prop · FW0323 · 1973-12-31 00:00:00 — TUl att börja med undantas enligt första stycket andra punktenfrån huvudregeln vissa kostnader och avgifter som hyresvärden har att erläggaoch som belöper på lägenheten. Gemensamt för dessa ersättningar är att deoftast inte kan med tillräcklig säkerhet bestämmas i förväg. Kretsen av desärskilda ersättningar som sålunda undantagits från förbudet mot rörliga hyroromfattar ersättning för kostnad som hänför sig till lägenhetens uppvärmning,förseende med varmvatten eller elektrisk ström och avgifter för vatten ochavlopp. Det bör framhållas att iipnräVriingen i första stycket andra punkten iförevarande paragraf är uttömmande. Beträffande sådana ersättningar som avses medundantagsbestämmelsen kan parterna med bindande verkan överenskomma att de skallkunna höjas utan att hyresavtalet behöver sägas upp eller att ersättningensstorlek skall bestänmias . Ingår ersättning för kostnader och avgifter avdet slag som det här är fråga om i hyran, får det anses ankomma på hyresvärdenatt visa hur stor del av totalhyran som avser sådana ersättningar, om han vUlhöja hyran under åberopande av en i avtalet Intagen klausul beträffande dem.Undantagsbestämmelsen torde därför leda till att dessa ersättaingar kommer attspecificeras i hyresavtalen. Enligt andra stycket i paragrafen utgörbestämmelsen att hyran skall vara till sin storlek bestämd inte något hindermot s. k. förhandlingsklausuler, dvs. förbehåll som innebär att hyran skallutgå med belopp som bestäms efter förhandlingar med hyresgästorganisation.Klausuler med detta innehåll finns som har berörts i annat sammanhang sedanlänge i hyresavtalen mellan de allmännyttiga bostadsföretagen och derashyresgäster. Under inflytande härav torde det ha bUvit allt vanUgare med sädanaklausuler på bostadshyresmarknaden. I allmänhet torde de i hyresavtalen förekommandeförhandlingsklausulerna hänvisa till förhandlingsordning mellanfastighetsägarsidan och hyresgästförening som är ansluten till . Anledning saknas till antagande att någon förändring i dettaavseende kommer att ske i fortsättningen. Lagen bör dock inte lägga något absoluthinder i vägen för att låta även överenskommelse som träffas av organisationsom står utanför hyresgäströrelsen bli bindande för avtalspar-tema. Dettainnebär inte att hyresgästen skall vara förpliktad att godta enförhandluigsklausul oavsett vilket innehåll den har. 1973: 23 161 klausulhänvisar till förhandlingsordning med organisation som står utanförhyresgäströrelsen, kan hyresnämnden i förlängnings- eller vUlkorstvist prövahuruvida det är skäligt att hyresgästen skall vara bunden av klausulen. Vissa krav måste ställas på en sammanslutning föratt den skall kunna betraktas som hyresgästorganisation. Sålunda måste denfylla åtminstone de krav som brukar uppställas för att en sammanslutning överhuvud taget skaU kunna betraktas som ideell förening. Däremot bör det intekrävas att organisationens enda eller huvudsakliga ändamål är att ta till varamedlemmarnas intressen i hyresfrågor. Som exempel kan nämnas att enstudentförening bör kunna träffa överenskommelse om hyran för studentbostäder.Skulle en förhandlingsklausul som tagits in i ett hyresavtal ange somförhandlingspart sammanslutning som inte kan betraktas somhyresgästorganisation, blir undantagsbestämmelsen i andra stycket mtetillämplig. I tredje stycket har tagits upp en norm förhyressättningen för det fall att partema har träffat avtal i strid medförevarande regler. I så fall skaU hyran utgå med belopp som är skäligt medhänsyn främst till partemas avsikter och övriga förhållanden när avtaletttäffades. Bestämmelsen, som har utformats efter mönster av 9 kap. 29 § andrapunkten JB, har berörts i den allmänna motiveringen. Som har framhållits i dennaankommer tUlämpningen i första hand pä fastighetsdomstolen. Det får antas att det vid ikraftträdandet kanfinnas åtskilliga hyresavtal, som innehåller förbehåll stridande mot bestämmelsemai denna paragraf. Till frågan om vad som