prop · FW0315 · 1973-12-31 00:00:00 — I dennya konventionstexten har tillagts att om något sådant särskilt skydd inteförekommer i landet i fråga, verket skall skyddas som konstverk. Eftersomsvensk rätt i mönsterskyddslagen (1970: 485) innehåller särskilda bestämmelserpå detta område saknar bestämmelsen betydelse för vår del. Art. 2hls innehåller regler omskyddet för politiska tal och andra offentliga anföranden och ger i principunionsländerna rätt att från skydd helt eller delvis undanta sådana verk. Äveninnehållet i denna artikel har betydelse för upphovsrätten till vissa allmännahandlingar och kommer att behandlas i det följande (avsnitt 4.4.7). 3.4.2.3Anknytningsmoment för skydd, regler om hemland m. m. (art. 36) Konventionen innehåller vissa nya bestämmelser omkonventionens tillämpningsområde med hänsyn tiU verkets anknytning tiU ettunionsland. Medan enligt Brysseltexten en upphovsman som tillhör unionslandåtnjuter skydd för opublicerade verk och verk som först publiceras iunionsland men däremot inte för verk som först publiceras utanför unionen, harnu den viktiga ändringen vidtagits, att upphovsman som är medborgare i ettunionsland alltid åtnjuter skydd för sitt verk (art. 3.1.a.). Med medborgare iunionsland jämstäUs den som har sin vanliga vistelseort ("residencehabituelle") i sådant land (art. 3.2.). Upphovsman som inte tUlhör ettunionsland åtnjuter skydd enligt konventionen om verket publiceras först i ettunionsland eller i ett land utanför unionen och i ett unionsland(art. 3.1.b.). Ett verk anses ha publicerats "" i fleraländer om det utkommer i ett land från den första publiceringen iannat land (art. Denya bestämmelserna kräver vissa ändringar, främst i 60 § URL, 22 § FotoL och 1§ TK, vUka innehåUer regler om tUlämpningsområdet för URL och FotoL. I 60 § URLoch 22 § FotoL regleras lagarnas tilllämpning i fråga om verk ellerfotografisk bUd med viss närmare angiven anknytning tUl . I 60 § förstastycket URL föreskrivs att vad som i lagen är stadgat om upphovsrätt ärtillämpligt på verk av den som är svensk medborgare eller har hemvist iSverige, på verk av sådan statslös eller flykting som har sin vanligavistelseort i samt på verk som först har utgivits här. Motsvarandebestämmelser finns i 22 § FotoL. Med stöd av en fullmaktsbestämmelse i 62 § URLhar Kungl. Maj:t i 1 § TK föreskrivit att URL vidare skall vara tilllämpligdels på verk av utländsk upphovsman, om verket först har utgivits i främmandeunionsland eller i land utanför unionen men eller inom trettio dagardärefter i unionsland, dels på outgivet verk av medborgare i främmandeunionsland. Vidare har med stöd av fullmaktsbestämmelse i 23 § FotoLföreskrivits i 6 § TK och 1 § TK äger motsvarande tillämpning i fråga omfotografisk bUd. I promemorian konstateras att piincipen om attmedborgarskap skall gmnda skydd redan är uttalad i 60 § URL och att någonändring i denna del därför inte är påkallad. Den nya konventionsregeln om attden som har vanlig vistelseort i unionsland är jämställd med medborgare isådant land bör däremot föranleda vissa ändringar. Utredningen föreslår att de nuvarandebestämmelserna om skydd för verk av den som har hemvist i och avstatslösa och politiska flyktingar med vanlig vistelseort här ersätts av engenerell regel om skydd åt verk av den som har sin vanliga vistelseort iSverige. föreslåsatt specialregeln om vad som skall anses som "samtidig utgivning"tas in i 60 § URL. Motsvarande bestämmelser bör gälla för fotografisk bildenligt 22 § FotoL. ErUigt promemorian är det dock inte nödvändigt att återgedessa i FotoL. Utredningen föreslår att i stället i 22 § FotoL en hänvisningtas in till 60 § URL. Motsvarande ändringar bör också göras i 1 § TKbeträffande verk från andra unionsländer. I promemorian framhålls att det inteär nödvändigt att som f, n, i 1 § TK upprepa bestämmelserna i 60 § URL, Det ärenligt utredningen tillräckligt att i stadgandet förklara att URL:sbestämmelser om upphovsrätt skall gälla även för verk som inte har