prop · FW03162 · 1973-12-31 00:00:00 — avledandeav avloppsvatten, I 2 kap. lagen (1939: 608) om enskilda vägar reglerasvägsamfälligheter och i 3 kap. samma lag vägföreningar. Av återståendeförfattningar, som behandlar anläggningssamfälligheter, torde LGA vara avstörst intresse. FörslagettUl anläggningslag har avseende endast på anläggningssamfälligheter. DetinnehåUer bestämmelser om inrättande av gemensamhetsanläggning, dvs.anläggning som är gemensam för flera fastigheter och som tillgodoser ändamålav stadigvarande nytta för dem. Av förenämnda författningar skall anläggningslagenersätta 2 kap. lagen om enskilda vägar och lagen om vissagemensamhetsanläggningar. Förslaget har anpassats tUl FBL. Anläggningslageninnehåller i motsats tUl lagen om enskilda vägar och LGA inte någrabestämmelser om förvaltningen. Sådana bestämmelser har i stället tagits in iförslaget till lag om förvaltning av samfälligheter, som är avsedd att ersättabysamfällighetslagen, Lagen om förvaltning av samfälligheter skall sålundatiUämpas på både anläggnings- och marksamfälligheter, Lagen innehåUer bestämmelserom två förvaltningsformer, delägarförvaltning och föreningsförvaltning. skall delägama själva svara för förvaltningen.Vid föreningsförvaltning bildas en särskUd juridisk person,samfäUighetsförening, som omhänderhar förvaltningen. Den föreslagnalagstiftningen är avsedd att, då den träder i kraft, ersätta främst LGA ochberörda delar av lagen om enskilda vägar resp. bysamfällighetslagen. Påanläggningssamfälligheter, som bildats före ikraftträdandet av den nyalagstiftningen, skall de gamla reglerna gälla. Vidsidan av marksamfälligheter och faslighelssammanslutningar av typenanläggningssamfälligheter finns en särskild typ av gemenskap meUan fastigheter,nämligen fastighetssammanslutningar för jaktvård och fiskevård. De kantillskapas och förvaltas enligt lagen (1938: 274) om rätt till jakt och lagen(1960: 130) om fiskevårdsområden. Regleringeni 8 § KL och anvisningarna till denna paragraf torde i första hand direkt avseendast marksamfälligheter (vid skifte avsatt samfällighet, häradsallmänning,allmänningsskog, samfälld skog) under det att promemorian angående beskattningav vissa gemensamhetsanläggningar endast berör en form avanläggningssamfälligheter. Enligt promemorieförslaget om fastighetsbegreppetskall till taxeringsenhet, som utgör hel fastighet, höra fastighetstillbehörenligt JB, Detta gäller även bl, a. andel i samfälld mark, samfällt fiske ochdelaktighet i gemensamhetsanläggning, vägsamfällighet och andrafastighetssammanslutningar. Det har i sistnämnda förslag sålunda förutsattsatt värdet av vissa former av samfäUigheter skall delas upp på de delägandefastigheterna. I första hand avses då de samfälligheter som förvaltas direktav delägarna. I8 § KL föreskrivs att vissa marksamfäUigheter, som står under särskild förvaltning, skall utgöra särskild taxeringsenhet. stämmelser avser enligt promemorian till viss delföråldrade rättsinstitut. I praxis torde särskild taxeringsenhet ha bildats avmarksamfälligheter av skilda slag även sådana som inte nämnts i 8 § om destått under särskild förvaltning. Skäl kan enligt promemorian'tala för att såäven bör bli fallet i fortsättningen. Enligt denföreslagna nya lagen om förvaltning av samfälligheter skall de huvudsakligaanläggningssamfälligheterna förvaltas enligt samma regler som gäller förmotsvarande marksamfälligheter. Man torde vid sådant förhållande och även avandra skäl böra överväga om det är lämpligt alt samfälligheter med föreningsförvaltningeller liknande skall behandlas olika vid fastighetstaxeringen beroende på om deutgör marksamfäUighet eller anläggningssamfällighet. Skäl kan tala däremot.Vidare synes böra övervägas om i vart fall inte samtliga anläggningssamfälligheterbör få en enhetlig behandling vid fastighetstaxeringen, Ipromemorian anförs vidare att det inte synes föreligga anledning att bryta mottidigare praxis i fråga om fastighetstaxeringen av