övergångsvis bör gälla beträffandedem får jag återkomma i det följande. En övergångsbestämmelse krävs också förhyressättningen i sådant bostadsföretag som avses i punkt 16 avövergångsbestämmelsema till bostadsrättslagen (1971: 479). På hyresregleringsområdet förekommer hyresklausulerav innebörd art hyresgästen är skyldig att betala den hyra som hyresreglerandemyndighet kan komma att fastställa. Klausuler av detta slag är oförenUga medde föreslagna bestämmelsema i denna paragraf. Emellertid saknas anledning attändra den ordning som tillämpas. Bestämmelserna i första stycket 1förevarande paragraf bör därför inte gälla, om hyresregleringslagen ärtillämplig på hyresförhållandet. Undantaget har tagits upp blandövergångsbestämmelsema (punkt 10), I denna paragraf, som är ny, har i ett förstastycke upptagits bestämmelser som ger hyresvärden rätt att genast återtalägenheten, om hyresgästen överger den. Andra stycket innehåller bestämmelserom egendom som finns kvar i lägenheten när hyresgästen lämnat den. Beträffadede närmare motiven för Ifrågavarande bestämmelser får jag I första hand hänvisatill avsnittet 13.8 I den allmänna motiveringen. 11 1973.1 saml. Prop.1973: 23 162 Andra stycket gäller inte bara när hyresgästen harövergett lägenheten utan också i sådana situationer när hyresgästen avträttlägenheten sedan hyresförhåUandet har upphört, t. ex. efter förverkande ellerefter hyresperiodens utgång. Bestämmelsema är tUlämpliga i fråga om föremål somfinns kvar i själva lägenheten eller i därtUl hörande utrymmen såsom vinds- ochkäl-larram. Till utrymmen som hör tUl lägenheten skall också räknas lokalerinom fastigheten som har upplåtits tUl hyresgästemas gemensamma begagnande, t.ex. tvättstuga, torkram, cykelstäU, förstugor och trappor. Ordet utrymme harvalts för att markera att det inte nödvändigtvis behöver vara fråga om särskUtiordningsställd lokal. Avser hyresförhållandet exempelvis villa eller radhusblir bestämmelsema tUlämpliga även i fråga om föremål som lämnats kvar pågårdstomten. Detsamma gäller föremål som finns på exempelvis en genomhyresavtalet upplåten biluppställningsplats. Är däremot upplåtelsen avmarkområdet fristående I förhåUande till hyresavtalet, är bestämmelsema dockej tiUämpliga. I stället kan bestämmelsen ; S kap, 22 § JB om förverkaiiue avegendom som arrendator lämnar kvar på arrendeställe bil tUlämplig. Presumtionenbör vara att kvarlämnad egendom tillhör hyresgästen eller någon i hans hushåU.Endast när särskUda skäl föreligger, t. ex. om det genom märkning eUer på annatsätt är antagligt att ett föremål ej tUlhör hyresgästen, bör hyresvärden varaskyldig att närmare efter-forska vem egendomen tUlhör. Har han fog för sittantagande att egendomen tUlhör hyresgästen eller någon i dennes hushåll, blirhyresvärden att anse som rätt ägare även om det senare skulle visa sig att hantagit miste. Någon redovisningsskyldighet för hyresvärden föreligger såledesinte i nu angivna situationer. Värdelösa föremål som hyresgästen normalt görsig av med vid flyttning såsom tomglas, defekta husgeråd, utslitna kläder osv.bör hyresvärden utan vidare kunna undanskaffa. Frågan har berörts 1 denallmänna motiveringen. Har hyresvärden haft direkta utlägg för attomhänderta och förvara kvarlämnad egendom eller för att efterforskahyresgästen, bör han vara berättigad till ersättning härför av hyresgästen ochinte vara skyldig att lämna egendomen i från sig, innan han fått sådanersättning. Det får anses följa av allmänna regler. Som EON anför böregendomen kunna utmätas för hyresgästens skuld intill dess att den tillfallithyresvärden, med rätt för denne tiU ersättning för vårdkostnaderna. Någon uttrycklig reglering av dessa frågor ihyreslagen eller som EON föreslår i fråga om hyresvärdens fordran påersättning i förmånsrättslagen (1970: 979) finner jag inte påkallad medtanke på den ringa praktiska betydelse en sådan reglering kan väntas fä. I deallra flesta fall kommer nämligen antingen hyresgästen att ganska omgåendehämta