prop · FW03115 · 1973-12-31 00:00:00 — Kommissionen är övertygad om atten effektiv, smidig och konsekvent genomförd övervakningsverksamhet har storbrottsförebyggande effekt. Omfattningen av de arbetsuppgifter som ankommer päandra enheter inom polisväsendet blir - i vart fall pä sikt -i hög gradberoende på effekten av övervakningstjänslen. En effektiv och ändamålsenligövervakningsverksamhet har positiva återverkningar även på andrasamhällsområden. Redan detta förhållande talar för att en stor del avförstärkningarna bör avse övervakningsverksamheten. Kommissionen anser detvara av särskUd vikt att polisens övervakande verksamhet aUl mer koncentreraspå det preventiva arbetet. För att denna målsättning skall kunna infrias krävsatt övervakningen bedrivs målmedvetet och planmässigt, att personalen fördelasefter det behov som föreligger vid olika lidpunkter och på olika platser samlatt polismännens uppmärksamhet ständigt inriktas på förhållanden, som kräverandra ingripanden från polisens sida än användningen av skilda tvångsmedel.Kommissionen vill i detta sammanhang poängtera vikten av att den övervakandeverksamheten i så stor utsträckning som möjligt får sådant innehåll ochutformning att den främjar goda relationer mellan polis och allmänhet. Avsärskild vikt är här en förtroendefull och naturlig kontakt mellan polis ochungdom i olika åldrar. Enligt kommissionens uppfattning är en noggrann planläggningav övervakningsverksamheten och en intensiv arbetsledning under verksamhetensutförande av stor betydelse. Del är en nödvändig förutsättning för att kravetpå en rationell och ändamålsenlig övervakningsverksamhet skall kunnatillgodoses. Kommissionen förutsätter att de möjligheter som den nyligeninförda datarutinen i fråga om vissa uppgifter angående utryckningsverksamhetenm, m, kan ge las till vara i all möjlig utsträckning. Den vidare utveckling avrutinen som väntas måste kunna vara till stor hjälp för planläggningen avövervakningsverksamheten, Varie polisman bör vid utsättning till tiänslgöringanvisas så konkreta arbetsuppgifter som möjligt. En klart angiven inriktning avarbetet medför ett ökat intresse hos den enskilde polismannen för uppgiften ochskapar ökad trivsel i arbetet. Erfarenheterna av den förstärkta arbetsledning som harkommit till stånd genom inrättande av särskilda tiänster för yttre befäl underde är enligt vad kommissionen har erfarit mycket goda, 1 vissa distriktföreligger ytterligare behov av tiänster som vakthavande befäl. En större delav dygnet eller bör läckas. Den yttre befälsorgani-salionen börbyggas ut efter hand som övervakningssektionerna tillförs mera personal. Av särskilt intresse när del gäller övervakningstiänstensutformning är fotpatrulleringen och den verksamhet som bedrivs avkvarterspoliserna. Det är en samstämmig uppfattning att den preventivaövervaknings- uppgiften bäst fullgörs genom fotpatrullering. Allmänhetenkänner också större trygghet om man mera regelbundet ser en folpatrullerandepolisman och vet att man vid behov har möjlighet all få kontakt med denne. Fotpatrulleringen är emellertid mycket personalkrävande.Från skyddssynpunkt anses fotpatrulleringen ofta böra ske i form av dubbelpatrull.Det är obestridligt all ordningsförhåUandena i vissa fall är sådana att dubbelpatruUmåste användas för att polismännens säkerhet inte skaU äventyras, 1 syfte attfå fotpatrulleringen att täcka så stora områden som möjligt, anser kommissionenemellertid att enkelpatrullering måste eftersträvas. Så långl det är möjligtbör den folpatrullerande polismannen få hålla sig till ett och samma eller ivarje fall ett starkt begränsat antal områden, som han därigenom har möjlighetatt lära känna mera ingående. De möjligheter som finns att öka polismannenssäkerhet vid enkelpatrullering bör tillvaratas. En åtgärd är all försepolismannen med en bärbar radioapparat. Polisens behov av bärbara radioapparaterär ännu inte täckt och kommissionen anser att ytterligare ett antalradioapparater bör anskaffas, I årets slalsverksproposition