denanknytning till som avses i 60 §, om verket äger motsvarande anknytningtUl annat unionsland. Som tidigare nämnts föreskrivs i 6 § TK att 1 § skall hamotsvarande tillämpning på fotografisk bild. Utövervad som har anförts har i konventionstexten förts in vissa andrabestämmelser som torde föranleda ändringar i de nämnda svenska bestämmelsema.Konventionens tiUämpningsområde har vidgats genom att det har införts speciellaanknytningsmoment i fråga om filmverk, byggnadsverk och konstverk. Även om detidigare nämnda nationalitets- och publiceringskriterierna inte är uppfyllda,skall skydd enligt konventionen inträda dels för upphovsmän till filmverk,vars producent har sitt säte eller sin vanliga vistelseort i ett unionsland(art. 4.a), och dels för upphovsmän tiU byggnadsverk uppfört i unionsland ochverk av grafisk eller plastisk konst vUka utgör del av byggnad som är belägen iett unionsland (art. 4.b.). Den sistnämnda bestämmelsen har delvis sinmotsvarighet i den tidigare konventionstexten men har utvidgats i förhållandetiU denna. Vad först gäller filmverk föreslås i promemorianatt en bestämmelse motsvarande konventionens art. 4.a. tas in i 60 § URL. Isamband härmed bör också tas in en i art. 15.2. införd presumtionsregel att,om annat ej visas, som producent skall anses den vars namn på sedvanligt sättutsatts på exemplar av filmverket. I fråga om byggnadsverk m.m. föreskrivsredan i 60 § URL att lagens regler om upphovsrätt är tUl-lämpliga på i Sverigeutfört byggnadsverk och på konstverk som har infogats i här belägen byggnad. Påmotsvarande sätt föreskrivs i 1 § TK att bestämmelserna i skall gälla ävenbyggnadsverk av utländsk upphovsman, vilket har utförts i främmandeunionsland, och verk av grafisk eller plastisk konst av utländsk upphovsman,vilket har infogats i byggnad belägen i främmande unionsland. På grundval av enredaktionell jämkning som skett i konventionstexten bör enligt utredningenregeln om konstverk i 60 § URL göras tillämplig inte bara på konstverk som harinfogats i här belägen byggnad utan även på konstverk som har infogats i annanmed marken fast förenad anordning. Utredningens tidigare nämnda förslag att i22 § FotoL och 1 § TK föra in hänvisningar tUl de kriterier förtUlämpningsområdet som anges i 60 § URL gäller också de nu nämnda bestämmelsernaom filmverk, byggnadsverk och konstverk. Utredningens förslag tUl deändringar i den svenska lagstiftningen som föranleds av de nya reglerna omkonventionens tillämpningsområde har tillstyrkts under remissbehandlingen ochjag finner också för egen del att de till övervägande del bör godtas. Jag anserdet emellertid inte vara lämpligt att i 22 § FoloL ta in en bestämmelse om att60 § URL skall äga motsvarande tillämpning i fråga om rätten till fotografiskbild. I varje lag bör självständigt anges dess tUlämpningsområde. I sak sammaregler som i 60 § första stycket URL bör därför tas in i 22 § FotoL. Av sammaskäl godtar jag inte heller utredningens förslag att fullmaktsbestämmelsen i 23§ FotoL skall ersättas av en hänvisning i 22 § till 62 § URL. I detta sammanhang vill jag beröra en annan fråga som haraktualiserats under utredningsarbetet, nämligen om man för framtiden börbehålla den lagtekniska lösningen att i URL och FotoL baia reglera lagarnastiUämpning på verk med svensk anknytning medan deras tUl-lämpning på verk medutländsk anknytning regleras i TK. En ledamot av utredningen, professomBergström, föreslår att URL:s konstruktion ändras så, att man i 60 § tar inBernkonventionens regler om tillämpningsområdet, inbegripet dess regler omvilket land som skall anses vara ett verks hemland. För såväl enskilda somdomstolar bör enligt ett sådant system bli lättare att tillämpa. Manvinner också den lagtekniska fördelen att de materiella reglerna inte behöveråterges två gånger, dels i URL och dels i TK. Vidare undviks på detta sättlättare risken för tolkningar av bestämmelser omtiUämpningsområdet som strider mot andra unionsländers tolkningar, vilka tillövervägande