egendom som han glömt att ta med sig eller också tillfaller egendomenhyresvärden vid utgången av tremånaders- eller sexmånadersfris- 1973: 23 163 ten.I det senare fallet torde det I regel vara lönlöst för hyresvärden att söka fåut ytterligare ersättning av hyresgästen. EnUgt är det I promemorieförslagetanvända uttrycket "avträdde lägenheten" mte entydigt. Tidsfristenbör i stället räknas från den dag då hyresvärden kom i besittning avlägenheten. Jag kan inte biträda tingsrättens förslag. Det är dock tydligt attdagen för hyresvärdens besittningstagande får bUda utgångspunkt i de fall därtillförlitlig utredning saknas om när hjrresgästen lämnade lägenheten. Som har nämnts i inledningen (avsnittet 1) har den12 till lagrådet remitterats bl. a. förslag tUl lag om ogiftasamboendes gemensamma bostad. Detta förslag föranleder vissa ändringar Ibestämmelserna om hyra. för påpekar yttrande över famUjesakkunnigas betänkande (SOU 1972: 41) Familj- ochäktenskap I att inte bara 12 kap. 33 och 47 §§ JB, beträffande vilka lagrumförslag tiU ändring läggs fram av familjesakkunniga, utan också 12 kap. 5 § och45 § andra stycket JB bör göras tillämpliga i samboendefallen för att denåsyftade likstäUigheten mellan makar och ogifta samboende skaU uppnås. För egendel ansluter jag mig till hyres-nänmdens uppfattning såvitt angår 12 kap. 45 §men däremot Inte 1 vad gäller 5 § i samma kapitel. Överlåtelse av hyresrätten får i princip inte skeutan hyresvärdens tUlstånd. Från denna huvudregel görs i förevarande paragrafvissa undantag. Sålunda får make enligt andra stycket träda I hyresgästenseller hans dödsbos ställe för det fall att hyresrätten har tUlagts maken genombodelning eller skifte i anledning av boskillnad, hemskillnad,äkten-skapsskiUnad, äktenskapets återgång eller hyresgästens död och avsett enlägenhet som varit makarnas gemensamma bostad. Detsamma gäller enligt fjärdestycket när makar har hyrt bostaden gemensamt. För att ogift samboende skall kunna övertahyresrätten enligt den föreslagna lagen om ogifta samboendes gemensamma bostadutan föregående samtycke av hyresvärden föreskrivs i ett nytt femte stycke attvad som sägs I andrafjärde styckena I paragrafen skaU äga motsvarandetUlämpning när någon övertagit hyresrätt enligt nämnda lag. I sitt yttrande över familjesakkunnigas betänkande(SOU 1972: 41) Familj- och äktenskap I anmärker att deav de sakkunniga i anslutning till förslaget om ogift samboendes rätt till dengemensamma bostaden framlagda förslagen tiU ändring i förevarande paragraf ochi 12 kap. 47 § JB inte direkt berör parternas inbördes förhållanden utanförhållandet tUl tredje man, nämligen hyresvärden. För hyresvärden är det ettväsentligt intresse från rättssäkerhetssynpunkt att kunna veta vem eller vilkasom är hans medkontrahenter i hyresförhållandet. Så längeJB utsträcker rätts- Prop.1973: 23 I64 förhållandetmellan hyresvärd och hyresgäst till att gälla blott hyresgästs make harhyresvärden alltid möjlighet att via offentiiga, öppna handlingar få klarhet.Men om hyresrätt skall utsträckas tiU att gälla till förmån även för samlevnadepart, kommer hyresvärdens situation att avsevärt försämras. Om partema självapåstår ett förhållande, är det i praktiken omöjligt för hyresvärden attförebringa motbevisning. Man kan enligt samfundet heller inte bortse från falldär mer än en person gör anspråk på att vara nuvarande eller tidigare samboendemed hyresgästen och ha rätt att tillämpa lagen om samlevandes bostad. Samfundetpekar på åtminstone två praktiskt tänkbara situationer där hyresvärdens dilemmakan vara väsentiigt. För det första kommer de föreslagna reglema att i vissafall kunna göra förbudet mot överlåtelse av hyresrätt Ulusoriskt. Om nämligenpartema i överlåtelsetransaktionen påstår att de varit varaktigt sammanboendekan hyresvärden knappast förebringa motbevisning. För det andra framgår av 12kap. 49 § JB jämförd med 47 § andra stycket sista punkten att hyresvärden haratt riiaa det i 49 § omnämnda sKrittliga meddelandet