marksamfälligheter, somstår under föreningsförvaltning. Tveksamhet torde kunna föreligga om det, bl.a. mot bakgrund av förslaget till lag om förvaltning av samfälligheter, ärsakligt befogat att vid fastighetstaxeringen behandla marksamfälligheter ochanläggningssamfälligheter olika. Reglerna om fastighetstaxeringen av samfäUigheternasynes emellertid böra inflyta i 8 § KL. Om den lämpligaste lösningen i fräga omfastighetstaxeringen av samfälligheter, som är föremål för föreningsförvaltninge. d., skulle vara alt de skaU utgöra särskilda taxeringsenheter, synesbestämmelse därom kunna anges i ett sista stycke av 8 §. Ta.xering avsamfällighet som särskild taxeringsenhet skulle i sig kunna sägas innebära delsen uppdelning av fastighet genom avskiljande av värdet av andelen från denanddsberättigade fastigheten, dels sammanföring av fastighetsdelar genomsammanläggning av värdet av andelama. Det sista stycket av 8 § skulle vid ettsådant ställningstagande förslagsvis kunna lyda: "Samfällighet, somförvallas av samfällighetsförening eller motsvarande skall utgöra taxeringsenhet. "Vill man särreglera anläggnings-och marksamfälligheter i detta avseende tordeen sådan regel böra gälla för marksamfälligheter. Det kan vidare diskuteras omundantag i nu aktuellt avseende bör göras för föreningsförvaltadesamfälligheter, vars värde understiger visst belopp, t. ex, . 'Förslaget att i princip bibehålla den nuvarandesystematiken vid indelningen i taxeringsenheter tillstyrks av samtligaremissinstanser som yttrat sig i frågan, t. ex. CFD och länsstyrelserna iGöteborgs och Detsamma gäller förslaget att modernisera bestämmelsernaom taxeringsenhet bl. a. för att uppnå bättre överensstämmelse med den nyafastighetsbildningslagstiflningen. CFD anför bl. a, att det för ett rationelltutnyttjande av CFD:s fastighetsdatabank är av stor vikt att såvitt möjligtskapa enhetliga regler för den skatterättsliga indelningen i taxeringsenheteroch den uppdelning i redovisningsenheter som sker i fastighetsdatabanken. Meden sådan enhetlighet underlättas arbetet med att vid allmän fastighetstaxeringöverföra information från databanken, vars indelning grandas på bestämmelsernaifastighelsbildningslagsliftningen, 3.3.3.2 Huvudregelom registerfastighet Promemorieförslaget om fastighetsbegreppet Förslagetatt registerfastighet skall vara primär enhet vid indelningen itaxeringsenheter lämnas utan erinran i remissyttrandena. Remissinstanserna gör inteheller några invändningar mot förslaget att värdet av byggnader ochanläggningar, som uppförts på annans mark på grund av servitut som sägs i 2kap, 1 § andra stycket JB, skall tillföras den taxeringsenhet i vilken denhärskande fastigheten ingår. Detta gäller både då"servitutsbyggnaden" e, d, är belägen i samma kommun som denhärskande fasligheten och då den är belägen i en annan kommun. För det senarefallet föreslår att ett förtydligande görs i 8 § KL elleranvisningarna till denna paragraf, innebärande att regeln att vad som stadgatsom att taxeringsenhet inte får sträcka sig över kommungräns, inte gäller i falldå byggnader och anläggningar, som avses i 2 kap, 1 § andra stycket JB, ärbelägna i annan kommun än den härskande fastigheten. Svenska kommunförbundetframhåller att det f, n, inte torde vara vanligt förekommande med anläggningaroch byggnader uppförda inom en kommun med den härskande fastigheten inom annankommun. Dessa representerar f. n, inte särskilt stora värden. Utvecklingen kandock leda till väsentiigt ändrade förhållanden i dessa avseenden.Kommunförbundet anser alt man eventuellt får la upp frågan om en fördelning avgarantibelopp mellan berörda kommuner tUl ny prövning om väsentligt ändradeförhållanden skulle inträffa, 3.3.3.3 Uppdelningav registerfastighet Utredningsförslaget Fråganom taxering som särskild taxeringsenhet av bostadsbyggnader på vissajordbruksfastigheter har berörts av några remissinstanser. Kammarrätten iStockholm anser att regler som medger ökad uppdelning av