föreslås att medelanvisas för ett försök med personradiosystem i stordistrikten. Om detta systemkan byggas ut kommer det otvivelaktigt att innebära ett ökat skydd för denenskilde polismannen. Kommissionen utgår från att medel anvisas för enutbyggnad av systemet så snart de tekniska förutsättningarna föreligger. Möjligheterna all kombinera bilpatrullering med fotpatrulleringbör också tillvaratas så långt det är möjligt. En svårighet i delta avseende äratt den personal som patrullerar i bil ofta mäste stå i omedelbar kontakt medpolisstationen för att kunna ingripa omgående då behov uppstår, 1 annat fallskulle utryckningsberedskapen eftersättas på ett sätt som inte är försvarbart.Genom all utnyttja möjligheterna till radiokommunikation med polisstationenantingen via bilradio eller direkt med en bärbar apparat kan dessa svårigheteri viss mån elimineras. Frågan om att komplettera bilpatrullering med fotpatrulleringär inte endast ett tätortsproblem. Det gäller ocksä glesbygdsdistrikten, Idessa måste patrulleringen av naturliga skäl oftast ske med utnyttjande av bil.Det borde emellertid vara möjligt och från flera synpunkter myckel angelägetalt polismännen vid besök i mindre tätorter och samhällen lämnar bilen ochpatrullerar till fots för att ge allmänheten möjlighet all komma till tals medpolisen. Kommissionen vill således rekommendera att fotpatrulleringanvänds i betydligt större utsträckning än f, n. Det förutsätter personellaförstärkningar på övervakningssektionerna. Även en utökning av kvarterspolisverksamheten är påkallad.De goda erfarenheter som finns av denna verksamhet talar härför. Den utbyggnadsom föreslås i årets statsverksproposition av kvarterspolisverksamheten iStockholm, och lorde tillgodose de mest påtagliga behoven avsädana tjänster i dessa distrikt. Kommissionen anser emellertid att dennaverksamhet är så värdefull såväl från brottsförebyggande synpunkt som för atttillgodose allmänhetens behov av bättre kontakt med polisen alt antalet tiänsterför denna verksamhet ytterligare bör ökas i de tre största distrikten. Systemet med kvarlerspoUserförekommer f, n, i andra distrikt endast försöksvis och i tämligen sporadiskomfattning. Kvarterspoliser är en form av polisverksamhet som bör vara lämpadäven för andra större tätorter och i bostadsområden i närheten av sädana orter.Kommissionen föreslär därför alt tiänster för kvarterspoliser under de närmastetre budgetåren inrättas i va-qe fall i vissa större polisdistrikt. Kvarterspolisverksamheten bör organiseras på sådant sättatt kontakten med dem som bor inom området underlättas. Det bör exempelvisfinnas en lokal inom området där polismannen är anträffbar för allmänheten påbestämda tider. Om lämplig lokal inte finns alt tillgå kan en möjlighet varaalt använda en bil som tillfällig mottagningslokal. Denna kan förses medlämplig kontorsutrustning och fungera som ambulerande polisstation. En sädanbil skulle kunna användas för flera områden med olika expeditionstider ochdessutom för betjäning av allmänheten i mindre samhällen som saknar faststationerad poUs, Kvarterspolismannenbör ha kontakt med de sociala organen. Han bör beredas tillfälle att delta idistriktels fortlöpande samarbete med dessa organ. Allmänheten inom området börinformeras om polismannens verksamhet och om var och när han kan träffas m. m.Kvarterspoliserna bör ges relativt stor frihet alt själva föreslå hurarbetstiden skall förläggas. Kommissionenanser att huvuddelen av de polismanstiänster som kommissionen har föreslagitbör tillföras övervakningsverksamheten. Som har framhållits anser sigkommissionen inte böra komma med några detaljförslag om var tiänsterna skallplaceras. För har i årets statsverksproposilionföreslagits att 73 nya polismanstiänster skall inrättas vidövervakningssektionen. och polisdistrikt föreslås fä vardera 14nya tjänster för övervakningsverksamhet. Behoven av förstärkningar vidordningsavdelningarna kan inte anses vara hell tillgodosett därmed. Dessadistrikt bör därför tUlföras ytterligare