del är grundade på en direkt tillämpning av konventionen. Bergströmframhåller vidare att man med det system han förordar kan införasärskilda regler beträffande verk med som hemland, t. ex. bestämmelserom att generella avtal med upphovsmannaorganisationer utsträcks till att gällaäven icke medlemmar. Enligt min mening skulle den avBergström förordade lagtekniska lösningen innebära åtskUliga fördelar om man idetta sammanhang bara behövde ta hänsyn till . Det äremellertid att märka att också skall gälla beträffande verk medanknytning till land som är anslutet till Världskonventionen. Vissa av lagensbestämmelser skall vidare tillämpas på televisionsutsändningar från länder,som är anslutna till europeiska konvention om skydd förtelevisionsutsändningar, och på framföranden, ljudupptagningar samt radio- ochtelevisionsutsändningar som äger rum i länder anslutna tUl konventionom skydd för utövande konstnärer, framstäUare av fonogram samt radioföretag (den s. k. Romkonventionen). frågorregleras nu i 25 §§ TK, vilka inte berörs av förslag. Det äremellertid enligt min mening inte gärna möjligt att i URL reglera lagenstillämplighet på främmande verk med ursprung i Bern-unionsland och i TKbehandla lagens tillämplighet på verk m. m. med anknytning till land som haranslutit sig till andra konventioner. En sådan lösning är inkonsekvent och kanskapa förvirring. Skulle man, å andra sidan, konsekvent följa den av Bergströmförordade systematiken och i URL reglera lagens tiUämplighet inom ramen förtUlämpningsområdet för alla de nämnda konventionerna, blir lagens bestämmelserpå denna punkt synnerligen omfattande och otympliga. Jag förordar därför attden nuvarande systematiken behålls oförändrad. Skulle det bli aktuelltatt införa särskilda bestämmelser i för verk med som hemland fårfrågan givetvis prövas på nytt. Del synes dock troligt att frågan då kan lösasutan att den nuvarande systematiken frångås. Utöver de tidigare nämnda förslagen till lagändringar,som är kon-ventionsbetingade, föreslås i promemorian en ändring av 61 § andrastycket URL. Nämnda bestämmelse reglerar tUlämpningsområdet för 49 § om skyddför kataloger m. m. För att få likformighet med 60 § föreslås att bestämmelsenom att 49 § skall tUlämpas på arbete framställt av den som har hemvist iSverige eller av sådan statslös eller flykting som har sin vanliga vistelseorthär ersätts med en regel om att 49 § är tUlämplig på arbete framställt av densom har sin vanliga vistelseort här. Jag biträder detta förslag. I 60 § URL regleras tillämpningsområdet för lagensbestämmelser om upphovsrätt Frågan om svensk eller utiändsk rätt skall tUlämpasi fråga om upphovsrättsliga avtal med internationell anknytning besvaras inteav lagtexten, I promemorian uttalas att denna fråga torde vara att lösa enligtden svenska internationella privaträttens regler. En remissinstans harkritiserat detta uttalande och framhåUit att denna tolkning saknar stöd 1förarbetena och inte framgår tydligt av lagtexten samt att ett klargörande pådenna punkt är önskvärt. För egen del vUl jag framhålla att 60 § URL jämtede med stöd av 62 § URL utfärdade bestämmelserna i reglerar vilka verk somåtnjuter skydd enligt svensk lag. Bestämmelsema får emellertid inte tolkas så,att de sätter eljest tillämpliga internationellt privaträttsliga regler urspel såvitt avser avtalsrättsliga frågor. Såsom utredningen påpekat kan detdärför förekomma att utländsk lag skall tUlämpas i stället för vissa av URL:sbestämmelser som reglerar avtalsrättsliga frågor, allt dock under förutsättningatt frågan gäller ett verk som är skyddat enligt svensk lag. Liksom i annanprivaträttslig lagstiftning gäller därför den allmänna principen atttillämpningen av svensk lag är beroende av att de internationelltprivaträttsliga reglerna leder till att svensk lag skall tUlämpas påavtalsförhållandet. Det finns emellertid lika litet här someljest i vår lagstiftning skäl att i lagen ge uttryck för denna allmännaprincip. 