såväl till hyresgästen somtill dennes make. Genomförs ändringen av JB utvidgas hyresvärdens skyldighettill att avse även varaktigt samboende. Det är rimligt att hyresvärden skall hamöjlighet att på ett enkelt och tUlförlitUgt sätt skaffa kännedom om tiU vUkeneller vUka han har att rikta meddelanden av detta slag. I den män kretsenutvidgas till att avse samboende har hyresvärden inte längre sådan möjlighet. Detsom kännetecknar den situation som regleras i förevarande paragraf är attnågon som har stått i visst närmare angivet förhållande till hyresgästen göranspråk på att få träda i hyresgästens eUer hans dödsbos ställe. Somadvokatsamfundet anför har hyresvärden svårare att bedöma rättsläget när densom gör anspråk på lägenheten sammanlever eller har sammanlevt med hyresgästenutan äktenskap än när de är eller har varit makar. Har emellertid den part somövertagit hyresrätten tillagts denna genom beslut av domstol, behöverhyresvärden knappast hysa tvivel om att överlåtelsen har skett iöverensstämmelse med den förat nämnda lagen om ogifta samboendes gemensamma bostad.I de faU åter då överlåtelsen har skett frivUligt, kan det naturligtvis varasvårt för hyresvärden att bedöma om omständighetema verkligen är sädana att lagenär tillämplig. Att partema varit ogifta torde dock utan större svårigheterkunna utrönas liksom att partema har bam med varandra. Däremot måste detnaturligtvis vara svårt för hyresvärden att veta något om samboendets karaktäreller, I det fallet att partema inte har bam tUlsammans, om övertaganderättskaU anses föreligga (jfr 1 § första stycket sista punkten i den föreslagnalagen). Om hyresvärden inte finner sig kunna godta parternas uppgift om atthyresrätten har övertagits enligt den nya lagen, får I rättegång mellan honomoch den av parterna som gör anspråk på hyresrätten prövas om 1973: 23 165 överlåtelsenskett enUgt lagen. Förlikningsförfarande inför hyresnämnd kan också påkallas.Jag vill f. ö. erinra om den möjUghet som en hyresgäst i alla fall har enligt34 § i detta kapitel att efter tUlstånd av hyresnämnden överlåta hyresrättenför återstoden av hyrestiden tiU närstå-stående som sammanbott med honom. Paragrafensandra stycke har jämkats med anledning av att återgängs-ochhemskillnadsinstituten föreslås avskaffade. I paragrafen meddelas bestämmelser om hyresgästsoch dödsbos rätt att överlåta bostadslägenhet tUl någon som varaktigtsammanbott med hyresgästen. EnUgt första stycket får hyresgäst, som inte är itillfälle att använda bostadslägenhet för återstående hyrestid, överlåtahyresrätten tUl närstående som varaktigt sammanbor med honom, om hyresnämndenlämnar tiUstånd tiU överlåtelsen. EnUgt motiven kan ett beaktansvärt intresseav att få överlåta hyresrätten anses föreligga endast om hyresgästen på grundav giftermål, förflyttning i tjänsten eller av annan anledning saknar tillfälleatt använda lägenheten. Tillstånd till överlåtelsen skall lämnas, omhyresvärden skäligen kan nöjas med förändringen. Häri ligger bl. a. ett kravpå att den som hyresgästen önskar överlåta hyresrätten till skall kunna godtassom hyresgäst (prop. 1967: 141 s. 219). Bestämmelsema äger enligt andra stycket motsvarandetillämpning, om hyresgästen dör och dödsboet vill överlåtahyresrätten till sådana dödsbodelägare eller annan hyresgästen närstående somvaraktigt sammanbodde med honom. En förutsättning för hyresgästens rätt att överlåtahyresrätten till sammanboende är, som redan framgått, att hyresgästen självinte är i tillfälle att använda lägenheten för återstående hyrestid. I promemorianDs Ju 1972: 5 anförs att det i tUlämpningen har uppkommit tvekan om innebördenav denna förutsättning. Sålunda har ifrågasatts bl. a. vUken vikt som skallfästas vid det intresse som föranlett hyresgästen att flytta. Det kan enligt promemorian med visst fog hävdas attdet är hyresvärden ovidkommande av vad anledning hyresgästen inte längre önskaranvända lägenheten. Hans berättigade intresse är främst knutet till att densamboende kan godtas