ellantal tiänster. I föreligger f, n. betydande vakanser.Förstärkningar till utöver de som föreslagits i årets slalsverkspropositionbör därför anstå till dess möjligheter föreligger alt besätta de inrättade tiänsterna. Med hänsyn lill den väsentliga roU sompolisens trafikövervakning spelar i trafiksäkerhelsarbetet måste även dennaverksamhet uppmärksammas när det gäller fördelningen av de föreslagnaresursförstärkningarna. Särskilt betydelsefullt är all verksamheten på fältetkan följas upp i ökad omfattning. Kommissionen föreslär alt länstrafikgrupperna och trafikseklionernatillförs ett antal tiänster . De förstärkningarsom kommissionen har förordat för trafikundervisningen i skolorna börinrymmas i den förstärkning som tillförs Irafikenheterna, Del bör undersökas omen förstärkning av befälsorganisationen behövs för att förbättra ledning ochplanering av verksamheten. Spanings- och utredningsverksamheten. Det föreliggerenligt kommissionens mening ett behov av att förslärka kriminalavdelningarnaför alt sä långt det är möjligt fä ner arbetsbalanserna och för altförbättra uppklaringsprocenten. Kommissionen har tidigare berört vissa brottstyper,där behovet av förstärkningar av utrednings- och spaningsverksamheten harbedömts vara särskilt framträdande. Dit hör de grova våldsbrotten, den grovanarkotikabrottsligheten, koppleri och annan brottslig verksamhet som kanförekomma i anslutning lill sexklubbar och poseringsateljéer, häleriverksamheloch grova bedrägeri- och skattebrott. Dessa typer av brott ingår ofta i denorganiserade brottsligheten, som måste ses som ett mycket allvarligt ochoroande inslag i dagens brottslighet. a. lorde ett utvidgatinternationellt samarbete inom ramen för den internationella kriminalpolisorganisalionenInterpol vara nödvändigt. Det är från samhäUets synpunkt viktigt att åtgärder vidtasför att bekämpa ungdomsbrottsligheten. Ju tidigare lämpUga åtgärder kan sättasin i det enskilda fallet desto bättre. Ökade möjligheter att utreda brott -ävenav mindre allvarlig karaktär - mäste tillmätas en väsentlig betydelse genom därvid kan bryta en utveckling mol grövre brottslighet. Kommissionen menaralltså att de ökade resurserna på kriminalpolisens område i viss män böranvändas för att angripa problemen med ungdomsbrottsligheten. Det bör också skapas bättre förutsättningar för enintensivare bekämpning av de grövre brottstyper som förövas som ett led i enmera yrkesmässigt bedriven brottslighet. Det är främst ett problem för de storaoch medelstora distrikten. Stora anspråk ställs i delta sammanhang påspaningsverksamheten. Denna erhöll en ny organisation ochrelativt kraftigt ökade resurser, främst genom omflyttning av personal inompolisdistrikten. Situationen är emellertid nu sådan att även spaningsverksamhelenbör tillföras ett antal tjänster, I avsnittet om polisen och allmänheten har föreslagits attpolisens deltagande i undervisningen om lag och rätt skall ökas, Spaningsrotlarnabör inom ramen för ovan angivet behov -, tillföras tiänster för dennaundervisning. En fråga som förtiänar särskUd uppmärksamhet i dettasammanhang är spaningsverksamheten i anslutning till den brottsutredandeverksamhet som bedrivs av den till anknutna rikskriminalen.Bland operativa ledningsuppgifter ingår efterspaning ifråga om vissa brott som kräver riksomfattande spaning, såsom mord- och andragrova våldsbrott, illegal sprit- och narkotikahantering, valutabrotl,varusmuggling, kassaskäpsinbrott samt förmögenhetsbrott i samband med post- ochgodsbefordran. är uppbyggd på vissa rotlar med särskildaarbetsuppgifter. Det finns emeUertid varken inom rikskriminalen ellerannorstädes inom polisorganisationen någon grupp av spanare som är hellfriställd från annan polisverksamhet för att kunna samla informationer om demest avancerade yrkesförbrytarna som är verksamma här i landet och följa uppderas verksamhet och deras kontakter. Detta är ett utomordentligt svårtpolisarbete, som inte kan fullgöras pä ett tillfredsstäUande sätt genom tUlfälligainsatser. Det krävs