7 art. 3.3. finns en definition av begreppet"publicerade verk". Ett verk anses publicerat, när det är utgivet,oberoende av det sätt på vUket de särskilda exemplaren har framställts. Enligtden nya konventionstexten krävs för att publicering skall anses ha skett att utgivningenhar skett "med upphovsmannens samtycke" och att exemplaren har"gjorts tUlgängliga på sådant sätt att, med beaktande av verkets art,allmänhetens rimliga behov blir tillfredsstäUt". Begreppet publiceringmotsvaras i URL närmast av utgivning. Enligt 8 § andra stycket URL anses ettverk vara utgivet när exemplar av verket lovligen har förts i handeln eUereljest blivit spridda tiU allmänheten. I promemorian uttalas att den nya definitionen medhänsyn till förhållandena i uflandet synes påkalla att ordet"lovligen" i lagtexten byts ut mot "med upphovsmannenssamtycke". I övrigt föranleder enligt promemorian ändringama i artikelninte någon ändring i den svenska lagen. Ett par remissinstanser anser att den föreslagnaändringen inte behövs. menar att uttrycket"lovligen" bör behåUas, eftersom det enligt URL kan förekomma attett verk kan anses utgivet utan upphovsmannens samtycke. Samfundet framhållervidare att det från tolkningssynpunkt är mindre lämpligt att behåUa rekvisitet"lovligen" beträffande offenfliggörande vilket regleras i 8 § förstastycket URL, medan man för utgivande inför en annan formulering. I denna fråga vill jag först framhålla att begreppetpublicering enligt har betydelse framför aUt när det gälleratt bestämma hemland för verk. Vid diskussionerna under Stockholmskonferensenframgick att problemet väsentligen gällde huruvida publicering med stöd avtvångslicens skulle kunna utgöra publicering i konventionens mening. Syftet medkonventionsändringen torde framför allt ha varit att hindra att ett verk skallkunna ges anknytning till visst land utan att upphovsmannens samtyckeföreligger. Framför allt i länder utanför Bernunionen torde publicering särskUt genom fonogram ske med stöd av tvångslicens. Sådan publicering fårenligt min uppfattning anses utgöra utgivning enligt 8 § andra stycket URL idess nuvarande lydelse. Verk som på detta sätt fått sin första publiceringutanför kan alltså enligt 60 § URL komma utanför tillämpningsområdetför URL. Detta är enligt min mening inte tiUfredsställande. Man bör därförutforma definitionen av begreppet utgivning i URL så, att den så nära sommöjUgt stämmer överens med begreppet publicering i Bemkonventionen. Somföreslagits i promemorian bör därför ordet "lovligen" i 8 § andrastycket URL bytas ut mot "med upphovsmannens samtycke". Däremotpåkallar konventionsändringen inte någon ändring i definitionen av begreppet offenfliggörandei 8 § första stycket URL eller 4§ FotoL, eftersom offenfliggörande i princip inte har någon betydelse föruppkomsten av skydd. Som uttalats i promemorian torde den nyadefimtionen av begreppet "publicerat verk" i art. 3,3, i övrigt intepåkalla någon ändring i svensk lag, 3.4.2.4 Upphovsmannensideella rätt (art. 6bis) I art. 6bis finns bestämmelser om upphovsmannensideella rätt, dvs. hans rätt att nämnas som upphovsman till verket och attmotsätta sig varje förvanskning av verket eller liknande förfarande beträffandedetta som är tUl men för hans ära eller anseende. Enligt Brysseltexten skalldessa rättigheter bestå minst under upphovsmannens livstid. Enligt den nyakonventionstexten gäller som huvudregel att den ideella rätten skall beståunder hela skyddstiden. Motsvarande bestämmelse i 3 § URL och 2 § FotoLgäUer redan nu för hela skyddstiden och någon ändring i den svenska lagenbehövs därför inte. 3.4.2.5 Skyddstiden(art. 7 och 7bis) I art. 7 har införts nya bestämmelser om den tidunder vUken filmverk, fotografiska verk och verk av brakskonst skaU åtnjutaupphovsrättsligt skydd. EnUgt Brysseltexten är dessa verk undantagna från denvanliga skyddstiden från upphovsmannens död, EiUigt den nyakonventionstexten gäller emellertid huvudregeln i princip även för filmverk,dock att unionsländerna kan bestämma tiden tUl