fastigheter på tvåeller flera taxeringsenheter bör införas i synnerhet för de fall då enjordbraksfastighets bostadsbyggnader används för fritidsändamål och resten avfastigheten för jordbraks- och skogs- Liknande synpunkter framförs av bl, a.länsstyrelsen i . Som exempel anger sådanajordbruksfastigheter som består av bostadsbyggnad och i stort sett endast tomttill denna samt däratöver något skogsskifte. Mot det huvudsakliga innehållet i förslaget atttaxeringsenhet liksom hittUls skall kunna bildas genom uppdelning på vissaangivna grunder av registerfaslighet, görs inte några erinringar avremissinstanserna. I den del förslaget innebär att taxeringsenhet inte längreskall bildas, då del av registerfastighet avyttrats efter mendetta inte lett till fastighetsbildning, har del föranlett delade meningar hosremissinstanserna. Av de remissinstanser som uttryckligen yttrat sig i frågantillstyrks förslaget av bl. a. RSV samt länsstyrelserna i ochJämtlands län. Motsatt ställningstagande görs av bl. a. statens vattenfallsverksamt länsstyrelserna i Östergötiands, och län. i anför att det vid 1970 årsfastighetstaxering rådde viss osäkerhet rörande taxeringen vid sämjedelningmen alt de föreslagna reglema innefattar klargörande regler för taxering avsådana enheter. Några remissinstanser kritiserar förslaget med hänsyn lUlde länga dröjsmål som de anser förekomma i fastighetsbildningsärenden. Länsstyrelseni län anför att del har observerats flera fall, därfastighetsbildningen inte kommit tUl stånd förrän omkring efterförvärvet, särskilt gäller detta förvärv från jordbruks- och skogsbolag samtfrån lantbruksnämnd. Även lantbruksnämnds förvärv av fastigheter ellerfastighetsdelar och sedermera rationaliseringsförsäljningar kan ibland dralångt ut . I sådana fall bör en utbrytning av det sålda området tillsärskild taxeringsenhet ske i samband med förvärvet. Det rör sig här ofta ombebyggda områden, varför frågan om särskUd taxeringsenhet också kan fåbetydelse vid såväl den årliga inkomsttaxeringen som vid realisationsvinstberäkningvid senare försäljning. Samma inställning redovisar statens vattenfallsverk.Verket anför att ärenden av nu aktuellt slag endast i undantagsfall hinnerbehandlas hos fastighetsbUdningsmyndigheten . Dessa ärendenshandläggning har vanligen tagit mellan två och , och fall har förekommit,då mellan fem och förflutit innan ärendet kunnat avslutas. Även anför att det enligt förbundets erfarenhet inte ärovanligt att fastighetsbUdningen kan dra ut på liden upp till ,särskilt vid försäljningar för exploateringsändamål. Effekterna av förslaget för beskattningen av byggnader pådet över- lålnaområdet behandlas av ett antal remissinstanser. RSV anför att det förekommeratt avyttrat område bebyggs nästan . Sådan byggnad skulle anses sombyggnad på ofri grund. Vid schablonbeskattningen beräknas därvid intäktenendast på det taxerade byggnadsvärdet varjämte säljaren påförs garantibeloppför fastighetsdel som han inte är ägare till. i länpekar på den situationen då tomtområde med bostadsbyggnad på enjordbraksfastighet överlåts men fastighetsbildning inte hinner verkställas såatt ny taxering kan ske det påföljande året. Följden blir alt den nye ägarenskall redovisa fastigheten såsom jordbruksfastighet (del av) vid de tvåinkomsttaxeringar som följer efter hans förvärv, och att han kanföreta arbeten på byggnaden och få avdrag vid inkomsttaxeringen för kostnaderför reparation och underhåll av byggnad. Förslagetsföljder för skattskyldigheten för garanlibelopp m. m. behandlas av bl. a.statens vattenfallsverk och i län. anföratt även om köpare och säljare i det enskilda fallet kan avtala omfastighetsbeskattningen för tiden mellan överlåtelse och registrering,föranleder ett längre dröjsmål mellan sistnämnda två tidpunkter mycket extraarbete och besvär för berörda parter. i län anför att manredan nu i praxis i aUmänhet torde fördela garantibeloppet på köpare ochsäljare efter skälig grund (jfr regeringsrättens