ett långsiktigt, väl planlagt och tålmodigt arbete.Kommissionen anser att denna brist nu bör botas genom att en särskild spaningsgrupporganiseras. Gruppen synes lämpligen böra anknytas till rikskriminalen, annat område som kräver särskild uppmärksamhet ärnarkotikabrottsligheten. Vad del här gäller är all angripa den centralt leddaoch organiserade stordistributionen av narkotika. Ansvaret för de insatser somdär krävs åvilar i första hand rikskriminalen som utöver de riksomfattandeuppgifterna även ansvarar för den lokala narkotikaspaningen i Stockholmspolisdistrikt. Den personalstyrka som rikskriminalen förfogar över förbekämpningen av narkotikabrottsligheten mäste mot bakgrund av den senastelidens utveckling anses vara för liten. Delta förstärkningsbehov bör enligtkommissionens mening tillmätas hög prioritet vid fördelningen av de tjänstersom komrriissionen föreslår. Läget mäste bedömas på likartat sätt när detgäller insatserna mot langningen av narkotika i mindre skala. Förstärkta insatser mot skattebrotten är också nödvändigai främsta rummet, , och polisdistrikt föresläs iårets slalsverksproposition fä ett antal tjänster för dessa ändamål. Under dennu aktuella treårsperioden synes dock ytterligare förstärkningar böra ske förutredning av skallebrolt och andra kvalificerade förmögenhetsbrolt. Förutom slorsladsdislriktenbör därvid även rikskriminalens behov uppmärksammas. Väldsrotlarnas behov av personalförstärkning hör ocksätill de frågor som kommissionen anser bör övervägas. Det gäller särskUt de sloraoch medelstora distrikten. Av de brottstyper som kommissionen i övrigt har nämntsärskilt finns det anledning att peka på den organiserade häleribrottslighelenoch den olagliga verksamhet som kan förekomma i anslutning till sexklubbar och poseringsateljéer. Genom de synpunkter som har framförts har kommissionenvelat rikta uppmärksamhet på de delar i kriminalavdelningarnas arbete som iförsta hand bör tillgodoses. Detta fär emellertid inte undanskymma detförhållandel att allmänna förslärkningsbehov som behöver tUlgodoses kanföreligga på andra områden. De brottstyper som har nämnts utgör problem som ärsärskilt markanta för de slora och medelstora distrikten. Övriga distrikt kangivelvis ocksä behöva tillföras ytterligare personal. Kommissionen återkommer lill vissa frågor om förstärkningav inter-polseklionen vid för att den internationellabrottsligheten skall kunna bekämpas. Tjänster för vikariats- och förstärkningspersonal börtillföras polisväsendet enligt de normer, som har tillämpats försädana tjänster. Detta innebär en sådan tiänst på fem ordinarie tjänster, 9,4,2,3,2 Övriga tiänster 9,4.2.3,2.1 Överföring av arbetsuppgifter frånpolispersonal lill annan personal har åtgärder vidtagits i syfte allföra över arbetsuppgifter från polispersonal lill annan personal. att föra över ytterligare arbetsuppgifter som inte kräver polisutbUdningoch poliserfarenhel. Beredning av polismyndighetsärenden, receptions-göromål, fuUgörandeav vissa enklare utredningsgöromål och tjänstgöring i sambandscentraler utgörexempel på sådana arbetsuppgifter, annat område där överföring avarbetsuppgifter från poUspersonal till annan personal med fördel kan ske ärverksamheten som material- och fordons-redogörare. Sädana tjänster bör efterhand inrättas i samtliga de polisdistrikt där fordonsantalet är så stort attdel kräver heltidsarbete. Även uppgifter som bör ankomma på t, ex,expeditions-, telefonist-, vakt-, delgivnings-, foto-, garage- ochförrådspersonal lorde kunna överföras. De nu angivna behoven all överföra arbetsuppgifter frånpolispersonal till annan personal kan tillgodoses genom att polisväsendettillförs ell antal tiänster för bilrädespersonal och annan personal. Härigenomfriställs i stort sett ett motsvarande antal polismän för rent polisiärauppgifter, någol som kommissionen bedömer som angeläget med hänsyn till detbegränsade utrymme som finns att tillföra organisationen ytterligare polisutbildadpersonal. Kommissionen anser all antalet tiänster av