restriktivitetpå utgiftssidan statsutgifterna beräknas stiga med i löpandepriser blir underskottet i budgeten fortfarande betydande. Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 17 framlagda budgetförslaget innebär sålunda ett upplåningsbehov om drygt 5,5miljarder kr. I detta sammanhang vill jag nämna att enomfattande omläggning och reformering sker inom sjukförsäkringen ocharbetslöshetsförsäkringen. Bl, a, innebär omläggningen övergång frånsjukersättning till sjuklön, och i samband härmed kommer såväl sjuklönen somarbetslöshetsersättningen att bli beskattade. Övergången till beskattadeförmåner leder till en betydande uppräkning av såväl utgifts- som inkomstsidanpå statsbudgeten. I ett historiskt perspektiv framstårunderskottet för / 73 som utomordentligt högt. Att detta gällerräknat i absoluta tal är självfallet men det är även påtagligt sett i relationtill statsbudgetens totala omfattning eller till bruttonationalprodukten.Visserligen har de expansiva verkningarna av denna finanspolitik varitavpassade till det rådande konjunktur- och sysselsättningsläget, men samtidigthar underskottet ställt och kommer att ställa stora krav på kreditmarknaden.Med hänsyn till den förväntade konjunkturutvecklingen bedömer jag det somnödvändigt att man eftersträvar att placera en så stor del som möjligt avupplåningen på den långa marknaden. Konkurrensen om utrymmet här är dockbetydande och de övriga behoven från kommuner, näringsliv ochbostadsbyggande så angelägna, alt bestämda gränser sätts för möjligheternaatt på denna marknad finansiera de statliga budgetunderskotten. Ökningen avhushållssektorns sparande och det minskade bostadsbyggandet bör visserligenmedföra ett visst ökat utrymme på den långa marknaden. Men den framtidautvecklingen av hushållsseklorns sparande är och förblir en osäker faktor i detekonomiska skeendet och effekten av det minskade bostadsbyggandet kommer endasttill uttryck med betydande eftersläpning. Man måste räknamed att tillgången på långa krediter blir en trång sektor i den svenskaekonomin. Detta förhållande har utgjort enväsentlig betingelse för arbetet med den budget som framläggs /74.Redan ett bibehållande av en oförändrad ambitionsnivå inom den statligaverksamheten ställer betydande krav på ökade finansiella resurser till följd avlöne- och prisökningar. Genom det låga utfallet innevarande budgetår kommer somnämnts statsinkomsterna vidare att ligga på en låg nivå. Härtill kommerregeringens ambition att hålla skattesatserna oförändrade. Den hårda press påkreditmarknadsutrymmet som budgetunderskottet medför synes försvarlig medhänsyn till den förväntade sysselsättningsutvecklingen, men en ytterligareupplåning skulle skapa alltför stora spänningar inom andra sektorer. Ett väsentligt led i regeringensekonomiska politik är den överenskommelse som träffades medstyrelserna för och om attdessa skulle 2 1973.1 saml. Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 18 rekommenderaprimär- och sekundärkommunerna att avstå 19731974, Enligt överenskommelsen skulle enutdebiteringshöjning endast kunna godtas i absolut tvingande fall. Ettcentralt motiv för överenskommelsen var att den reduktion av den direkta,statiiga skatten som enligt regeringens förslag genomfördes den 1 januari 1973inte skulle motverkas av kommunala skattehöjningar. Dekommunala beslut som tagits innebär att den genomsnittligautdebiteringshöjningen kunnat begränsas till . Kommunema harsåledes för väl svarat upp till de intentioner som låg itvåårsöverenskommelsen. Till en betydande del synes detta ha möjliggjorts genomen hård utgiftsprioritering och en ökad kostnadsmedvetenhet hos de kommunalaförtroendemännen. Regeringen har konsekvent eftersträvat att hålla sin del avöverenskommelsen genom att iaktta stor återhållsamhet med sådana beslut somföranleder ökade anspråk på kommunernas utgiftsstaler. Beslut har även fattatsom en sådan kompensation för skattebortfall och för höjningen avarbetsgivaravgiften att denna kompensation tillsammans med övrigainkomstökningar i stort sett motsvarar den genomsnittliga ökningen ikommunernas skatteunderlag , Därtill kommer att kommunema beretts ettökat utrymme på lånemarknaden. Detta har skett på flera olika sätt. Despeciella kommun-låneinstituten har emitterat obligationer till ett störrebelopp 1972 än 1971 och kommunerna själva har ökat sina emissioner. Den storaökningen har dock gällt låntagningen i olika kreditinstitut, framför alltpostbanken. torde kommunema kunna räkna med att i ökad utsträckningfå ta i anspråk långa krediter från AP-fonden. Det finns mycket som talar för attkommunerna skall kunna begränsa skattehöjningarna inte bara , det andraåret i överenskommelsen, utan även i fortsättningen. Bostadsbyggandet, som ären väsentlig utgiftsstyrande faktor för kommunerna, har kommit in i ettlugnare skede. Den stora utbyggnaden på ungdomsutbildningens område synes nuvara i huvudsak genomförd. Även utbyggnaden av sjukvården sker nu i en lugnaretakt och med tyngdpunkten i den mindre kostnadskrävande, öppna