årsbok 1963 not Fi 1262 och1972 ref. 32). Om man underlåter att särtaxera sålda områden, torde dettadärför i och för sig inte få några nämnvärda konsekvenser i fräga omgarantibeskattningen. Det måste dock anses olämpligt att under kanske många ärsakna ett officiellt fastställt taxeringsvärde för området i fråga. Länsstyrelseni framhåller att försäljning av ett område inte bara påverkargarantibeskattningen utan också köparens och säljarens inkomst- ochförmögenhetstaxeringar, som oftast är av betydligt större intresse förparterna. Någon praktisk möjlighet alt avtala om dessa taxeringar föreliggerinte. Byggnadsstyrelsenföreslår att uppdelning av fastighet, tillhörig staten, skall kunna ske då denstatiiga förvaltningen av en fastighet delats upp mellan olika ämbetsverk, t.ex. på för enbart byggnaderna och på domänverket förfaslighetens mark. Av redovisningstekniska skäl är det önskvärt, alt varjeverk kan bli taxerat för sin förvaltningsdel av fastigheten. Byggnadsstyrelsenuppger att sådan uppdelning tillämpats redan fr. o. m. allmännafastighetstaxering inom , där den statliga äganderätten ansettskunna knytas till resp. ämbetsverk och inte nödvändigtvis till staten som helhet. Förslagetatt uppdelning på taxeringsenheter i fortsättningen inte skall göras avfastighets skattepliktiga och icke skattepliktiga värdedelar har tillstyrktsav de remissinstanser som yttrat sig därom bl. kammarrätten i och CFD. CFD framhåller vidareatt en samordning mellan fastighetsbanden och fastighetsregistret kräver ettsamordnat identifikalionssystem, utgående från de officieUa fastighetsbeteckningarna,officiell numerisk områdesbeteckning m. m. En sådan samordning föreligger intemellan RSV;s och CFD:s nuvarande system. 3.3.3.4 Sammanföring till en taxeringsenhet Promemorieförslaget om fastighetsbegreppet Det helt övervägande antalet remissinstanser har intenågot att erinra mot förslaget om sammanföring i vissa angivna fall av primäraoch sekundära enheter till taxeringsenhet. Förslaget att fastigheter av beskattningsnaturenannan fastighet skall fä sammanföras endast då de gränsar intill varandrabehandlas av i . anför all det ifråga om större industrier varit vanligt att byggnader av likartatslag t. ex. personalbostäder, fabriksanläggningar med tUlhörande markinom vissa områden sammanförts till en taxeringsenhet. Dessa fastigheterangränsar inte alltid varandra. Förfaringssättet har enligt länsstyrelsensmening medfört vissa praktiska fördelar, bl. a. har antalet taxeringsenheternedbringats. Skogsindustriernas samarbetsutskott tillstyrker med vissreservation förslaget om utvidgad möjlighet att sammanföra fastigheter avbeskattningsnaturen jordbruksfastighet lUl en taxeringsenhet. Förslaget innebärur fastighetstaxeringssynpunkt en klar förbättring, inte minst ur skogligsynpunkt. Eftersom bestämningen av den fastighetstaxerings-mässiga enheten harbetydelse såväl för inkomstbeskattningen i förvärvskällan jordbruksfastighetsom vid realisationsvinstbeskattningen, anser utskottet all ändringar i dennadel inte bör göras tvingande utan vidare utredning och anpassning av övrigaskatteregler. 3.3.3.5 Samfälligheter Promemorieförslaget om gemensamhetsanläggningar Förslaget att värdet av gemensamhetsanläggningar enligtLGA vid fastighetstaxeringen skall tilläggas de delägande fastigheterna alltefter deras andelstal tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet av deremissinstanser som yttrat sig i denna fråga. Bland dessa är ,lantbruksstyrelsen, CFD, försäkringsinspektioncn, länsstyrelserna iStockholms, , , , och Västerbottenslän, allmänna ombudet för mellankommunala mål, Sverigesstadshypotekskassa, , och Svenska revisorsamfundet. CFD anför bl. a.alt förslaget innebär att överensstämmelse med den föreslagna redovisningen ifastighetsregistret ernås. Delaktighet i sammanslutning kommer vidare attredovisas i fastighetsregistret. Uppgift lill grand för taxering av fastighetingående i sådan sammanslut- ning kommer således