från det verket medupphovsmannens samtycke gjordes tillgängligt för aUmänheten. För fotografiskaverk och verk av bmkskonst har införts en minimitid från verketstillkomst. Beträffande filmverk och verk av bmkskonst gällerenligt URL den i 43 § angivna vanliga skyddstiden från upphovsmannensdöd. Enligt 15 § FotoL är skyddstiden för fotografier i aUmänhet från detbilden framställdes. Har fotografiet konstnärligt eller vetenskapligt värde, s.k, kvalificerat fotografi, är skyddstiden densamma som enligt URL, Den nyakonventionstextens krav på skyddstid för filmverk, fotografiska verk och verkav bmkskonst är alltså uppfyllda och kräver därför inte någonlagstiftningsåtgärd. Hovrätten för har ifrågasatt, om maninte för fUmverk bör införa den enligt den nya konventionstexten alternativtmedgivna skyddstiden från det verket gjordes tUlgängllgt för allmänheten.Som skäl härför anförs att filmverk mer och mer framstår som ett gmpparbete avflera upphovsmän och att det då förefaller lämp:-ligare att knyta skyddstidentill verkets offentUggörande än till tidpunkten för en viss persons död. Ensådan regel skulle emellertid, som hovrätten själv framhåller, medföra attskyddstiden regelmässigt kom- 6 1973.1 saml. Enligt min mening är detta ett skäl mot en ändring i dennuvarande ordningen. En sådan är heller inte nödvändig för tUlträde till dennya konventionstexten. Jag är därför inte beredd att nu förorda någon ändring ienlighet med hovrättens förslag. Jag utgår emellertid från att denna frågaövervägs under det pågående arbetet på en översyn av den upphovsrättsligalagstiftningen. Somjag nämnde åtnjuter s, k, kvalificerat fotografi, dvs, fotografi medkonstnärligt eller vetenskapligt värde, samma skyddstid som verk enligt URL,dvs. från upphovsmannens död. vid Lunds universitethar i sitt remissyttrande föreslagit att kvalificerat fotografi skall kunnaanses föreligga även om inte något särskilt värde i angivet hänseende ärförknippat med bUden, En sådan ändring skulle emellertid medföra ett ingrepp ilagstiftningen som inte påkallas av ett tillträde till den nyakonventionstexten och bör därför inte ske i detta sammanhang. Jagvill i detta sammanhang även beröra frågan om s, k, skyddstidsjämförelse.Enligt art. 7.8. skall skyddstiden alltid bestämmas av lagen i det land därskydd påkaUas men skyddstiden skall, om inte detta lands lagstiftningföreskriver annat, inte överskrida den skyddstid som gäller i verkets herrUand,Häremot svarande bestämmelser finns i 1 § 3 mom, TK som föreskriver att skyddenligt svensk lag inte skall åtnjutas för utländsk medborgare i fall då den iverkets hemland stadgade skyddstiden redan har gått ut. Svensk medborgareåtnjuter emellertid aUtid skydd enligt svensk lag, 1promemorian föreslås att nuvarande bestämmelser i skall behållasoförändrade. Två av utredningens ledamöter, professorerna ochStrömholm, har emellertid föreslagit att regeln utformas så, attskyddstidsjämförelse skall göras bara när verkets upphovsman är medborgare ieller har sin vanliga vistelseort i land med längre skyddstid än den 50-åriga,Som skäl anförs att den nuvarande regeln medför att en svensk upphovsman, varsverk har sitt hemland i ett land med kortare skyddstid, ändå får åtnjuta50-årig skyddstid i på grund av nationalltetsregeln i 60 § URL, medanen utiändsk medborgare i samma siuation är underkastad den kortare skyddstideni verkets hemland. De två ledamöterna ifrågasätter, om denna regel är förenligmed den i konventionen stadgade gmndprincipen om nationell behandling. Deföreslår i stället en bestämmelse av innehåll att, om skyddstiden har gått ut iverkets hemland, skydd enligt svensk lag skall åtnjutas, om upphovsmannen ärmedborgare eUer har sin vanliga vistelseort i eller i annat unionslandmed samma eller längre skyddstid. Som framgår av vad jag sagt är enligt art.7,8, skyddstidsjämförelse huvudregel och nationell behandling i dettahänseende är garanterad endast om lagstiftnmgen i det land där skydd påkallasföreskri- Bestämmelsen i