som hyresgäst. På grand härav och med hänsyn tiU detiUämpningssvårigheter som har visat sig föreligga föreslås i promemorian attorden "som ej är i tillfälle att använda bostadslägenhet för återståendehyrestid" i första stycket byts ut mot uttrycket "som ej avser attanvända bostadslägenhet för återstående hjTestid". I promemorian framhåUsatt ändringen syftar tUl att någon prövning 1973: 23 166 medhänsyn till det intresse som har föranlett hyresgästen att flytta inte skaUske. EnUgtpromemorian bör motsvarande ändring inte göras i 40 § första stycket, som angerföratsättningarna för andrahandsupplåtelse. Sådana upplåtelser sägs varaförenade med vissa olägenheter och det finns därför anlednmg att begränsarätten till upplåtelse utan samtycke av värden tUl fall där den fyller ettverkligt behov. Det i promemorian framstäUda förslaget till ändringav bestämmelsema i förevarande paragraf godtas allmänt av remissinstanserna.Sålunda uttalar att den föreslagna lydelsen mnebär enpåtaglig förbättring. Några remissinstanser ställer sig dock avvisande tUlförslaget. för anför, att de nuvarandebestämmelserna har i den praxis som utbildats inom nämnden ansetts innebära ettvisst mätt av tvång för hyresgästen att flytta, varvid beaktas även skäl avsocial karaktär. 1f»nnn rM*aTi u,j:«r-, :ti 1,-. tressen.Att helt avstå från prövning av det berättigade i hyresgästens Intresse av attfå överlåta lägenheten kan befaras leda till ej godtagbara resultat som t. ex.dubbelbosättning och överförande på ensamstående av stora lägenheter.Stockholms bostadskooperativa förening framhåller att den föreslagna ändringenkan leda till orättvisa rubbningar inte bara i föreningens egen turordning utanockså i bostadsförmedlingarnas turordning. Även avstyrker förslagetsom olämpligt ur bostadspoUtisk synvinkel. Om lagtexten över huvud taget ansesböra förtydligas, bör enUgt uttrycket "ejär i tiUfälle" bytas ut mot "är förhindrad" eller liknandeuttryck. Deinvändningar som framförs mot promemorieförslaget i förevarande del finner jaginte vara bärkraftiga. Hyresvärdens intresse får anses vara tillgodosett genombestämmelsen att tillstånd tUl överlåtelsen inte får lämnas i nu åsyftadefall, om inte hyresvärden skäligen kan nöjas med förändringen. Genom dettavillkor tryggas att hyresrätten inte överläts tUl samboende som kan förmodas ejfuUgöra sina skyldigheter som hyresgäst. Som har framhållits vidremissbehandUngen från några häll kan avskaffandet av prövningen avhyresgästens skäl för att flytta i vissa fall leda till att hyresrätten kommeratt överlåtas till någon, som inte skulle ha kommit I fråga enligt de principersom gäller för fördelningen av hyreslediga lägenheter. Att det kan inträffa ienstaka fall väger enligt min mening lätt jämfört med olägenheten för densamboende att bryta upp från sin Invanda boendemiljö. Under hänvisning till vadsom har anförts biträder jag det i promemorian framlagda förslaget tUl ändruigav förevarande paragraf. Av skäl som anförs i promemorian bör motsvarandeändring inte göras i 40 §. Meddet i förevarande paragraf använda uttrycket närstående avses 1973: 23 167 intebara den som är eller har varit besläktad med hyresgästen utan även den somsambott med hyresgästen under äktenskapsUknande förhåUanden (prop. 1967: 141s. I denna paragraf regleras bostadshyresgästs rättatt överlåta hyresrätten i syfte att få till stånd ett lägenhetsbyte. Bestämmelsema om rätt för kommun och vissakommunalförbund, som medverkar till att hyresgäst får annan bostad genom attanvisa eller förmedla denna, att göra framställning om tillstånd til! lägenhetsbytehar tagits upp i ett nytt tredje stycke i paragrafen. Förslaget har behandlatsi avsnittet 13.7 i den allmänna motiveringen. Om bostadsförmedUngen för talan i bytesärendet,torde hyresgästen sakna intresse av att själv göra framstäUning i saken.Särskilda bestämmelser för det fall att hyresgästen för talan jämtebostadsförmedlingen synes därför kunna undvaras. Bestämmer sig hyresgästen föratt bo