att kunna erhållas frånfastighetsregistret. Vidare redovisas den belastning utövandet avsamfällighetens verksamhet innebär på fastighet som inte ingår i sammanslutningen.Därigenom förbättras bl, a. underlaget för bedömning av taxeringsvärdet intebara för sådan fastighet som ingår i sådan sammanslutning utan även förfastighet som inte deltar i anläggningssamfällighet men väl belastas avdensamma. i anför bl. a, att övervägandeskäl, inte minst praktiska, talar för att en fastighets andel igemensamhetsanläggning endast skall påverka markvärdet. Ytterligare remissinstanser är positiva till förslaget menhar en del tilläggsförslag. Detta gäller länsstyrelserna i ochKopparbergs län samt HSB. i ifrågasätter om intevissa föreningsförvaltade anläggningssamfälligheter, vars värde är stort, bordebetraktas som självständig taxeringsenhet. Svårigheten är att bestämma denbeloppsgräns som i sådana fall är den mest lämpliga. i Uppsalalän anser att de enda undantagen från huvudregeln om uppdelning avsamfällighets värde på delägarfastighetema bör utgöras av marksamfälligheter,som redan är taxeringsenheter och som är föremål för föreningsförvaltning ellermotsvarande och på vilka lagen om förvaltning av samfäUigheter inte kommer attbli tillämplig. HSB anför att avsikten med gemensamhetsanläggningarna bl. a. äratt de skall innebära vissa rationaliseringar för de betjänade fastigheterna.Delägande fastighet bör därför påföras ett värde som understiger vad en egenmotsvarande anläggning skuUe värderats tUl, om anläggningen är av sådant slagatt enskUd anläggning kunnat utföras, t. ex. parkeringsanläggning. GenomtUlkomst av gemensamhetsanläggning finns vidare risk för alt delägandefastigheter och därmed indirekt bosladskonsumen-terna belastas med kostnaderför anläggningar, som vedertaget kommun eller annan myndighet skulle svaratför. Detta problem uppmärksammades vid behandling av förslaget tillLGA. pekade på risken att man genom ändrad stadsplanemetodikövervältrade på fastighetsägarna visst ansvar för anläggningar, som hittillsbrukat bekostas av det allmänna, t, ex, lekplatser och vissa trafikleder (3 LU1966: 57 s. 93). Departementschefen antydde också att tendenser i sådanriktning inte kunde uteslutas och att fastighetsägarna därför ibland kunde fåsärskUd anledning att bevaka sina intressen. TUl den del gemensamhetsanläggninginnehåller anläggning av sådant slag, som uttalande avser, skallenligt HSB delägande fastighet inte påföras något värde eller beräknadavkastning därav. Ett antal remissinstanser är i och för sig positiva tillförslaget men anser att frågan bör lösas i ett sammanhang förgemensamhetsanläggningar enligt LGA och andra samfälligheter. Detta gäller bl,a, lantmäteristyrelsen, Lantbrukets skattedelegation, Näringslivets skattedelega- Samfundet för fastighetsvärdering, och . och anser att ytterligare överväganden måstegöras och att utredningen måste kompletteras för alt man skall kunna laställning till frågan, ÅtskUUgaremissinstanser avstyrker förslaget. Dessa anser genomgående alt samfällighetsom står under särskild förvaltning skall utgöra särskild taxeringsenhet. Blandde remissinstanser som hävdar denna åsikt är RSV, kammarrätten i ,länsstyrelserna i , och ,företagsskatteberedningen och bo-stadsskattekommittén. Kammarrätten i StockholmframhåUer att förvaltningsformen f, n, är avgörande för hur samfäUighetbehandlas vid fastighetstaxering, Samfällighet som står under särskildförvaltning är särskild taxeringsenhet. Förvaltas samfälligheten däremot direktav delägarna tillhör samfällighelen delägarnas fastigheter och upptas ienlighet härmed vid taxeringen inte som särskild taxeringsenhet. Frågan är omde enligt LGA bildade samfällighetema är av så speciell karaktär alt för derasdel anledning firms alt göra avsteg från vad som gäller samfällighet iallmänhet vid bestämmande av taxeringsenhet. Avgörande för kammarrättensståndpunktslagande i denna fråga är bl, a. värderingssynpunkter. Kammarrättenhar