angivet slag bör bestämmaslill 450. TUlgången pä lämplig biträdespersonal medger dock inte att dessa tiänsterinrättas i ett sammanhang. Del är därför lämpligt att även dessa tiänsterinrättas . Kommissionen bedömer att personaltillgångenmedger besättande av 200 biträdestjänster under /74, Avåterstående 250 tiänster bör 150 inrättas under /75, På grund av vad som ovan anförts föreslår kommissionen all450 tiänster för annan personal än polispersonal inrättas under en treårsperiod.Av dessa föresläs 200 tiänster inrättas under /74, 1 detta antalingär de 50 tiänster som föreslås i statsverkspropositionen. bör det stora flertalet av tjänsterna avse kvalificeradebiträden, 9,4,2,3,2,2 Personalförstärkningar i 1 uppgifter ingår bl, a. att genomallmänna råd och anvisningar verka för planmässighel, samordning, enhetlighetoch rationali-.sering inom polisväsendet, 1 viss utsträckning har styrelsenbemyndigats alt ge föreskrifter för polismyndigheter. Vidare åligger det styrelsen att hålla sig underrättad ompolisväsendets tillstånd och behov samt all tillse all verksamheten bedrivsrationellt och effektivt. Styrelsen har utfärdat en rad anvisningar i syfte attförenkla och rationalisera polisverksamheten. Däremot har styrelsen intemöjlighet alt i tillräcklig omfaltning följa upp tillämpningen i distrikten omdessa anvisningar, I den mån del har kunnat ske har det visat sig att man genompåpekanden och rättelser uppnått avsevärda besparingar och åstadkommit altpersonalen i flera fall har kunnat utnyttjas bättre. Man har också fått uppslagtill ytterligare förenklingar. För all kunna utvidga denna tillsynsverksamhet behöversåväl polis-byrå I som polisbyrå II vidrikspolisstyrelsen förstärkas. föreslår att vardera byrån tillförs en tjänst sompolisintendent. Den ökade internationaliseringen av polisverksamheten hartidigare påtalats av kommissionen. Det internationella samarbetet bedrivs huvudsakligeninom ramen för den internationella kriminalpolisorganisationen fuUgör de uppgifter som ankommer påstyrelsen i dess egenskap av interpolorganisalionens svenska centralbyrå. Med hänsyn därtill föreslår kommissionen alt sektionentillförs ytterligare tre tiänster. Datateknikenhar medfört väsentligt förbättrade tekniska möjligheter till bl, a, person-och spåridentifiering samt s, k, inre spaning med användande av ochmaskinella syslem. För all de tekniska resurserna skall kunna utnyttjas hellkrävs visserligen betydande personalinsatser men dessa kostnader måstebetraktas som marginella i förhållande till den stora effekt som erhålls.Enligt vad kommissionen erfarit kan en betydande effektökning uppnås vidrikspolisstyrelsens registerbyrå genom en begränsad personalökning.Kommissionen föreslär därför alt registerbyrån tillförs tvä handläggartiänsler. Arbetet med antagning av polisaspiranter och annatrekryteringsarbete kan förväntas öka avsevärt. Resurserna vid styrelsens rekryleringssektionär ansträngda. Kommissionen föreslär all denna sektion tillförs en handläggartjänst, 9,4,2,3,3 Utrustning För anskaffning av utrustning till följd av att nyatjänster har inrättats har efter hand utvecklats vissa normer. Dessa bör närdet gäller kommissionens förslag frångås i följande avseenden. Behovet av bilar för övervakningsverksamheten får f, n,anses vara väl lillgodosell. De nya tiänsterna som tillförs övervakningsseklionernabör företrädesvis användas för att öka fotpatrulleringen. Kommissionen föreslärdärför att antalet bilar lill övervakningsverksamheten begränsas tiU ca 20. Kommisionen anser vidare alt spaningsverksamhelen börtillföras ett mindre antal fordon utöver tillämpade normer. Anledningen härtillär främst del ökade behov av fordon som har uppställ åt de polismän som alterneringstiänstgörvid spaningsenheterna. Vid fotpatrulleringär det från skyddssynpunkt viktigt att polismännen kan utrustas med bärbararadioapparater. Kommissionen föreslår alt 500 bärbara radioapparater anskaffasutöver de 400 som har föreslagits i statsverkspropositionen. 