kvar i sin gamla lägenhet, sedan bostadsförmedlingen har ansökt omtillstånd till lägenhetsbyte, saknas fömtsättningar för att driva ärendetvidare, eftersom hyresgästens lägenhet då mte längre står till förfogande förbyte. Återkallas inte ansökningen om tillstånd till byte, skall ansökningen ien sådan situation avslås. Ijustitiedepartementes promemoria Ds Ju 1972: 5 diskuteras om inte ytterligareändringar bör göras i bytesreglerna. I promemorian anförs sålunda att det frånkommunalt håll har föreslagits att lägenheter som är avsedda att upplåtas tillvissa kategorier av hyresgäster som t. ex. pensionärer och handikappade skalltas undan från bytesrätten. Enligt promemorian skulle det vara en mindrelycklig utveckling om sådana lägenheter i större utsträckning skulle komma attbebos av andra än dem för vilka de är särskUt avsedda. Övervägandena i dennadel utmynnar emellertid i slutsatsen att det inte kan anses föreligga skäl förlagändring. I promemorian uttalas emellertid att restriktivitet synes varamotiverad vid tillämpningen av bestämmelserna om lägenhetsbyte i nu åsyftadefall. Uttalandenai promemorian i denna del har i allmänhet godtagits vid remissbehandlingen.Enligt lämnar de nuvarande bestämmelsema dock Inte utrynune fören sådan restriktiv tillämpning som förordas i promemorian. Tingsrättenhänvisar till rättsfallet NJA 1953 s. 120. Ilikhet med remissinstansema delar jag den uppfattning som promemorian geruttryck åt, nämligen att skäl inte föreligger att undanta s. k.kategorilägenheter från bytesrätten enligt förevarande paragraf. Med anledningav vad tingsrätten anför viU jag framhålla att enligt min mening lagtexten gertillräckligt utrynmie att beakta den speciella beskaffenheten hos enkategorilägenhet vid den intresseawägning som 1973: 23 168 ibytesärenden skall ske mellan hyresvärdens och hyresgästens intressen. Om t.ex. en kommun inreder bostadslägenheter särskilt för att kunna ta vård om sinapensionärer och handikappade, kan det uppenbarligen medföra avsevärd olägenhetför kommunen, ifall ett antal av dessa lägenheter övergår till andrahyresgäster och tillgången till dem för sådana som verkligen behöver dem på såsätt begränsas. Det rättsfall som tingsrätten andrager torde sakna relevans iförevarande sammanhang. Om hyresgäst dröjer med betalning av hyran efter förfallodagen är hyresrätten enligt 42 § första stycket 1 idetta kapitel förverkad och hyresvärden berättigad att säga upp hyresavtalet.Sker rättelse innan hyresvärden har gjort brak av sin rätt att säga uppavtalet, kan han enligt 43 § inte senare åberopa dröjsmålet som grund för atthyresgästen skall skiljas från lägenheten. Även om hvresvärden har begagnat sinuppsägningsrätt, kan hyresgästen enligt 44 § återvinna hyresrätten, om hanbetalar hyran senast tolfte vardagen från uppsägningen antingen direkt tillhyresvärden i vanlig ordning eller genom att nedsätta den hos överexekutor. Iavvaktan på att hyresgästen visar sig ha fullgjort vad som sålunda fordras föratt återvinna hyresrätten får beslut om vräkning inte meddelas förrän 14vardagar har förflutit från uppsägningen. Uppsägning skall enligt 12 kap. 8 § JB i regel varaskriftlig. Den får dock vara muntlig, om skriftligt erkännande av den länmas.Stämningsansökan med yrkande att hyresförhållande skall upphöra och ansökan omvräkning av hyresgästen gäller som uppsägning, när ansökningen har delgetts ibehörig ordning. Som nämnts inledningsvis har genom motion 1972: 48fråga väckts vid riksdag om att införa bestämmelser av innebörd att hyresvärdenskall i förekommande fall vara skyldig att i uppsägnmgen underrätta hyresgästenom möjligheterna för denne att återvinna hyresrätten. Motionen har remissbehandlats. Den har tillstyrktseller lämnats utan erinran av , i ochHyresgästemas riksförbund. Hyresnämnderna för , och Gotlandslän samt har avstyrkt motionen. Beträffanderemissinstansernas närmare synpunkter i ämnet hänvisas till den redogörelsesom har tagits in i utskottets betänkande, LU 1972: 12, s. 36.