sjukvården.Detta bör sammantaget innebära alt den framtida kommunala expansionen intebehöver bli lika snabb och resurskrävande som , somman inom ramen för denna långsammare takt ändå kan tillgodose väsentliga behov. För att de angelägna välfärdsmål som denkommunala verksamheten syftar till skall kunna förverkligas, är det en viktigfömtsättning att den kommunala kostnadsutvecklingen hålls inom rimliga gränser. Över huvud taget gäller som tidigareframhållits att en gmndläggande fömtsättning för en fortsatt utbyggnad av denoffentliga sek- Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 19 tornoch för en framflyttning av välfärdssamhällets positioner är att ekonomin i sinhelhet fortsätter att tillväxa. Utrikeshandeln spelar därvid en strategiskroll. Den svenska ekonomin har käime-tecknals av en hög grad avöppenhet. Härigenom har landet kunnat delta i den intemationella arbetsfördelningsprocessenoch ta till vara de konkurrensfördelar i form av bl. a. en kvalificerad ochhögt utbildad arbetskraft, som är grunden för mycket av vårt nuvarande välstånd. Enfortsatt framstegspolitik fömtsätter att vi även bibehåller dennaöppenhet i utrikeshandeln. De träffade avtalen med EEC är ettuttryck för detta. Genom dessa avtal kommer huvuddelen av den svenska exportentill det urspmngliga EEC alt vara helt tullfri . Denförsta tullreduktionen sätter in och den andra följer sedanvid . Dessa reduktioner bör bli en väsentlig stimulans förden svenska exportindustrin redan innevarande år. Samtidigtbör framhållas att motsvarande tullreduktioner också görs för de varor somimporteras till . Detta kommer att medföra en skärptkonkurrenssituation för de näringar inom landet som har att möta denna import.Såväl dessa importkonkurrerande sektorer som den egentliga exportindustrinmåste därför räkna med att bibehålla en hög takt i stmkturomvandlingen. Dermaomvandling av vårt näringsliv varken kan eller bör stoppas. En viktig uppgiftför statsmaktema är att medverka till att de nödvändiga förändringarna sker sålugnt och balanserat som möjligt och under positiv medverkan från olika gmpperi samhället. Såvälhandels- som bytesbalansen har utvecklat sig positivt under de senaste åren.Detta har även kommit till uttryck genom en starkt förbättrad valutareserv.Uppgången i denna förklaras emellertid inte i första hand av en snabbt stigandeexport utan snarare av en temporär avsaktning av importen. Dessutom är den ävenett resultat av en relativt kraftig ökning av den svenska upplåningenutomlands. Våra snabbt växande åtaganden på u-hj alpens område och den successivtförsämrade turistbalansen kommer att ställa betydande anspråk på betalningsbalansenframöver, varför det framstår som ett oeftergivligt mål för den ekonomiskapolitiken att även bevara den svenska ekonomins yttre balans. Exportutsikterna är goda.Exporten av massa och papper väntas vid stigande priser öka kraftigt i volymvilket även är fallet med järn och stål. Verkstadsexporten väntas öka med drygt15 % i värde , varav är att hänföra till envolymmässig uppgång. Totalt sett beräknas exporten öka med i volymvilket innebär att denna sektor kommer att slå för en väsentiig del av deexpansiva inslagen i den svenska ekonomin . Prop.1973:1 Bilaga 1 Finansplanen 20 Under inflytande av bl. a. den stigandeprivata konsumtionen och en begynnande lageruppbyggnad kommer importen ånyo attskjuta fart. Enligt de bedömningar som kan göras kommer emellertid exportutvecklingenunder att svara upp till de krav som denna importstegring ställer så attbytesbalansen t. o. m. kan något förbättras. För att även på kunnaupprätthålla en tillfredsställande bytesbalans krävs av den ekonomiskapolitiken att sådana betingelser skapas såväl produktions- somkoslnadsmässigt sett att exporten kan fortsätta att stiga i snabb takt. Dettablir då inte endast en fråga om att för framtiden acceptera en fortsattstrukturomvandling utan den ekonomiska politiken måste även på olika sättstimulera exporten och bereda denna ett tillräckligt kapacitetsmässigt utrymme. Ettväsentiigt steg i denna riktning är de förstärkningar som vidtagits påexportfinansieringens område. AB kommer genom enfördubbling av sitt aktiekapital att få ökade möjligheter att medverka vid finansieringen av exportaffärersamtidigt som investerings-banken i ökad utsträckning engagerat sig iexportkreditgivning. Vidare har grunderna för exportkreditnämndenspremieberäkning ändrats i syfte att förbilliga exportkredilgivningen. SvenskExportkredit har i samma syfte beslutat sänka sin utläningsränta. Regeringenfortsätter sina överväganden i syfte att förbättra svenska företags möjligheteralt lämna krediter för exportleveranser. Industriinvesteringarna är av strategiskbetydelse inte bara för den framtida exporlproduktionen ulan för hela vårekonomiska utveckling. En fortsatt utbyggnad av näringslivels och i första handindustrisektorns produktionskapacitet skapar underlag för en ökadsysselsättning i samhället. Investeringarna spelar en väsentlig roll även närdet gäller att tillgodose kraven på en bättre mUjö.