art, 7,8, måste alltså anses utgöra ett uttryckligtundantag från den princip om nationell behandling som föreskrivs i art, 5,Enligt min mening finns inte någon anledning att frångå den regel omskyddstidsjämförelse som gäller . Jag förordar därför att Sverigeutnyttjar rätten att begränsa skyddstiden i hithörande fall i samma omfattningsom i gällande rätt. Bestämmelsen härom bör liksom nu lämpligen ingå i TK, Bestämmelserna i art, 7 har i övrigt jämkats ivissa hänseenden, bl, a. genom att vissa förtydliganden har gjorts beträffandeskyddstiden för anonyma och pseudonyma verk. Motsvarande lösningar finns redani URL, Varken denna ändring eUer övriga jämkningar i art, 7 föranleder någonändring i den svenska lagstiftningen. I art. 7bis finns bestämmelser om skyddstid närupphovsrätt tillkommer flera personer gemensamt. Vissa omformuleringar iartikeln gjordes vid , Inte heller dessa ändringarpåkallar någon ändring i den svenska lagstiftningen, 3,4,2,6Rätten till mångfaldigande, allmänna bestämmelser (art. 9) I art. 9 har den betydelsefulla ändringen vidtagitsatt upphovsman, i motsats till vad som gäller enligt Brysseltexten, tillerkäntsgenereU ensamrätt att mångfaldiga sitt verk (art. 9.1.). Härtill ansluter enundantagsregel enligt vilken unionsländema får tUlåta mångfaldigande i vissafall, om detta inte gör intrång i det normala utnyttjandet av verket och inteheller oskäligt inkräktar på upphovsmannens legitima intressen (art. ).Vidare anges att varje ljud- eller bildupptagning anses som mångfaldigandeenligt konventionen (art. Bådehuvudregeln i art 9.1. och bestämmelsen i art 9.3. har som uttalas ipromemorian redan motsvarigheter i 2 § URL och någon ändring i den svenskalagstiftningen är därför inte påkallad av konventionens nya lydelse i dennadel. Undantagsbestämmelsen i art. 9,2, uppställer relativt snäva gränser förunionsländernas möjligheter att inskränka upphovsmannens ensamrätt attmångfaldiga sitt verk. I frågan huruvida den svenska upphovsrättsllgalagstiftningen är förenlig med den nya konventionstexten vUl jag anföraföljande. Reglerna om inskränkningar i upphovsrätten ärintagna i 2 kap, URL och de bestämmelser som kan vara aktuella i dettasammanhang finns i 9, 11 och 12 §§, 14 § andra stycket, 15 § andra stycket, 1619§§ samt 24 och 25 §§, Vad gäller 9 och 24 §§ kommer jag att behandla dem senarei samband med frågan om upphovsrätt för allmänna handlingar. Jag vill här baranämna att jag vid utformningen av dessa bestämmelser har beaktat de krav somart, 9,2, uppställer och jag får i denna del hänvisa till avsnitt 4,4,2 och4,4.7. I det följande skall jag i tur och ordning behandla de övrigabestämmelserna i 2 kap. URL och deras förenlighet med art, 9,2. i den nyalydelsen. Enligt 11 § första stycket URL får enstaka exemplarav offentiiggjort verk framställas för enskilt bruk. Vad som sålundaframställs får inte utnyttjas för annat ändamål, I paragrafens andra styckeföreskrivs särskilda villkor för vissa specialfall. En motsvarighet tillbestämmelsen i första stycket finns i 5 § FotoL, I promemorian uttalas att det i praktiken harframträtt vissa tendenser till missbmk av den rätt att mångfaldiga skyddadeverk som 11 § första stycket URL medger. Särskilt inom undervisningsväsendethar stadgandet utnyttjats för mångfaldigande av skyddade verk genomsten-cilering eller andra tekniska metoder i en utsträckning som går vidautöver vad som var avsett vid stadgandets tUlkomst. Internt mångfaldigat materialhämtat från böcker, tidningar och uppslagsverk m. m. i upplagor som kan hauppgått till ett par hundra exemplar har enligt promemorian i viss utsträckningfått ersätta tryckta läroböcker. Enligt utredningen kan missbmket till en delförklaras av att bestämmelsen på gmnd av sin utformning kan inbjuda tUlmissförstånd. För att utesluta missförstånd och missbmk börbestämmelsen därför enligt promemorian omformuleras på ett sätt som i alltväsentligt stämmer överens m.ed konventionstexten. Motsvarande ändring föreslåsi 5 § FotoL.