10 Andra brottsförebyggande insatser Kommissionen har tidigare framhållit att ansvaret förbrottsförebyggande åtgärder inte uteslutande kan anses åvila de samhälleligaorganen utan att förelag och enskilda i viss utsträckning själva måste skyddasig mot brottslig verksamhet. Vilka särskilda anspråk man i detla hänseende kanställa på penninginrättningarna har berörts i avsnitt 5. Kommissionen kommer idet följande att anföra vissa allmänna synpunkter pä frågan om hurnäringsidkare och enskilda själva kan skydda sig mol brott. Vad först beträffar brottsförebyggande insatser från näringsidkarnassida har kommissionen inledningsvis slagit fast att i den mån ändringar iförsäljningsmetoder eller utsträckt öppethållande av affärer medför ökaderisker för tillgrepp eller annan broltslighel bör ansvaret för de ytterligareskyddsåtgärder som kan erfordras primärt ligga på företagaren. Vid deöverläggningar som kommissionen har haft med företrädare för olikanäringsidkare och deras personal har flera uppslag till sådanabrottsförebyggande åtgärder presenterats. Det har sålunda framhållits attpersonalstyrkan bör vara anpassad inte bara med hänsyn till kravet pä kundbetjäningutan ocksä sä att ell tillfredsställande självskydd erhålles. Viktigt är ocksåatt larmanläggningar och annan teknisk bevakningsulruslning byggs ul ochförbättras. Kameror och TV liksom särskUd vaktpersonal bör i ökad utsträckningkomma lill användning i större försäljningsenheter inle minst där lätttillgripbara kapitalvaror saluhåUs, Som minimistandard i fråga omskyddsutrustning bör för alla försäljningsenheter, inklusive kiosker av olikaslag, gäUa all telefon finns tillgänglig. Personalingångar bör om möjligtförläggas mol större gator och öppna platser samt hällas väl upplysta. Särskiltviktigt är all rutinerna för kassatiänst och banklransporter ses över. Sålundabör kassorna hällas låsta och behållning utöver erforderlig växel samlas inflera gånger och förvaras i andra lokaler än sådana dit allmänhetenhar tillträde till dess det blir aktuellt att exempelvis göra en insättning påbank. För den händelse det är fråga om stora belopp rekommenderas vidare all banklransporterom möjligt företas per dag saml att tidpunkternahärför varieras. Kvällstransporler bör om möjligt undvikas. Om inle särskiltutbildad personal sköter insamling av kassabehällning och banktransporter,vilket torde kunna förutsättas åtminstone vid varuhus och andra störreförsäljningsställen, bör bankärenden i regel uträttas av minst två personertillsammans. Under polisens spaning och utredning av brott harmöjligheterna lill identifiering av gods en myckel stor betydelse. Om föremålenhar en bestämd och varaktig identitelsbeleckning i form av tillverkningsnummer,gravyr eller annat unikt kännemärke, kan de härledas till viss brottsplats och mälsägare.Brotten kan härigenom upp och det stulna återställas lill rätt ägare. Entillfredsställande märkning av stöldbe- gärliga varor är alltså en brottsförebyggande åtgärd av aUrastörsta vikt. Märkningen medför att stöldgodset blir svårare att hantera för tiuvaroch halare genom att risken för upptäckt ökar. En bra godsmärkning kan frånbevissynpunkt ofta vara av lika stort värde som ell fingeravtryck. Godsspaninganses också vara en av de mest resultalgivande verksamhetsgrenarna inom kriminalpolisarbetelnär det gäller all utreda förmögenhetsbrott. Varumärkningens betydelse harytterligare ökat sedan beslutat inrätta ett godsregister i ADB-system.Förutsättningen för registrering av stulet gods i detta system är givelvis entillfredsställande märkning. I syfte att motverka den omfattande häleriverksamheten ochdärmed indirekt även tillgreppsbrotten bör därför stöldbegärliga varor inomolika områden märkas med tillverkningsnummer eller annan idenlitetsbeteck-ning.Märkningen skall göras med stansning eller på annat varaktigt sätl och inleexempelvis med påklistrade lappar som är lätta alt ta bort. Enligt polisenserfarenhet är vissa varugrupper särskilt stöldbegärliga och bör i första handförses med identitelsbeleckning.