i ett antal fastighetstaxeringsmål haft att ta ställning till taxering avgemensamhetsanläggning bildad enligt LGA. Kammarrätten har därvid inte gjortavsteg från gällande regler i KL om taxeringsenhet. Eftersom riktiinjerna förgemensamhetsanläggningarnas liksom andra samfälligheters behandling vidfastighetstaxering redan får anses angivna i gällande lagtext, ifrågasätterkammarrätten, om det inte vore tUl fyllest att närmare tillämpningsföreskrifterutfärdas av RSV. RSV anser att gemensamhetsanläggning som admUiislreras enligt22 § andra stycket LGA bör taxeras som särskUd taxeringsenhet.Förelags-skatleberedningen anser att principiella skäl talar för att man ifråga om gemensamhetsanläggningama så nära som möjligt ansluter tUl . Samfällighet med särskilt förvaltningsorgan bör därvid ansesutgöra taxeringsenhet med samfällighelen som skattskyldig, föratsatt att tillsamfälligheten hörande fastighet eller fastighetsdel skulle utgjorttaxeringsenhet enligt KL:s allmänna regler, om den inte haft karaktär avgemensamhetsanläggning. anser att man med hänsyn tillinkomstbeskattningen inte bör behandla samtliga anläggningssamfälligheterenhetligt vid fastighetstaxeringen. Förvaltas samfälligheten som juridiskperson och är gemensamhetsanläggningen utförd på av samfälligheten ägdfastighet, bör denna jämte anläggningen utgöra taxeringsenhet medsamfälligheten som skattskyldig. Är anläggningen belägen på av samfällighetenicke ägd mark tillhörande delägande eller utomstående faslighet ellerutgörande samfälld mark bör anläggningen utgöra taxeringsenhet medsamfälligheten Värde av ianspråktagen mark bör härvid tilläggas anläggningensvärde. Förvaltas samfälligheten gemensamt av fastighetsägarna bör värdet avanläggningen tilläggas de delägande fastigheterna. Vid taxeringen av denfastighet där anläggningen är belägen beaktas det men anläggningen kan medföra. Lantmäteristyrelsenanför att bl. a. marksamfälligheter kan vara mycket växlande till omfattningoch värde. Det finns stora häradsallmänningar, allmänningsskogar ochgemensamhetsskogar. Ofta utgörs de av mindre områden såsom vagmark, båtplatser,grastag och kvarnplatser. Sådana områden kan i vissa tämligen sällsynta fall hafått en annan användning än den för vilken de ursprungligen avsatts genom attde utnyttjas för stugbyar eUer utarrendering av tomtplatser. Tillmarksamfälligheter är vidare att räkna samfällda vattenområden och samfälltfiske. Ur de skattskyldigas synpunkt kan det vara önskvärt att båda typerna avsamfälligheter marksamfälligheter och anläggningssamfälligheter behandlaslika vid såväl fastighetstaxering som inkomst- och förmögenhetstaxering, såatt svårigheten att skilja på de olika samfällighetsty-perna inte ger upphovtill felaktigheter och missförstånd. I de fall gemensamhetsanläggning liggerpå samfälld mark är det också olämpligt att taxering av anläggningen sker påett sätt och taxering av marken på ett annat sätt. I fråga om störremarksamfälligheter under särskild förvaltning, såsom exempelvishäradsallmänningar och gemensamhetsskogar, bör redovisning och taxering frånbåde kontroll- och taxeringssynpunkt vara samlade i ett och sammaskattesubjekt så som f. n. är fallet. För detta talar också förhållanden somhar betydelse för skogsbrakets yttre rationalisering. Det är inte lämpligt attskilja de båda samfällig-hetsgrapperna med ledning av enbart rättslig statuseller förvaltningsform. Huvudregeln bör vara att samfällighet inte skallutgöra självständigt skattesubjekt, men att vissa samfälligheter undantas frånhuvudre-. Undantaget kan förslagsvis avse samfälligheter som slår undersärskild förvaltning och vars värde är relativt betydande samt vars intäkter ihuvudsak kommer från andra än ddägarfastigheter. Fråganom anslutningsavgifternas betydelse vid taxeringen tas upp bl.a. avföretagsskatteberedningen. Lantbrukets skattedelegation och Näringslivetsskattedelegation. Remissinstanserna anser att frågan är angelägen och att densnarast bör lösas.